KIRJALLINEN KYSYMYS E-3320/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (20. lokakuuta 1997)

Aihe: Ydinjätteiden laiton kauppa ja ympäristöön päästäminen

Greenpeacen syytöksessä mainitaan, että osa myrkyllisten jätteiden ja ydinjätteiden kaupasta ja varastoinnista on siirtynyt laittomien piirien käsiin. Italian oikeusviranomaiset ovat jo aloittaneet tutkimukset jätteiden laittomasta päästämisestä Välimereen. Greenpeacen julkisuuteen antamissa asiakirjoissa mainitaan kansainvälinen yritys Oceanic Disposal Management (ODM), jonka päämaja on Luganossa ja joka on ¨The Network¨-verkon sivuliike, joka harjoittaa laitonta kauppaa ja jolla on toimistot Saksassa, Itävallassa, Ranskassa, Italiassa, Venäjällä, Iso-Britanniassa ja Sveitsissä.

Komissiolta kysytään:

1. Voiko se antaa meille tietoja ongelman laajuudesta?

2. Mihin toimiin se aikoo ryhtyä edellä mainittujen laittomien piirien tunnistamiseksi?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3234/97 ja E-3320/97 (4. joulukuuta 1997)

Komissiolla ei ole Greenpeacen julkaisemia tietoja, joiden mukaan vastuu myrkyllisen jätteen ja ydinjätteen kuljetuksesta ja käsittelystä olisi ajautunut mafialle. Komissiolla ei myöskään ole toimivaltaa rikosasioissa, joten se ei voi antaa tietoja ongelman laajuudesta. Parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella se haluaa kuitenkin esittää seuraavat huomautukset:

Yleissopimus Välimeren suojelemisesta pilaantumiselta (Barcelonan yleissopimus) ja sen pöytäkirja aluksista ja ilma-aluksista tapahtuvan jätteen mereen laskemisen aiheuttaman Välimeren pilaantumisen ehkäisemisestä tulivat yhteisön osalta voimaan 15. huhtikuuta 1978. Pöytäkirjan 4 artiklassa on kielletty radioaktiivisen jätteen, radioaktiivisten aineiden ja useiden muuntyyppisten, liitteessä I lueteltujen vaarallisten jätteiden laskeminen Välimereen. Muuntyyppisten jätteiden laskeminen Välimereen ei ole sinänsä kiellettyä, mutta siihen tarvitaan viranomaisten myöntämä lupa * joko erityislupa (liitteessä II lueteltuja jätetyyppejä varten) tai yleislupa.

Lisäksi vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY ((EYVL L 377, 31.12.1991. )) 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vaaralliset jätteet kirjataan ja yksilöidään kussakin paikassa, johon tällaisia jätteitä kaadetaan tai tyhjennetään.

Yhtiö, joka Greenpeacen mukaan on vastuussa alusten upottamisesta Välimereen, sijaitsee Luganossa Sveitsissä. Sveitsi ei ole Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen sopimuspuoli, joten se ei ole velvollinen soveltamaan yhteisön lainsäädäntöä. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että kyseisellä yhtiöllä on toimistoja useissa jäsenvaltioissa. Jos jätteistä huolehditaan jäsenvaltion lainkäyttöalueella, kaikkeen tällaiseen toimintaan, kuten jätteiden mereen laskemiseen, tarvitaan jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY ((EYVL L 194, 25.7.1975. )) mukainen lupa.

Vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävistä siirroista on säädetty Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 259/93 ((EYVL L 30, 6.2.1993. )) ja radioaktiivisen jätteen osalta Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta annetussa neuvoston direktiivissä 92/3/Euratom ((EYVL L 35, 12.2.1992. )). Asetuksen (ETY) 259/93 14 artiklan mukaan on kiellettyä viedä lopulliseen käsittelyyn tarkoitettua vaarallista jätettä yhteisön ulkopuolelle EFTA-maita lukuun ottamatta.

Direktiivin 92/3/Euratom 11 artiklassa kielletään radioaktiivisen jätteen siirrot määräpaikkaan, joka sijaitsee leveyspiirin 60° eteläistä leveyttä eteläpuolella, sekä sellaiseen valtioon, joka on neljännen AKT*ETY-yleissopimuksen osapuoli, mutta ei ole yhteisön jäsenvaltio, ja kolmanteen valtioon, jolla alkuperämaan toimivaltaisten viranomaisten mielestä ei ole teknisiä, lainsäädännöllisiä tai hallinnollisia edellytyksiä huolehtia radioaktiivisesta jätteestä turvallisella tavalla.

Lopulliseen käsittelyyn tarkoitettua jätettä voidaan siirtää jäsenvaltiosta toiseen, jos siirrosta on ilmoitettu etukäteen ja jos jätteen lähettävän, vastaanottavan ja kauttakulkumaan viranomaiset ovat myöntäneet siihen luvan. Siirtoon voidaan myöntää lupa ainoastaan silloin, kun jätteen käsittelevälle laitokselle on myönnetty asiaankuuluvat valtuudet ja jätteen ympäristön kannalta kestävä huolto on varmistettu. Siirron mukana on oltava siirto- tai seurantalomake, ja jätteen vastaanottajan on toimitettava siirtoilmoituksen tekijälle ja asianomaisille viranomaisille todistus jätteistä huolehtimisesta 180 päivän kuluessa vaarallisen jätteen vastaanottamisesta (radioaktiivisen jätteen siirroissa vastaava määräaika on kaksi viikkoa).

Jos edellä mainittuja vaatimuksia ei täytetä, siirron katsotaan olevan laiton. Tällaisessa tapauksessa on asetuksen (ETY) 259/93 26 artiklan mukaan ryhdyttävä toimenpiteisiin kolmenkymmenen päivän kuluessa siitä, kun viranomainen on saanut tietää kyseisestä vaarallisen jätteen siirrosta. Näitä toimenpiteitä ovat jätteen vaihtoehtoinen, ympäristön kannalta kestävä huolto ja * joissakin tapauksissa * jätteen palauttaminen. Lisäksi asetuksen 26 artiklan 5 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset oikeustoimenpiteet laittomien siirtojen kieltämiseksi ja niistä rankaisemiseksi. Jäsenvaltioita ei kuitenkaan velvoiteta ilmoittamaan laittomista siirroista komissiolle.

Lisäksi jäsenvaltioiden on perustettava asianmukainen valvonta- ja tarkastamisjärjestelmä jäsenvaltion lainkäyttöalueella tapahtuvia sisäisiä vaarallisen jätteen siirtoja varten. Järjestelmää perustaessaan niiden on otettava huomioon, että sen on oltava yhtenäinen asetuksella (ETY) 259/93 perustetun yhteisön järjestelmän kanssa (asetuksen 13 artikla).

Lopuksi on syytä mainita direktiivi 93/75/ETY, jossa säädetään niitä aluksia koskevista ilmoitusvaatimuksista, jotka kuljettavat vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita radioaktiiviset aineet mukaan lukien. Direktiivin mukaan liikenteenharjoittaja, jonka alus poistuu jäsenvaltion satamasta, on velvollinen ilmoittamaan yksityiskohtaiset tiedot aluksesta ja sen lastista kyseisen jäsenvaltion asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille. Jäsenvaltioiden velvollisuus on antaa kansalliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, joita direktiivin noudattaminen edellyttää.

Edellä esitetyn vuoksi komission on vaikea yksilöidä oletettuja laittomia toimia ja organisaatioita, joiden väitetään upottavan jätteitä kuljettavia aluksia Välimereen. Komissio aikoo kuitenkin kääntyä ensi tilassa Sveitsin ja Italian viranomaisten puoleen saadakseen niiden näkemyksen ja mahdollisesti myös lisätietoja tästä vakavasta asiasta.