KIRJALLINEN KYSYMYS E-3676/00

esittäjä(t): Bob van den Bos (ELDR) komissiolle

(29. marraskuuta 2000)

Aihe: Katastrofi- ja hätäapuohjelmat tulvien koettelemalle Mosambikille

Mosambikia koetelleista valtavista tulvista on kulunut yli kuusi kuukautta ja on tullut aika arvioida Euroopan unionin tähän mennessä antamaa tukea.

1. Miten komissio arvioi kansainvälisten järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen kanssa tehtävää yhteistyötä avustushankkeiden toteuttamiseksi Mosambikissa? Missä on parantamisen varaa?

2. Onko Mosambikia koetellut luonnonkatastrofi saanut komission tarkistamaan tai kehittämään yhteistyötä, jota se tekee jäsenvaltioiden kanssa hätätilanteissa? Onko komissio esimerkiksi ryhtynyt toimiin parantaakseen jäsenvaltioiden kanssa tehtävää hätäaputuotteiden kuljetuksia ja jakelua koskevaa käytännön yhteistyötä? Onko jäsenvaltioiden kanssa sovittu esimerkiksi siitä, että katastrofialueen läheisyydessä sijaitsevan jäsenvaltion armeija tai laivasto auttaa kuljetuksissa ja mahdollisissa evakuointitoimissa?

3. Välittömästi Mosambikin tulvien jälkeen kansainvälistä avustustoimintaa, Euroopan antama apu mukaan luettuna, arvosteltiin voimakkaasti siitä, että se oli liian hidasta (lukuun ottamatta naapurimaa Etelä-Afrikan tarjoamaa apua). Aikooko komissio ryhtyä toimiin parantaakseen EU:n toimintaa Mosambikin tilanteen kaltaisissa tilanteissa? Jos vastaus on myönteinen, mitkä toimet tulevat kyseeseen?

4. Voiko komissio heinäkuussa 1999 annetun ilmoituksen mukaisesti esittää kertomuksen, joka koskee Maputoon lähetetyn komission valtuuskunnan rakenteen uudistamista?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(8. helmikuuta 2001)

1. Komission toimet Mosambikia vuonna 2000 koetelluiden tulvien yhteydessä toteutettiin suuressa määrin yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen kanssa. Yhteistyö sujui erinomaisesti muun muassa YK:n humanitaaristen asioiden koordinointitoimiston (OCHA) ja Maputossa sijaitsevan Mosambikin valtion katastrofinhallintainstituutin (INGC) kanssa. Komissio valitsi yhteistyökumppanit huolellisesti yhdessä Mosambikin lähetystönsä kanssa jo tulviin liittyvän avustustoiminnan alkuvaiheessa. Yhteistyökumppaneiksi otettiin vain sellaisia tahoja, jotka olivat toimineet Mosambikissa pitkään ja osoittaneet pystyvänsä toteuttamaan hätäapuohjelmia. Toimien suunnittelua helpotti se, että Mosambikiin sijoitettiin välittömästi ECHO:n asiantuntija huolehtimaan kentällä tapahtuvasta strategisesta suunnittelusta ja hankkeiden ennakkoarvioinnista sekä niiden toteutuksen valvonnasta ja arvioinnista. Komission strategia perustui hätäavun asteittaiseen lopettamiseen yhdeksän kuukauden kuluttua siten, että ECHO voisi vetäytyä alueelta vuoden 2000 loppuun mennessä ja kehitysyhteistyön pääosasto aloittaa pitkän aikavälin jälleenrakennushankkeiden toteuttamisen vuonna 2001.

Edellä selostetulla lähestymistavalla saatiin erinomaisia tuloksia, kuten useat Euroopan parlamentin jäsenet saattoivat todeta äskettäisillä käynneillään Mosambikissa.

2. Mosambikia kohdanneen katastrofin johdosta käynnistetty laajamittainen avustustoiminta käsitti neljä vaihetta. Ensimmäisessä vaiheessa eli ensimmäisen viikon aikana suoritettiin etsintä- ja pelastustoimia. Toinen vaihe eli ensimmäiset kuusi kuukautta koostui hätäaputoimista. Kolmannessa vaiheessa, joka käsitti toisen ja yhdeksännen kuukauden välisen ajan, keskityttiin uudelleen asuttamiseen. Neljäs vaihe muodostuu jälleenrakennustoimista ja kestää kuudennesta kahdeksanteentoista kuukauteen asti. Kehitysapua annetaan luonnollisesti koko ajan. Ensimmäisen vaiheen etsintä- ja pelastustoimet voidaan toteuttaa vain heti käytettävissä olevan pelastuskapasiteetin avulla. Mosambikissa tämä tarkoitti Etelä-Afrikan helikoptereita, jotka selviytyivät tehtävästään ihailtavan hyvin. Tällaista kapasiteettia on mahdotonta tuoda kaukaa ulkomailta niin nopeasti, että sillä olisi merkitystä. Toisen vaiheen hätäavusta voidaan todeta, että kuljetuksiin käytettävissä ollut välineistö oli täysin riittävä, eikä kukaan kuollut avun puutteen vuoksi. Uudelleenasutukseen ja jälleenrakennukseen liittyvät avustustoimet (kolmas ja neljäs vaihe) edistyvät hyvin ja niiden avulla on voitu asuttaa tulvan uhreja turvallisemmille alueille, joilla on tarjolla puhdasta vettä, apua kasvinviljelyn ja kotieläintuotannon uudelleen aloittamiseen ja riittävä terveyssuojelun taso.

Voidaan siis todeta, että komission nopea ja tehokas toiminta Mosambikin luonnonmullistuksen yhteydessä ei ole antanut aihetta päätellä, että hätätilanteissa tarvittaisiin paremmin toimivaa yhteistyötä. Mosambikin viranomaiset huolehtivat YK:n humanitaaristen asioiden koordinointitoimiston avustuksella toimien tarkasta yhteensovittamisesta. Kaikki jäsenvaltiot ja kansainväliset kansalaisjärjestöt osallistuivat tähän yhteistyöhön. Katastrofin laajuuden vuoksi järjestettiin lisäksi lukuisia päivittäisiä kokouksia komission ja jäsenvaltioiden edustajien kesken suurlähettiläiden tai lähetystöjen päälliköiden tasolla.

3. Mosambikin luonnonmullistus oli kolmivaiheinen. Se alkoi vuoden 2000 helmikuun alussa Maputossa rankkasateilla ja jatkui Sofalan ja Inhambanen maakuntia 21. ja 22. helmikuuta 2000 koetelleella pyörremyrsky Elinellä. Lopulta Limpopo-, Save- ja Buzi-jokien tärkeimpien patojen luukut avattiin syntyneen paineen lievittämiseksi 25. helmikuuta 2000, mikä johti laajoihin tulviin ja väestön mittavaan siirtymiseen alueelta. Komissio oli alusta alkaen jatkuvasti yhteydessä Maputossa sijaitsevaan lähetystöönsä ja tarvittava rahoitus saatiin järjestettyä 6. helmikuuta 2000. Tilanne muodostui kuitenkin kriittiseksi vasta kolmannen vaiheen aikana. ECHO:n Nairobissa sijaitsevasta aluetoimistosta lähetettiin Mosambikiin välittömästi kokenut kenttäasiantuntija, joka oli tapahtumapaikalla 48 tunnin kuluessa tulvan alkamisesta (27. helmikuuta 2000). Tämä aikataulu kestää hyvin vertailun muiden avunantajien reagoinnin kanssa; esimerkiksi Yhdysvaltojen ulkomaanhätäavun toimiston (Office for Foreign Disaster Assistance) valmiusryhmä saapui paikalle vasta 4. maaliskuuta 2000.

Kaikki väliarvioinnit ja ulkopuolisten esittämät arviot osoittavat yhtäpitävästi, että komission toiminta Mosambikissa oli hyvin ajoitettua, asianmukaista ja kustannustehokasta ja että se tästä syystä kelpaa esimerkiksi muille.

4. Komissio on jakanut kolmansissa maissa oleville lähetystöilleen varoja vahvistettujen suunnitelmien mukaisesti, joissa on otettu huomioon kunkin maan tarpeet. Komissio ei pysty yksilöimään sitä nimenomaista uudistusta, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa.