KIRJALLINEN KYSYMYS P-0359/00

esittäjä(t): Robert Evans (PSE) komissiolle

(4. helmikuuta 2000)

Aihe: Orjatyövoima

Orjatyövoiman käyttö on ihmisoikeusrikkomus, jonka uhreja nykyajan orjuuden muotoja tutkivan YK:n työryhmän mukaan on maailmassa 20 miljoonaa. Suuri osa tästä orjatyövoimasta on Intiassa ja Pakistanissa.

Voiko komissio edellä mainitun perusteella ilmoittaa minulle, mihin toimiin se aikoo ryhtyä:

1. Kehottaakseen yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien ja ILOn kanssa kaikkia valtioita allekirjoittamaan asiamukaiset orjatyövoiman käytön kieltävät kansainväliset sopimukset, erityisesti pakkotyötä koskevan ILOn yleissopimuksen 29 ja lapsityön pahimpia muotoja koskevan ILOn yleissopimuksen 182?

2. Tukeakseen valtioita kehittämään ja panemaan täytäntöön orjatyövoiman käytön kieltävät kansalliset säännökset, mukaan lukien tarkat alueelliset tutkimukset orjatyövoiman kartoittamiseksi ja kuntouttamiseksi, sekä sen varmistaminen, että orjatyövoiman käyttäjät asetetaan syytteeseen kansallisen lainsäädännön mukaisesti?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(8. maaliskuuta 2000)

Komissio jakaa arvoisan parlamentin jäsenen kanssa huolen orjatyövoiman käytöstä ja tunnustaa jäsenvaltioiden tavoin lapsityön, joka riistää lapsilta oikeuden lapsuuteen, koulutukseen ja vapauteen, käytön poistamisen tärkeyden. Yhteisö tukee aktiivisesti Yhdistyneiden Kansakuntien, kansainvälisen työjärjestön (ILO) ja YK:n lastenrahaston (Unicef) työtä tällä alalla. Komissio panee tyytyväisenä merkille, että ILOn uusi yleissopimus pahimpien lapsityön muotojen kieltämisestä ja välittömästä toiminnasta sen poistamiseksi on hyväksytty. Yhteisö auttaa varmistamaan, että yleissopimuksesta saadaan asianmukainen hyöty sietämättömimpien lapsityön muotojen poistamiseksi, mukaan luettuina orjatyö ja lasten hyväksikäyttäminen

prostituutiossa. Yhteisö pitää yleissopimuksen hyväksymistä suurena edistysaskeleena ja kehottaa sen nopeaan ratifiointiin ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon.

Kansainvälisellä työjärjestöllä on tehokkaita keinoja kansainvälisten työnormien soveltamisen valvomiseksi, mukaan luettuina ILOn pakkotyötä koskeva yleissopimus (nro 29) ja lapsityön pahimpia muotoja koskeva yleissopimus (nro 182). Muistettakoon, että vuonna 1999 kansainvälinen työkonferenssi tutki hyvin kriittisen kertomuksen Myanmarin tilanteesta ja päätti sen perusteella keskeyttää ILOn teknisenä apuna annetut etuudet kyseiselle valtiolle. On kuitenkin selvää, että nykyisellään ei ole perustetta minkään kansainvälisen asiakirjan nojalla niille kauppaan liittyville toimenpiteille, jotka estävät orja- tai lapsityövoimalla tuotettujen hyödykkeiden tuonnin.

Yhteisö noudattaa lähestymistapaa, joka pakotteiden käytön sijaan tarjoaa myönteisiä kannustimia ja muita avustusmuotoja edistääkseen ja parantaakseen köyhien maiden kykyä noudattaa käytännössä keskeisimpiä hyväksyttyjä työnormeja. Kuitenkin äärimmäisissä selkeästi määritellyissä tapauksissa yhteisön yleinen tullietuusjärjestelmä (GSP) antaa mahdollisuuden etujen peruuttamiseen maissa, joissa on havaittu vakavia ihmisoikeusrikkomuksia. Tätä säännöstä on sovellettu Myanmarissa ja se on edelleen voimassa.

Pakistanin osalta Pakistanin hallitus on ottanut käyttöön lainsäädäntöä orja- ja lapsityön kieltämiseksi ja se tiedottaa komissiolle viranomaistensa ponnisteluista (tutkinta, tuomio, kuntoutus) lainsäädännön täytäntöönpanemisesta. Komissio tarttuu jokaiseen sopivaan tilaisuuteen ilmaistakseen Pakistanille huolensa ongelmasta. Lisäksi arvoisa parlamentin jäsen lienee tietoinen siitä, miten suuri merkitys Intialle ja Pakistanille on kansainvälisellä, lapsityövoiman poistamiseen tähtäävällä ILOn alaisuudessa toimivalla ohjelmalla (IPEC) lasten koulutuksen edistämisessä. Ohjelma auttaa lapsia käymään koulua ja perheitä saamaan työtä ja rahaa elääkseen. Yhteisö on tämän uutta luovan välineen suurimpia rahoittajia taistelussa sekä köyhyyttä että orja- ja lapsityötä vastaan.