KIRJALLINEN KYSYMYS P-2822/00

esittäjä(t): W.G. van Velzen (PPE-DE) neuvostolle

(1. syyskuuta 2000)

Aihe: Luottokorttipetokset Internetissä

On todettu, että Internetin kautta tehtävässä kaupassa tehdään enemmän luottokorttipetoksia kuin perinteisessä luottokorttikaupassa. Suuret luottokorttiyhtiöt vahvistavat, että tämä on suuri ongelma, joka saattaa vaarantaa luottamuksen uuteen Internet-talouteen ja sen kehittymisen edelleen. Eräässä Alankomaiden yleisen syyttäjän julkaisussa todetaan, että Internetin kautta tehtyjen luottokorttipetosten jäljittäminen ei sijoitu tärkeysjärjestyksessä etusijalle sen enempää EU:n jäsenvaltioissa kuin kansainvälisestikään, vaikka uhreja on määrällisesti paljon.

1. Voiko neuvosto antaa selvityksen tämänhetkisestä tilanteesta alalla (kuinka paljon ilmoituksia Internetin kautta tehdyistä luottokorttipetoksista tehdään ja samat tiedot perinteisessä luottokorttikaupassa)? Voiko neuvosto vahvistaa, että Internetin kautta tehtävässä kaupassa esiintyy noin kolme kertaa enemmän petoksia kuin perinteisessä luottokortilla tehdyssä kaupassa?

2. Katsooko neuvosto, että nämä luottokorttipetokset todella haittaavat sähköisen kaupankäynnin ja E-Euroopan kehitystä? Miten neuvosto aikoo rajoittaa haittavaikutukset minimiin? Kuinka neuvosto takaa, mainittu ongelma huomioon ottaen, erityisessä tieto- ja viestintäpolitiikkaa koskeneessa Lissabonin huippukokouksessa muotoiltujen tavoitteiden toteuttamisen?

3. Voiko neuvosto ilmoittaa, erityinen EU:n tieto- ja viestintäpolitiikkaa koskenut Lissabonin huippukokous huomioon ottaen, miten tärkeällä sijalla tällaisten petosten jäljittäminen ja syytteeseenpano on tällä hetkellä?

4. Voiko neuvosto vahvistaa, että tällaisten petosten syytteeseenpanon alhainen prioriteetti EU:ssa heikentää kuluttajien EU:n Internet-taloutta kohtaan tuntemaa luottamusta ja että näin hyvät aikeet, kuten Lissabonissa muotoillut tavoitteet, vaarantuvat?

5. Voiko neuvosto ilmoittaa, miten tällaisten ja muiden Internetiin liittyvien petosten jäljittämistä ja syytteeseenpanon ensisijaisuutta voitaisiin vahvistaa, jotta EU:n sähköisen kaupankäynnin kehitystä voitaisiin jatkossakin tukea mahdollisimman paljon?

6. Milloin neuvosto aikoo ryhtyä toimiin asian priorisoimiseksi?

Vastaus

(8. maaliskuuta 2001)

Internetissä tapahtuvien luottokorttipetosten lukumäärää ei ole tarkasteltu neuvostossa vaan Euroopan parlamentissa, jonka mietinnössä(1) puitepäätöstä koskevasta ehdotuksesta todetaan seuraavaa:

Summat, joita maksukorttien välityksellä liikutellaan maailmalla vastaavat noin 2 000 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Maksukortteihin kohdistuneiden eri petosten aiheuttamat menetykset vastaavat 0,10,2 prosenttia tästä summasta, mikä merkitsee sitä, että vuosittain talouselämän normaalikierto menettää rikollisuudelle noin 3 miljardia dollaria. Euroopan unionin liikkeeseenlaskijoiden menetykset ovat lähes 25 prosenttia kokonaismäärästä. Maksukorttirikollisuus näyttää useimmiten olevan osa järjestäytynyttä toimintaa. Eurosekkejä koskevat petokset aiheuttavat myös merkittäviä tappioita (1995: 41 miljoonaa ecua).

Tarve torjua tämänlaatuisia petoksia on otettu huomioon 3.12.1998 hyväksytyssä neuvoston ja komission toimintasuunnitelmassa parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta(2). Toimintasuunnitelmassa mainitaan huipputeknologiaa hyödyntäen tehdyt rikokset rikoksina, joita on käsiteltävä yhtä tehokkaalla tavalla koko Euroopan unionin alueella ja joiden osalta on tarkasteltava mahdollisuuksia parantaa syytteeseenpanomenettelyjen yhteensovittamista, kunhan tehokkuuden parantaminen voidaan sovittaa yksilön oikeuksien kunnioittamiseen.

Arvoisa parlamentin jäsen voi myös panna merkille, että Lissabonin Eurooppa-neuvosto totesi ylimääräisessä kokouksessaan 23. ja 24.3.2000, että sähköisen kaupankäynnin sääntöjen on oltava johdonmukaisia, ja liike-elämän ja kuluttajien on voitava luottaa niihin. Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa hyväksymään tarvittaessa Euroopan parlamentin kanssa mahdollisimman nopeasti vuoden 2000 aikana valmisteilla olevan lainsäädännön sähköisen kaupankäynnin oikeudellisista puitteista sekä kehotti komissiota ja neuvostoa harkitsemaan, miten voidaan lisätä kuluttajien luottamusta sähköiseen kaupankäyntiin(3).

Neuvosto saavutti istunnossaan 29.5.2000 alustavan yhteisymmärryksen puitepäätösehdotuksesta, joka koskee muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyviä petoksia ja väärennysrikoksia. Ehdotuksen tavoitteena on se, että kaikissa EU:n jäsenvaltioissa muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvät petokset tunnustetaan rikoksiksi ja niistä rangaistaan tehokkailla, oikeasuhteisilla ja vakuuttavilla seuraamuksilla, ja että luodaan asianmukaisia yhteistyömekanismeja, jotta näistä rikoksista voidaan asettaa syytteeseen tehokkaasti. Tällä ei rajoiteta jäsenvaltioiden valtaa asettaa syytteeseen muista petoksen muodoista, jotka liittyvät muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan. Euroopan parlamentti hyväksyi 5.7.2000 antamassaan lausunnossa ehdotuksen, jonka osalta eräiden jäsenvaltioiden parlamentaariset tarkasteluvaraumat ovat edelleen voimassa. Varaumat voitaneen poistaa piakkoin ja ehdotus pitäisi virallisesti hyväksyä vuoden 2001 alkupuolella.

(1) Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi, jonka tavoitteena on torjua muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyviä petoksia ja väärennysrikoksia (KOM(1999) 438-C5-0066/20001999/0190(CNS)).

(2) EYVL C 19, 23.1.1999, s. 115.

(3) Puheenjohtajan päätelmät.