KIRJALLINEN KYSYMYS E-0513/03

esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle

(24. helmikuuta 2003)

Aihe: Jätepuu ja dioksiinin esiintyminen lihassa

Saksassa sijaitsevassa Erfurtin polttolaitoksessa poltettu jätepuu vaikuttaa olevan syypää dioksiinin esiintymiseen rehussa ja lihassa.

Puutuotteita käsitellään ja kyllästetään niiden kestävyyden parantamiseksi. Siihen käytetään usein kloorihiilivetyä.

Jos tämä käsitelty puuaines (rakennus- ja jätepuu) poltetaan, syntyy dioksiinia.

Onko komissio valmis rajoittamaan jätepuun ja kyllästetyn puun polttamista, myöntämään polttoluvan vain erikoistuneille käsittelylaitoksille ja kieltämään, että ravintoketjulle aiheutetaan seurauksia?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(3. huhtikuuta 2003)

Jätteiden polttamista, mukaan luettuna jätepuun polttaminen, säädellään jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetulla neuvoston direktiivillä 75/442/ETY(1), vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/689/ETY(2) ja jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/76/EY(3).

Direktiivin 75/442/EY 4 artiklassa säädetään yleisestä periaatteesta, jonka mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle. Lisäksi tässä direktiivissä säädetään jätteitä käsitteleviä laitoksia tai yrityksiä koskevasta lupajärjestelmästä ja siitä, että ne tietyissä olosuhteissa ovat jäsenvaltioiden hyväksymien ohjesääntöjen alaisia.

Direktiivissä 91/689/ETY määritellään vaaralliset jätteet ja lisätään tiukempia säännöksiä lupien myöntämisestä vaarallisia jätteitä käsitteleville laitoksille. Komission päätöksessä 2000/532/EY, joka sisältää yhteisön jäteluettelon, luokitellaan vaarallisia aineita sisältävä tai niillä saastunut puu vaaralliseksi jätteeksi.

Lisäksi, mitä tulee sellaisen puujätteen polttamiseen, joka voi puunsuoja-ainekäsittelyn tai pinnoituksen seurauksena sisältää halogenoituja yhdisteitä tai raskasmetalleja, direktiivissä 2000/76/EY jätteenpoltosta määritellään tiukat toimintaedellytykset ja päästöjen raja-arvot. Tämä direktiivi astui voimaan uusien laitosten osalta vuonna 2002, ja se astuu voimaan olemassa olevien laitosten osalta vuonna 2005. Siihen asti sovelletaan vaarallisten jätteiden polttamisesta 16 päivänä joulukuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/67/EY(4).

Laitoksia, jotka polttavat enemmän kuin 10 tonnia vaarallista jätettä päivässä, koskee ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä 24 päivänä syyskuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY(5). Näitä laitoksia on käytettävä siten, että otetaan huomioon kaikki asianmukaiset pilaantumista estävät toimenpiteet käyttäen parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Paras käytettävissä oleva tekniikka ei tarkoita ainoastaan käytettäviä menetelmiä vaan myös sellaisia seikkoja kuin asianmukainen ylläpito. Direktiivi astui voimaan uusien ja huomattavasti muutettujen laitosten osalta lokakuussa 1999. Jäljelle jäävien laitosten osalta sitä aletaan soveltaa täysimääräisesti lokakuussa 2007.

Lisäksi, mitä tulee rehuun sovellettavaan lainsäädäntöön, HACCP-järjestelmän (Hazard Analysis and Critical Control Points, vaarojen analysointi ja kriittiset valvontapisteet), jonka komissio lähiaikoina esittelee, käyttöönotto rehunvalmistusketjussa vähentää myös saastumisriskiä.

Komissio katsoo, että näiden toimenpiteiden asianmukainen täytäntöönpano takaa, että jätepuun polttaminen tapahtuu ilman kielteisiä vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön.

(1) EYVL L 194, 25.7.1975.

(2) EYVL L 377, 31.12.1991.

(3) EYVL L 332, 28.12.2000.

(4) EYVL L 365, 31.12.1994.

(5) EYVL L 257, 10.10.1996.