KIRJALLINEN KYSYMYS E-0677/00 esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE), Ioannis Marínos (PPE-DE) ja Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle. Kreikan talouden rakenteelliset muutokset: vakuutusjärjestelmä ja vakuutuskassojen rahoitus.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0132 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0677/00 esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE), Ioannis Marínos (PPE-DE) ja Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle (9. maaliskuuta 2000) Aihe: Kreikan talouden rakenteelliset muutokset: vakuutusjärjestelmä ja vakuutuskassojen rahoitus Kreikan seuraavan hallituksen ratkaistavaksi tulevia vaikeimpia ongelmia ovat vakuutusalaan liittyvät sosiaaliset kysymykset ja erityisesti vakuutuskassojen rahoituksen ratkaiseminen. Nämä kassat ovat keränneet valtavia sisäisiä vajeita vaarantaen niiden ongelmattoman rahoituksen ja eläkkeiden maksamisen. Tämä ongelma on kasvanut räjähdysmäisesti, koska väestön ikääntymisen vuoksi työntekijöiden suhteellinen osuus vähenee ja eläkeläisten osuus on noussut jo 60 prosenttiin aktiivi-ikäisestä väestöstä vastaten noin 25 prosenttia Kreikan koko väestöstä. Lisäksi työmarkkinat ovat joustamattomia, ja työttömiä on yli 11 prosenttia työvoimasta. Koska viivyttely tämän kysymyksen ratkaisemisessa pahentaa ongelmaa jatkuvasti, kysymme komissiolta seuraavaa: 1. Mikä on sen kanta vakuutusalaan liittyviin sosiaalisiin ongelmiin ja Kreikan hallituksen kyvyttömyyteen ryhtyä tarvittaviin toimiin asiantilan edellyttämien muutosten toteuttamiseksi? 2. Kuinka suuri Kreikan vakuutuskassoihin kertynyt vaje on? Kuinka suurta osaa julkisesta velasta se vastaa? Miten vaje voidaan täyttää ilman, että päädytään tuotantokustannusten nousuun ja kilpailukyvyn heikentymiseen, julkisen vajeen kasvuun ja uusiin rakenteellisiin paineisiin? 3. Mihin tavoitteisiin uudistusten on tähdättävä vakaiden eläkkeiden ja toimivien eläkejärjestelmien turvaamiseksi? 4. Miten vakuutuskassat voidaan vapauttaa valtion holhouksesta, joka velvoittaa kassat sitomaan pääomaa valtion arvopapereihin tai tekemään talletuksia Kreikan pankkiin ja johtaa tuottamattomiin sijoituksiin sekä kassojen pääoman puutteelliseen hyödyntämiseen? 5. Miten voidaan varmistaa, että työntekijöiden ja eläkkeensaajien tulot eivät vähene tulevaisuudessa entisestään? Mainittakoon, että arvioiden mukaan heidän todelliset tulonsa vähenivät 18 prosentilla vuosina 19851998. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2000) Sosiaalisen suojelun alalla ainoat yhteisön tasolla rajoittavat säännöt koskevat naisten ja miesten tasa-arvoista kohtelua sekä siirtotyöläisiin ja heidän perheenjäseniinsä sovellettavien jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista. Erilaisten etuuksien järjestäminen, hoitaminen ja myöntämisedellytykset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan sillä edellytyksellä, että edellä mainittuja yhteisön sääntöjä noudatetaan. Jäsenvaltioiden järjestelmiin kohdistuvien yhteisten haasteiden vuoksi komissio kuitenkin aloitti vuonna 1990 pohdintaprosessin yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Tähän liittyen neuvosto antoi 24. kesäkuuta 1992 suosituksen 92/441/ETY(1) riittäviä resursseja ja etuuksia koskevista yhteisistä perusteista sosiaalisen suojelun järjestelmissä ja 27. heinäkuuta 1992 suosituksen 92/442/ETY1 sosiaalisen suojelun tavoitteiden ja toimintalinjojen lähentämisestä(4). Näiden suositusten jatkoksi komissio käynnisti koordinoidun strategian sosiaalisen suojelun uudenaikaistamiseksi, ja tähän liittyy erityisesti sen 14. heinäkuuta 1999 annettu tiedonanto(2) Yhteinen strategia sosiaalisen suojelun uudistamiseksi. Strategiaa vahvistettiin 17. joulukuuta 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joissa määrätään jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuvan korkean tason virkamiesryhmän perustamisesta strategian täytäntöönpanon seuraamiseksi. Ryhmä on perustettu tilapäisesti. Komissio on hyväksynyt ehdotuksen(3) neuvoston päätökseksi, jolla virallistetaan ryhmän olemassaolo. Strategiaan kuuluvat myös hiljattain Lissabonissa (23. 24. maaliskuuta 2000) pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmät. Komissiolla ei ole käytössään kohdissa 2 ja 4 pyydettyjä tietoja. (1) EYVL L 245, 26.8.1992. (2) KOM(1999) 347 lopullinen. (3) KOM(2000) 134 lopullinen. (4) EYVL L 245, 26.8.1992.