FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/77

(2004/C 33 E/073)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0746/03

esittäjä(t): Jillian Evans (Verts/ALE) komissiolle

(11. maaliskuuta 2003)

Aihe: Hmong-heimon kristityt Vietnamissa

Tietooni on tullut Hmong-kristittyjen kärsimykset Vietnamissa. Vastoin kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 18 artiklan määräyksiä näiltä ihmisiltä puuttuu uskonnonvapaus. Tämän lisäksi yleinen turvallisuuspoliisi, rajapoliisi ja jopa poliittiset johtajat selvästi vainoavat heitä ja yrittävät pakottaa heidät luopumaan uskostaan. Perheitä on häädetty kodeistaan ja jotkut ovat kuolleet, kuten Mua Bua Senh, joka todennäköisesti kuoli hänelle aiheutettuihin vammoihin, kun hän kieltäytyi jättämästä kotiaan.

On mahdotonta hyväksyä, että ihmiset, olipa heidän uskontonsa mikä hyvänsä, joutuvat kärsimään vastaavasta suvaitsemattomuudesta ja vainosta. Onko komission mielestä ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18 artiklan ja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen valossa hyväksyttävää, että Vietnamin kansalaisia kohdellaan tällä tavoin?

Onko komissio ajan tasalla Vietnamin politiikkansa suhteen? Aikooko se painostaa Vietnamin viranomaisia hyväksymään 18 artiklan mukaisia kansallisia lakeja varmistaakseen etteivät Vietnamin kansalaiset joudu kärsimään vainosta, vaan voivat elää sorrosta vapaata elämää uskonnostaan tai rodustaan riippumatta?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(9. huhtikuuta 2003)

Vietnamin perustuslaki takaa vakaumuksen ja uskonnon vapauden. Vietnamin hallitus tunnustaa virallisesti kuusi uskontoa — yhden buddhalaisen yhteisön, Vietnamin buddhalaisen keskuskirkon, katolisen kirkon, kaksi protestanttista uskonnollista yhteisöä, islamilaisuuden, hoa hao -buddhalaisuuden ja cao-daismin.

Vietnamin väkiluvun arvioidaan olevan yhteensä 78,5 miljoonaa. Buddhalaisuutta aktiivisesti harjoittavien määräksi ilmoitetaan virallisesti 7,5 miljoonaa, ja jopa puolet vietnamilaisista sanoo olevansa buddhalaisia ja harjoittavansa buddhalaista uskontoa. Katolista uskontoa harjoittavia on kuudesta seitsemään miljoonaa, ja protestanttista uskoa harjoittavia on noin miljoona. Protestanttien määrä on viime vuosina nopeasti kasvanut, erityisesti Etelä-Vietnamissa ja maaseutualueiden etnisten vähemmistöjen parissa. Muilla neljällä uskonnolla on saatujen tietojen mukaan kaikkiaan noin 2,5 miljoonaa kannattajaa, joista noin 70 000 on muslimeja.

Vietnamin perustuslain mukaan on myös kiellettyä rikkoa vakaumuksen tai uskonnon vapautta tai käyttää sitä edukseen tai toimia valtion lakien tai politiikan vastaisesti. Säännöksen perusteluna pidetään Vietnamin viranomaisten halua hillitä muutosvauhtia ja ylläpitää yhteiskunnan yhtenäisyyttä markkinatalouteen siirtymisen aikana. Koska Vietnamin viranomaiset pitävät selvästi torjuttuja uskonnollisia liikkeitä poliittisen opposition ja hajaannuksen edustajina, säännöksellä perustellaan usein näihin liikkeisiin kohdistettuja valvontatoimenpiteitä, rajoituksia, kieltoja ja rangaistuksia.

Tiedot vietnamilaisten kristittyjen vainosta (erityisesti kristittyjen Montagnard- ja Hmong-heimojen parissa) ovat lisääntyneet keskiylängöllä helmikuussa 2001 tapahtuneen väkivaltaisen kapinan jälkeen. Joissakin tapauksissa on väitetty turvallisuusjoukkojen toistuvasti yrittäneen saada ylängöillä asuvia luopumaan uskostaan. Vietnamin viranomaiset ovat kiistäneet nämä tiedot ja väitteet pidätettyjen tapaturmaisista kuolemista tai pieksemisistä. Näille tiedoille ei ole vielä saatu vahvistusta riippumattomista lähteistä.

Komissio on yhtä mieltä Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomitean kanssa, joka ilmoitti heinäkuussa 2002 olevansa huolissaan kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 18 artiklan periaatteiden toteutumisesta. Komitea totesi, etteivät Vietnamin toimittamat tiedot antaneet riittävän selkeää kuvaa maan uskonnonvapaustilanteesta. Koska Vietnamissa yritetään käytettävissä olevien tietojen mukaan tukahduttaa tai määrätietoisesti estää tiettyjen uskontojen harjoittaminen, komitea ilmoitti olevansa vakavasti huolestunut siitä, ettei Vietnamin vallassa olevan kommunistisen puolueen käytäntö täytä tässä suhteessa yleissopimuksen 18 artiklan vaatimuksia.

Komission Vietnamin-politiikan tavoitteena on rohkaista ja tukea maan ihmisoikeustilanteen parantamista ja demokratisoitumiskehitystä ja tuoda esiin huolensa väärinkäytöksistä ja tilanteen huononemisesta. Komissio seuraa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa maan ihmisoikeustilannetta ja osallistuu kaikkiin unionin ihmisoikeuskysymyksissä Vietnamin hallitukseen kohdistamiin toimenpiteisiin.

Komissio suhteutuu myönteisesti Vietnamin hallituksen päätökseen laatia toimintasuunnitelma oikeudellista uudistusta varten kansainvälisen avunantajayhteisön tuella laaditun oikeuskeinojen arvioinnin pohjalta. Unioni, eli komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, on toistuvasti kehottanut Vietnamin hallitusta kunnioittamaan poliittisia vapauksia ja uskonnon vapautta sekä lujittamaan edelleen taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia. Unioni esitti tämän pyynnön neuvotteluryhmän kokouksessa Hanoissa joulukuussa 2002 antamassaan julkilausumassa. Lisäksi komissio ja jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että ne suhtautuvat myönteisesti kaikkiin mahdollisuuksiin tukea Vietnamin hallituksen toimenpiteitä hallitusjärjestelmän ja julkishallinnon uudistamiseksi, ihmisoikeuksien parantamiseksi sekä sellaisten ihmisoikeuksia ja muita aloja koskevien kansainvälisten yleissopimusten allekirjoittamisen ja täytäntöönpanon valmistelemiseksi, joilla avusta voisi olla hyötyä.

Komission valtuuskunta yhdessä jäsenvaltioiden edustajien kanssa seuraa Vietnamin ihmisoikeustilannetta edelleen tiiviisti ja ryhtyy tarvittaessa toimenpiteisiin.