KIRJALLINEN KYSYMYS P-0131/99

esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) komissiolle

(27. tammikuuta 1999)

Aihe: Venäjän ruoka-apuohjelman täytäntöönpanosta ja valvonnasta

Venäjän esittämän elintarvikepyynnön perusteella komissio valmisteli kiireellisenä ehdotuksensa Venäjän ruoka-apuohjelmasta neuvostolle. Ohjelman täytäntöönpanoa valmistellaan parhaillaan.

Neuvoston asetuksen 2802/98(1) 1 artiklan 2 kohdan mukaan Venäjälle vastikkeettomasti suunnattua ruoka-apua toimitetaan ainoastaan eniten puutetta kärsiville alueille. Neuvoston pöytäkirjaan on tehty lausuma, jonka mukaan Moskova ja Pietari ja niitä ympäröivät alueet jätetään ruoka-avun ulkopuolelle. Komissio on kuitenkin sekä viljoja, naudanlihaa että rasvatonta maitojauhetta koskevissa tarjousasetuksissa määritellyt Pietarin yhdeksi tuotteiden määräpaikaksi. Neuvoston lausuman mukaisesti tuotteiden määränpäästä päätettäessä Pietari olisi pitänyt jättää pois, jotta elintarvikeapu ei vääristäisi tavanomaista kaupankäyntiä.

Komissiolla ei ole valtuuksia valvoa ohjelman toimeenpanoa Venäjän federaation sisällä. Kuitenkin Venäjälle tarkoitetun rukiin ja vehnän tarjousasetuksessa on määritelty ensimmäiseksi kohdesatamaksi - sen jälkeen kun vilja on toimitettu interventiovarastosta - virolainen Muugan satama ja liettualainen Klaipedan satama, joista vilja toimitetaan eri kohteisiin Venäjälle. Koska komission valvontavaltuudet ulottuvat vain EU-alueelle, vaikuttaa huonosti harkitulta, että komissio ei ole määritellyt purkusatamaksi EU:n alueella ja lähes samalla etäisyydellä lopullisista jalostuspaikoista sijaitsevia Suomenlahden satamia Kotkaa tai Loviisaa. Niistä on harjoitettu laivarahtiliikennettä ja rautatiekuljetustakin Venäjälle. Näin Venäjän ruoka-avun kuljetusten valvonta ja tarkastus ulottuisi huomattavasti pidemmälle kuin käytettäessä Muugan tai Klaipedan satamia.

Miten komissio aikoo estää Venäjän ruoka-avun aiheuttaman tavanomaisen elintarvikekaupan vääristymisen ja miten komissio valvoo mahdollisimman pitkälle ruoka-avun perillemenoa?

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus

(27. huhtikuuta 1999)

Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastaukseen, joka annettiin Marjo Matikainen-Kallströmin kirjalliseen kysymykseen E-3957/98 elintarvikeavun luotettavasta toimittamisesta Venäjälle(2).

Jos komissio ei jossain vaiheessa ole vakuuttunut siitä, että maataloustuotteiden toimittamista Venäjän federaatiolle koskevasta ohjelmasta 17. joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2802/98(3) tai Venäjän federaation hallituksen kanssa 20. tammikuuta 1999 tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan ehtoja noudatetaan, elintarvikeapuohjelma keskeytetään. Yhteisymmärryspöytäkirjaa on jo selkeytetty sen 3.12 kohdan mukaisesti toiminnallisten seikkojen osalta ja lisäksi on perustettu yhteisön ja Venäjän yhteinen työryhmä, joka keskustelee viikoittain ohjelman edistymisestä ja mahdollisista ongelmista.

Jotta yhteisön elintarvikeapu ei vääristäisi tavanomaista elintarvikkeiden kauppaa, yhteisymmärryspöytäkirjassa määrätään, että tuotteet myydään paikalliseen markkinahintaan lukuun ottamatta poikkeustapauksia, joissa elintarvikkeita voidaan jakaa veloituksetta tukikelpoisten alueiden kaikkein huono-osaisimmille väestöryhmille. Lisäksi Venäjän federaation hallitus on sitoutunut estämään kaikkien vastaanotettujen hyödykkeiden jälleenviennin ja keskeyttää myös omien liha- ja viljatuotteidensa viennin.

Komissio on valinnut ne yritykset, joiden erityisenä tehtävänä on valvoa toimituksia siitä hetkestä, jolloin tavara noudetaan yhteisön interventiovarastoista, siihen saakka, kun se saapuu tukikelpoisten alueiden paikallisille markkinoille Venäjällä. Yhteisymmärryspöytäkirjassa ilmoitetaan tukikelpoisille alueille toimitettavien tuotteiden tarkat määrät. Moskovan ja Pietarin alueet eivät kuulu tukikelpoisiin alueisiin.

Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan myös niihin vastauksiin, jotka komissio antoi Gerhard Hagerin kirjalliseen kysymykseen P-269/99(4) ja Jean-Antoine Giansilyn parlamentin maaliskuun 1999 istuntojakson kyselytunnilla tekemään suulliseen kysymykseen H-130/99(5).

(1) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 12.

(2) EYVL C 207, 21.7.1999, s. 150.

(3) EYVL L 349, 24.12.1998.

(4) Katso sivu 28.

(5) Parlamentin keskusteluja (maaliskuu 1999).