KIRJALLINEN KYSYMYS E-1154/01

esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle

(10. huhtikuuta 2001)

Aihe: Terveyden suojelu ja kuluttajansuoja

1. Neuvoston päätös 90/424/ETY(1). Olisin kiitollinen, jos komissio voisi vahvistaa edellä mainitun päätöksen perusteella, että jäsenvaltioilla on oikeus saada yhteisön toimielimiltä taloudellista tukea kustannusten korvaamiseksi silloin, kun ne joutuvat toteuttamaan direktiivin 93/53/ETY(2) mukaisia hävittämistoimia.

2. Onko komissio tietoinen siitä, että komission päätöksellä 2001/186/EY(3) hyväksytyssä ISA-taudin vaivaamien kalojen poistamisjärjestelyssä taudin toteaminen on määritelty uudelleen ISA-viruksen eristämiseksi? Mitkä ovat tämän muutoksen perustelut?

3. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että virusta kantavat kalat eivät ui Norjan tai Kanadan vesiltä EU:n vesialueille ja siirrä virustautia EU:n vesillä syntyneisiin kaloihin, jotka palaavat villien kalojen vaellusreiteiltä EU:n vesialueille?

(1) EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19.

(2) EYVL L 175, 19.7.1993, s. 23.

(3) EYVL L 67, 9.3.2001, s. 80.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(4. heinäkuuta 2001)

Neuvoston 26. kesäkuuta 1990 tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tekemässä päätöksessä 90/424/ETY säädetään mahdollisuudesta saada yhteisön rahoitusta lukuisten sioissa, nautakarjassa, lampaissa, kanoissa ja kaloissa esiintyvien tautien hävittämiseen ja valvontaan. Kaloissa esiintyvien tautien osalta yhteisön rahoitusta myönnetään vain tarttuvan vertamuodostavan kudoksen kuolion (IHN:n) hävittämiseen ja valvontaan. Ehdotus päätöksen 90/424/ETY(1) muuttamisesta on esitetty neuvostolle. Muutosehdotuksella ja 13. joulukuuta 2000 kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) vesiviljelyn patologisten riskien torjumistoimiin osallistumisen edellytyksistä annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2722/2000(2) voitaisiin myöntää yhteisön rahoitusta myös lohen tarttuvan anemian (ISA:n) tautitapausten torjuntatoimiin. Ennen kuin yhteisön rahoitusta myönnetään, jäsenvaltion on esitettävä komission hyväksymä taudin torjunta- tai hävittämisohjelma.

Neuvoston 24. kesäkuuta 1993 yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumiseksi antaman direktiivin 93/53/ETY mukaisesti ISA-taudin toteaminen tapahtuu laboratoriotutkimuksen tuloksen tai kliinisen tutkimuksen tuloksen ja postmortaalisen tutkimuksen perusteella. ISA-tautia koskevat näytteet ja laboratoriotestit täytyy tehdä käyttämällä sellaisia menetelmiä, jotka ovat sopusoinnussa eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille 28. tammikuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/67/ETY(3) 15 artiklan kanssa. Erityisiä menetelmiä valmistellaan parhaillaan jäsenvaltioiden omien ja norjalaisten kalatauteihin erikoistuneiden asiantuntijoiden avulla. Norjalaisilla asiantuntijoilla on jo vuosien kokemus ISA-taudin diagnosoinnista ja torjunnasta. Norjan valtion eläinlääketieteen laitos on kansainvälisen eläintautiviraston OIE:n vertailulaboratorio ISA-taudin osalta. Alustavissa keskusteluissa asiantuntijoiden kanssa sovittiin, että virallisesti vahvistettu ISA-tautihavainto, ilman kliinisiä oireitakin, riittää tartunnan toteamiseksi.

Arvioitaessa ja hyväksyttäessä Yhdistyneen kuningaskunnan esittämää ohjelmaa kalojen poistamiseksi ISA-taudin saastuttamista viljelylaitoksista Skotlannissa keskusteltiin myös taudin toteamisesta. Pysyvä eläinlääkintäkomitea noudatti kalatauteihin erikoistuneiden asiantuntijoiden neuvoja ja otti huomioon myös sen, että OIE on äskettäin (vuonna 2000) julkaissut päivitetyn taudinmäärityksen käsikirjan vesiviljeltyjen eläinten taudeista. Käsikirjassa sanotaan, että ISA-viruksen toteaminen virusviljelyn avulla on hyväksyttävä taudinmääritysmenetelmä.

Eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille vuonna 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/67/ETY tavoitteena oli yhdenmukaistaa terveyssääntöjä, jotta vesiviljelyalaa voitaisiin kehittää ja tuotantoa lisätä. Vuonna 1993 neuvosto antoi direktiivin 93/53/ETY, jonka päätavoitteena oli ottaa käyttöön yhteisön tasolla torjuntatoimenpiteet jonkin taudin puhkeamisen varalta. Lainsäädännön tavoitteena ei niinkään ollut hävittää ISA-tautia yhteisön vesialueilta, vaan pikemminkin estää mahdollisesti esiintyvän taudin leviäminen ja poistaa taudinkantajat tartunnan saastuttamista viljelylaitoksista.

Jotta luonnossa esiintyvän ISA-viruksen tarttuminen viljeltyihin kaloihin voitaisiin estää, nykyisen lainsäädännön mukaisten pakollisten toimenpiteiden lisäksi eläinten terveyttä, kotieläinjalostusta ja vesiviljelyä koskevan lainsäädännön tarkistaminen on aloitettu hiljattain. Tarkistamisen yhteydessä tutkitaan myös kriteerejä, joiden perusteella tautien torjunnassa on käytettävä pakollisia toimenpiteitä. Tutkimuksessa otetaan huomioon nykyinen tietämys taudinaiheuttajan esiintymisestä luonnossa ja tartunnan välittymisestä viljeltyjen ja luonnonvaraisten kalojen kesken. Lisäksi harkitaan ennalta ehkäiseviä valvontatoimenpiteitä koskevan yhteisön lainsäädännön kehittämistä viljelylaitosten ja alueiden tasolla.

(1) KOM(2001) 37 lopullinen.

(2) EYVL L 314, 14.12.2000.

(3) EYVL L 46, 19.2.1991.