ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0337/00 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Toisen yhteisön tukikehyksen täytäntöönpano.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0007 - 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0337/00 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (14. helmikuuta 2000) Aihe: Toisen yhteisön tukikehyksen täytäntöönpano Kreikalle suunnatun toisen yhteisön tukikehyksen voimassaoloaika on jo lopussa, kun otetaan huomioon, että vuonna 2000 vain suoritetaan vuoden 1999 loppuun mennessä tehtyihin sopimuksiin perustuvia töitä. 1. Kuinka suuri osuus toisen yhteisön tukikehyksen kansallisen ja alueellisen osan ohjelmien määrärahoista on otettu käyttöön? 2. Missä ohjelmissa määrärahojen käyttöönoton aste on ollut alhaisin ja mitkä ovat tärkeimmät syyt määrärahojen käyttöönoton viivästymiseen? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (7. huhtikuuta 2000) 1. 15. tammikuuta 2000 mennessä Kreikan YTK:n kansallisissa toimenpideohjelmissa oli maksettu keskimäärin 72,5 prosenttia ja alueellisissa toimenpideohjelmissa keskimäärin 76,8 prosenttia rakennerahastojen ohjelmakauden 19941999 määrärahoista. Vuoden 1999 loppuun mennessä tehtyjen ohjelmamuutosten vuoksi maksusitoumusten toteutumisasteen pitäisi pian olla kaikissa ohjelmissa 100 prosenttia. Mitä maksuihin tulee, Kreikan YTK:lle osoitettujen määrärahojen maksamiseen on myönnetty kahden vuoden lisäaika. 2. Postipalveluja ja Pohjois-Kreikan yksityisiä infrastruktuureja koskevissa ohjelmissa maksut ovat toteutuneet melko heikosti, mutta määrät ovat pieniä ja ne saadaan helposti käytettyä lähiaikoina. Maksujen viivästymiseen ovat syynä lähinnä postiohjelman käynnistymisvaikeudet ja se, että Pohjois-Kreikan yksityisten infrastruktuurien tuen hyväksyminen myöhästyi vuonna 1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1810/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Julkisten käymälöiden hankkiminen kaikkialle unioniin.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0171 - 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1810/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (8. kesäkuuta 2000) Aihe: Julkisten käymälöiden hankkiminen kaikkialle unioniin Julkisten käymälöiden hankkimiseen sovelletaan vaihtelevia käytänteitä unionin alueella. Onko komissio samaa mieltä siitä, ettei kansalaisia pitäisi pakottaa ostamaan elintarvikkeita tai juotavaa, jos he haluavat käydä käymälässä? Voiko komissio kertoa, onko sillä ehdotuksia, joilla jäsenvaltiot velvoitettaisiin hankkimaan riittävästi julkisia, hygienialtaan riittävän hyvätasoisia käymälöitä? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (22. kesäkuuta 2000) Asia johon viitataan ei kuulu yhteisön toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1493/00 esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN) komissiolle. ESR:n varojen käyttö ammatillisen täydennyskoulutuksen kursseihin Italiassa.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0198 - 0198



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1493/00 esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN) komissiolle (11. toukokuuta 2000) Aihe: ESR:n varojen käyttö ammatillisen täydennyskoulutuksen kursseihin Italiassa Italian valtion rautateiden alueellinen kuljetusjaosto ja Italian ammattijärjestöjen kansallisten liittojen keskusjärjestö allekirjoittivat 25. toukokuuta 1999 sopimuksen Euroopan sosiaalirahaston ja Italian työministeriön yhdessä rahoittamien ammatillisen täydennyskoulutuksen, teknisten innovaatioiden, yritysten uudelleenorganisoinnin ja ammatillisen uudelleenkoulutuksen kurssien järjestämisestä; kurssien ohjelman oli suunniteltu koskevan eri koulutusjaksot mukaan lukien arviolta 2 165 työntekijää kaikista rautatieyhtiöistä (FGCG), joille on nimetty valtionhallinnon edustaja; koska ESR oli osittain rahoittanut kurssit, niille hyväksytyt työntekijät piti valita ensisijaisesti sillä perusteella, että heidän kohdallaan oli kysymys jostakin innovaatiosta, uudelleenorganisoinnista tai ammatillisesta uudelleenkoulutuksesta ja että he edustivat yhtiön työvaiheiden eri tasoja; Campanian maakunnan Circumvesuviana-linjan valtionhallinnon edustaja kuitenkin anoi ja sai rahoitusta ainoastaan ylemmän toimihenkilötason (hallintohenkilöstö, koordinaattorit, projektianalyytikot, tarkastuksista ja johtotehtävistä vastaavat henkilöt jne.) kursseille, jolloin alemman tason työntekijöiden täydennyskoulutuskurssit laiminlyötiin; yhtiön johtoporras valitsi suoraan kyseisten kurssien osanottajat; tähän mennessä on järjestetty kahdeksan kurssia; kriteerit, joiden perusteella yhtiö anoi rahoitusta yllä mainituille kursseille eivät ole selvät; Voiko Euroopan komissio 1. selvittää, pitääkö edellä esitetty paikkansa; 2. tarkistaa, ovatko kurssien osanottajien jaottelussa käytetyt kriteerit ESR:n varojen käyttöä koskevien sääntöjen vastaisia; 3. selvittää tarpeen vaatiessa, mitkä tahot mahdollisesti ovat vastuussa ESR:n varojen käytöstä vääriin tarkoituksiin? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (27. kesäkuuta 2000) Arvoisan parlamentin jäsenen selostamien tapahtumien perusteella komissio katsoo, ettei yhteisön sääntöjä ole rikottu eikä niihin liity väärinkäytöksiä. Henkilö, joka haluaa parantaa tuotantosektorilla tarvittavaa tietynlaista ammatillista pätevyyttä on itse vastuussa tällaisesta valinnasta. Tämän valinnan pitää kuitenkin noudattaa ammatillista koulutusta koskevaa aluepolitiikkaa, jossa määritetään perusteet yhteisön yhteisrahoituksen piiriin pääsemiseksi. Komissiolla ei ole toimivaltaa tässä päätöksentekomenettelyssä, sillä nämä asiat eivät kuulu komissiolle rakennerahastojen hallinnoinnin yhteydessä myönnettyjen toimivaltuuksien piiriin. Sen sijaan arvoisan parlamentin jäsenen esittämän selvityksen mukaan koulutettujen ammattiryhmien valinta ei vaikuta avoimelta. Näin ollen komission pyytää selvitystä asiaan Campanian alueen viranomaisilta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1070/00 esittäjä(t): Gianfranco Fini (UEN) ja Francesco Turchi (UEN) komissiolle. Tavoitteen 2 mukainen rahoitus Viterbon kaupungille ja maakunnalle.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0116 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1070/00 esittäjä(t): Gianfranco Fini (UEN) ja Francesco Turchi (UEN) komissiolle (4. huhtikuuta 2000) Aihe: Tavoitteen 2 mukainen rahoitus Viterbon kaupungille ja maakunnalle Koska Italian hallitus ja Lazion alue esittivät tavoitteen 2 tukikelpoisten alueiden luettelon myöhässä komissiolle, Viterbon kaupunki ja maakunta jäivät tänä vuonna yhteisön tukien ulkopuolelle. Voiko komissio määritellä uudelleen alueet, jotka vastaavat tavoitteen 2 kriteereitä, jotta luettelosta puuttuvat Viterbon kaupunki ja maakunta voitaisiin sisällyttää siihen? Voiko komissio tarkistaa kiireisesti Italian viranomaisten esittämät ehdotukset, jotka koskevat rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaan tukikelpoisiksi ilmoitettuja alueita? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (24. toukokuuta 2000) Italian viranomaiset toimittivat komissiolle 1. lokakuuta 1999 ehdotuksensa tavoitteen 2 tukikelpoisista alueista. Komissio ilmoitti 11. lokakuuta 1999 Italialle, että tätä ehdotusta ei voitu hyväksyä, koska se ei noudattanut rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 4 artiklan 4 kohdan säännöksiä, joissa säädetään, että vähintään 50 prosenttia tavoitteen 2 kohdeväestöstä on oltava alueilla, jotka täyttävät mainitun artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut yhteisön perusteet. Komissio on siis kehottanut Italian viranomaisia toimittamaan sille viipymättä neuvoston asetuksen mukaisen muutetun ehdotuksen. Muutoksiin on sekä lisättävä uudet yhteisön perusteet täyttävät alueet että poistettava tietyt alun perin ehdotetut alueet, jotka eivät täytä näitä perusteita. Näin ollen komissio muistuttaa arvoisia parlamentin jäseniä siitä, että Viterbon maakunta täyttää mainitun yleisen asetuksen 4 artiklan 6 kohdassa esitetyt yhteisön perusteet. Komissio pahoittelee sitä, että tähän mennessä ei ole esitetty uutta ehdotusta. Se on muistuttanut Italian viranomaisia useaan kertaan, että tämän ehdotuksen toimittaminen kiireellisesti on tarpeen, ettei kyseisille alueille aiheudu vahinkoa, sillä Italia on ainoa jäsenvaltio, jonka osalta ei ole voitu vahvistaa tavoitteen 2 tukikelpoisia alueita. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0509/00

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(28. helmikuuta 2000)

Aihe: Inflaatiovauhdin erojen arviointi

Pedro Solbes Mira vastasi 20. joulukuuta 1999 komission puolesta kirjalliseen kysymykseen E-2228/99(1). Vastauksessa todetaan, että inflaatiovauhdin eroja arvioidaan osana talouden kokonaistilaa, jotta kansantalouksia haittaavat inflaatiopoikkeamat voidaan välttää. Vastauksessa todetaan myös, että olisi erittäin vaikeaa antaa kvantitatiivinen arvio hallittavissa olevista inflaatiovauhdin eroista euroalueella. Jos näin on, miten komissio aikoo arvioida kyseisiä eroja? Eikö komission ehdottama arviointi olisi uskottavampi, jos se perustuisi tutkimukseen, joka on tehty tästä asiasta etukäteen eikä taannehtivasti? Aikooko komissio julkaista tällaisen tutkimuksen vaikkakin siinä joudutaan korostamaan perusolettamukseen liittyviä epävarmuustekijöitä?

(1) EYVL C 219 E, 1.8.2000, s. 127.

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(27. maaliskuuta 2000)

Komissio ja neuvosto seuraavat jatkuvasti euroalueen ja kunkin jäsenvaltion talouskehitystä. Seurannan välineinä ovat mm. viralliset asiakirjat, kuten vuosittain laadittava katsaus yhteisön taloudesta, ja talous- ja rahoituskomiteassa, euro 11 -ryhmässä ja Ecofin-neuvostossa käytävät valvontakeskustelut. Euroalueen inflaatio- ja suhdanne-erot ovat keskeisiä talouskehityksen seurannan kohteita.

Komissio on tietoinen, että talous- ja rahaliiton alueelle voi ilmaantua kestäviä inflaatioeroja. Viime aikaiset BalassanSamuelsonin malliin perustuvat empiiriset tutkimukset ovat hyödyksi, koska inflaatioerot korostuvat niissä ja ne antavat tärkeää taustatietoa arvioitaessa todellista inflaatiokehitystä. Näiden numeeristen simulaatioiden perustana olevien oletusten tarkastelu viittaa kuitenkin siihen, että on erittäin vaikeaa määritellä kvantitatiivisesti etukäteen euroalueen kestävien inflaatioerojen laajuus. Luotettavia määritelmiä on vaikea antaa.

Komissio ei sovella eikä aio soveltaa staattista mallia EMU-maiden inflaatioerojen arviointiin, vaan arvioinnissa on otettava huomioon useita tekijöitä, joilla talouskehityksen eroja voidaan selittää. Tällä hetkellä komissio arvio suhdanne- ja inflaatioeroja useiden indikaattoreiden avulla, joita ovat mm. tuotantokuilut, talouskasvu, yksikkötyökustannukset, inflaatio, avoimen ja suljetun sektorin hyödykkeiden hintakehitys ja reaalisen valuuttakurssin kehitys suhteessa ostovoimapariteetin pitkäaikaiseen tasoon.

Jotta EMU-maiden inflaatioeroja voitaisiin ymmärtää paremmin, komissio aikoo käynnistää ulkopuolisen tutkimuksen, jossa analysoidaan pitkäaikaisten inflaatioerojen syitä muunnetulla BalassanSamuelsonin mallilla. Tutkimuksen tulokset valmistunevat vuoden 2000 lopulla ja ne julkistetaan. Tutkimuksen tavoitteena on auttaa parantamaan ja tarkentamaan komission käyttämää mallia EMU-maiden suhdanne- ja inflaatioerojen arvioinnissa pikemmin kuin tuottamaan etukäteisarviointeja maiden inflaatioerojen suuruudesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0785/00

esittäjä(t): Maria Sanders-ten Holte (ELDR) komissiolle

(16. maaliskuuta 2000)

Aihe: Maksamatta jäänyt pääosasto XIII:n myöntämä avustus Alankomaiden elokuvajuhlille

Euroopan komissio (PO XIII) päätti vuonna 1995 myöntää Alankomaiden elokuvajuhlille 12 000 ecun taloudellisen avustuksen Scientific Technical Festival -tapahtuman järjestämistä varten. Kyseinen summa maksettiin useiden kirjeiden, puhelinsoittojen ja maksupyyntöjen jälkeen vasta vuoden 1997 alussa. Vuonna 1996 eräs Euroopan komission PO XIII:n virkamies myönsi jälleen tukea, tällä kertaa 2 x 12 000 ecua. Tuen saaja täytti ja palautti vaaditut asiakirjat. Tähän päivään mennessä ei summia kuitenkaan vielä ole maksettu lukuisista kirjeistä, kirjallisista pyynnöistä ja Euroopan oikeusasiamiehelle jätetystä kantelusta huolimatta.

Vastauksessaan erään parlamentin jäsenen tästä aiheesta esittämään aiempaan kysymykseen (E-2730/98(1)) komissio katsoi olevan parempi odottaa oikeusasiamiehen perusteellisen tutkimuksen tuloksia. Tällä välin Euroopan oikeusasiamiehen päätös on jo kauan ollut tiedossa. Oikeusasiamies katsoo Alankomaiden elokuvajuhlien olevan asiassa moraalisesti oikeassa ja hän antoi PO XIII:lle vakavan huomautuksen ja moitti sitä huonosta hallinnosta. Komissio ei ole vastannut saman jäsenen sille 20. huhtikuuta 1999 esittämään jatkokysymykseen.

1. Onko Euroopan komissio tietoinen tapahtumista, jotka koskevat PO XIII:n virkamiehen myöntämiä rahasummia, ja että kyseinen virkamies selittää, että kirjeet eivät ole tulleet perille ja yksikkö on vaihtanut paikkaa?

2. Onko kyseinen virkamies mahdollisesti antanut lupauksen, jota hän ei voi pitää?

3. Katsooko Euroopan komissio olevansa moraalisesti velvollinen maksamaan Alankomaiden elokuvajuhlille kyseisen avustuksen, kun oikeusasiamies on nyt asettunut asiassa Alankomaiden elokuvajuhlien puolelle? Jos vastaus on kielteinen, miksi komissio ei aio maksaa?

(1) EYVL C 135, 14.5.1999, s. 106.

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(2. toukokuuta 2000)

1. Komissio on tietoinen tilanteesta, joka on johtanut siihen, ettei Alankomaiden elokuvafestivaalille ole myönnetty tukea toista kertaa. Tapausta koskevat yksityiskohtaiset tiedot on annettu Euroopan oikeusasiamiehen 20. lokakuuta 1998 tekemässä päätöksessä. Oikeusasiamies tutki perusteellisesti hänelle 23. tammikuuta 1997 tehdyn asiaa koskevan valituksen ja teki päätöksensä sen pohjalta. Samalla asian käsittely lopetettiin.

2. Komissio pitää oikeana päätöstä ja oikeusasiamiehen päätelmissä esitettyjä kriittisiä huomioita, joiden mukaan tapauksessa sovellettu menettelytapa on huonoa hallintoa.

3. Komission on huolellisesti noudatettava tukien myöntämisessä tarkkoja oikeudellisia sääntöjä, jotka koskevat perustetta, muotoa ja määräaikoja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0796/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Elävän karjan kuljetukset.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0045 - 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0796/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (16. maaliskuuta 2000) Aihe: Elävän karjan kuljetukset Koska komissaari David Byrne antoi 16. helmikuuta Eurogroup on Animal Welfare -järjestölle sitoumuksen, jonka mukaan komissio tulee valvomaan elävän karjan kuljetuksia koskevien säädösten noudattamista, ja koska komissaari tässä yhteydessä ilmoitti, että elintarvike- ja eläinlääkintätoimistossa on vain yksi erityisesti kuljetuksia valvova virkamies, voiko komissio ilmoittaa mihin lisätoimiin se aikoo ryhtyä varmistaakseen, että jäsenvaltiot valvovat kuljetuksia koskevien säännösten noudattamista, ja tarkkaan ottaen kuinka monta virkamiestä määrätään erityisesti tämän tehtävän suorittamiseen? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (2. toukokuuta 2000) Komissio kantaa jatkuvaa huolta eläinten hyvinvoinnista kuljetuksen aikana. Ensimmäinen direktiivi eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annettiin vuonna 1977 (neuvoston direktiivi 77/489/ETY, annettu 18. heinäkuuta 1977(1)). Se korvattiin 19 päivänä marraskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/628/ETY(2) ja sitä muutettiin myöhemmin 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/29/EY(3). Yhteisön säännösten päivittäinen noudattaminen kuuluu jäsenvaltioiden viranomaisten toimivaltaan. Neuvoston direktiivin 95/29/EY 13 artiklassa säädetään, että komission on annettava neuvostolle kertomus jäsenvaltioiden tämän direktiivin täytäntöönpanon jälkeisistä kokemuksista, ja tähän kertomukseen liitetään mahdolliset ehdotukset. Kertomus on esitettävä neuvostolle ennen kesäkuuta 2000 ottaen huomioon kaikki saatavilla olevat tiedot. Komissio toimittaa edelleen voimassaolevan lainsäädännön muuttamista koskevat ehdotukset paremman täytäntöönpanon varmistamiseksi mainitun kertomuksen päätelmien perusteella. Dublinissa sijaitsevassa komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimistossa (FVO) työskentelee nykyisin kolme komission eläinlääkintäasiantuntijaa, erityisesti eläinten hyvinvoinnin alalla. Heidän jäsenvaltioihin tekemiinsä käynteihin kuuluu eläinten hyvinvointiin kuljetuksen aikana liittyvien näkökohtien tarkastelu. Eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun neuvoston direktiivin 91/628/ETY täytäntöönpano on jatkossakin etusijalla FVO:n eläinten hyvinvointia käsittelevän ryhmän toiminnassa. Lisäksi eläinten hyvinvointiin liittyvien näkökohtien tarkastelu kuuluu myös muiden FVO:n tarkastajien tekemiin käynteihin, erityisesti munivien kanojen hyvinvointi ritilähäkeissä ja teurastuksen yhteydessä. (1) EYVL L 200, 8.8.1977. (2) EYVL L 340, 11.12.1991. (3) EYVL L 148, 30.6.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0409/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Turpeen käytön vähentäminen puutarhanhoidossa.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0154 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0409/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (15. helmikuuta 2000) Aihe: Turpeen käytön vähentäminen puutarhanhoidossa Mihin toimiin komissio on ryhtynyt turpeen käytön vähentämiseksi kotipuutarhoissa ja kaupallisissa puutarhoissa? Miten komissio on edistänyt turpeen vaihtoehtojen käyttöä alankoalueiden turvesoiden luontotyyppien suojelemiseksi? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (31. maaliskuuta 2000) Vaihtoehtojen löytämiseksi puutarhanhoidossa käytetylle turpeelle komissio arvioi mahdollisuutta säännellä kompostin valmistamista yhdyskuntajätteen biologisesti hajoavasta osasta. Komposti, joka on laadultaan sopivaa (sen sisältämien raskasmetallien, orgaanisten yhdisteiden ja taudinaiheuttajien määrän osalta) saattaa korvata turpeen monissa käyttötarkoituksissa sekä koti- että kaupallisissa puutarhoissa. Yhteisön keskeisin keino alankoalueiden turvesoiden luontotyyppien suojelemiseksi on suojelualueita koskevan Natura 2000 -verkon perustaminen luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) mukaisesti. Yhteisö on myös tukenut monia turvesoiden suojelu- ja ennallistamishankkeita Life-asetuksen nojalla. (1) EYVL L 206, 22.7.1992; sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 97/62/EY, 27.10.1997, EYVL L 305, 8.11.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0779/00 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle. Yhteinen kauppapolitiikka ja hallitusten välinen konferenssi.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0111 - 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0779/00 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle (16. maaliskuuta 2000) Aihe: Yhteinen kauppapolitiikka ja hallitusten välinen konferenssi Hallitusten välistä konferenssia koskevassa lausunnossaan komissio ehdotti, että yhteistä kauppapolitiikkaa koskevat säännökset, mukaan lukien määräenemmistöpäätökset neuvostossa, olisi laajennettava kattamaan palveluja ja immateriaalioikeuksia koskevat sopimukset. Voiko komissio vahvistaa, että yhteisen kauppapolitiikan laajennus kattaa poikkeuksetta kaikki palvelut, myös kulttuurialan palvelut ja erityisesti audiovisuaaliset palvelut? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (7. huhtikuuta 2000) Komission lausunnossa hallitusten välisestä konferenssista (HVK) ei tehdä eroa eri palvelujen välillä laajennettaessa EY-sopimuksen 133 artiklassa (ent. 113 artikla) olevat kauppapolitiikkaa koskevat säännökset kattamaan myös palvelut.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0833/00 esittäjä(t): Bertel Haarder (ELDR) komissiolle. Oikeus hakea korvausta Puolassa takavarikoidusta omaisuudesta.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0056 - 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0833/00 esittäjä(t): Bertel Haarder (ELDR) komissiolle (21. maaliskuuta 2000) Aihe: Oikeus hakea korvausta Puolassa takavarikoidusta omaisuudesta Uudet puolalaiset määräykset ovat johtaneet siihen, että ainoastaan Puolan kansalaiset, jotka ovat asuneet Puolassa yli viisi vuotta, voivat hakea korvausta toisen maailmansodan jälkeen takavarikoidusta yksityisestä omaisuudesta. Tämä merkitsee sitä, että henkilöt, joiden oli pakko paeta Puolasta toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen, eivät voi hakea korvausta Puolan valtiolta. Voiko komissio ilmoittaa, onko se tietoinen tästä ongelmasta, ja jos on, onko asiasta keskusteltu Puolan liittymisneuvottelujen yhteydessä? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 2000) Kuten komission vastauksessa Gary Titleyn parlamentin marraskuun 1999 istunnossa esittämään suulliseen kysymykseen H-0642/99(1) todettiin, komissio seuraa hyvin kiinnostuneena Puolassa käytävää keskustelua maan hallituksen uudesta lakiehdotuksesta, joka koskee takavarikoidun omaisuuden palauttamista. Komissio on täysin tietoinen siitä, että tämä asia on monimutkainen ja lähinnä Puolan sisäinen. Nykyisten jäsenvaltioiden osalta voidaan todeta, että omaisuuden palauttamisjärjestelyjen luominen kuuluu Puolan toimivaltaan. Omaisuuden palauttamista koskevaan lakiin ehdotetut muutokset, jotka koskevat kansalaisuutta ja asumisehtoa, ovat kiistelyn kohteena Puolan parlamentissa (Sejm), ja maan perustuslakituomioistuimen on vielä todettava ne Puolan perustuslain mukaisiksi. Ei ole vielä tiedossa, mikä uuden lainsäädännön lopullinen soveltamisala on. Komissio toivoo, että lain hyväksymisessä edistytään, ja seuraa asiaa tarkkaan sekä raportoi siitä seuraavassa määräaikaiskertomuksessa. (1) Keskusteltavat aiheet Euroopan parlamentissa (marraskuu 1999).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0986/00 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle. Evin-lain tapaus.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0197 - 0197



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0986/00 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle (31. maaliskuuta 2000) Aihe: Evin-lain tapaus Voiko komission jäsen Bolkestein taata, että hän vie asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen, jos neuvottelut eivät johda tulokseen, joka on sopusoinnussa EY:n perustamissopimusten määräysten kanssa ja joka takaa oikeusvarmuuden yksityisille yrityksille? Frederik Bolkestein komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0984/00, E-0985/00 ja E-0986/00 (3. toukokuuta 2000) Komissio toistaa tutkivansa parhaillaan tätä tapausta hyvin huolellisesti. Tämä ei johdu ainoastaan parlamentin asiaa koskevasta huolesta vaan myös siitä, että komissio haluaa varmistaa sisämarkkinasääntöjen noudattamisen. Komission päätavoitteena tässä tapauksessa on varmistaa, että Evin-lain ekstraterritoriaaliset vaikutukset ovat EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan (entinen 59 artikla) mukaisia. Tämä tarkoittaa sitä, että vaikutukset ovat oikeasuhtaisia kansanterveyden suojelua koskevaan tavoitteeseen nähden, jota komissio täysimääräisesti tukee. Tässä suhteessa komissio katsoo, että vuoden 1995 menettelysäännöt voisivat periaatteessa olla riittävä keino sen varmistamiseksi, että oikeasuhtaisuutta koskeva vaatimus täyttyy. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että Ranskan viranomaisten on edelleen parannettava sääntöjä niiden soveltamisen rajoittamiseksi pieneen määrään tarkasti määriteltyjä tapauksia ja sen varmistamiseksi, että ne takaavat paremman oikeusvarmuuden ja ennustettavuuden kaikille osapuolille, myös urheilutapahtumien järjestäjille muissa jäsenvaltioissa. Komissio aikoo keskustella näistä kysymyksistä Ranskan viranomaisten kanssa lähiaikoina. Kun komissio tekee asiassa lopullisen päätöksen, päätös julkaistaan tavanomaisia menettelyjä noudattaen, ja komissio vastaa tietenkin siinä vaiheessa mielellään kaikkiin parlamentin jäsenten mahdollisiin kysymyksiin.