KIRJALLINEN KYSYMYS E-0956/01

esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle

(30. maaliskuuta 2001)

Aihe: Rannikoiden eroosio

Rannikkoalueet ovat Euroopalle taloudellisesti, sosiaalisesti, kulttuurisesti ja ympäristön kannalta hyvin tärkeitä, koska ne vaikuttavat useisiin aloihin kuten kalastus, liikenne, energia, resurssien hoito, luonnonvaraisten eliöiden ja elinympäristöjen suojeleminen, työllisyys, aluekehitys, matkailu, teollisuus, jätehuolto ja koulutus. Valitettavasti rannikoiden eroosio-ongelma on jäänyt lähes huomiotta ja sen ratkaisemiseksi tehdään kovin vähän, vaikka asia vaatii kiireellisiä toimia.

Tämä peruuttamaton kehitys, jota esiintyy lähes kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, on seurausta muun muassa ilmaston lämpenemisestä. Italia, jolla on rannikkoviivaa melkein 8 000 kilometriä, on hyvin tietoinen tarpeesta pitää eroosio kurissa. Maa on ryhtymässä kansallisen suunnitelman mukaisiin toimiin paikallisella ja alueellisella tasolla, mutta se ei voi yksinään tehdään kovin paljoa ongelmalle, joka edellyttäisi muiden maiden ympäristöpolitiikan kanssa johdonmukaisia toimia yhteisön tasolla ja yhteistyötä rajat ylittävillä rannikkoalueilla.

Jäätiköiden sulamisen ja merenpinnan kohoamisen aiheuttamia vahinkoja on vaikea ilmaista määrällisesti ja niihin tarvittavat ratkaisut, joita on vaikea löytää, ovat usein tilapäisiä vastatoimenpiteitä, joiden kustannukset ovat liian korkeat, mikäli niistä päätetään yksittäisissä jäsenvaltioissa.

Pilottihankkeiden rahoittaminen sen sijaan kannustaisi asiantuntijoita ja tutkijoita paneutumaan ongelmaan syvällisemmin, mikä toisi työpaikkoja monille konkreettisten hankkeiden parissa työskenteleville yliopisto-opiskelijoille ja tutkimuskeskuksille. Tutkimusten analyysien perusteella voitaisiin löytää toteuttamiskelpoisia ratkaisuja ja ratkaisuehdotukset sekä tutkimustulokset voitaisiin antaa kaikkien EU:n jäsenvaltioiden käyttöön.

Voiko komissio edellä esitetty huomioon ottaen kertoa,

- kuinka tietoinen se on eroosio-ongelmasta,

- onko jäsenvaltioiden tarpeiden edellyttämiin toimiin ryhdytty,

- onko se suunnitellut ohjelmia tai rahoitusta tällä alalla,

- aikooko se myöntää rahoitusta pilottihankkeiden totuttamiselle ja kuinka pian hankkeiden tulokset ovat käytettävissä?

On myös todettava, että korjaavat toimet eivät takaa hyväksyttäviä tuloksia, eivätkä ne voi pysäyttää eroosiokehitystä, minkä vuoksi rannikoiden eroosiosta aiheutuvien vahinkojen laajuus kasvaa koko ajan.

Mihin pitkän aikavälin toimiin yhteisössä aiotaan ryhtyä tämän ongelman kanssa päivittäin kamppailevien yksittäisten jäsenvaltioiden tarpeisiin vastaamiseksi?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(14. kesäkuuta 2001)

Komissio antoi neuvostolle ja parlamentille 27. syyskuuta 2000 tiedonannon Rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito: strategia Eurooppaa varten(1). Tämä asiakirja perustuu kolmevuotisen demonstrointiohjelman tuloksiin. Ohjelmassa analysoitiin rannikkoalueiden ongelmia ja arvioitiin ongelmien ratkaisuun mahdollisesti käytettäviä välineitä.

Eroosio esitetään edellä mainitussa tiedonannossa eräänä rannikkoalueiden yleisenä ongelmana. Rannikkoalueiden eroosion ja tulvien aiheuttamien ongelmien lisääntyminen mainitaan myös lukuisissa komission asiakirjoissa ja komission rahoittamissa tutkimuksissa, jotka liittyvät ilmakehän lisääntyvien kasvihuonekaasumäärien mahdollisiin vaikutuksiin. Komissio on siis erittäin hyvin selvillä rannikkoalueiden eroosio-ongelmasta.

Useista komission ohjelmista voidaan rahoittaa hankkeita, joiden avulla pyritään selvittämään rannikoiden eroosiomekanismeja tai kehittämään innovatiivisia ratkaisuja eroosion vaikutusten hallintaa ja vähentämistä varten. Yksi kokonainen osa yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen (TTK) viidennen puiteohjelman ympäristön ja kestävän kehityksen tutkimusohjelmaa käsittelee rannikoiden suojelua tulvia ja eroosiota vastaan. Tämän alan TTK-hankkeisiin on viime aikoina käytetty 7,5 miljoonaa euroa. Alan tutkimusta on lisäksi tuettu yhteisön TTK-puiteohjelmista vuodesta 1989 lähtien.

Sen lisäksi, että tutkimusta voidaan rahoittaa yhteisön TTK-puiteohjelmista, rannikkoalueiden eroosio-ongelmien ratkaisemista näihin alueisiin liittyvän yhdennetyn suunnittelu- ja hoito-ohjelman avulla koskeville innovatiivisille hankkeille voidaan hakea tukea myös LIFE-ohjelmasta. Rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevan komission strategian päämääränä on myös tukea rannikkoalueiden käyttöön ja hoitoon liittyvien parhaiden toimintatapojen kehittämistä ja levittämistä luomalla rannikkoalueilla toimivien ammatinharjoittajien verkosto.

Komissio on myös tehnyt ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston suositukseksi rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa(2). Siinä kehotetaan jäsenvaltioita laatimaan rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevat kansalliset strategiat.

Lisäksi yhteisö pyrkii lieventämään ilmaston muutoksen todennäköistä suuruutta toimillaan, joilla vähennetään kasvihuonekaasujen päästöjä ja edistetään Kioton pöytäkirjan ratifiointia ja soveltamista.

Komissio haluaa kuitenkin painottaa, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti vastuu rannikkoalueiden eroosiovahinkojen hallinnasta ja vähentämisestä on jäsenvaltioilla. Paikallistasolla tarvitaan erityistoimia asianmukaisten toimenpiteiden toteuttamiseksi; toimenpiteet on valittava arvioimalla kysymykseen tulevien toimintatapojen teknisiä mahdollisuuksia sekä niiden kustannuksia ja etuja tapauskohtaisesti. Joitakin tukikelpoisten alojen toimenpiteitä voidaan sisällyttää rakennerahasto-ohjelmiin.

Euroopan aluekehityssuunnitelma (ESDP), joka hyväksyttiin 10.-11. toukokuuta 1999 aluesuunnittelusta vastaavien yhteisön ministerien epävirallisessa neuvostossa, muodostaa kehyksen jäsenvaltioiden, niiden alueiden ja paikallisviranomaisten sekä komission toimille, joilla pyritään varmistamaan Euroopan alueen tasapainoinen ja kestävä kehitys.

Useissa ESDP:n toimintavaihtoehdoissa mainitaan selkeästi rannikkoalueiden yleiset ongelmat. Suunnitelmassa kannatetaan tehokkaita tapoja vähentää hallitsematonta kaupungistumista ja asutuspaineita erityisesti rannikkoalueilla ja rohkaistaan laatimaan suojeltuja alueita, kuten rannikkoalueita, varten yhdennettyjä aluekehitysstrategioita, joissa alueellisia vaikutuksia ja ympäristövaikutuksia koskeviin arviointeihin perustuvat suojelu- ja kehittämistoimet ovat tasapainossa keskenään ja joiden toteuttamiseen osallistuvat kaikki asianomaiset kumppanit.

Edistääkseen ESDP-suunnitelman toteuttamista käytännössä ja lisätäkseen aluekehitystä koskevaa tietämystä, tutkimusta ja tiedotusta komissio myöntää Interreg III -yhteisöaloitteen kautta osarahoitusta Euroopan aluesuunnittelun seurantakeskusten verkon (ESPON) perustamiseen ajanjaksolla 2001-2006 (6 miljoonaa euroa ajanjaksolla 2001-2006).

ESPON-verkon suuntaviivojen kehittämiskohteista ajanjaksolla 2001-2006 voidaan mainita esimerkiksi uhanalaisiin alueryhmiin, esimerkiksi rannikkoalueisiin, kohdistuvien vaikutusten, tutkimus sekä ilmastonmuutosten hallinta valtioiden alueella (kasvihuonepäästöjen vähentämiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutus ja ilmastonmuutosten alueellisten vaikutusten ennakointi).

(1) KOM(2000) 547 lopullinen.

(2) KOM(2000) 545 lopullinen.