ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2075/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (7. heinäkuuta 1998) Aihe: Yhden vanhemman tuloilla elävien perheiden epäoikeudenmukainen verottaminen Italian perustuslakituomioistuin esitti 13. ja 14. heinäkuuta 1995 antamalla päätöksellään nro 358 kantansa presidentin 29. syyskuuta 1973 antaman asetuksen nro 597, erityisesti 3 artiklan, laillisuudesta ja määritti voimassa olevan verotusjärjestelmän täysin epäoikeudenmukaiseksi yhden vanhemman tuloilla eläviä perheitä kohtaan sen osalta mikä koskee fyysisten henkilöiden tuloverojen palauttamista 50-prosenttisesti, ja se jätti lainsäätäjän huoleksi asiaa koskevat päätökset. Tällainen verotusjärjestelmä näyttää todellakin olevan Italian perustuslain 3 artiklan (puolisoiden samanarvoisuus), 29 ja 31 artiklan (perheiden suojelu) ja 53 artiklan (oikeudenmukainen verotus) vastainen. Ottaen huomioon Italian perustuslakituomioistuimen selkeän päätöksen, Euroopan komission lausunnot verotuksesta ja tiettyjen ammattiyhdistysjärjestöjen, kuten italialaisen eläkkeellä olevien rautatieläisten riippumattoman yhdistyksen SAPEF:n (Sindicato Autonomo Pensionati Ferrovie) aloitteet, kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Eikö se katso tarpeelliseksi kehottaa Italian viranomaisia toimimaan niin, että Italian kansalaisia ei kohdella näin epäoikeudenmukaisesti ja eriarvoisesti? 2. Onko olemassa yhteisön direktiivejä, joilla määrätään oikeudenmukaisesta verotuksesta jäsenvaltioissa? 3. Mikä on komission kanta asiaan? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 1998) Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, joka on annettu parlamentin jäsenen Rautin tekemään kirjalliseen kysymykseen E-2510/97(1). Komissio toteaa lisäksi, että arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamaa päätöstä voi tulkita siten, että Italian perustuslakituomioistuin ei ota kantaa perustuslaillisten oikeuksien rikkomiseen. Perustuslakituomioistuimen mahdollisuudet rajoittuvat sen toteamiseen, onko Italian lainsäätäjä toimivaltainen muuttamaan tätä epätyydyttävää, yhden vanhemman tuloilla eläviin perheisiin tällä hetkellä sovellettavaa verotuskohtelua. komission toimivaltaan ei kuitenkaan missään olosuhteissa kuulu vetoaminen Italian viranomaisiin sellaisen tapauksen johdosta, jossa on kyse Italian perustuslain mahdollisesta rikkomisesta. (1) EYVL C 117, 16.4.1998.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2455/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: Vekseliprotestin kohteeksi joutuneiden henkilöiden luottokelpoisuuden palauttaminen Italiassa Italiassa on lähes 12 miljoonaa henkilöä, jotka ovat joutuneet vekseliprotestin kohteeksi, eivätkä siten voi saada lainaa. Usein syynä ovat pankkien ja julkisen hallinnon virheet, myöhästymiset ja välinpitämättömyys, ja kyse voi olla hyvinkin pienistä summista. Monet näistä henkilöistä ovat olosuhteiden pakosta joutuneet koronkiskonnan uhreiksi. Lähes neljännes Italian väestöstä ei näin ollen pääse osalliseksi euron käyttöönotosta, sillä Italian viranomaisilla ei ole suunnitteilla mitään toimenpiteitä tilanteen parantamiseksi talouden uutta suuntaa ajatellen. Toisaalta Italian pankkijärjestelmä vaikuttaa olevan jäljessä tällä alalla, sillä Italian pankki ei ole valvonut luottolaitoksissa laajalle levinneitä käytäntöjä, jotka estävät vekseliprotestin kohteeksi joutuneita henkilöitä avaamasta juoksevaa tiliä tai hoitamasta yksinkertaisia pankkiasioita, kuten SNARP-järjestö (Sindacato Nazionale Antiusura e Riabilitazione Protestati) on julkisuudessa kertonut. 1. Aikooko komissio ryhtyä toimiin niiden henkilöiden hyväksi, jotka ovat joutuneet vekseliprotestin kohteeksi ja pyytävät luottokelpoisuutensa palauttamista? 2. Aikooko komissio ottaa käyttöön erityistoimia koronkiskonnan torjumiseksi? 3. Millainen tehtävä Euroopan keskuspankilla voisi olla sen valvomisessa, voivatko kansalaiset saada lainaa? 4. Eikö Italiaan olisi kohdistettava erityistoimia, kun otetaan huomioon niiden kansalaisten ja yrittäjien suuri lukumäärä (noin neljännes aikuisväestöstä), jotka jäävät käytännössä talouselämän ulkopuolelle, millä puolestaan on väistämättömiä seurauksia talouteen ja työllisyyteen? 5. Mikä on komission yleinen kanta tähän asiaan?
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0179



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3096/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) neuvostolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Italian kansallisen olympiakomitean (CONI) monopoli Italiassa - jalkapalloliitto ja vapaa kilpailu Ammatti- ja harrastelijaurheilussa vallitsee monopoli, jota ohjaa 16. helmikuuta 1942 annettu Italian laki N:o 426. Tätä monopolia ei voida hyväksyä varsinkaan, kun otetaan huomioon Italian valtion CONI:lle vuosittain myöntämät huomattavat määrärahat. Kansanedustajat ovat lukuisia kertoja esittäneet kansallisessa parlamentissa kysymyksiä kilpailua ja markkinoita valvoville viranomaisille, mutta nämä eivät kuitenkaan ole vastauksissaan asettuneet ajamaan periaatetta, jonka mukaan lainsäätäjän on edistettävä kilpailua ja estettävä johtavan markkina-aseman syntyminen. Erityisen tehottomia ovat olleet kilpailuviranomaisten toimet A- ja B-jalkapallosarjojen seurajoukkueiden liiton suhteen asiassa, joka koskee vuosia kestänyttä televisio-oikeuksiin liittyvää pay per view -sopimuskiistaa (maksullinen katselukerta), jossa yhtenä osapuolena on kansallisen jalkapalloliiton elin (sääntöjen II kohdan 6 artikla), joka tosiasiassa pitää hallussaan jalkapalloalan monopolia (sääntöjen 1 ja 2 artikla). Kilpailuviranomaisten toimet ovat vastoin vapaan kilpailun periaatetta ja hyödyttävät vain paria urheilun taloussektorilla toimivaa ryhmää. Kysynkin neuvostolta, voiko vapaassa markkinatalousjärjestelmässä kuka tahansa järjestää vapaasti ammatti- ja harrastelijaurheilutoimintaa sekä suunnitellusti että satunnaisesti (asiahan on täysin toisin Italian CONI:n hallitsemassa monopolijärjestelmässä, minkä ohella on huomioitava myös kyseiselle liitolle myönnetyt monen miljardin liiran suuruiset raha-avustukset)? Vastaus (7. joulukuuta 1998) Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksessa määrätty toimielinten välinen toimivallan jako huomioon ottaen neuvosto voi vain ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että tämä kysymys kuuluu komission toimivaltaan erityisesti EY-sopimuksen 89 ja 90 artiklan määräysten mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0098



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2699/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Italian ja Euroopan komission välinen kiista suun tauteja ja hampaiden oikomista koskevista hoidoista Niin sanotuissa "lääkäridirektiiveissä" eli direktiiveissä 75/362/ETY(1) ja 75/363/ETY(2) säädetään samojen kriteerien perusteella (vastavuoroinen tunnustaminen ja sijoittautumisvapaus) muun muassa stomatologiasta (yksinkertaisesti suun ja hampaiden sairauksia koskevien hoitojen harjoittamisesta kenen tahansa lääkärin toimesta). On huomattava, että ns. lääkäridirektiiveissä ei lainkaan määritetä lääkärien "toiminta-alaa", vaan ainoastaan koulutuskriteerit. Missään jäsenvaltiossa ei koskaan ole ajateltu, että potilasta hoitamaan kutsutun lääkärin toiminta-alaa voitaisiin rajoittaa anatomian mukaan. Ainoastaan Italiassa on voitu ajatella, että koska tietyn ruumiinosan (hampaat, suu jne.) hoito on annettu hammaslääkärille, tämä hoito pitää automaattisesti jättää "laillisesti" muiden lääkärien hoidon ulkopuolelle. Voiko komissio sanoa, onko yhteisössä lakeja tai ennakkotapauksia, joilla olisi jollakin tavalla määrätty jäsenvaltiot saattamaan voimaan säännöksiä, joiden mukaan lääkäreiltä olisi nimenomaan kielletty suun ja hampaiden hoidon harjoittaminen? (1) EYVL L 167, 30.6.1975, s. 1. (2) EYVL L 167, 30.6.1975, s. 14.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0180



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3103/98 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Manchester Unitedin ostaminen Kun otetaan huomioon, että Rupert Murdoch osti Manchester United -jalkapalloseuran, voiko komissio vahvistaa, että yritykset estää televisioyhtiöitä (muita kuin Murdochin omistamia) hankkimasta ottelujen tv-oikeuksia olisivat 86 artiklan vastaisia? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 1998) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 86 artiklassa kielletään yhden tai useamman yrityksen määräävän aseman väärinkäyttö yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla, jos se on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Perustamissopimuksen 86 artiklan soveltaminen yksittäistapauksiin riippuu kuitenkin asiaan liittyvien oikeudellisten ja taloudellisten olosuhteiden arvioinnista, jonka perusteella päätellään erityisesti, onko yrityksellä tosiasiallisesti määräävä asema markkinoilla ja käyttääkö se tätä määräävää asemaansa väärin. Tämän vuoksi ei vielä tässä vaiheessa voida arvioida, rikkooko BSkyB:n mahdollinen tuleva toiminta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 86 artiklaa - siinä tapauksessa, että BSkyB:n Manchester United -jalkapalloseurasta tekemä tarjous hyväksytään ja kauppa täyttää asetetut ehdot.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2776/98 esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) komissiolle (14. syyskuuta 1998) Aihe: Petrus Hariyanton vankeus Indonesiassa Amnesty International kiinnittää huomiota indonesialaisen opiskelijan Petrus Hariyanton tilanteeseen. Hän kärsii kahdeksan vuoden vankeustuomiota Cipinang-vankilassa Jakartassa, koska hän oli mukana perustamassa PRD-puoluetta. Saatavissa olevien tietojen mukaan Hariyanto ei ole koskaan syyllistynyt väkivaltaan eikä yllyttänyt siihen. Voisiko komissio tiedustella Indonesian viranomaisilta, voidaanko tämä poliittinen vanki vapauttaa, kun kyseisen maan hallituksesta on nyt tullut demokraattisempi? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 1998) Komissio on pyytänyt säännöllisesti Indonesian viranomaisia vapauttamaan kaikki maan poliittiset vangit, ja menettelee jatkossakin näin. Tähän mennessä on poliittisia vankeja vapautettu ainoastaan rajoitetusti, monet ovat vielä vankilassa. PRD-puolueen johtajiin kuuluva Petrus Hariyanto tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen vuonna 1997 vallankumouksellista toimintaa koskevan lain perusteella. Vaikka PRD ei enää ole kielletty poliittinen puolue, Petrus Hariyantoa ja muita vangittuja PRD:n johtajia ei ole vielä vapautettu. Petrus Hariyanto kuuluu jatkossakin komission luetteloon niistä vangeista, joiden välitöntä vapauttamista se vaatii Indonesian hallitukselta.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2619/98 esittäjä(t): Sören Wibe (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Työntekijöiden palkkaehdot Yleinen mielipide Ruotsissa pitää loukkaavana sitä, että komission ja parlamentin Tukholman tiedotustoimistoissa työskentelevien Ruotsin kansalaisten palkka on erittäin korkea, vaikka he maksavat huomattavasti vähemmän veroja kuin tavalliset kansalaiset. Ruotsin tapauksessa tämä tarkoittaa sitä, että edellä mainittujen molempien tiedotustoimistojen päälliköiden nettopalkka on suurempi kuin Ruotsin pääministerillä. Eikö omiin kotimaihinsa sijoitettujen Euroopan unionin virkamiesten pitäisi myös maksaa veronsa kyseisissä maissa noudatettavien verosäännösten mukaisesti? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1998) Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan(1) mukaisesti virkamiehet ovat velvollisia maksamaan yhteisöille veroa yhteisöjen heille maksamista palkoista ja palkkioista. Vero pidätetään suoraan palkasta ja tuotto tilitetään yhteisön talousarvioon. Tulotasoittain sovelletaan 14 erilaista verokantaa, jotka vaihtelevat 8-45 prosentin välillä. Virkamiehet on vapautettu kansallisista välittömistä tuloveroista yhteisöjen heille maksamien palkkojen ja palkkioiden osalta, mutta he maksavat tietenkin välillisiä veroja (kuten alv) kansallisten verojärjestelmien mukaisesti. Komission edustustoissa toimivien virkamiesten kohdalla komission toimintapolitiikkana on rajoittaa minimiin virkamiesten nimittäminen kotimaassaan sijaitsevaan edustustoon(2) ja soveltaa neljän vuoden urakiertojärjestelmää. (1) Katso V luvun 13 artikla. Pöytäkirja Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista on liitetty Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta 8. huhtikuuta 1965 allekirjoitettuun sopimukseen ja Ruotsi on hyväksynyt sen liittymisasiakirjassa. (2) Alle 1 prosenttia virkamiehistä toimii edustustoissa ja vielä vähäisempi määrä omassa jäsenvaltioissaan.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2014/98 esittäjä(t): José Apolinário (PSE) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Alueiden BKT Pitääkö paikkansa, että eräässä komission koheesiokertomusta varten teettämässä tutkimuksessa väitettiin, että alueiden käytettävissä olevat tulot ja alueellinen kansantuote ovat täysin eri käsitteitä? Väitettiinkö tutkimuksessa myös, että kansantuotteen ja tulojen sekoittaminen keskenään sai köyhempien maiden tuottavimpien alueiden "tulon" vaikuttamaan todellista suuremmalta ja rikkaimpien maiden tuottavuudeltaan heikommilla alueilla päinvastoin todellista pienemmältä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-2010/98, E-2011/98, E-2013/98 ja E-2014/98 (9. syyskuuta 1998) Bruttokansantuote (BKT) on maan rajojen sisäpuolella toimivien tuotantoyksikköjen tuotannon arvo. Tuotannon arvo on yhtä kuin tuotantotoiminnassa syntyneiden tulojen - palkkojen, korkojen ja voittojen - yhteismäärä. Tästä yhtäläisyydestä johtuu, että bruttokansantuotetta ja tuloja käytetään toisinaan samamerkityksisinä. Toisaalta tuotantotoiminnasta saatu tulo ei myöskään ole sama asia kuin kansalaisten käytettävissä oleva tulo. Kansalaisten käytettävissä olevat tulot muodostuvat tuotantotoiminnasta saaduista tuloista verojen ja tulonsiirtojen jälkeen. Kun Agenda 2000 -asiakirjassa(1) puhutaan tuloista yhteisön rakennepolitiikkojen yhteydessä, ne on selkeästi määritelty bruttokansantuotteena. Tällä on erityisesti merkitystä päätettäessä kehityksessä jälkeen jääneistä tavoite 1 -alueista, missä BKT on erinomainen kehitystason mittari. Niinpä Agenda 2000 -asiakirjassa ehdotetut tavoite 1:tä koskevat kriteerit on määritelty yksiselitteisesti bruttokansantuotteena henkeä kohti. Tuotantotoiminnasta saatujen tulojen ja käytettävissä olevien tulojen väliset erot ovat selvästi havaittavissa komission ensimmäisessä taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessa vuodelta 1996 ja sitä pohjustavassa tutkimuksessa, johon kysyjä viittaa. Kertomuksessa todetaan, että käytettävissä olevien henkilökohtaisten tulojen jakautuminen saattaa erota huomattavasti tulojen jakautumisesta ennen verotusta ja etuuksien myöntämistä. Käytettävissä olevien tulojen määrä kertoo, kuinka paljon jollakin alueella asuvat ihmiset voivat todellisuudessa käyttää, kun taas BKT kertoo, mitä alueella on tuotettu ja siten alueen taloudellisen kehityksen tilanteen henkeä kohti ilmaistuna. Tutkimus julkaistaan lähiaikoina. Sitä ennen kysyjälle ja parlamentin sihteeristölle toimitetaan siitä kopio. (1) KOM(97) 2000 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2829/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Vuoteen 2000 liittyvä tietokoneongelma ja sen vaikutukset EU:ssa Kuten tiedetään, 1. tammikuuta 2000 koko maailma (ja tietenkin myös EU) on kaoottisessa tilanteessa. Suuri osa EU:n jäsenvaltioiden julkisen sektorin, rahoituslaitosten, yritysten ja EU:n hallinnon arkistoista uhkaa kadota kuuluisan vuosituhannen vaihtumiseen liittyvän tietokoneongelman vuoksi, joka johtuu siitä, ettei käytössä olevia tietotekniikan järjestelmiä ole mukautettu vuosituhannen vaihdokseen. Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta: 1. Mitä toimia EU:n yksiköt ovat toteuttaneet edellä mainitusta ongelmasta johtuvan Euroopan hallinnon lamautumisvaaran torjumiseksi? 2. Ovatko komission yksiköt arvioineet unionin rahoitussektorille ja yrityksille koituvia seurauksia? Minkä suuruisia kustannusten on arvioitu olevan? 3. Missä vaiheessa jäsenvaltioiden ja niiden hallinnon valmistautuminen 21. vuosisadan vastaanottamiseen on edellä mainittua ongelmaa ajatellen? 4. Onko EU ottanut hoitaakseen koordinointitehtävän, jotta vältyttäisiin jäsenvaltioiden hallintojen epäjärjestykseen joutumisen aiheuttamilta epäsuotuisilta seurauksilta? 5. Mitkä ovat täsmälliset tämän ongelman hoitamiseen liittyvät summat, jotka on otettu tai tullaan ottamaan EU:n ja jäsenvaltioiden talousarvioon? 6. Aiotaanko tehdä aloite koskien tiedottamista tästä suunnattomasta ongelmasta yrityksille ja tarjota kannustimia, jotta ne voisivat ehkäistä tai poistaa niiden arkistoja koskevan ongelman? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 1998) Komissio kehottaa parlamentin jäsentä tutustumaan komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle antamaan tiedonantoon Vuoteen 2000 liittyvät tietokoneongelmat(1). Lisäksi komissio kehottaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastauksiin, jotka se on antanut Graham Watsonin esittämiin kirjallisiin kysymyksiin E-421/98(2), E-422/98 ja E-425/98(3) sekä E-424/98(4). Komissio on valmistelemassa Wienissä joulukuussa kokoontuvaa Eurooppa-neuvostoa varten kertomusta, jossa käsitellään jäsenvaltioiden valmiuden tasoa ja jonka pitäisi selventää tilannetta. Lisäksi parlamentin jäsen voi saada asiasta tietoa komission Internet-sivulta (http://www.ispo.cec. be/y2keuro). (1) KOM(98) 102 lopullinen. (2) EYVL C 310, 9.10.1998, s. 61. (3) EYVL C 304, 2.10.1998, s. 98. (4) EYVL C 310, 9.10.1998, s. 62.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2234/98 esittäjä(t): MaLou Lindholm (V) komissiolle (16. heinäkuuta 1998) Aihe: Hapansilakan valmistus Heinäkuun 1. päivästä 1998 alkaen hapansilakkaan pätevät samat säännöt kuin muihin EU:n kalatuotteisiin. Tämä merkitsee sitä, että niitä ei enää ole lupa panna vanhoihin puutynnyreihin kuten on tehty 1500-luvulta lähtien, mikäli niitä tullaan myymään elintarvikeliikkeissä. Hapansilakkaa ei myös saa käsitellä tiloissa, joissa on puulattia, esimerkiksi vanhoissa merenrantojen puuvajoissa. Tästä kärsii Ruotsin tuhatvuotinen elinkeino ja perinne. Vaikeuksia aiheutuu erityisesti paikallisille pientuottajille. EU puhuu läheisyysperiaatteesta ja siitä, ettei sen pidä puuttua yksityiskohtiin, ja kuitenkin se toimii juuri päinvastoin. Katsooko komissio, että tämä yksityiskohtainen sääntely on läheisyysperiaatteen mukaista? Jos näin ei ole, aikooko komissio estää hapansilakkadirektiivin voimaantulon?
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2236/98 esittäjä(t): Hans Lindqvist (ELDR) komissiolle (16. heinäkuuta 1998) Aihe: Hapansilakan valmistusta koskevat säännöt Heinäkuun 1. päivästä 1998 alkaen hapansilakkaan pätevät samat säännöt kuin muihin EU:n kalatuotteisiin. Tämä merkitsee sitä, että niitä ei enää ole lupa panna vanhoihin puutynnyreihin kuten on tehty 1500-luvulta lähtien, mikäli niitä tullaan myymään elintarvikeliikkeissä. Hapansilakkaa ei myös saa käsitellä tiloissa, joissa on puulattia, esimerkiksi vanhoissa merenrantojen puuvajoissa. Tästä kärsii Ruotsin tuhatvuotinen elinkeino ja perinne. Vaikeuksia aiheutuu erityisesti paikallisille pientuottajille. EU puhuu läheisyysperiaatteesta ja siitä, ettei sen pidä puuttua yksityiskohtiin, ja kuitenkin se toimii juuri päinvastoin. Katsooko komissio, että tämä yksityiskohtainen sääntely on läheisyysperiaatteen mukaista? Jos näin ei ole, aikooko komissio estää hapansilakkadirektiivin voimaantulon? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-2234/98 ja E-2236/98 (21. syyskuuta 1998) Terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa direktiivissä 91/493/ETY(1) ei ole erityisiä säännöksiä betonilattioista. On kansallisten viranomaisten tehtävä päättää, täyttääkö lattia direktiivin hygieniavaatimukset. Direktiivissä ei myöskään ole vaatimuksia muovisista säilytysastioista. Liitteen III luvussa, jossa määrätään maissa sijaitsevia tehdaslaitoksia koskevista yleisistä vaatimuksista, ja sen 2 kohdan a alakohdassa todetaan, että "tiloissa, joissa tuotteita käsitellään, valmistellaan ja jalostetaan, on oltava: a) vedenpitävä, helposti puhdistettava ja desinfioitava lattia, jonka kaltevuus on sellainen, että vesi valuu helposti pois, tai lattian oltava varustettu vedenpoistolaitteella". Liitteen IV luvun 6 kohdan c alakohdassa ja liitteen VI luvun 2 kohdassa todetaan seuraavasti: "6. Suolaus c) Suolaukseen tai suolavedessä säilyttämiseen käytetyn säiliön on oltava rakenteeltaan sellainen, että estetään saastuminen suolaus- ja suolavesikäsittelyn aikana. 2. Kalastustuotteiden kanssa todennäköisesti kosketukseen joutuvien pakkausmateriaalien ja -tuotteiden on täytettävä kaikki hygieniasäännöt ja erityisesti: - ne eivät saa heikentää kalastustuotteiden ja -valmisteiden aistinvaraisesti määritettäviä ominaisuuksia; - niistä ei saa siirtyä kalastustuotteisiin ihmisten terveydelle haitallisia aineita; - niiden on oltava riittävän vahvoja suojaamaan kalastustuotteita tarvittavalla tavalla." Tätä alaa koskevalla yhteisön lainsäädännöllä ei pyritä estämään perinteisen ruotsalaisen herkun valmistusta, kunhan tämä tehdään elintarvikehygieniaa koskevien sääntöjen mukaisesti. Lisäksi edellä mainituissa säännöksissä annetaan Ruotsin viranomaisille riittävästi tulkintatilaa niiden soveltamiseksi, ja näin ollen komissio uskoo, että toissijaisuusperiaatetta on noudatettu. (1) EYVL L 268, 24.9.1991.