KIRJALLINEN KYSYMYS E-2811/97 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (1. syyskuuta 1997)

Aihe: Tieliikenteen kasvun vähentäminen

Mitä toimenpiteitä komissio puoltaa tieliikenteen kasvun vähentämiseksi Euroopassa?

Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2808/97, E-2809/97, E-2810/97, E-2811/97 ja E-2812/97 (8. lokakuuta 1997)

Liikkuvuuden huomattavalla ja nopealla kasvulla Euroopassa on kiistattomia yhteiskunnallisia ja taloudellisia etuja. Jotta henkilö- ja rahtiliikenteen lisääntyvän tarpeen aiheuttamat haitat eivät kuitenkaan olisi yhtä suuret tai muodostuisi jopa etuja merkittävämmiksi, komissio korostaa jatkuvasti liikkuvuuden kestävyyden varmistamiseen tähtäävien politiikkojen merkitystä.

Näitä pyrkimyksiä toteutettaessa komissio arvostaa suuresti parlamentin, jäsenvaltioiden hallitusten ja parlamenttien, liikennealan ammattilaisten, vapaaehtoisjärjestöjen ja akateemisten laitosten tukea ja halua yhteistyöhön.

Komission näkemyksen mukaan on tärkeää ymmärtää liikkuvuuden nopean kasvun syyt, jotta voidaan arvioida suuntauksen jatkuvuutta ja ottaa käyttöön mahdollisimman tehokkaita ratkaisuja.

Elämäntyylissä tapahtuneet muutokset ovat eräs merkittävä syy yksityishenkilöiden lisääntyvään matkustamiseen, sillä käytettävissä on entistä enemmän aikaa ja rahaa vapaa-ajan matkusteluun. Myös väestötilanteessa on tapahtunut muutoksia: nykyään on esimerkiksi entistä enemmän sellaisia aktiivisia vanhuksia, joista monet omistavat auton ja ovat pitkään hyvin liikkuvia, toisin kuin edeltäjänsä. On myös selvää, että erittäin merkittävä vaikutus matkustamisen määrään ja malleihin on sellaisilla tekijöillä kuten kaupallinen kehitys sekä helppokäyttöisten ja kohtuuhintaisten liikennejärjestelmien määrä. Niillä on myös huomattavia seurauksia kysynnän hallinnan kannalta.

Maankäytön suunnittelun kehittäminen voi edistää liikennejärjestelmän eri välineiden tasapainottamista. Myös teknologian kehittymisestä on apua, ja joissakin tapauksissa voidaan käyttää tietotekniikkaa paikasta toiseen matkustamisen sijasta. Pyrittäessä kohti liikenteen taloudellista tehokkuutta ja kestävää kehitystä hyötyä olisi lisäksi siirtymisestä kohti järjestelmää, jossa liikenteestä perittävät maksut vastaisivat sen kokonaiskustannuksia (mukaan lukien saasteiden, ruuhkien ja onnettomuuksien yhteiskunnalle aiheuttamat kustannukset) ja hinnat eriteltäisiin tämän mukaisesti.

Komissio tukee tällaisia aloitteita aktiivisesti. Kun matkustustarpeen lisääntymiseen on vastattu pääasiassa lisäämällä henkilöautojen ja kuorma-autojen käyttöä, liikkumisen vapaus on monilla kaupunkialueilla johtanut liikkuvuuden katoamiseen ruuhkien vuoksi. Näiden suuntausten vastustamiseksi komissio kannattaa yhtenäistettyä lähestymistapaa, johon kuuluu strategia julkisten liikennevälineiden käytön lisäämiseksi matkustajaliikenteessä sekä rautatieliikenteen, lyhyiden merikuljetusten ja sisävesiliikenteen käytön lisäämiseksi rahtiliikenteessä.

Vihreässä kirjassaan ¨Kansalaisten verkko¨ ((Asiakirja KOM(95)601 lopullinen. )) komissio kannatti sellaista julkista matkustajaliikennettä, jossa liikennejärjestelyissä asetetaan etusijalle liikkuvuutta ja helppokäyttöisyyttä koskevat kansalaisten tarpeet. On annettava tunnustusta siitä, että tällä hetkellä useat paikalliset viranomaiset ja toimijat ovat kehittämässä tapoja näiden mallien soveltamiseksi. Tähän liittyen Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivoissa kannatetaan yhteyksiä, jotka yhdistävät paikallisia järjestelmiä toisiinsa ja edistävät ympäristöystävällistä liikennettä.

Lentoliikenteen kasvun osalta komissio pyrkii edistämään intermodaalisuutta siten, että matkustajien tai rahdin kuljetuksen eri vaiheissa käytetään aina sopivinta kuljetusmuotoa. Komissio tukee esimerkiksi suurten lentokenttien yhdistämistä rautatieverkkoihin, myös suurten nopeuksien rautatiejärjestelmiin, joiden myötä rautatieliikenteestä tulee kilpailukykyisempi vaihtoehto lyhyen ja keskipitkän matkan lentoliikenteelle.

Ottaen huomioon voimassa olevan lainsäädännön ja koheesiopolitiikan välineiden käyttöä koskevat tukikelpoisuusperusteet asetetaan yhteisrahoitusta saavia hankkeita valittaessa ensi sijalle hankkeet, jotka sisältävät yhdentäviä, intermodaalisia piirteitä, mutta jotka samalla vastaavat alue- ja rakennepolitiikkojen työllisyys- ja kehitystavoitteita.

Komissio on tietoinen siitä, että parantamalla perusrakenteiden ja logistiikkajärjestelyjen laatua ja käyttöä voidaan kaikessa toiminnassa saavuttaa huomattavia kustannussäästöjä, vähentää ympäristölle aiheutuvia haittavaikutuksia ja lisätä työllisyyttä. Sen vuoksi komissio pyrkii varojenkäytössään sekä politiikka- ja lainsäädäntöaloitteidensa yhteydessä kehittämään näitä aloja johdonmukaisesti.