KIRJALLINEN KYSYMYS E-2517/02 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Shetlandin kieltoalue.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0064 - 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2517/02 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (10. syyskuuta 2002) Aihe: Shetlandin kieltoalue Komission esittämän ehdotuksen neuvoston asetukseksi elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 18 artiklassa on säilytetty niin sanottua Shetlandin kieltoaluetta koskevat erityissäännöt. Näiden sääntöjen mukaan tällä alueella muihin pohjakalalajeihin kuin harmaaturskaan ja mustakitaturskaan kohdistuvaa kalastustoimintaa perpendikkelipituudeltaan vähintään 26-metrisillä yhteisön kalastusaluksilla saa harjoittaa vain 52 Ranskan, 62 Yhdistyneen kuningaskunnan, 12 Saksan ja 2 Belgian alusta. 1. Voiko komissio antaa tietoja näiden maiden sallittujen alusten kalastustoiminnasta kyseisellä kalastusalueella ja ilmoittaa alusten lukumäärän, lippumaan, pyydetyt lajit ja määrät sekä antaa tiedot samojen alusten kalastustoiminnasta Shetlandin kieltoalueen ulkopuolella? 2. Voiko komissio ilmoittaa yksityiskohtaiset syyt alueen nykyisen aseman jatkamiselle? 3. Voiko komissio antaa tietoja samalla alueella olevien paikallisten kalastusalusten käskynalaisuudesta ja ilmoittaa alusten lukumäärän, niiden pyytämät lajit ja paikallisiin satamiin purettujen saaliiden määrät? 4. Voiko komissio ilmoittaa, miksi harmaaturska ja mustakitaturska vieläkin jätetään ulkopuolelle? 5. Onko mahdollista, että muut yhteisön alukset kuin ne, joilla on erityinen mainittuun 18 artiklaan perustuva lupa, kalastavat alueella muita lajeja kuin niitä, jotka ovat luvan saaneiden alusten kalastustoiminnan kohteina? 6. Onko komissiolla tieteellisiä tutkimuksia alueen kalavarojen tilasta? Voitaisiinko tehdä tieteellisiä tutkimuksia kalastusmahdollisuuksien selvittämiseksi muiden kuin niiden lajien osalta, jotka ovat luvan saaneiden alusten kalastustoiminnan kohteina? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. lokakuuta 2002) Shetlandin alueen kalastustoimia säännellään komission yhteisön nimissä hallinnoimalla lupajärjestelmällä. Komission tehtävänä on valvoa, että kyseisellä alueella kalastavien luvan saaneiden alusten määrä ei millään viikolla ylitä jäsenvaltion asettamaa enimmäismäärää. Kyseinen enimmäismäärä käy ilmi 1992 yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92(1) liitteestä II. Koska alueella toimivat alukset voivat vaihtua joka viikko, komissiolla ei ole niitä koskevia yksityiskohtaisia tietoja. Komissio ei voi antaa tietoja kunkin aluksen kyseisellä alueella pyytämistä lajeista ja saalismääristä, sillä jäsenvaltiot toimittavat komissiolle yhteenlasketut saalismäärätiedot koko kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) määrityksen mukaiselta IV a alueelta, joka on huomattavasti pelkkää Shetlandin aluetta laajempi. Asetuksen (ETY) N:o 3760/92 mukaan Shetlandin saarten vesiä koskeva säätelyjärjestelmä otettiin käyttöön niiden lajien osalta, joilla on erityinen merkitys kyseisellä alueella ja jotka ovat niiden hyväksikäyttöön liittyvien piirteiden vuoksi biologisesti herkästi haavoittuvia. Kun otetaan huomioon alueen ja sen lähialueiden kalavarojen hyväksikäyttö, komissio ei ole katsonut aiheelliseksi lieventää nykyisiä pyyntiä koskevia sääntöjä, ennen kuin biologiset riskit on selvitetty perusteellisesti. Tämä selvitys on tarkoitus tehdä vuonna 2003. Komissiolla ei ole sellaisia yksityiskohtaisia tietoja Shetlandin saarten paikallisista laivastoista, joiden perusteella voitaisiin arvioida niiden riippuvuutta kalavaroista, sillä jäsenvaltioiden ei yleensä tarvitse toimittaa komissiolle kyseisiä tietoja. Esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta toimittaa kuukausittain tiedot satamistaan lähteneistä lippunsa alla purjehtivista aluksista mutta ei ilmoita niiden koti- eikä purkaussatamia. Paikalliseen laivastoon kuuluu yhteisön alusrekisterin mukaan tällä hetkellä 222 alusta, joista 176 on alle 15 metriä pitkiä, 35 1524 metriä pitkiä ja 11 yli 24 metriä pitkiä. Se, että mainittu rajoitus ei koske mustakitaturskaa ja harmaaturskaa, johtuu vain tarpeesta selventää, mitä pohjakalalajeilla tarkoitetaan. Kyseiset kaksi lajia ovat pohjakalalajien biologisia lähisukulaisia, mutta niitä pyydetään yleensä toisenlaisin menetelmin, jotka muistuttavat enemmän pelagisten lajien pyynnissä käytettyjä menetelmiä. Kyseisten lajien pyyntiä koskevat toiset rajoitukset harmaaturskan pyyntiluvat, erityiset silmäkoot ja sivusaaliit, minkä vuoksi niitä ei tarvitse sisällyttää Shetlandin saaria koskevaan lupajärjestelmään. On täysin mahdollista, että vaikka aluksella ei ole elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun neuvoston asetusehdotuksen(2) 18 artiklassa nimenomaisesti määriteltyä lupaa, se voi pyytää laillisesti esimerkiksi mustakitaturskaa tai muita kuin pohjakalalajeja, kuten makrillia tai silliä. Suurimmassa osassa komission käytettävissä olevista tutkimuksista viitataan Shetlandin kieltoalueen ja sitä ympäröivien alueiden kalavaroihin, mutta niissä ei käsitellä ainoastaan Shetlandin alueen kalavarojen tilaa. Kyseiset tutkimukset ovat nähtävissä ICES:n www-sivuilla osoitteessa www.ices.dk. (1) EYVL L 389, 31.12.1992. (2) EYVL C 203 E, 27.8.2002.