KIRJALLINEN KYSYMYS E-0519/01

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(22. helmikuuta 2001)

Aihe: Tietokonehankinnat ja ympäristövaatimukset

Valtiokonttori on hankkinut Ruotsin hallituksen toimeksiannosta 400 000 uutta tietokonetta ministeriöihin, virastoihin, kunnille ja maakäräjille. Tuotteille asettamissaan vaatimuksissa valtiokonttori on edellyttänyt, etteivät tietokoneet sisällä tiettyjä myrkyllisiä kemikaaleja, esimerkiksi paloturvallisuuden parantamiseksi käytettäviä aineita ja raskasmetalleja kuten kadmiumia ja antimonia.

Komissio on kyseenalaistanut ympäristövaatimukset, jotka valtiokonttori on asettanut Ruotsin tähänastisista tietokonehankinnoista kaikkein suurimmalle. Komission väitetään pitäneen vaatimuksia mahdollisena kaupan esteenä. Ruotsin valtiokonttori pitää ympäristövaatimuksia kohtuullisina ja asiallisina.

Voisiko komissio perustella näkemystään valtiokonttorin asettamien ympäristövaatimusten suhteen?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(27. huhtikuuta 2001)

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että kyseisessä tarjouseritelmässä Ruotsin valtiokonttori määrää sellaisten tarjouksentekijöiden hylkäämisestä, jotka eivät täytä tiettyjä teknisiä vähimmäisvaatimuksia. Nämä vaatimukset koskevat tietokoneiden muovisissa mekaanisissa osissa olevia tiettyjä raskasmetalleja, kuten kadmiumia ja antimonia, ja tiettyjä muita aineita, kuten bromia sisältäviä palonestoaineita. Vain siinä tapauksessa kun kyseisten kriteerien sisällyttämisellä tarjouseritelmään olisi syrjivä vaikutus, olisi komission pidettävä kriteereitä laittomina EY:n perustamissopimuksen 2830 artiklan (ent. 3036 artikla) perusteella.

Komissio toteaa, että ainakin yhtä aineista, joita Ruotsin viranomaiset eivät hyväksy, antimonia, ei ole säännelty yhteisön tasolla eikä Ruotsissa. Muut aineet ovat ainoastaan osittain säänneltyjä. Näin ollen tuotteita, jotka sisältävät antimonia ja muita tarjousmenettelyssä kiellettyjä tuotteita, voidaan laillisesti myydä ja markkinoida kaikissa jäsenvaltioissa, myös Ruotsissa, eikä mitään perusteita tämän aineen poissulkemiseksi ole vielä esitetty. Tätä taustaa vasten rajoitus, joka saattaisi suosia tai sulkea pois tiettyjä tavarantoimittajia tai tuotteita, voi olla EY:n perustamissopimuksen 2830 artiklan vastainen.

Komission on vielä tarkasteltava eri kannoilta lisätietoja, joita asianomaiset osapuolet ovat sille toimittaneet, ennen kuin se voi päättää jatkotoimista ja ehdottaa tarvittaessa rikkomusmenettelyn aloittamista EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan (entinen 169 artikla) perusteella. Tässä tarkastelussa komissio ottaa huomioon myös parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotuksen tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa(1).

Tarjouksentekijöiden ympäristökapasiteettiin liittyvien kriteerien käyttö tarjouksia arvioitaessa on luvallista julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaan(2) vain, jos ne koskevat tarjottavaa palvelua tai sen toimittamisen yksityiskohtia ja jos niiden avulla voidaan valita taloudellisesti edullisin tarjous.

(1) EYVL C 365 E, 19.12.2000.

(2) Neuvoston direktiivi 93/36/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta, EYVL L 199, 9.8.1993.