KIRJALLINEN KYSYMYS E-1575/00

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(23. toukokuuta 2000)

Aihe: Kuolleisuuden ja ilmansaasteiden välinen suhde

Jokin aika sitten esittämääni kysymykseen (E-2270/99(1)), joka koski otsonipitoisuuksia Kreikassa, komissio vastasi, että kustannus-hyötyanalyysi osoitti ehdotetuista saasteiden torjuntatoimista koituvien hyötyjen olevan suurempia kuin niiden kustannukset. Komission kertomuksessa, jossa esitellään ehdotus direktiiviksi kansallisista päästörajoista tietyille ilman epäpuhtauksille (KOM(1999) 125(2)), sen liitteen I taulukoissa 912, voidaan ensimmäistä kertaa nähdä EU:n asiakirjassa esitettävän laskelmia, joiden analysoinnin kautta saadaan selviä kuolleisuuslukuja.

Koska nämä luvut ovat erittäin huolestuttavia ja koska se, että muut kuin asiantuntijat tekevät johtopäätöksiä tämän asiakirjan tutkimisen perusteella, on riskialtista, komissiolta kysytään:

1. Mikä on Kreikan kohdalla niiden kuolintapausten todennäköinen määrä, joiden perusteella laskettiin liitteen I taulukoissa 912 (99/0067/COD) esitetyt akuuttiin ja krooniseen kuolleisuuteen liittyvät kokonaishyödyt?

2. Miten vastaavat sairastuvuutta koskevat laskelmat suoritettiin?

3. Miksi käytetään kahta erilaista parametriä (VOSL ja VOLY)?

(1) EYVL C 219 E, 1.8.2000, s. 135.

(2) EYVL C 56 E, 29.2.2000, s. 34.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(10. heinäkuuta 2000)

1. Taulukot 10 ja 11 sisältyvät perusteluihin, jotka ovat kansallisista päästörajoista tietyille ilman epäpuhtauksille annetun direktiiviehdotuksen (KOM(1999) 125) liitteenä. Niissä kuvataan rahallista hyötyä,

joka saavutettaisiin nykyisen lainsäädännön edellyttämien päästörajoitusten lisäksi toteutettavilla päästörajoituksilla (esim. muut kuin vertailuskenaarioon liittyvät hyödyt). Nämä hyödyt syntyisivät typen oksidien (NOX), haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC), rikkidioksidin (SO2) ja ammoniakin päästöjen vähenemisestä vertailuskenaarion tason alapuolelle. Kreikan tapauksessa laskettu rahallinen hyöty perustuvat ennenaikaisen kuolleisuuden vähenemiseen (70 tapausta), joka liittyy lyhytaikaiseen altistukseen otsonille ja pienille hiukkasille ja siihen, että elinvuosia menetetään noin 1700 vähemmän.

2. Analyysissä selvitetään ensiksi väestön ja riskiryhmien altistumisen määrällinen muutos, joka komission ehdottamilla päästövähennyksillä saavutettaisiin. Jotta ilmansaastumisen vaikutusten esiintyvyyden muutokset voitaisiin ilmaista määrällisesti, altistusvastefunktioita sovelletaan erityyppisiin sairauksiin. Tutkittuja sairastuvuuteen vaikuttavia akuutteja, terveyteen liittyviä tekijöitä olivat mm. keuhkoputkia laajentavien aineiden käyttö astmatapauksissa, astmaatikkojen yskä, astmaatikoilla ilmenevät alempien hengitysteiden oireet, astmakohtaukset, hengitystieoireiden aiheuttama sairaalahoito, sydämen vajaatoiminta, aivoverenkiertohäiriöiden aiheuttama sairaalahoito ja sellaisten päivien lukumäärä, joina sairaus rajoittaa normaalia elämää. Tutkittuja kroonisia vaikutuksia olivat puolestaan mm. keuhkoputkitulehduksen esiintyvyys sekä yskä. Saavutettuja hyötyjä määriteltiin mm. tutkimalla halukkuutta maksaa näiden sairauksien ehkäisystä sekä arvioimalla sairaanhoidon kustannuksia.

3. Kroonisten ja akuuttien kuolleisuusvaikutusten rahallisen arvon määrittäminen on vaikeaa, ja se on herättänyt paljon keskustelua. Eri oletuksilla saatujen tulosten vaihtelevuuden osoittamiseksi tutkimuksessa käytetään kahta menetelmää: toisessa otetaan huomioon tilastollisen elämän arvo (value of a statistical life, VOSL) ja toisessa menetettyjen elinvuosien arvo (value of a lost life, VOLY).

VOSL-menetelmällä arvioidaan ihmisten halukkuutta maksaa siitä, että kuolleisuusriski pienenee. Näin saatu indikaattori osoittaa, miten suurena ihmiset pitävät riskiä, eikä sitä, miten arvokkaana ihmiset pitävät elämää. Tässä tutkimuksessa käytettiin suhteellisen varovaista arviota, jossa akuuttien kuolleisuusvaikutusten VOSL-arvo on 2,2 miljoonaa euroa ja kroonisten kuolleisuusvaikutusten arvo 1,1 miljoonaa euroa. Jonkin verran on keskusteltu siitä, sopiiko VOSL-arvo tapauksiin, joissa elinajanodote laskee altistumisen vuoksi vain vähän. Näin on usein esimerkiksi silloin, kun henkilöllä on ennestään krooninen hengityselin- tai sydänsairaus, josta kuolema osin johtuu. Vaihtoehtoisesti voidaan kullekin ennenaikaisen kuolleisuuden vuoksi menetetylle elinvuodelle antaa arvo (VOLY) ja ottaa näin huomioon asianomaisten lyhyt elinajanodote. Komission tutkimuksessa käytetty menetetyn elinvuoden arvo on akuutin kuolleisuuden osalta 110 000 euroa ja kroonisen kuolleisuuden osalta 67 000 euroa

Voidaan kuitenkin väittää myös, että VOLY-menetelmä on ristiriidassa sen empiirisen tiedon kanssa, että ikä ja halukkuus maksaa riskin välttämisestä ovat suhteessa toisiinsa. Hyötyjen arvioinnissa ei niinkään käsitellä VOSL- ja VOLY-menetelmien eroja suoraan, vaan kumpaakin menetelmää käytetään havainnollistamaan sitä, miten paljon kysymys vaikuttaa hyötyanalyysiin. Tämän vuoksi sekä kroonisille että akuuteille terveysvaikutuksille on annettu kaksi hyötyindikaattoria: pienemmät arvot saadaan VOLY-menetelmällä ja suuremmat VOSL-menetelmällä.