Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2856/97 komissiolle esittäjä(t): Werner Langen (PPE) (11. syyskuuta 1997) Aihe: Ranskalaisten tekstiilitukien takaisinmaksu Euroopan komissio päätti 9.4.1997, että Ranskan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden tukeminen vapauttamalla teollisuus n. 600 miljoonan DM:n suuruisista sosiaaliturvamaksuista on ristiriidassa EU:n lainsäädännön kanssa lukuun ottamatta niitä rahoja, jotka kuuluvat ¨De-Minimis¨ -säännön piiriin. Tämän säännön mukaisesti komissio katsoo, ettei EY-sopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa voida soveltaa sellaisissa tapauksissa, joissa tuen määrä on pienempi kuin 100 000 ecua kolmen vuoden ajanjakson aikana. Ranskan hallitusta pyydettiin varmistamaan tukien takaisinmaksu kahden kuukauden kuluessa tai ilmoittamaan komissiolle, mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa tukien palauttamiseksi. Koska Ranskan hallituksen vastaukselle asetettu määräaika umpeutui jo 10. heinäkuuta 1997, kysyn komissiolta: 1. Mitä toimenpiteitä Ranskan hallitus aikoo toteuttaa yhteisön oikeuden velvoitteiden mukaisesti maksaakseen takaisin Ranskan tekstiili- ja vaatetusteollisuudelle väärin perustein myönnetyt tuet? 2. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa tarkistaakseen sen, että tuet maksetaan takaisin? 3. Mitä toimenpiteitä komissio on aikonut toteuttaa tarkasteltaessa tulevaa monia aloja koskevaa tukijärjestelmää alueellisten tukitoimenpiteiden yhteydessä ja millaisia toimia on suunniteltu tukien valvonnan alalla tekstiiliteollisuudessa? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (4. marraskuuta 1997) Komissio ilmoitti Ranskalle 28. huhtikuuta 1997 päätöksestään, jonka mukaan Ranskan myöntämä tuki ei ollut EY:n perustamissopimuksen mukaista. Kysymys oli tuesta, joka myönnettiin alentamalla tekstiili-, vaatetus-, kenkä- ja nahkateollisuuden sosiaaliturvamaksuja ja joka oli ylitti vähämerkityksisen tuen rajan (100 000 ecua kolmen vuoden aikana). Tästä ilmoituksesta seurasi monia yhteydenottoja Ranskan hallituksen ja komissio yksikköjen välillä sekä poliittisella että teknisellä tasolla. Tavoitteena oli yhteismarkkinoille soveltumattoman alakohtaisen tukijärjestelmän korvaaminen uudella yleisellä sosiaaliturvamaksujen alentamisjärjestelmällä. Ainoastaan näiden toimenpiteiden laajentaminen alakohtaisista yleisiksi tekisi mahdolliseksi niiden jättämisen perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. Ranskassa pidettyjen parlamenttivaalien jälkeen uusi hallitus ilmoitti komissiolle aikomuksestaan laatia uusi yleinen säädös sosiaaliturvamaksujen alentamisesta, mikä eroaisi täysin aiemmista alakohtaisista toimenpiteistä. Lisäksi Ranska vetosi yhteisöjen tuomioistuimeen, jotta se kumoaisi komission kyseisestä alakohtaisesta ohjelmasta tekemän kielteisen päätöksen. Jos uusi säädös merkitsisi todella yleistä toimenpidettä, komissio voisi todeta, että toimenpiteet eivät kuulu perustamissopimuksen valtiontukea koskevien sääntöjen soveltamisalaan. Mahdollinen päätös tästä ei kuitenkaan vaikuta siihen, että Ranskan on noudatettava komission päätöstä, jossa aikaisempi alakohtaista tukea koskeva säädös julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi. Komissio käsittelee parhaillaan jäsenvaltioiden kanssa käytävissä kahdenvälisissä neuvotteluissa tulevaisuudessa sovellettavista suurille investointihankkeille myönnettyjä aluetukia koskevia monialaisia puitesääntöjä. Komissio arvioi, että kyseiset puitesäännöt voitaisiin vahvistaa ennen vuoden loppua. On mahdollista, että näissä puitesäännöissä vahvistetaan erityinen ilmoitusraja tekstiilialan tuille, jotta voitaisiin vastata tämän teollisuudenalan huolenaiheisiin valtiontukien tiukan valvonnan säilyttämisen suhteen.