KIRJALLINEN KYSYMYS E-0422/02

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(21. helmikuuta 2002)

Aihe: Unionin tulliviranomaisten toiminnan koordinointiin liittyvä tapaus

Lähtökohtanani on uudenvuodenpäivän 2002 jälkeisenä viikonloppuna sattunut tositapaus, jonka johdosta pyydän komissiolta vastausta joihinkin kysymyksiin. Bussimatkalla Jugoslaviasta Ruotsiin olleille ruotsalaisille perheille sattui silloin seuraava tapaus: Perheet matkustivat tanskalaisen bussiyhtiön Espergerde Bussfartin bussilla. Bussi lähti matkaan perjantaina noin kello kahdeksan eteläisestä Serbiasta, otti kyytiin matkustajia muun muassa Belgradista ja jatkoi sitten matkaa Unkarin, Itävallan, Saksan ja Tanskan kautta Ruotsiin. Koko matkalla, jota tehtiin yötä päivää, ei ollut suurempia tullitarkastuksia ennen kuin Saksasta poistuttaessa Rostockissa. Bussi saapui tulliin noin kello yksitoista sunnuntaina aamupäivällä, ja se otettiin yhtenä neljästä bussista tarkastettavaksi. Tarkastus kesti kuusi tuntia, ja kaikki matkustajat, joista useimmat olivat perheitä ja lapsiperheitä, joilla oli pieniä lapsia, komennettiin ottamaan mukaan kaikki matkatavarat ja asettumaan jonoon tullivirkailijoiden eteen (jotka oli varustettu kuin sotilaat). Kaikki matkatavarat ja bussi tarkastettiin perusteellisesti. Kuuden tunnin kuluttua bussin annettiin jatkaa matkaa, tullimiesten löydettyä (näiltä, ei erityisen rikkailta matkustajilta bussi on hinnaltaan edullinen matkustusvaihtoehto) kuusi ylimääräistä pulloa alkoholia ja suunnilleen yhtä monta savukekartonkia. Jotkut matkustajista joutuivat maksamaan niistä 44 euroa kappaleelta. Kun bussi saapui lautalla klo 18 Gedseriin, Tanskan tulli odotti sitä ja aloitti yhtä perusteellisen tarkastuksen. Matkustajat joutuivat jälleen odottamaan. Tarkastukseen sisältyi myös ruumiintarkastus ja etsinnässä käytettiin apuna koiria. Matkustajat joutuivat tämän johdosta olemaan EU:n jäsenvaltiossa tullin huostassa 12 tuntia.

Kuinka kauan tulli voi pitää matkustajia säilössä verrattuna poliisin suorittamaan pidätykseen, jonka yhteydessä voi pyytää saada oikeudellista apua ja joka ei saa ilman syytä kestää pitkään? Eikö yhdessä maassa suoritettu perusteellinen tarkastus riitä, vai miten sama bussi ja samat ihmiset voidaan tarkastaa maassa toisensa jälkeen, tunti toisensa jälkeen, päivä toisensa jälkeen, ilman ruokaa ja lepoa?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(16. huhtikuuta 2002)

Komissio on parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä. Komissio haluaa kuitenkin kiinnittää parlamentin jäsenen huomion kahteen asiaan.

Ensinnäkin kysymyksessä kuvattujen olosuhteiden perusteella on vaikea määritellä, mikä tässä tapauksessa oli tarkalleen ottaen tulliviranomaisten suorittamien tarkastusten tavoite.

Tarkastuksilla on voitu pyrkiä paljastamaan tuontimaksuihin liittyviä petoksia. Siinä tapauksessa tulliviranomaiset voivat suorittaa tullitarkastuksia yhteisön tullikoodeksin 4(14), 13 ja 78 artiklan perusteella. Jos jäsenvaltioiden välillä ei ole tietojenvaihtoa sellaisista tarkastuksista, joita bussille suoritettiin, on sekä täysin mahdollista että laillista, että yhdessä jäsenvaltiossa jo kertaalleen tarkastetut liikennevälineet, henkilöt tai matkatavarat joutuvat toistamiseen toisen jäsenvaltion viranomaisten suorittamaan tarkastukseen.

Tulliviranomaiset ovat voineet suorittaa tarkastuksen myös etsiäkseen kiellettyä tavaraa (huumausaineita, aseita jne.), jota koskeva lainsäädäntö ei ole aina yhdenmukainen kaikkialla yhteisössä (esimerkiksi EY:n perustamissopimuksen 28 ja 30 artiklassa tarkoitetut tavarat).

Tulliviranomaisten tarkastuksen syynä on voinut olla myös henkilöiden (henkilöllisyystodistusten, oleskelulupien jne.) tarkastaminen.

Näin ollen saman liikennevälineen tarkastaminen kaksi kertaa peräkkäin yhteisön alueella ei sinänsä ole yhteisön lainsäädännön vastaista. Lisäksi on täysin mahdollista, että kyseisessä tapauksessa yhteisön alueella ensiksi suoritetun tarkastuksen tavoitteena oli tuontimaksuja koskevien rikkomusten paljastaminen, kun taas toisessa jäsenvaltiossa suoritetussa toisessa tarkastuksessa etsittiin jäsenvaltiossa kiellettyä tavaraa.

Komissio uskoo myös, että sen on syytä muistuttaa parlamentin jäsentä toimivallan jakautumisesta toisaalta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston perusteella, jossa annetaan määräykset poliisiyhteistyöstä ja oikeudellisesta yhteistyöstä rikosasioissa, ja toisaalta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen perusteella.

Vaikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa todetaan, että jäsenvaltioiden välillä vallitsee tulliliitto, siinä ei yksilöidä, millaisia oikeudellisia keinoja kansallinen tulli voi missäkin tapauksessa käyttää varmistaakseen, että yhteisön sääntöjä noudatetaan. Siten tavaroiden ja henkilöiden tarkastuksissa sovellettavat rikosoikeudellista menettelyä koskevat säännöt perustuvat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen määräyksiin. Kansallisia rikosoikeudellisia menettelyjä koskevia yhteisiä sääntöjä voitaisiin siis ajatella laadittavan ainoastaan Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määriteltyjen hallitustenvälisten menettelyjen perusteella. Voitaisiin ajatella, että joitakin hallinnollisia oikeuksia jotka parlamentin jäsen mainitsee määriteltäisiin Euroopan tasolla.

Komissio tekee osaltaan voitavansa, etteivät parlamentin jäsenen kuvaaman tapauksen kaltaiset välikohtaukset toistuisi. Komissio onkin käynnistänyt kansainvälisiä riskianalyysiohjelmia, jotka perustuvat kansallisten hallintoviranomaisten väliseen aktiiviseen yhteistyöhön ja joiden avulla tullitarkastukset voidaan rajoittaa ainoastaan todella riskialttiisiin kuljetuksiin.