ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0343/03 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) komissiolle. Verotukselliset ja sosiaaliset haitat tietyillä raja-alueilla Euroopan unionin sisällä.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0172 - 0173



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0343/03 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) komissiolle (10. helmikuuta 2003) Aihe: Verotukselliset ja sosiaaliset haitat tietyillä raja-alueilla Euroopan unionin sisällä Perpignanissa (Ranska) ja Figueresissa (Espanja) toimivan veroasianajajan Hervé German tekemästä tutkimuksesta käy ilmi, että sosiaaliset ja verotukselliset erot näiden kahden valtion välillä ovat niin suuria, että ne johtavat epäreiluun kilpailuun. Nämä erot koskevat erityisesti sosiaalimaksuja ja elinkeinoveroja. Sosiaalimaksut ovat Ranskassa 48 prosenttia bruttopalkasta, mutta Espanjassa vain 30,6 prosenttia. Mitä tulee elinkeinoveroon, alle kymmenen työntekijän yrityksissä se on Ranskassa noin 1 200 euroa, kun taas Espanjassa se on ainoastaan 400500 euroa. Kyseiset erot eivät vaikuta valtioiden välisistä rajoista kaukana oleviin alueisiin, mutta ne vaikuttavat etenkin Roussilloniin, jonka talous on horjuva. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä kompensoidakseen, jos mahdollista, tilanteen aiheuttaman taloudellisen haitan? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (18. maaliskuuta 2003) Yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan välitön verotus kuuluu edelleen pääosiltaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komissio tietää kokemuksesta, että eri jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat verotusjärjestelmät vaikeuttavat tilannetta raja-alueilla ja että neljän vapauden harjoittamisessa saattaa ilmetä syrjintää ja esteitä. Jäsenvaltiot voivat EY:n perustamissopimuksen nojalla vapaasti valita asianmukaiseksi katsomansa verotusjärjestelmän. Verotustasot ovat yhteydessä julkisten menojen tasoon, joka myös perustuu kansallisiin valintoihin. Menojen on kuitenkin vastattava tuloja siten, että budjetti pysyy lähes tasapainossa tai ylijäämäisenä. Tiedonannossaan Euroopan unionin veropolitiikan ensisijaisista tavoitteista tulevina vuosina(1) komissio kuitenkin katsoo, että saattaa olla tarpeen yhteensovittaa kansalliset verojärjestelmät syrjinnän estämiseksi rajat ylittävissä tapauksissa ja neljän vapauden harjoittamisen esteiden poistamiseksi. Yhteisön lainsäädännössä ei vähennetä jäsenvaltioiden valtuuksia järjestää sosiaaliturvajärjestelmänsä. Koska yhdenmukaistamista ei ole toteutettu tällä alalla yhteisössä, kunkin jäsenvaltion lainsäädännössä määritellään sosiaaliturvamaksujen taso, mutta jäsenvaltioiden on käytettävä näitä valtuuksia yhteisön lainsäädännön mukaisesti. On muistettava lisäksi, että kyseiset maksut ovat vain osa työvoimakustannuksia ja että kilpailussa työvoimakustannukset liittyvät tuottavuuteen (työvoimayksikkökustannukset). Tuottavuus perustuu moniin tekijöihin, myös ammattitaidon tasoon ja julkisten perusrakenteiden laatuun. Koska arvoisan parlamentin jäsenen kuvaamaan tilanteeseen ei näytä liittyvän yhteisön lainsäädännön rikkomista, komissiolla ei ole aihetta ryhtyä erityisiin toimenpiteisiin. (1) KOM(2001) 260 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0139/03 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. EU:n ja Gabonin välinen kalastussopimus ja kehitysyhteistyö.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0182 - 0182



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0139/03 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (28. tammikuuta 2003) Aihe: EU:n ja Gabonin välinen kalastussopimus ja kehitysyhteistyö Ottaen huomioon voimassa olevan EU:n ja Gabonin välisen kalastussopimuksen voisiko komissio ilmoittaa, 1. kuinka paljon EU:n varoja on osoitettu Gabonin kalastusalan kehittämiseen, 2. kuinka paljon EU maksaa korvausta yhteisön kalastuslaivaston saamista kalastusoikeuksista, 3. kuinka paljon yhteisön varustajien on maksettava kalastusluvista ja -oikeuksista? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (7. maaliskuuta 2003) 1. Yhteisön ja Gabonin tasavallan välisen kalastussopimuksen liitteenä olevan nykyisen pöytäkirjan(1) 2 artiklassa taloudelliseksi korvaukseksi vahvistetaan 1 262 500 euroa vuodessa. Pöytäkirjan mukaisesti tästä summasta käytetään vuodessa 883 750 euroa pöytäkirjan 3 artiklassa eriteltyihin toimiin Gabonin kalastusalan tukemiseksi. 2. Vuosittainen 1 262 500 euron suuruinen taloudellinen korvaus vastaa summaa, joka maksetaan vastikkeena yhteisön kalastuslaivastolle annetuista kalastusmahdollisuuksista. 3. Varustajien maksamat summat vahvistetaan pöytäkirjan liitteessä. Troolarien lisenssimaksu on alukselta 168 euroa bruttorekisteritonnia kohti vuodessa. Puolivuotisten lisenssien hintaa korotetaan kolme prosenttia ja neljännesvuosittaisten lisenssien hintaa viisi prosenttia. Vuosittainen lisenssimaksu on 25 euroa Gabonin vesillä saatua tonnikalatonnia kohti. Lisenssit myönnetään nuottaa käyttävien tonnikala-alusten tapauksessa 2 600 euron suuruista ennakkomaksua vastaan ja pintasiima-alusten tapauksessa 1 100 euron suuruista ennakkomaksua vastaan. (1) EYVL L 89, 5.4.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0082/03 esittäjä(t): Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) komissiolle. Marokolle annettavat hedelmä- ja vihannesalan myönnytykset.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0175 - 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0082/03 esittäjä(t): Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) komissiolle (23. tammikuuta 2003) Aihe: Marokolle annettavat hedelmä- ja vihannesalan myönnytykset EU:n ja Marokon välisestä assosiaatiosopimuksesta neuvotellaan parhaillaan. Marokolle on suunnitteilla antaa hedelmä- ja vihannesalan uusia myönnytyksiä. Onko komissio tietoinen kyseisten myönnytysten aiheuttamista sosio-ekonomisista vaikutuksista Andalusiaan, jossa on yksi EU:n korkeimmista työttömyysasteista? Mikäli komissio on tietoinen kyseisistä vaikutuksista, voisiko se antaa niistä lisätietoja? Onko komissio ottanut uuden sopimuksen neuvotteluissa huomioon Andalusian aluehallituksen ja -viranomaisten kannan? Mikäli komissio ei ole ottanut huomioon edellä mainittuja kantoja, olisiko sen mielestä ollut tarpeellista konsultoida kyseisiä tahoja? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (14. helmikuuta 2003) Unionin ja Marokon välisestä maataloussopimuksesta neuvotellaan parhaillaan. Uusi neuvottelukierros järjestettiin Rabatissa 14. tammikuuta 2003. EuroVälimeri-assosiaatiosopimuksen 18 artiklan mukaan yhteisö ja Marokko tutkivat 18. tammikuuta 2000 alkaen tilannetta vahvistaakseen osapuolten välisen maataloustuotteiden kaupan vapauttamista koskevat asteittaiset toimet vapaakauppa-alueen luomiseksi vuoteen 2012 mennessä sellaisena kuin siitä säädetään Barcelonan julistuksessa. Tätä varten komissio sai jäsenvaltioilta selkeän ja tarkasti määritellyn neuvottelutehtävän, jossa Espanja tuki komissiota. Komission tarjouksessa otetaan huomioon toisaalta yhteisen maatalouspolitiikan vaatimukset ja toisaalta Välimeren alueen tuotteiden herkkyys. Yhteisön näitä tuotteita koskevat ehdotukset on lähes aina sidottu tariffikiintiöihin ja/tai tarkasti määriteltyihin tuontiaikatauluihin. Komission ehdotuksessa otetaan myös huomioon hedelmä- ja vihannesalan tasapaino ja säädetään tuontimäärien erillisestä seurannasta useiden eri valvontajärjestelmien mukaan. Lisäksi sopimuksessa on valvontaa ja suojelua koskevia määräyksiä, joilla turvataan yhteisön edut mahdollisten markkinahäiriöiden sattuessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0154/03

esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle

(28. tammikuuta 2003)

Aihe: EU:n ja Senegalin välinen kalastussopimus ja kehitysyhteistyö

Ottaen huomioon voimassa olevan EU:n ja Senegalin välisen kalastussopimuksen voisiko komissio ilmoittaa,

1. kuinka paljon EU:n varoja on osoitettu Senegalin kalastusalan kehittämiseen,

2. kuinka paljon EU maksaa korvausta yhteisön kalastuslaivaston saamista kalastusoikeuksista,

3. kuinka paljon yhteisön varustajien on maksettava kalastusluvista ja -oikeuksista?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(7. maaliskuuta 2003)

1. Yhteisön ja Senegalin tasavallan välisen kalastussopimuksen liitteenä olevan nykyisen pöytäkirjan(1) 2 artiklassa taloudelliseksi korvaukseksi vahvistetaan 16 000 000 euroa vuodessa. Pöytäkirjan mukaisesti tästä summasta käytetään vuosittain 3 000 000 euroa yhteistyön kehittämiseen. Yhteistyön tarkoituksena on muun muassa kalakantojen arviointi, kalastustoiminnan valvonta ja seuranta, pienimuotoisen kalastuksen turvallisuuden parantaminen sekä tuki kestävän ja vastuullisen kalastuksen harjoittamiseksi (ks. 4 artikla).

2. Vuosittainen 16 000 000 euron suuruinen taloudellinen korvaus vastaa summaa, joka maksetaan vastikkeena yhteisön kalastuslaivastolle annetuista kalastusmahdollisuuksista.

3. Varustajien maksamat summat vahvistetaan pöytäkirjan liitteessä.

Troolareiden lisenssimaksuja korotetaan progressiivisesti pöytäkirjan soveltamisen ensimmäisestä vuodesta neljänteen vuoteen. Rannikolla kalaa ja pääjalkaisia pyytävistä pohjatroolareista maksetaan lisenssimaksua 246, 258, 271 tai 285 euroa bruttorekisteritonnia kohti vuodessa. Syvänmeren pohjakalatroolareista ja pohjasiima-aluksista maksetaan 157, 161, 165 tai 169 euroa bruttorekisteritonnia kohti vuodessa. Muiden äyriäisten kuin hummerin pyyntiin tarkoitetuista syvänmeren pakastustroolareista maksetaan 210, 215, 220 tai 226 euroa bruttorekisteritonnia kohti vuodessa. Puolivuotisten lisenssien hintaa korotetaan kolme prosenttia ja neljännesvuosittaisten lisenssien hintaa viisi prosenttia.

Tonnikala-alusten lisenssimaksu on 25 euroa Senegalin vesillä saatua tonnikalatonnia kohti, ja niiden ennakkomaksu on 3 000 euroa. Pintasiima-alusten lisenssimaksu on 48 euroa Senegalin vesillä saatua tonnikalatonnia kohti, ja niiden ennakkomaksu on 2 000 euroa. Ennakkomaksut vähennetään maksettavasta kokonaissummasta, joka perustuu edellisen vuoden saaliiseen, mutta jos maksettava summa on ennakkomaksua pienempi, erotusta ei palauteta. Vapapyydyksiä käyttävän aluksen lisenssimaksu on 15 euroa Senegalin vesillä saatua tonnikalatonnia kohti.

(1) EYVL L 349, 24.12.2002.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/11

(2004/C 33 E/011)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2750/02

esittäjä(t): María Izquierdo Rojo (PSE) komissiolle

(1. lokakuuta 2002)

Aihe: Pakistanilaisen opettajan Mukhtar Main raiskaus ja heimolait

Neljä miestä raiskasi pakistanilaisen opettajan Mukhtar Main useaan otteeseen viime kesäkuussa heimotuomioistuimen (panchayat) käskystä Punjabin eteläosassa. Maita rangaistiin, koska hänen 12-vuotias veljensä oli ollut tekemisissä ylempiarvoiseen kastiin kuuluvan tytön kanssa. Mai tuomittiin laittomien pakistanilaisten heimotuomioistuimien soveltamien kunnialakien nojalla. Raiskauksen jälkeen Mai palasi kotiinsa kävellen puolialastomana satojen naapureiden nähden. Raiskaajista kaksi tuomittiin myöhemmin elokuun lopussa kuolemaan.

Mihin toimiin Euroopan unioni voisi tämän tapauksen ja Pakistanissa valitettavasti lisääntyvien vastaavien tapausten valossa ryhtyä estääkseen ihmisoikeuksia rikkovien heimolakien käytön? Mitä kehitysyhteistyö- ja yhteistyöhankkeita olisi mahdollista soveltaa näiden niin kutsuttujen kunniarikosten yhteydessä?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(16. lokakuuta 2002)

Komissio on vakavasti huolissaan ihmisoikeusrikkomuksista Pakistanissa, erityisesti syrjivistä ”kunnia-laeista”, joita pakistanilaiset heimotuomioistuimet soveltavat joissain tapauksissa.

Pakistanin viranomaisille esitettyjen virallisten vetoomusten lisäksi unioni pyrkii kaikissa sopivissa tilanteissa kiinnittämään Pakistanin viranomaisten huomion näihin asioihin Pakistanissa toimivan komission lähetystön ja jäsenvaltioiden suurlähetystöjen kautta. Lähiviikkoina on tarkoitus esittää Pakistanin oikeusministerille unionin virallinen vetoomus ihmisoikeusasioista, mihin sisältyy myös kunnia-lakien soveltaminen.

Yleisesti ottaen komissio ottaa sukupuolten tasa-arvon huomioon yhä suuremmassa määrin kaikissa koulutukseen, terveydenhuoltoon, maatalouteen sekä sosiaaliseen ja maaseudun kehitykseen liittyvissä kehitysyhteistyöhankkeissa. Näin ollen yhteisön ohjelmien toteuttamisella on huomattava vaikutus sukupuolten syrjintään liittyviin asioihin. Esimerkkinä voidaan mainita Pakistanissa toteutettava maaseudun sosiaalisen kehityksen ohjelma (Rural Social Development Programme, RSDP), jossa puututaan sukupuoleen liittyviin asioihin koulutuksella, kampanjoinnilla ja tietoisuuden lisäämisellä rahoittamalla pieniä paikallisia kansalaisjärjestöjä, jotka voivat toimia syrjäisillä maaseutualueilla, missä kunnialakeja vielä sovelletaan.

Pakistan on myös julistettu ensisijaiseksi maaksi eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen yhteydessä. Tähän liittyen on julkistettu ehdotuspyyntö, jonka erityisenä tavoitteena on vahvistaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden valmiuksia ja tukea maan oikeusjärjestelmää, korostaen instituutioiden kehittämistä sekä oikeusapua kotiväkivallan ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhreille.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/352

(2004/C 78 E/0370)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3863/02

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(10. tammikuuta 2003)

Aihe: Pohjois-Korean pakolaiset

Onko komissio tietoinen, että Kiinan viranomaiset palauttavat väkivalloin Pohjois-Koreasta tulleita pakolaisia, vaikka nämä saavat kotimaassaan todennäköisesti vankeusrangaistuksen tai jopa kuolemantuomion?

Onko komissio tietoinen myös, että Kiinan viranomaiset ovat pidättäneet ja tuominneet oikeudenkäynneissä useita ihmisiä, jotka ovat auttaneet pohjoiskorealaisia pakolaisia?

Koska Kiinan viranomaiset kieltävät YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta pääsyn Pohjois-Koreasta tulleiden pakolaisten luokse ja siten rikkovat päävaltuutetun ja Kiinan välistä sopimusta ja kansainvälistä oikeutta, miten komissio aikoo painostaa Kiinan viranomaisia lopettamaan palautukset ja noudattamaan sopimuksen ehtoja?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(29. tammikuuta 2003)

Komissio on tietoinen pohjoiskorealaisten pakolaisten tilanteesta Kiinassa ja on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolestunut asiasta.

Euroopan unioni on ottanut asian esille sekä Korean demokraattisen kansantasavallan että Kiinan kanssa aina, kun se on ollut mahdollista. Unioni on Kiinan kanssa käymänsä kahdenvälisen ihmisoikeusvuoro-puhelun yhteydessä kehottanut Kiinaa noudattamaan kansainvälisiä humanitaarisia normeja ja päästämään YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun toimiston edustajat raja-alueelle arvioimaan pohjoiskorealaisten pakolaisten tilannetta.

Lisäksi unioni on pyytänyt Kiinaa pidättäytymään pohjoiskorealaisten palauttamisesta kotimaahansa, kunnes Pohjois-Korean viranomaisilta saadaan riittävät takeet siitä, että rangaistuksista on luovuttu. Pohjoiskorealaisten pakolaisten kohtelu Kiinassa ja unionin tähän liittyvät vaatimukset otettiin uudelleen esille viimeisimmässä unionin ja Kiinan kahdenväliseen ihmisoikeusvuoropuheluun liittyvässä tapaamisessa Pekingissä 13. ja 14. marraskuuta 2002.

Komissio aikoo jatkaa pohjoiskorealaisten pakolaisten tilanteen tarkkaa seuraamista ja ottaa asian jatkossakin esille yhteyksissään Korean demokraattisen kansantasavallan ja Kiinan viranomaisiin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/303

(2004/C 88 E/0309)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3737/02

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(19. joulukuuta 2002)

Aihe: ”ABEJ — Solidarités”

”ABEJ — Solidarités” on Ranskan Lillessä toimiva yhdistys, joka tekee tärkeää työtä katunuorten parissa. Nyt yhdistyksen toiminnan jatkuvuus on vaarassa, koska vuoden 2003 terveydenhuoltobudjetin avustusmäärärahoja on leikattu 55 prosentilla.

Näin ollen asia voi vaikuttaa 700—800 apua saaneeseen henkilöön ja pahentaa sosiaalista syrjäytymistä.

Voiko komissio kertoa, miksi on vähennetty tällaisille yhdistyksille annettavaa tukea ja mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta estetään sosiaalisen syrjäytymisen paheneminen?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(30. tammikuuta 2003)

Komissiolla ei ole tietoa ranskalaiselle ”ABEJ — Solidarités” -yhdistykselle annettavan tuen vähentämisestä. Tuen myöntäminen kuuluu yksinomaan Ranskan hallituksen toimivaltaan sen hyväksyessä kansallisen vuositalousarvion.

Kun köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskevia toisen vaiheen kansallisia toimintasuunnitelmia käsitellään heinäkuussa 2003, komissio analysoi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa niiden hallitusten suorittamia toimenpiteitä. Analyysin tulokset vahvistetaan toisessa yhteisessä raportissa sosiaalisesta osallisuudesta. Raportti esitetään Eurooppa-neuvostossa keväällä 2004.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/17

(2004/C 70 E/018)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3734/02

esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle

(19. joulukuuta 2002)

Aihe: Tuet ja Karibian maiden banaaniteollisuuden tulevaisuus

Kesäkuussa 2002 kokoontunut AKT-maiden ministerineuvosto lähetti Euroopan parlamentille päätöslauselman, jossa kiinnitettiin huomiota banaanialan uuden markkinajärjestelyn aiheuttamaan hintojen romahdukseen, jonka seurauksena yleensä ilman vaihtoehtoisia markkinoita olevat AKT-maiden tuottajat olivat vaarassa syrjäytyä. Kiintiöt olivat myös jo aiheuttaneet valtavia sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia ja murentaneet köyhyyden torjunnassa saavutettuja tuloksia.

Ongelma johtuu EU:n ja USA:n välisen sopimuksen 2-vaiheen täytäntöönpanosta, jossa 100 000 tonnia AKT-tuottajien (C-kiintiö) kiintiöstä siirrettään dollarituottajille (B-kiintiö). Tällöin markkinoille tulevien banaanien määrä käytännössä lisääntyi 100 000 tonnilla, ja EU:n alueen supermarketeilla oli mahdollisuus erittäin kilpailukykyiseen hinnoitteluun.

Aikooko komissio sallia erityistukiohjelman ja vientitulojen vakauttamisjärjestelmän varojen joustavamman käytön, jotta osa varoista voitaisiin tilapäisesti suunnata viljelijöille oleellisen tärkeinä tukina odotettaessa paremman tuottavuuden myötä tulevia taloudellisia etuja?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(28. helmikuuta 2003)

Komissio on jo keskustellut banaaniteollisuuden hintatilanteesta useissa kokouksissa Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) kumppanimaiden kanssa ja on puuttunut niiden esittämiin huolenaiheisiin.

Erityisen tukikehyksen vahvistamisesta perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille 22. huhtikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 856/1999 (1) 3 artiklassa esitetyn erityisen tukikehyksen tavoitteina on parantaa kilpailukykyä sekä tukea monipuolistamista. Tähän mennessä yhtään hanketta ei ole torjuttu sillä perusteella, ettei se olisi tukikelpoinen. AKT-maiden banaaniteollisuuden nykyaikaistamiseen tähtäävän teknisen avun lisäksi tähän mennessä hyväksyttyihin hankkeisiin on sisältynyt erilaista banaaninviljelijöille suunnattua apua, mukaan luettuna sosiaalista tukea ja koulutusohjelmia. Suora tulotuki ei kuitenkaan ole mahdollista erityisen tukikehyksen yhteydessä, joten myöskään tällaista tuotantotukea ei voida sallia.

Erityisen tukikehyksen täydennykseksi käytetään joustavasti Stabex-varoja sosiaalisen ja inhimillisen kehityksen tukemiseksi, esimerkkeinä asuminen, eläkkeet, koulut ja yksityiset aloitteet.

Uusi FLEX-väline, joka sisältyy Cotonoun sopimuksen rahoituspöytäkirjan B-osaan ja korvaa Stabex-järjestelyn, voisi muodostaa rahoituslähteen tulevaisuudessa, edellyttäen että banaaniteollisuus täyttää esitetyt vaatimukset.

(1) EYVL L 108, 27.4.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3192/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle. Matkailu Kiinasta Euroopan unioniin.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0035 - 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3192/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle (8. marraskuuta 2002) Aihe: Matkailu Kiinasta Euroopan unioniin Maailman matkailujärjestön (WTO) mukaan Kiina on vuonna 2020 maailman tärkein matkailukohde ja matkailijoista on neljänneksi eniten kiinalaisia. Kansallisten aloitteiden ansiosta Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat saavuttaneet suhteissaan Kiinaan matkailualalla sopimuksia, jotka on jouduttu purkamaan yhteisöaloitteiden vuoksi. Siksi on tärkeää neuvotella Euroopan unionin ja Kiinan välinen kattava sopimus, jossa otetaan huomioon matkailun kehitys ja mahdollisuudet, joita tämä Aasian suurvalta tarjoaa, sekä vaikutukset, joita kiinalaisten maahantulolla saattaa olla Euroopan unioniin matkailun alalla. Komissio on saanut ministerineuvostolta valtuudet neuvotella matkailualasta Kiinan kanssa. Euroopan unionista riippumatta tehdyt jäsenvaltioiden kansalliset aloitteet ovat vaikuttaneet neuvotteluihin. Voiko komissio kertoa, missä vaiheessa Kiinan ja Euroopan unionin koko matkailualaa koskevat neuvottelut ovat? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (6. joulukuuta 2002) Ministerineuvosto valtuutti 16. syyskuuta 2002 komission neuvottelemaan Kiinan kanssa hyväksytyn määrämaan asemaa koskevasta sopimuksesta, minkä perusteella komissio on pyytänyt Kiinan hallitusta virallisesti käynnistämään neuvottelut. Jotta Kiinan hallitus voisi aloittaa viralliset neuvottelut, maan korkeimman hallinto-oikeuden on myönnettävä yhteisölle hyväksytyn määrämaan asema. Komissio toivoo tämän aseman pikaista myöntämistä, jotta viralliset neuvottelut Kiinan kanssa tästä aiheesta voitaisiin käynnistää. Tällä välin komissio ja Kiinan kansallinen matkailuviranomainen (Chinese National Tourism Authority, CNTA) kävivät Pekingissä 29. lokakuuta 2002 alustavia, epävirallisia neuvotteluja yhteisön tulevasta hyväksytyn määrämaan asemaa koskevasta sopimuksesta. Komissio valmistelee näiden neuvottelujen pohjalta sopimusluonnosta, jota käsitellään lähiaikoina yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Kiinasta yhteisön alueelle suuntautuvaan massaturismiin liittyvän maahanmuuttokysymyksen ratkaisemiseksi komissiolla on valtuudet neuvotella tulevaan yhteisön ja Kiinan väliseen hyväksytyn määrämaan asemaa koskevaan sopimukseen takaisinottolauseke. On sekä Kiinan hallituksen, yhteisön että jäsenvaltioiden edun mukaista saada yhteisön hyväksytyn määrämaan asemaa koskeva sopimus aikaan mahdollisimman pian. Yhteisön sopimuksen voimaantuloa odotettaessa jäsenvaltioiden kahdenvälisiä hankkeita ei enää jatketa.