KIRJALLINEN KYSYMYS E-2434/02 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle. Komissio ei toimi kalatalousalalla luotettavien ja todistettavien tieteellisten lausuntojen perusteella.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0053 - 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2434/02 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle (26. elokuuta 2002) Aihe: Komissio ei toimi kalatalousalalla luotettavien ja todistettavien tieteellisten lausuntojen perusteella Miksi komissio ehdottaa toimia tai suostuu kalastuksen säätelyä koskeviin kompromisseihin, jotka perustuvat niukkoihin tieteellisiin lausuntoihin? 1. Miten komissio voi suostua ehdotettuun syvän meren kalakantojen säätelyyn suurimpien sallittujen saaliiden järjestelmän ja kiintiöjärjestelmän avulla, kun on vähän tieteellistä näyttöä, johon tällainen säätely perustuisi, ja kun jäsenvaltioiden esittämiä tilastotietoja voidaan pitää vähintäänkin epäilyttävinä? Miksei komissio ole harkinnut vaihtoehtoista pyynnin vähentämisjärjestelmää, kunnes saatavilla on selviä ja kiistattomia tieteellisiä lausuntoja? 2. Miten komissio voi ehdottaa pelkästään suurimpien sallittujen saaliiden järjestelmään ja kiintiöjärjestelmään perustuvaa säätelyä Pohjanmerellä ja poistaa nykyisin voimassa olevat pääsyä koskevat rajoitukset, kun se itse myöntää (katso kirjallinen vastaus P-1902/02(1)), ettei tämä ehdotus perustu tieteelliseen näyttöön, koska komissiolla on vähän tietoa kiintiöihin kuulumattomista lajeista, ja että kiintiöihin kuulumattomia lajeja jäisi lähes varmasti sivusaaliiksi kalastettaessa kiintiöihin kuuluvia lajeja, joista monien tila on jo vakava? Miten komissio voi odottaa kalastajien luottavan ja suostuvan kalatalousalan hoitotoimiin, jotka eivät perustu tieteellisiin lausuntoihin vaan ainoastaan avoimeen poliittiseen taktikointiin? (1) EYVL C 28 E, 6.2.2003, s. 154. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (22. lokakuuta 2002) Komissio on tehnyt ehdotuksen kahdesta asetuksesta(1) syvämeren kalakantojen säätelemiseksi: toinen niistä koskee saalisrajoituksia (suurimmat sallitut saaliit, TAC) ja toinen pyyntiponnistusten rajoittamista ja tietojen keruuta. Nämä kaksi ehdotusta muodostavat toimenpidepaketin, joka tultuaan hyväksytyksi mahdollistaa tällaisen nykyisin rajoittamattoman kalastuksen kehityksen suojelun. TACia koskeva ehdotus perustuu saatavilla oleviin kalakantoja koskeviin tieteellisiin lausuntoihin, jotka on antanut Kansanvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) ja tarkastanut tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF). Tämä tieteellinen perusta on yhä niukka, joten komissio on vahvasti sitä mieltä, että ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti on perusteltua ryhtyä toimenpiteisiin kyseisten lajien saaliiden rajoittamiseksi hyödyntäen käytettävissä olevaa (kuitenkin niukkaa) tieteellistä perustaa. Näiden saalisrajoitusten avulla estetään tärkeimpien kalalajien nykyisin rajoittamattomat saaliit ja vähennetään monien lajien osalta merkittävästi nykyisiä saalismääriä. Komissio on myös ehdottanut asetusta, joka koskee pyyntiponnistuksia tällaisessa kalastuksessa. Toistaiseksi ehdotukseen sisältyy ensimmäisessä vaiheessa velvoite jäädyttää pyyntiponnistelut viime vuosien tasolle ja siten pysäyttää pyyntiponnistusten nykyinen (edesvastuuton) kasvu. Kun tällaisesta kalastuksesta on kerätty lisää tietoja, pyyntiponnistusrajoitukset kehittyvät asteittain huomattavasti enemmän räätälöidyiksi tällaisen kalastuksen pyyntiponnistusten hallintajärjestelmäksi. Espanjan ja Portugalin Pohjanmerellä harjoittamaa kalastusta koskevien nykyisten rajoitusten poistaminen sisältyi näiden jäsenvaltioiden liittymissopimuksiin, ja se on siten näiden sopimusten mukainen suoranainen velvoite. Pohjanmeren kalastuksenhoidon osalta arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastaukseen, joka on annettu hänen samaa aihetta koskevaan kysymykseensä E-2433/02(2). (1) EYVL C 151 E, 25.6.2002 ja KOM(2001) 764 lopullinen. (2) EYVL C 92 E, 17.4.2003, s. 169.