KIRJALLINEN KYSYMYS P-0380/03 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Autojen ympäristömaksu on yhteisön lainsäädännön vastainen.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0053 - 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0380/03 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (7. helmikuuta 2003) Aihe: Autojen ympäristömaksu on yhteisön lainsäädännön vastainen Euroopan unionin jäsenvaltioiden on 21. huhtikuuta 2002 lähtien noudatettava romuajoneuvoja koskevaa yhteisön direktiiviä (2000/53/EY)(1). Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan mukaan tuottajat vastaavat kokonaan tai osittain kierrätyksestä aiheutuvista kustannuksista. Alankomaissa kaikkien ostajien on kuitenkin maksettava kiinteä ympäristömaksu, joka on 45 euroa ajoneuvoa kohden. Näin saaduilla varoilla luodaan rahasto, jolla katetaan kaikkien Alankomaiden romuajoneuvojen kierrätyksen tuloja tuottamaton osa. Vaikuttaa siis siltä, että kuluttajat joutuvat maksamaan 100 prosenttia kierrätyskustannuksista. Alankomaat toimii selkeästi vastoin EU:n periaatetta, joka vahvistetaan edellä mainitussa direktiivissä. Onko komissio samaa mieltä? Jos on, onko komissio valmis tekemään Alankomaiden hallitukselle selväksi, että kuluttajien maksettavaksi jäävä ympäristömaksujärjestelmä on lakkautettava ja että ajoneuvojen tuottajien ja Alankomaiden markkinoille autoja tuovien välittäjien on vastattava kokonaan tai huomattavalta osin kierrätyksestä aiheutuneista kustannuksista? Jos ei ole, voiko komissio ilmoittaa, mikä on ajoneuvojen tuottajien osuus järjestelmässä, ja missä suhteessa se on Alankomaiden kansalaisten suorittamaan 45 euron osuuteen? (1) EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (12. maaliskuuta 2003) Romuajoneuvoista 18. syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY(1) 5 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuottajat vastaavat kokonaan tai huomattavalta osin romuajoneuvojen takaisinotosta hyväksytyille käsittelylaitoksille aiheutuneista kustannuksista. Hollannin lakia säätävä elin on pannut tämän ilmainen takaisinotto -periaatteen täytäntöön 24. toukokuuta 2002 antamansa romuajoneuvoja koskevan päätöksen(2) 8 artiklan b ja c kohdalla. Tämän artiklan mukaan jokainen Alankomaihin ajoneuvoja tuova maahantuoja tai tuottaja vastaa sekä organisatorisesti että taloudellisesti Hollannin markkinoille saatettujen romuttuneiden ajoneuvojen takaisinotosta ja käsittelystä. Vuodesta 1995 alkaen Alankomaissa on toiminut vapaaehtoinen romuajoneuvojen hävittämiseen tarkoitettu järjestelmä, jonka on perustanut Auto Recycling Nederland, ARN (Alankomaiden ajoneuvojen kierrätysjärjestelmä). Autoa rekisteröitäessä siitä on rahastolle maksettava 45 euron jätemaksu. Varmistaakseen maksun suorittamisen Hollannin hallitus on ilmoittanut, että maksu sitoo yleisesti kaikkia markkinoilla toimivia tuottajia ja maahantuojia. Hollannin järjestelmään ei sisälly sääntöjä jätemaksun siirtämisestä edelleen. Jokainen yksittäinen tuottaja ja maahantuoja voi tietenkin vapaasti tehdä kaupallisen päätöksen maksun siirtämisestä edelleen jakeluketjun ja viime kädessä kuluttajan maksettavaksi. Rahastoa käytetään kattamaan ajoneuvon takaisinotosta ja käsittelystä aiheutuvat kokonaiskustannukset, jotka ovat noin 100 euroa romuajoneuvoa kohti. Tuottaja ja maahantuoja ovat vastuussa rahaston varojen kertymisestä. Tuottajan vastuu -periaatteen mukaisesti Hollannin järjestelmä siis rohkaisee tuottajia etukäteen toimiin, jotka helpottavat ajoneuvon uudelleenkäyttöä, purkamista ja kierrättämistä (kierrätykseen sopiva malli) ja määrittelee niiden vastuun romuajoneuvojen keruussa, käsittelyssä, uudelleenkäytössä ja hyödyntämisessä (kierrätys mukaan luettuna). Komissio on vuonna 2001 arvioinut jätemaksujärjestelmän valtiontukisääntöjen mukaisuuden. Komission päätelmien mukaan järjestelmä ei sisällä minkäänlaista valtiontukena pidettävää osuutta(3). Koska vain seitsemässä prosentissa tapauksista kustannukset siirrettiin loppukäyttäjille, komissio katsoi tekemänsä valtiontukiarvion yhteydessä myös, että autonvalmistajat ja maahantuojat maksavat edellä tarkoitetuista kustannuksista ainakin merkittävän osan direktiivin 2000/53/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. (1) EYVL L 269, 21.10.2000. (2) Ks.: Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, 2002 259. (3) Komission päätös 2002/204/EY, annettu 30. lokakuuta 2001, Alankomaiden toteuttamasta autonromujen hävitysjärjestelmästä, EYVL L 68, 12.3.2002.