KIRJALLINEN KYSYMYS E-0098/98 komissiolle esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) (30. tammikuuta 1998)

Aihe: Eläinlääkkeiden myyntilupaperusteissa huomioitava elintarvikehygienian lisäksi eläinten suojelu ja hyvinvointi

EU on uudistamassa eläimille tarkoitettujen lääkkeiden myyntilupajärjestelmäänsä. Vaarana onkin lääketieteellisten, eläinten suojelua ja hyvinvointia edistävien tavoitteiden sivuuttaminen kuluttajasuojelun nimissä. Tämä sotii täysin eläinsuojelua ja yhteiskunnan yhä tärkeämmäksi tunnustamaa eläinten kaikinpuoliseen hyvinvointiin tähtäävää toimintaa vastaan. Lääkärinetiikan mukaan eläinten kipuja ja kärsimyksiä ei voida kieltäytyä lievittämästä.

Lääkkeiden käytön ja jäämien valvonnan välillä täytyy päästä järkevään sovintoratkaisuun. Mahdollisuuksia olisivat esimerkiksi:

1. Seuraeläimillä ja yleensä ns. non-food -eläimillä saisi käyttää kaikkia, myös ihmiskäyttöön rekisteröityjä lääkkeitä ilman rajoituksia. Eläinlääkärin koulutus ja ammattitaito takaisivat eläimen kannalta parhaan ja turvallisen käytön.

2. Tuotantoeläimillä, joita pidetään muusta syystä kuin elintarvikkeiden tuottamiseksi (hevoset), saisi käyttää lääketieteellisin perustein eläinkäyttöön hyväksyttyjä lääkkeitä edellyttäen, että eläinten lääkinnästä ja niiden sijaintipaikasta on pidetty kirjaa ja eläimet on merkitty tunnistettavasti siten kuin EU-direktiivit määräävät. Eläimen joutuessa teurastettavaksi sille määrättäisiin karenssiaika. Liha hylättäisiin, jos teurastus tapahtuisi karenssiaikana.

3. Tuotantoeläimillä, joita pidetään lihan, maidon, munien tai muiden elintarvikkeiden tuottamiseksi, saisi käyttää vain niille eläinlajeittain hyväksyttyjä lääkkeitä. Hyväksyminen ei tapahtuisi pelkästään elintarvikehygieenisin perustein, vaan myös lääketieteelliset, eläinten hyvinvointia ylläpitävät ja edistävät tekijät olisi otettava huomioon. Valvontaa helpottavat eläinten merkitsemistä ja tunnistamista koskevat määräykset.

Miten komissio ottaa huomioon myös lääketieteelliset, eläinten suojelua ja hyvinvointia edistävät tekijät eläinlääkkeiden myyntilupien uudistamisessa?

Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 1998)

Eläinlääkevalmisteiden markkinoille saattamista koskevan luvanantomenettelyn perusteellinen uudistus toteutettiin ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointiviraston perustamisesta 22. heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2309/93 ((EYVL L 214, 24.8.1993. )), joka tuli voimaan 1. tammikuuta 1995. Eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettujen direktiivien 81/851/ETY ja 81/852/ETY muuttamisesta 14. kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/40/ETY täytäntöönpanon määräaika oli 1. tammikuuta 1995 direktiivin 81/851/ETY ja 1. tammikuuta 1998 direktiivin 81/851/ETY osalta. Tämän määräajan jälkeen lääkevalmisteiden markkinoille saattamista koskevat yhteisön luvanantomenettelyt muuttuivat merkittävästi. Muita perinpohjaisia uudistuksia ei ole suunnitteilla lähitulevaisuudessa.

Voimassa olevissa säännöksissä annetaan jo mahdollisuus jonkinasteiseen joustoon kuluttajien ja eläinten terveyden suojelemiseksi. Eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 81/851/ETY ((EYVL L 317, 6.11.1981, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiiveillä 90/676/ETY (EYVL L 373, 31.12.1990) ja 93/40/ETY. )) 4 artiklan säännökset koskevat tällaisia tapauksia. Kun sairaustilaa varten ei ole olemassa hyväksyttyä lääkettä, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti sallia sen, että eläinlääkäri antaa eläimelle toista lääkevalmistetta erityisesti kyseisen eläimen kohtuuttomien kärsimysten välttämiseksi. Lääkevalmiste on annettava eläinlääkärin henkilökohtaisella vastuulla yhdelle eläimelle tai pienelle määrälle eläimiä taikka tietyn tilan eläimille. Lääkevalmisteen on oltava asianomaisessa jäsenvaltiossa toiselle eläinlajille tai toisessa sairaustilassa käytettäväksi hyväksytty eläinlääkevalmiste. Tällaisten valmisteiden puuttuessa eläimelle voidaan antaa ihmisten käyttöön sallittua lääkettä. Jos tällaistakaan valmistetta ei ole, eläimelle voidaan antaa eläinlääkemääräyksiin sovellettavien edellytysten mukaisesti sellaisen henkilön valmistamaa ex tempore -valmistetta, jolla on siihen kansallisen lainsäädännön mukaan lupa. Elintarviketuotantoeläinten osalta on noudatettava pidennettyä varoaikaa sen varmistamiseksi, että hoidetuista eläimistä peräisin olevat elintarvikkeet eivät sisällä kuluttajalle vaarallisia jäämiä.