KIRJALLINEN KYSYMYS E-3514/01

esittäjä(t): Christel Fiebiger (GUE/NGL) komissiolle

(8. tammikuuta 2002)

Aihe: Vaikeudet unionin laajuisessa (erityisesti hedelmä- ja puutarhoissa käytettyjen) kasvinsuojeluaineiden käyttömääritysten yhdenmukaistamisessa

Saksassa on 1. heinäkuuta 2001 lähtien ollut voimassa kasvinsuojeluaineiden merkintöjä koskeva säädös, jonka mukaan on sallittua käyttää ainoastaan sellaisia kasvinsuojeluaineita, joiden käyttötarkoitus ja muut käyttöä koskevat näkökohdat on määritelty tarkoin. Tämä aiheuttaa suuria ongelmia erityisesti hedelmä- ja puutarhojen hoidossa, koska viranomaiset eivät ole vielä luoneet

määrityksiä kaikille aineille. Tämä osoittaa, että siirtymäaika oli liian lyhyt ja että sitä olisi pitänyt pidentää. Koska näin ei tapahtunut, tilanne on seuraava: Saksassa sovelletaan käyttömääritelmiin liittyvää säädöstä, joka on ympäristö- ja kuluttajaystävällinen, mutta joka aiheuttaa tuottajille taloudellisia ongelmia ja mahdollisesti jopa rohkaisee laittomuuksiin ja joka voi johtaa tavoitteiden vastaiseen tuotannon siirtymiseen. Koska kaikki jäsenvaltiot eivät ole saattaneet käyttömäärityksiin liittyvää säädöstä osaksi kansallista lainsäädäntöään, Saksaan päätyy sisämarkkinaperiaatteiden mukaisesti tuotteita, jotka on käsitelty tuottajamaissa Saksan lainsäädännön vastaisilla kasvinsuojeluaineilla.

1. Onko komissio kanssani samaa mieltä siitä, että kansalliset erot kasvinsuojeluaineiden käyttömäärityksiin liittyvä säädöksen soveltamisajoissa merkitsevät edellä mainitussa tapauksessa Saksan tuottajia haittaavaa kilpailun vääristymistä?

2. Esittäisikö komissio oikeudellisia huomautuksia, jos Saksa ei soveltaisi 1. heinäkuuta 2001 täytäntöön pantua säännöstä tapauksissa, joissa viranomaiset eivät voi antaa käyttömäärityksiä lyhyen ajan kuluessa, ja säätäisi siten uudelleen tosin hyvin rajoitetusti siirtymäajoista? Millaisia huomautuksia komissio tällöin esittäisi?

3. Miten komissio aikoo tulevaisuudessa huolehtia siitä, että tavoiteltu oikeusperustojen yhdenmukaistaminen ei johda käyttömäärityksiä koskevan säännöksen kaltaisiin ristiriitoihin ja haittaa siten sekä sisämarkkinoita että unionin laajuisten yhdenmukaistamispyrkimysten täytäntöönpanoa?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(6. helmikuuta 2002)

1. Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15. heinäkuuta 1991 annetun direktiivin 91/414/ETY(1) 4 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on noudatettava yhdenmukaisia periaatteita kasvinsuojeluaineiden arvioimiseksi (ks. direktiivin liite VI) ainoastaan liitteessä I lueteltujen aineiden osalta. Muutamat jäsenvaltiot soveltavat kuitenkin jo nyt samoja kriteereitä vapaaehtoisesti muihin aineisiin arvioidessaan niitä kansallisten tarkistusohjelmiensa puitteissa. Asian laita on näin Saksan lisäksi myös monissa Pohjoismaissa ja Portugalissa. Tästä ja muista syistä, jotka on esitetty jäljempänä 3 kohdassa, komissio ei ole samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen näkemyksestä, jonka mukaan nämä menettelyerot vääristävät kilpailua huomattavasti maatalouden alalla aiheuttaen ongemia saksalaisille maanviljelijöille.

2. Neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman toisen ja kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28. helmikuuta 2000 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 451/2000(2) tunnustetaan, että tiettyjä välttämättömiä käyttötarkoituksia saattaa olla tarpeen tarkastella uudelleen, jos kasvien tai kasvituotteiden suojelemiseksi ei löydy vaihtoehtoja. Komissio katsoo, että tämä säännös ja mahdollisesti myös direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 4 kohdassa oleva poikkeus ovat sopivampia toimia pikaista ratkaisua vaativien tuholaisongelmien poistamiseksi kuin arvoisan parlamentin jäsenen esittämä ehdotus.

3. Komissio ei pysty tällä hetkellä arvioimaan tarkkaan sitä, mitä vaikutuksia yhteismarkkinoihin olisi sillä, jos yhdenmukaiset periaatteet pantaisiin täytäntöön aikaisemmin. Vaikutukset eivät todennäköisesti olisi merkittäviä kahdesta syystä:

- Kaikki jäsenvaltiot soveltavat jo nyt kansallista lainsäädäntöään kasvinsuojeluaineiden hyväksymiseksi, minkä tavoitteena on minimoida riskit. Vaikka nykyiset säännökset ja kriteerit saattavat hieman vaihdella tapauksissa, joihin liitettä VI ei vielä sovelleta, on epätodennäköistä, että eri maiden viranomaiset päätyvät arvioissaan täysin vastakkaisiin tuloksiin.

- Kaikkia liitteessä I lueteltuja aineita ei myöskään tulevaisuudessa hyväksytä kaikissa jäsenvaltioissa. Esimerkiksi tietty tehoaine voi vaarantaa pohjaveden Alankomaissa samalla, kun sitä voidaan käyttää riskittä tietyissä kasvilajikeissa Espanjassa. Euroopan laajuisen tarkistusohjelman saattaminen päätökseen ei tästä syystä johda täysin samanlaisen aineluettelon käyttöönottoon kaikissa jäsenvaltioissa. Myös tulevaisuudessa eri maiden maanviljelijöiden saatavilla on hieman erilainen ainevalikoima.

Komissio odottaa, että useiden tehoaineiden poistaminen markkinoilta heinäkuuhun 2003 mennessä johtaa huomattavasti suurempaan yhdenmukaisuuteen. Tätä näkemystä käsiteltiin myös komission heinäkuussa 2001 antamassa kertomuksessa parlamentille ja neuvostolle(3).

(1) EYVL L 230, 19.8.1991.

(2) EYVL L 55, 29.2.2000.

(3) KOM(2001) 444 lopullinen.