ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1261/98 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Kiinteiden jätteiden kaatopaikan sijoittaminen Dos Aguasiin (Valencia, Espanja) Dos Aguasin kuntaan ja sen ympäristöön aiotaan perustaa kiinteiden jätteiden kaatopaikka. Koska laajat Valencian rannikkoalueet hankkivat vetensä tältä alueelta, kunnan asukkaat ovat huolestuneita saastumisesta, jota kaatopaikka aiheuttaa talousvedelle. Monet tutkimukset osoittavat, että Dos Aguasin kaatopaikkahanke on puutteellinen ja selvästi kielteisiä vaikutuksia aiheuttava, eikä se voi näin ollen olla sovelias jätteidenkäsittelyyn. Lisäksi hankkeella on huomattavia teknisiä puutteita, jotka merkitsevät todellista saastumisvaaraa vedelle ja ympäristölle. Täten alueella ei voida toteuttaa kestävän kehityksen strategiaa ja sen asukkaiden tulevaisuus vaarantuu. Dos Aguas ja sen ympäristö ovat vähemmän suotuisia alueita, joilla sovelletaan Leader-aloitteita tai Proder-ohjelmia. Kaatopaikan perustaminen ei täyttäisi mitään komission näille alueille asettamista vaatimuksista. 1. Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta? 2. Mihin toimiin komissio voi ryhtyä Espanjan viranomaisten suhteen, jotta yhteisön ympäristölainsäädännön ja erityisesti seuraavien direktiivien noudattaminen taattaisiin: a) direktiivi 91/156/ETY(1) jätteistä, b) direktiivi 94/62/ETY(2) pakkauksista ja pakkausjätteistä, c) direktiivi 85/337/ETY(3) tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista, d) direktiivi 90/313/ETY(4) ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta ja e) direktiivi 92/43/ETY(5) luonnon elinympäristön ja luonnonvaraisten eläinten ja kasvien säilyttämisestä? 3. Voiko komissio antaa tietoja tilanteen kehittymisestä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (15. kesäkuuta 1998) Komissio ei tunne tapausta, jota kysymys koskee. Komissio pyytää Espanjan viranomaisilta selvitystä siitä, onko jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta annettua direktiiviä 91/156/ETY ja tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä 85/337/ETY noudatettu asianmukaisesti tässä tapauksessa. Kysyjien antamien tietojen perusteella komissio ei pysty arvioimaan, onko direktiivejä 94/62/EY (pakkaukset ja pakkausjätteet), 90/313/ETY (ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaus) ja 92/43/ETY (luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu) sovellettava mainittuun tapaukseen. Komissio ilmoittaa tietenkin kysyjille Espanjan viranomaisille osoitetun selvityspyynnön tuloksista. (1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32. (2) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10. (3) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. (4) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56. (5) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1417/98 esittäjä(t): Gianni Tamino (V) komissiolle (11. toukokuuta 1998) Aihe: Emilia-Romagnan alueen metsästysajat ja lain N:o 30/97 yhteensopimattomuus yhteisön määräysten kanssa Emilia-Romagnan (Italia) alueneuvosto hyväksyi 31. maaliskuuta aluelain N:o 30/97 perusteella uuden metsästysajan. Laissa säädetään muun muassa, että 20. syyskuuta 1998 ja 31. tammikuuta 1999 välisenä aikana on lupa metsästää suojeltuja lajeja kuten varpusia (31. joulukuuta asti) ja kottaraisia. Onko tällainen alueellisen tason määräys luonnonvaraisten ja metsästysluvan alaisten lajien suojelusta annettujen direktiivien, erityisesti direktiivin 92/43/ETY(1) mukainen? Ellei ole, eikö komissio katso velvollisuudekseen aloittaa rikkomusoikeudenkäynnin? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (9. kesäkuuta 1998) Italiaa vastaan on jo aloitettu rikkomisesta johtuva menettely, joka koskee erityisesti luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY(2) 9 artiklassa säädetyn poikkeuksen saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annettu direktiivi 92/43/ETY ei liity tähän. Koska komission tarkoituksena on varmistaa, että jäsenvaltioiden lait noudattavat yhteisön lainsäädäntöä kaikilla tasoilla, rikkomisesta johtuva menettely koskee myös toimivaltaa, joka Italian alueilla on yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa sekä niiden velvollisuutta noudattaa viimeksi mainittua. Komissio olisi kiitollinen, jos arvoisa parlamentin jäsen voisi toimittaa sille mainitsemansa Giunta Regionale dell'Emilia Romagnan hyväksymän tekstin. Joka tapauksessa komissio tulee pyytämään asiasta tietoja Italian viranomaisilta. Komissio haluaa kuitenkin kiinnittää parlamentin jäsenen huomion siihen, että jos direktiivin 79/409/ETY 9 artiklassa säädettyjä tiukkoja edellytyksiä ja rajoituksia noudatetaan, kyseisellä direktiivillä suojeltujen lajien metsästäminen alueellisesti voi olla laillista. (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. (2) EYVL L 103, 25.4.1979.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0892/98 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Bosnialle suunnattu tuki Tom Spencerin johtaman Euroopan parlamentin ad hoc -työryhmän mukaan komissio toimii tehottomasti ja epäjohdonmukaisesti jakaessaan Bosnian uudelleenrakennukseen myönnettyjä varoja (408 miljoonaa ecua ). Työryhmän puheenjohtaja on puhunut kirjaimellisesti "EU:n byrokraattisesti kohtuuttomasta ja tehottomasta toiminnasta". 1. Minkä vuoksi avustustoimenpiteet rahoitettiin PHARE-ohjelman puitteissa? 2. Millainen on Sarajevossa sijaitsevan EU-edustuston henkilöstörakenne? 3. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa yhteistyössä esiin tulleiden ilmeisten epäkohtien poistamiseksi? 4. Mitä tapahtuu niille 40 miljoonalle eculle, joita ei voitu käyttää vuonna 1997? 5. Missä muodossa ja millä tavoin komissio aikoo reagoida ad hoc -työryhmän suosituksiin? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (11. toukokuuta 1998) 1. Jotta Bosnian ja Hertsegovinan kiireellisiin tarpeisiin pystyttiin vastaamaan nopeasti rauhansopimusten teon jälkeen, olivat tällöin ainoastaan Phare-ohjelman rahoitusvarat välittömästi käytettävissä. Euroopan parlamentti halusi myöhemmin vuonna 1996 äänestää lisävarojen myöntämisestä maan jälleenrakennusta varten, jota koskeva perusasetus annettiin vasta heinäkuussa 1996. 2. Komission Bosniassa ja Hertsegovinassa sijaitsevan edustuston organisaatiokaavion laatiminen ja henkilöstömäärän lisääminen ovat parhaillaan käynnissä. Kesään mennessä edustusto on täysin toimintakykyinen, ja sen henkilöstö koostuu 21 A-virkamiehestä, 5 B-virkamiehestä ja 10 C-virkamiehestä. 3. Edustuston uudella päälliköllä on laajat päätöksenteko- ja koordinointivaltuudet, jotta paikalla voidaan toimia kansainvälisissä yhteyksissä nopeasti. 4. Toimintaan osoitetut noin 40 miljoonaa ecua, joiden myöntäminen keskeytettiin vuonna 1997 Bosnian serbitasavallan erityisen poliittisen tilanteen vuoksi, on pääosin vapautettu uuden Dodikin hallituksen aloitettua toimintansa. Näiden rahoitusvarojen käyttöönottoa on nopeutettu. 5. Komissio on ottanut huolellisesti huomioon Bosniassa ja Hertsegovinassa vierailleen Euroopan parlamentin valtuuskunnan ehdotukset ryhtymällä parantamaan asetuksia siten, että ne vastaavat paremmin Bosnian ja Hertsegovinan erityistilannetta. Ehdotusten perusteella on menettelyjä nopeutettu ja muutettu joustavimmiksi sekä mahdollistettu suorat yhteydet alueellisten ja kunnallisten viranomaisten kanssa. Myöskin aikaisempaa suurempi osa komission ohjelman hallinnosta on annettu komission Sarajevon-edustuston tehtäväksi. Lisäksi edustuston päällikön valtuuksia ja edustuston henkilöstön lukumäärää on lisätty.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1587/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) komissiolle (25. toukokuuta 1998) Aihe: Käyttämättömät saldot Italiassa Italian tilintarkastusviranomaiset ryhtyivät äskettäin tutkimaan valtion julkisen hallinnon tilinpidossa esiintyviä käyttämättömiä saldoja. Näin ei tapahtunut ensimmäistä kertaa, sillä heinäkuussa 1997 Euroopan komissio oli saanut ensimmäisen ilmoituksen Italian valtion budjettiin merkityistä summista, joita ei ollut käytetty. Vaarana on, että kun merkityt mutta käyttämättä jäävät varat kasvavat, niin kirjanpidollisista syistä muodostuu valtavasti käytettäviä varoja, jotka ennemmin tai myöhemmin voivat merkitä todella suuria kuluja ja aiheuttaa sen, että valtion tilejä on mahdoton hallita. Käyttämättömät saldot olivat Italiassa vuonna 1996 94 767 miljardia liiraa ja vuonna 1997 yli 160 biljoonaa liiraa, siis kahden vuoden aikana summa oli noussut yli 250 biljoonaan liiraan. Nähtävästi suuri osa käyttämättömistä saldoista johtui tilinpidon myöhästymisestä ja loppuosa oli määrärahoja tai summia, jotka oli tarkoitettu vielä toteuttamattomien hankkeiden rahoittamiseen. Voiko komissio sanoa, millaisia saldoja se pitää yhteisössä hyväksyttävinä? Pitääkö komissio Italian budjetin käyttämättömien saldojen määrää liian suurena? Jos komissio katsoo, että rajat on ylitetty, mihin varotoimiin se aikoo ryhtyä? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (15. kesäkuuta 1998) Italian talousarviomenettelyssä parlamentti kohdentaa varoja sekä sitoumuksina että kassaperusteella. Näiden välinen erotus voi aiheuttaa sen, että osa talousarviomäärärahoista jää käyttämättä ja siirretään seuraaville varainhoitovuosille (nk. residui passivi). Käyttämättä jääneet varat eivät komission mielestä muodosta uhkaa valtion taloudelle tulevaisuudessa, jos parlamentti noudattaa jatkossakin käteisvarojen käyttöä koskevia rajoja, jotka on laadittu valtion talousarvion yleisten tavoitteiden mukaisesti. Italian viranomaiset ovatkin päättäneet noudattaa seuraavien kolmen vuoden aikana tätä lähestymistapaa, joka sisältyy vuoden 1998 talousarviosta annettuun lakiin. Komissio suhtautuu kuitenkin myönteisesti hallituksen 17. huhtikuuta 1998 antamaan ja parlamentin 13. toukokuuta 1998 hyväksymään suunnitelmaan, joka esitettiin varainhoitovuosia 1999-2001 koskevassa asiakirjassa Documento di Programmazione Economica e Finanziaria ja jonka tavoitteena on, että sitoumuksina ja kassaperusteella kohdennettujen varojen välillä ei enää vuodesta 1999 olisi eroja. Komissio valvoo kaikkien jäsenvaltioiden julkistalouden kehittymistä myös 1. heinäkuuta 1998 voimaan tulevan vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti. Valvonta keskitetään valtion yleisen taloudellisen tilanteen kehittymiseen EY:n perustamissopimuksen 104 c artiklan määräysten kannalta. Kyseisissä määräyksissä asetetaan viitearvo vain julkistalouden alijäämille.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0085



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1168/98 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Yleisilmailulentokoneet Lentoasemien myyminen muuhun teolliseen käyttöön tai niiden sulkeminen on lisääntynyt viime vuosina kaikkialla EU:ssa. Tämän vuoksi yleisilmailu on tullut yhä riippuvaisemmaksi vähenevästä lentokenttien määrästä. Onko komissio tietoinen, että sen pyrkiessä varmistamaan kohtuulliset ympäristö- ja melustandardit, yleisilmailuun ja siihen jatkuvasti vähenevään lentokenttien määrään, joilla on riittävät edellytykset palvella sitä, kohdistuu huomattavia paineita?
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1222/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Louhimon avaaminen Pittolon alueelle Viittaan vastaukseen, jonka komissio antoi edellä mainittua asiaa koskevaan kirjalliseen kysymykseen E-3370/97(1), ja kysyn: 1. onko komissio ollut yhteydessä Italian viranomaisiin? 2. ja jos on, katsooko se saamiensa tietojen perusteella, että louhimon avaaminen mainitulla alueella ei ole ristiriidassa asiaa koskevien yhteisön säännösten kanssa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (2. kesäkuuta 1998) Italian viranomaisiin on otettu yhteyttä parlamentin jäsenen esille tuomasta ongelmasta, ja Italian viranomaiset ovat antaneet komissiolle vastauksensa. Italian viranomaisten toimittamien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että vaikutustutkimuksen jälkeen hyväksyttyyn "Piano Infraregionale delle Attività Estrattive" -suunnitelmaan (PIAE) kuuluu Piacenzan maakuntaan rakennettava louhimo, jota kutsutaan nimellä "Pittolo". Koska Emilia-Romagnan alueen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyn PIAE-suunnitelman vaikutukset ulottuvat myös muiden kuntien alueelle, laitoksen avaaminen edellyttää lisäksi "Piano Particolareggiaton" hyväksyntää. Kyseessä on yksityiskohtainen suunnitelma, joka kattaa koko kuntainvälisen alueen. Se vaikuttaa ympäristövaikutusten arvioinnilta, johon voi kuulua julkinen kuulemismenettely. Edellä mainittu Emilia-Romagnan alueen lainsäädäntö vahvistettiin nimenomaan tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/337/ETY perusteella(2). Italiaa vastaan aloitetun rikkomismenettelyn yhteydessä tarkastellaan parhaillaan kaikkea alueellista lainsäädäntöä, joka on annettu direktiivin 85/337/ETY saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. (1) EYVL C 134, 30.4.1998, s. 151. (2) EYVL L 175, 5.7.1985.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0076



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1121/98 esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle (8. huhtikuuta 1998) Aihe: Eläinlääkärintarkastukset Voiko komissio antaa vertailevan luettelon eläinlääkärintarkastuksien hinnoista koko EU:n alueella? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (27. toukokuuta 1998) On tärkeää erottaa toisistaan eläinlääkäritarkastusten ja -valvonnan kustannuksia koskeva kysymys niiden rahoitustapaa koskevasta kysymyksestä. Kustannusten osalta kyse on erityisen monimutkaisesta toimesta, koska on laskettava yhteen kaikki kulut (mm. henkilökunnan palkat, sosiaalikulut, analysointikulut, hallinnolliset kulut). Lisäksi eräiden toimipisteiden osalta käytössä voi olla erilainen kirjanpito kuten esimerkiksi tilojen rakennus- tai korjauskulut. On huomioitava myös, että kuluilmoitus voidaan tehdä parhaimmassa tapauksessa vasta vuoden n+1 lopussa vuoden n ollessa se vuosi, jolloin eläinlääkärintarkastukset suoritetaan. Lisäksi useissa jäsenvaltioissa tämä kulujen arviointi kuuluu paikallisten viranomaisten toimivaltaan. Komissio ei siis voi laatia kuluja koskevaa vertailevaa luetteloa. Sitä vastoin yhteisöllä on eläinlääkärintarkastuksista ja -valvonnasta aiheutuvien kulujen rahoitusta koskevia sääntöjä. Tässä yhteydessä on tärkeää viitata direktiiveissä 89/662/ETY(1), 90/425/ETY(2), 90/675/ETY(3) ja 91/492/ETY(4) tarkoitettujen eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annettuun neuvoston direktiiviin 85/73/EY(5). Lihan ja kalatuotteiden osalta on vahvistettu vielä tarkemmat määräykset (liite A). Käyttöön otetussa järjestelmässä määrätään kiinteästä maksusta, jota voidaan suurentaa tai pienentää erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi. Määrät ja niiden soveltamissäännöt esitetään edellä mainitussa säännöstössä. (1) Direktiivi 85/73/EY muutettuna ja kodifioituna 26 päivänä kesäkuuta 1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/43/EY. EYVL L 162, 1.7.1996 (2) EYVL L 395, 30.12.1989. (3) EYVL L 224, 18.8.1990. (4) EYVL L 373, 31.12.1990. (5) EYVL L 268, 24.9.1991.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0848/98 esittäjä(t): Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) komissiolle (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Kiinteät kaupunkijätteet Formenteralla (Espanja) Formenteran saarella (Baleaarit, Espanja), Cap de Barbariassa on rantakalliolla kahden joenuoman välissä sijaitseva kunnallinen kiinteiden kaupunkijätteiden kaatopaikka. Baleaarien korkeimman oikeuden ympäristönsuojelurikoksia käsittelevän syyttäjän pyynnöstä käynnistetty oikeudenkäynti, joka koskee kaatopaikan laillistamisessa tapahtunutta vilppiä, on tällä hetkellä kesken. Alueen asukkaat ovat panneet vireille myös hallinnollisen riitamenettelyn tarkoituksenaan näyttää toteen kaatopaikan laittomuus sekä kaatopaikan sijainnista ja sen hoitamisesta aiheutuva vakava ympäristöongelma. Ongelma koskee koko saarta. Kaatopaikka on jatkuvasti tulessa, ja ilmaan pääsee dioksiinipäästöjä, jotka saastuttavat ihmisiä, eläimiä ja kasveja. Lisäksi kaatopaikka saastuttaa vakavasti myös Välimerta; kaatopaikkaa ei ole eristetty, minkäänlaista liuottimien keruuta ei ole järjestetty ja kaatopaikan sijainti merenrantakalliolla aiheuttaa sen, että kaikki jäte lopulta päätyy meriveteen. Maanvyörymän ja sitä seuraavan ympäristökatastrofin riski lähitulevaisuudessa on myös huomattava. Yhteisön taloudellinen tuki on välttämätöntä kaupunkijätteiden aiheuttaman vakavan ongelman ratkaisemiseksi tällä pienellä saarella, mutta sellainen ratkaisu, jossa kaatopaikka säilytetään on epäilyttävä. Olen kuullut, että Baleaarien itsehallinnollisen alueen hallitus aikoo käyttää osan Euroopan yhteisön rahastoista saamistaan avustuksista kaatopaikkaan ja haluan tietää: 1. Onko tämän kaatopaikan olemassaolo komission tiedossa? 2. Mikäli vastaus on myönteinen, onko sillä tietoja meneillään olevasta oikeudenkäynnistä? 3. Onko komissio myöntänyt talousarvion määrärahoja kiinteiden kaupunkijätteiden käsittelyyn Formenteralla jonkin ohjelman kautta? 4. Jos vastaus on kyllä, onko tämän tuen tarkoituksena nykyisen kaatopaikan säilyttäminen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (26. toukokuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja kysyjän mainitsemista seikoista. Se aloittaa tarvittavat yhteydenotot kaikkien yksityiskohtien selvittämiseksi ja varmistuakseen siitä, että kaikkia sovellettavia direktiivejä noudatetaan täydellisesti. Ympäristötoimenpiteitä rahoitetaan tavoitteen 5b mukaisesti Euroopan aluekehitysrahastosta osana Baleaarien toimenpideohjelmaa (maaseudun asutuskeskuksia koskevat toimet 2-5). Tässä ohjelmassa ei kuitenkaan ole Formenteraa koskevaa muuta toimenpidettä kuin Ibizan ja Formenteran yhteiset tutkimusmäärärahat, jotka on tarkoitettu lohkojakoa ja maankäyttöä koskevien suunnitelmien toteuttamiseen (0,7 miljoonaa ja 1,3 miljoonaa pesetaa eli noin 4 250 ja 7 800 ecua). Lisäksi on huomautettava, että parlamentin jäsenen esittämää kysymystä ei ole koskaan otettu esille tavoite 5b:n seurantakomiteassa.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0098



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1230/98 esittäjä(t): Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Lentoasemien suunnittelu ympäristölle aiheutuvien meluhaittojen kannalta Päätöslauselmassaan A-0183/97(1), joka hyväksyttiin 10. kesäkuuta 1997 tulevaisuuden melupolitiikkaa koskevasta komission vihreästä kirjasta, Euroopan parlamentti pyytää komissiota esittämään "direktiivin sitovista normeista ja lentoasemien suunnittelusta meluhaittojen vähentämiseen liittyvän eurooppalaisen järjestelmän perusteella" (tämän päätöslauselman 30 kohta). Haluaisin mielelläni saada tietää komissiolta: 1. onko jo nyt olemassa yhdenmukainen mittausmenetelmä lentokenttien ympärillä havaittavien meluhaittojen mittaamiseksi? Jos ei, kannattaako komissio tällaisen yhdenmukaisen mittausmenetelmän vahvistamista? 2. kannattaako se lentoasemien suunnittelua meluhaittojen vähentämiseen liittyvän eurooppalaisen järjestelmän perusteella, jonka avulla Euroopan lentoasemien meluhaitat voitaisiin kartoittaa selvästi ja jonka perusteella voitaisiin toteuttaa lisätoimenpiteitä niiden lentokenttien suhteen, jotka aiheuttavat eniten haittaa ympäristölleen? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 1998) 1. Yhteisössä ei ole tällä hetkellä yhdenmukaista menetelmää lentokenttien ympärillä havaittavien meluhaittojen mittaamiseksi. Valmistellessaan ympäristömelua koskevaa lakialoitetta komissio arvioi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja asiantuntijajärjestöjen kanssa mahdollisuuksia perustaa yhteinen yksikkö melun mittausta ja menetelmien kehittämistä varten. Komission tulevaisuudessa tekemät ehdotukset perustuvat tämän teknisen arvioinnin tuloksiin. 2. Komissio aikoo myös kartoittaa meluhaittojen vaikutuksia, muun muassa lentokoneiden aiheuttamia meluhaittoja lentokenttien lähistöllä. (1) EYVL C 200, 30.6.1997, s. 28.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0926/98 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (GUE/NGL) komissiolle (26. maaliskuuta 1998) Aihe: A-3 -moottoritien rakennustöiden aiheuttamat vahingot Contrerasin padolle Contrerasin padon kautta kulkevan A-3 -moottoritien rakennustyöt aiheuttavat Madridin ja Valencian välisellä osuudella suurta vahinkoa ympäristölle ja maisemalle ja ne ovat täysin ristiriidassa hankkeen ympäristövaikutuksista annetun lausunnon kanssa. Ympäristön laadusta ja sen tilan arvioimisesta vastaavan entisen pääosaston antaman ympäristövaikutuksia koskevan lausunnon 1 kohdassa sanotaan, että kivilouhoksia ja kaivantoja ei tehdä, mitään ei kaadeta eikä töitä helpottavia laitteita sijoiteta alueille, jotka ovat yhteydessä patoon joko suoraan tai vaikuttavat siihen virtausten tai eroosion kautta. Näin vältetään se, että toimet vaikuttaisivat liikaa Contrerasin padon hydrologiseen tasapainoon. Töiden kuluessa on tehty yli 40 metriä korkeita kaivauksia ja kaivauksista ylijäävä materiaali kaadetaan patoon. Tämän lisäksi aukaistaan väyliä, joita on myöhemmin oikaistava. Töiden tuloksena on kasvillisuuden tuhoutuminen Rabo de la Sartén -nimisen alueen ympäristöstä ja muilta alueilta, joille rakennetaan maasiltoja. Poliittisten puolueiden ja Júcarin hydrologisen yhdistyksen vastustuksesta huolimatta töitä jatketaan noudattamatta vähääkään ympäristövaikutuksista annetun lausunnon suosituksia. Tämä ympäristön ja maiseman tuhoaminen tapahtuu sen vuoksi, että viranomaisilla on kiire saada työt päätökseen aikataulun mukaan. Tässä tapauksessa kiirehtiminen ei ole perusteltua, sillä se aiheuttaa vahinkoa ympäristölle. Ottaen huomioon, että Euroopan unioni osallistuu töiden rahoittamiseen, kysyn, 1. onko komissio tietoinen töiden aiheuttamista vaikutuksista, 2. voiko komissio lähettää valtuuskunnan arvioimaan ympäristölle töistä aiheutunutta vahinkoa ja sen tilan huonontumista, 3. voiko komissio kääntyä julkisista töistä vastaavan espanjalaisen ministerin puoleen ja pyytää tätä ryhtymään välittömästi toimiin maiseman ja ympäristön tilan korjaamiseksi ja varmistamaan, että jatkossa töitä tehdään ympäristövaikutuksista annetun lausunnon mukaisesti? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (3. kesäkuuta 1998) Komission mielestä ympäristövaikutusten arvioinnista annetussa lausunnossa vahvistettujen edellytysten noudattamisen valvonta kuuluu jäsenvaltion viranomaisille. Komissio onkin ottanut yhteyttä kyseiseen jäsenvaltioon saadakseen tietoja kyseisten rakennustöiden mahdollisista vaikutuksista, kuten parlamentin jäsen toivoo. Lisäksi komissio aikoo seuraavassa koheesiorahaston seurantakomitean kokouksessa pyytää lisätietoja ja tarkennuksia varmistaakseen, että rakennustöitä jatketaan ympäristövaikutuksista tehdyn tutkimuksen mukaisesti.