KIRJALLINEN KYSYMYS E-0405/02 esittäjä(t): Toine Manders (ELDR) komissiolle. Belgian ja Alankomaiden välinen verosopimus.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0042 - 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0405/02 esittäjä(t): Toine Manders (ELDR) komissiolle (20. helmikuuta 2002) Aihe: Belgian ja Alankomaiden välinen verosopimus Alankomaiden ja Belgian välisessä uudessa verosopimuksessa, jonka osapuolet allekirjoittivat 5. kesäkuuta 2001, mutta joka ei vielä ole tullut voimaan, säädetään (27 artikla) alankomaalaisille rajatyöntekijöille maksettavasta korvauksesta. Lyhyesti kyse on siitä, että Alankomaat myöntää heille veronalennuksia siinä tapauksessa, jos he joutuisivat maksamaan enemmän maksuja ja veroja kuin jos heihin sovellettaisiin ainoastaan alankomaalaisia säännöksiä. Uuden sopimuksen mukaan henkilöille, jotka olivat rajatyöntekijöitä jo ennen sopimuksen astumista voimaan (nykyiset rajatyöntekijät), korvataan kaikki siitä heille aiheutuvat nettotulojen menetykset. Toisaalta uudessa sopimuksessa otetaan käyttöön toinen, epäedullisempi korvausjärjestely niille henkilöille, joista tulee rajatyöntekijöitä vasta sopimuksen voimaantulon jälkeen. Sopimuksella luodaan siis kaksi erilaista korvausjärjestelmää kahdelle eri rajatyöntekijätyypille. Alankomaiden hallitus aikoo pitää niitä nykyisiä rajatyöntekijöitä, jotka tahtomattaan joutuvat työttömiksi, mutta jotka löytävät kuuden kuukauden kuluessa uuden toimen rajatyöntekijänä, edelleen nykyisinä työntekijöinä. Heihin sovelletaan siten edullisempaa järjestelyä. Sellaisiin tapauksiin, joissa rajatyöntekijä vaihtaa oma-aloitteisesti työnantajaa Belgiassa, ei kuitenkaan sovelleta edullisempaa järjestelyä. Nykyisen rajatyöntekijän katsotaan silloin olevan uusi rajatyöntekijä, joka kuuluu epäedullisemman korvauksen piiriin. 1. Katsooko komissio, että edellä mainitussa verosopimuksessa tehty ero kahden erilaisen rajatyöntekijän, nykyisen ja uuden rajatyöntekijän välillä, on yhteisön lainsäädännön mukainen? Eikö siinä ole kyse uusien rajatyöntekijöiden syrjinnästä nykyisiin rajatyöntekijöihin nähden? 2. Onko komission mielestä yhteisön lainsäädännön mukaista se, että sellaiseen nykyiseen rajatyöntekijään, joka vaihtaa oma-aloitteisesti työpaikkaa, sovelletaan epäedullisempia ehtoja kuin rajatyöntekijään, joka menettää työpaikkansa, mutta joka löytää kuuden kuukauden kuluessa uuden toimen rajatyöntekijänä? Eikö silloin ole kyse syrjinnästä, joka kohdistuu oma-aloitteisesti työpaikkaa vaihtaviin nykyisiin rajatyöntekijöihin? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (15. huhtikuuta 2002) Yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan suora verotus kuuluu edelleen olennaisilta osiltaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tähän toimivaltaan kuuluu sellaisten sopimusten tekeminen, joilla vältetään kaksinkertainen verotus ja siten jaetaan verotusta koskeva toimivalta sopimuspuolten välillä. Yhteisön tuomioistuin on tunnustanut tämän käytännön laillisuuden(1). Jäsenvaltioiden on tätä toimivaltaansa käyttäessään kuitenkin noudatettava EY:n perustamissopimuksen velvoituksia. Jäsenvaltiot eivät saa harjoittaa kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää eivätkä syrjiä toisten jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, eivätkä epäoikeudenmukaisesti rajoittaa heidän vapaata liikkuvuuttaan. Jäsenvaltioiden olisi myös pidättäydyttävä rajoittamasta omien kansalaistensa vapaata liikkuvuutta. Belgian ja Alankomaiden välisen sopimuksen määräyksiin ei sisälly syrjintää kansalaisuuden perusteella eikä niillä rajoiteta työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. Kaikki alankomaalaiset rajatyöntekijät ovat saman verotusta koskevan lainsäädännön piirissä. Sopimuksessa on siirtymämääräyksiä, jotka koskevat vain nykyisinä pidettäviä rajatyöntekijöitä, jotta he selviävät nettotulojensa vähentymisestä. Tällaiset siirtymämääräykset ovat oikeutettuja nykyisten rajatyöntekijöiden laillisen suojelun takaamiseksi. (1) Asia C-336/96 Gilly [1998] Kok. 2793; katso erityisesti kappale 30.