Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1546/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (19. toukokuuta 1998) Aihe: Yksipuoliset myönnytykset kukkaviljelyalalla Uudella yleisellä etuusjärjestelmällä, joka on merkinnyt teollisuustuotteisiin sovellettavien periaatteiden ulottamista koskemaan maataloustuotteita (maksujen alentaminen tuotteiden "herkkyystason" mukaan), ja yli 70 maan kanssa tehdyillä Lomén sopimuksilla EU:hun tuodaan yhä enemmän kukkaviljelytuotteita alennetuilla tullimaksuilla tai tullivapaasti. Oletettavasti EU suhtautuu myönteisesti näihin etuoikeutettuihin suhteisiin tukeakseen kehitysmaiden taloudellista ja teknologista kehittymistä ja edistääkseen niissä työpaikkojen luomista. 1. Voiko komissio arvioida, vaikuttaako näiden tuotteiden etuoikeutettu maahantuonti osaltaan kriisiin, josta Euroopan kukkaviljelyala kärsii? 2. Voiko komissio sanoa, montako työpaikkaa on luotu kyseisten maiden kukkaviljelyalalle niille myönnettyjen etuuksien ja sopimusten ansiosta? 3. Voiko komissio vahvistaa, ovatko näiden maiden ihmiset todella niitä, jotka hyötyvät unionin maihin viennille myönnetyistä etuuksista? 4. Voiko komissio sanoa, ovatko tietyissä maissa edunsaajat monikansallisia yrityksiä, jotka ovat osallisina yrityksessä paikallisilla oikeuksilla ja joista tietyt ovat riippuvaisia suurista kukkaviljelytuotteita tuottavista unionin maista? 5. Voiko komissio ehdottaa toimenpiteitä, joilla estetään se, että monikansalliset yritykset lisäävät tulojaan yhteisön budjetin kustannuksella? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 1998) 1. Kyseisiin etuusjärjestelyihin kuuluvat sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maista peräisin olevien tuotteiden tullivapaa tuonti että yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) järjestelyihin kuuluvat alennetut tullimaksut. Kun suuri osa GSP-järjestelmän edunsaajamaiden viemistä kukista kuitenkin on erittäin herkiksi tuotteiksi luokiteltuja leikkokukkia, järjestelmän perusteella myönnettävä alennus on vaatimaton, sillä se on vain noin 15 prosenttia yhteisestä tullitariffista (CCT), mikä lieventää GSP:n vaikutusta tällä alalla. Erityisillä edistämisjärjestelmillä voidaan myöntää ylimääräinen 10 prosentin alennus, ehtona on kuitenkin kansainvälisen työjärjestön (ILO) sosiaalisten normien noudattaminen. Pitää paikkansa, että GSP-järjestelyihin kuuluu huumekauppaa vastaan taistelevien maiden kyseisten tuotteiden tullien suspendointi (näitä ovat tärkeimmät kukkia vievät maat, kuten Kolumbia, Costa Rica, Ecuador ja Guatemala). Leikkokukkien tullien suspendoimisen vaikutusta voidaan kuitenkin rajoittaa poikkeussäännöksellä, jossa säädetään suojalausekkeen soveltamismahdollisuudesta, kun kyseisten maiden vienti ylittää aikaisempien vuosien vientimäärien perusteella vahvistetun rajan. Yleisemmin on kuitenkin korostettava, että koska yhteisössä tuotetaan kukkia ja kasveja 12 000 miljoonalla eculla, tuonnilla ei ole ratkaisevaa merkitystä, sillä se ei ylitä 900 miljoonaa ecua eli on 13 kertaa pienempi. 2. Yhteisön markkinoille kukkia tuovista maista 50 on tariffietuusjärjestelmän edunsaajia. Vuonna 1996 nämä maat veivät koristekasveja (yhdistetyn nimikkeistön CN-koodeihin 0602, 0603 ja 0604 kuuluvia kukkia, kasveja ja lehviä ) 347 miljoonan ecun edestä. Samana vuonna yhteisö toi näitä samoja tuotteita lähes 157 miljoonalla eculla 47 eri AKT-maasta. Tärkeimpien toimittajamaiden yksityiskohtaisen luettelon ja niiden vientisummien selvittämiseksi lähetetään taulukot suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin pääsihteeristölle. Komissiolla ei ole tiedossaan kyseiselle alalle syntyneiden työpaikkojen lukumäärää GSP- ja AKT-maissa, vaan ainoastaan tärkeimpiä viejämaita koskevia arvioita. Kolumbiassa alan arvioidaan työllistäneen suoraan noin 75 000 henkilöä ja välillisesti noin 50 000, Afrikan itä- ja eteläosissa alalle syntyneiden välittömien työpaikkojen määrä lienee yksistään noin 70 000-100 000. 3 ja 4. On huomattava, että suhteessa muihin vientituotteisiin kukkien tuotantoon liittyy neljä tärkeää ominaispiirrettä. Alalla tarvitaan paljon teknisyyttä ja edeltäjien puute on vakava este laadukkaiden tuotteiden kehittämiselle. Ala vaatii runsaasti työvoimaa: yhtä ruusuhehtaaria varten tarvitaan keskimäärin 25-30 työntekijää, kun taas esimerkiksi ananashehtaarille riittää 1,5 henkilöä. Pääomaa tarvitaan paljon, sillä sijoituskulut kasvihuoneisiin ja kasvualustamateriaaliin (joka useimmiten tuodaan ulkomailta) ovat suuret, mikä rajoittaa perheyritysten kapasiteettia. Alalla vallitsee myös vapaa kilpailu. Suojattuja markkinoita tai takuuhintoja ei ole, joten hyvä kansainvälisen kaupan tuntemus on tarpeen. Siksi valtaosa kehitysmaissa sijaitsevista kukkien vientiketjuista perustetaankin aluksi ulkomaisen pääoman, teknologian ja ulkomaisten kauppasuhteiden turvin. Paikallisia yrityksiä kuitenkin kehitetään jatkossa. Yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän perusteella vuonna 1990 luotu erityisjärjestely huumekaupan vastaisen taistelun tukemiseksi on edistänyt vientitoiminnan kasvua sekä lisännyt työpaikkojen tarjontaa Andien alueen maissa. Yritykset osallistuvat myös usein merkittävästi työntekijöidensä olosuhteiden parantamiseen erilaisilla sosiaalisilla aloitteilla. 5. Edeltävien kohtien perusteella tilanne ei vaadi arvoisan parlamentin jäsenen esittämiä toimenpiteitä.