FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/503

(2004/C 84 E/0581)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3297/03

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(7. marraskuuta 2003)

Aihe: Angola — Elintarvikeapua koskeva varasuunnitelma

Tiedotusvälineiden mukaan Maailman elintarvikeohjelman (WFP), joka kärsii nyt nelikymmenvuotisen olemassaolonsa pahimmasta elintarvikekriisistä, on täytynyt ottaa käyttöön varasuunnitelma elintarvikkeiden saannin varmistamiseksi Angolan väestölle kansainvälisten avustusten viivästyttyä.

WFP:n edustaja Marcelo Spina on vahvistanut, että kutakin avunsaajaa kohden laskettu elintarvikeannos on nyt puolta pienempi kuin ennen. Hänen mukaansa tämä kriisi ei kuitenkaan johdu kansainvälisten avustusten puutteesta tai vähäisyydestä, vaan avunantajamaiden logistisista ongelmista.

Saman tietolähteen mukaan WFP on jo taannut, että sillä on käytettävissään yli 80 prosenttia tähän tehtävään tarvittavista varoista.

WFP:n mukaan Angolassa on kotiseudultaan siirtymään joutuneita, pakolaisia ja muita apua tarvitsevia nyt noin 2,2 miljoonaa, eli enemmän kuin vuosiin.

— Vahvistaako komissio nämä tiedot Maailman elintarvikeohjelman varasuunnitelmasta ja sen laatimiseen johtaneista olosuhteista?

— Onko Euroopan unioni toteuttanut tai aikooko se toteuttaa lisä- tai täydentäviä toimia auttaakseen tässä humanitaarisessa hätätilanteessa, joka on aiheutunut kansainvälisen avun viipymisestä?

— Mikä olisi tärkein unionin tuki tässä hätätilanteessa?

— Miten komissio selittää Angolan humanitaarisen tilanteen viimeaikaisen huononemisen, kun se oli aiemmin jo parantunut?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(22. joulukuuta 2003)

Komissio voi vahvistaa, että on olemassa Maailman elintarvikeohjelman (WFP:n) varasuunnitelma, jonka avulla pyritään ratkaisemaan Angolan väestön elintarvikepula. Hätätilanne ei kuitenkaan ole seurausta kansainvälisten lahjoitusten puutteesta vaan pikemminkin WFP:n maissikuljetusten viivästymisestä ja maissin vahingoittumisesta, kuten järjestön hiljattain julkistamassa lehdistötiedotteessa vahvistettiin. Näin ollen yhteisön ei ole suositeltavaa toimittaa nykyiselläänkin huomattavan humanitaarisen apunsa lisäksi ylimääräistä apua tästä erityistilanteesta selviytymiseksi, eikä tähän ole myöskään varauduttu. Erityisen merkittävä yhteisön toimi Angolan väestön auttamiseksi kriisitilanteessa on syyskuussa 2003 hyväksytty ja parhaillaan toteutettava 30 miljoonan euron hätäapuohjelma rauhanprosessin tukemiseksi (Emergency Programme to Support the Peace Process). Ohjelmaan sisältyvät kiireellinen lääkärinhoito, siemenviljan ja työkalujen jakelu, elintarvikeapu siemenviljan syönnin torjumiseksi sekä humanitaarinen miinanraivaus. Lisäksi ECHOn (Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston) humanitaarisen toiminnan arvo one tänä vuonna 21—23 miljoonaa euroa, ja elintarviketurvaa koskevan budjettikohdan turvin on vuonna 2003 toimitettu elintarvikeapua, siemeniä ja työkaluja 18 miljoonan euron arvosta.

Kun Angola siirtyy vähitellen hätäavun vaiheesta jälleenrakentamiseen ja kehitysyhteistyöhön ja kun kriisinhallinta ei enää ole komission ensisijainen tehtävä, sen toiminnassa aletaan soveltaa entistä järjestelmällisempää lähestymistapaa. Komissio kiinnittää erityistä huomiota elintarviketurvaan, joka on yksi yhteisön ja Angolan kehitysyhteistyöstrategian keskeisistä aloista; se on päättänyt supistaa elintarvikeapua vaiheittain, koska siihen liittyy suuri riippuvuuden syntymisen vaara.

Sen sijaan se pyrkii toimillaan lisäämään maataloustuotteiden tuotantoa, jalostusta ja kauppaa ja lujittamaan paikallisia yhteenliittymiä. Lisäksi pitkällä aikavälillä yritetään tukea kansallisia ministeriöitä ja vahvistaa päätöksenteon hajauttamista.

Useista syistä komissio ei katso, että Angolan humanitaarinen tilanne olisi huonontunut. Ensinnäkään hätäavun saajien määrän kasvu ei välttämättä ole osoitus humanitaarisen tilanteen pahenemisesta; pikemminkin lisääntyminen heijastaa maanlaajuisten liikkumismahdollisuuksien paranemista, joka on seurausta rauhanprosessin vahvistumisesta.

Toiseksi rauhan myötä naapurimaista palaa pakolaisia kotimaahan, kun koko maan turvallisuus paranee. Tämä lisää apua tarvitsevia, mutta se ei merkitse, että humanitaarinen tilanne olisi vaikeutunut.

Kolmanneksi elintarviketurva heikkenee kausittain säännöllisesti, koska Angolaa vaivaavat edelleen huonot sadot ja maatalouden huono tuottavuus. Sadonkorjuun jälkeen vähäiset tuotetut elintarvikkeet kulutetaan nopeasti. Lisäksi maan mureneva infrastruktuuri vaikeuttaa tehokasta elintarvikejakelua entisestään, kun sadekausi alkaa. Sateet ja sadonkorjuu toistuvat kahdesti vuodessa, joten elintarviketurvan heikkeneminen on ollut säännöllisesti toistuva, joskin hyvin epätoivottava ilmiö. Sitä voidaan parhaiten torjua maatalousalan jälleenrakennustoimilla, ja niihin yhteisö osallistuu Angolassa aktiivisesti.

Komissio on kuitenkin valmis toimittamaan hätätilanteessa lisäapua, jos tarvetta ilmenee.