KIRJALLINEN KYSYMYS E-3730/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(19. joulukuuta 2002)

Aihe: Yhdysvaltalaisten tuontielintarvikkeiden, joiden sisältöä ja alkuperää ei ole ilmoitettu ja jotka sisältävät geneettisesti muunnettuja valmistusaineita, vastaiset toimet

1. Onko komissio tietoinen, että Alankomaiden tuotevalvontatoimisto, joka kuuluu uuden elintarvike- ja tuotevalvontaviraston (Voedsel en Waren Autoriteit, VWA) alaisuuteen, pitää työläänä tarkistaa, sisältävätkö tuontielintarvikkeet geneettisesti muunnettuja aineita ja kuinka paljon ne niitä sisältävät, erityisesti koska yhdysvaltaiset säännöt eivät tee eroa luonnollisista ja geneettisesti muunnelluista raaka-aineista valmistettujen elintarvikkeiden välillä, mikä merkitsee, että kolme neljäsosaa yhdysvaltalaisista elintarvikkeista sisältää geneettisesti muunneltuja aineisosia ja että Yhdysvalloilla ei ole riittävästi tietoa geneettisesti materiaalista?

2. Onko komissio tietoinen, ovatko muiden jäsenvaltioiden järjestöt, jotka ovat vastuussa elintarvikkeiden turvallisuuden valvonnasta, todenneet yhtä lailla, että valvonta tuonnin yhteydessä vaatii paljon aikaa?

3. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä VWA:n kaltaisten virastojen vakuuttamiseksi siitä, että geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden valvonta on hyvinkin mahdollista tieteellisten kokeiden tai järjestelmällisen dokumentaation avulla?

4. Tarkoittaako se, että Yhdysvalloissa ei ole sääntöjä, jotka suojaavat kuluttajia, jotka eivät halua käyttää geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettuja tuotteita, että EU:ssa on kiristettävä valvontaa enemmän kuin mikä olisi tarpeellista, jos yhdysvaltalaiset olisivat yhteistyöhaluisia, koska ei ole vastuullista pitää lähtökohtana hyväuskoisuutta ja kaikkien Euroopan ulkopuolisten tuontiyritysten vapaaehtoista yhteistyötä?

5. Sisällyttääkö komissio Yhdysvaltojen kanssa käytäviin kauppaneuvotteluihin, että yhdysvaltalaisten elintarvikkeiden tuonti EU-maihin vaarantuu tulevaisuudessa, jos elintarvikkeiden puuttuvat oheistiedot niiden ainesosista aiheuttavat intensiivisiä ja raskaita valvontatoimenpiteitä viranomaisten taholta, ja että jopa sallitun tuonnin tapauksessa aiheutuneet tarpeettomat kulut peritään niiden aiheuttajalta?

6. Esiintyykö tällaisia ongelmia vain niiden kahden hyväksytyn maissi- ja soijapapulajin yhteydessä, joiden tuonti EU:n markkinoille ihmisille ja eläimille tarkoitettuna ravintona on sallittu jo vuodesta 1998 direktiivin 90/220/ETY(1) nojalla, vai myös tulevan tuonnin yhteydessä, johon sovelletaan asetuksia (EY) 1139/98(2), 49/2000(3) ja 50/2000(4) tai tulevia asetuksia KOM(2001) 425(5) ja KOM(2001) 182(6)?

7. Katsooko komissio, että 1, 4 ja 5 kohdissa tarkoitetun perusteella nykyisten sääntöjen ja uuden direktiivin 2001/18/EY(7) lisäksi tarvitaan yhä lisää täydentäviä toimenpiteitä, jotta lähitulevaisuudessa voidaan tehdä asianomainen ja täysimääräinen arvio geneettisesti muunnetuista organismeista elintarvikkeissa ja antaa asiasta riittävästi tietoa?

Lähde: Alankomaalainen päivälehti Trouw, 4. joulukuuta 2002

(1) EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.

(2) EYVL L 159, 3.6.1998, s. 4.

(3) EYVL L 6, 11.1.2000, s. 13.

(4) EYVL L 6, 11.1.2000, s. 15.

(5) EYVL C 304 E, 30.10.2001, s. 221.

(6) EYVL C 304 E, 30.10.2001, s. 327.

(7) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(10. helmikuuta 2003)

Vastuu elintarvikkeiden, myös geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden valvonnasta ja tarkastuksista on jäsenvaltioilla. Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tekee tarkastusmatkoja jäsenvaltioihin arvioidakseen muuntogeenisiä organismeja sisältävien tai niistä valmistettujen elintarvikkeiden viralliset tarkastusjärjestelmät. Tarkastusmatkaraportit julkaistaan Internetissä: http://europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/fnaoi/reports/genetic_mod_nov_food/index_en.html.

Vuonna 2001 komissio esitti suosituksen virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta, joka keskittyy muun muassa geneettisesti muunnettuihin elintarvikkeisiin. Ehdotus sai jäsenvaltioiden yksimielisen tuen 17.18. joulukuuta 2001 pidetyssä pysyvän elintarvikekomitean kokouksessa, ja se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(1).

Yhteensovitetussa tarkastusohjelmassa ei tarkenneta näytteidenoton ja/tai tarkastusten tiheyttä, mutta siinä suositellaan jäsenvaltioille sen varmistamista, että tiheys on riittävä yleiskäsityksen saamiseksi tarkastelun kohteesta kussakin jäsenvaltiossa. Suosituksen mukaan jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tiedot tarkastusten tuloksista 1. päivään toukokuuta 2003 mennessä. Tulokset voivat sisältää sellaisia tietoja ja kokemuksia, jotka voivat olla tulevien tarkastustoimien perustana.

Yhteisöön elintarvikkeita tuovat toimijat ovat vastuussa sen varmistamisesta, että tuotteet täyttävät sovellettavan yhteisön lainsäädännön vaatimukset. Tähän sisältyvät asetukset (EY) N:o 258/97(2), (EY) N:o 1139/98(3), (EY) N:o 49/2000(4) ja (EY) N:o 50/2000(5) sekä komission ehdotusten perusteella tulevaisuudessa annettavat asetukset.

Jäsenvaltioiden viranomaiset voivat määrätä seuraamuksia yhteisössä tuotetuille ja yhteisöön tuoduille elintarvikkeille, jotka eivät noudata yhteisön lainsäädäntöä. Tuotteelta ei ole kuitenkaan mahdollista kieltää pääsyä Euroopan markkinoille vain siitä syystä, että on tarkastettava, noudattaako tuote yhteisön lainsäädäntöä.

Komission ehdotuksessa asetukseksi geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) jäljitettävyydestä ja merkinnöistä ja geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyydestä esitetään, että komissio kehittää näytteenottoa ja testausta koskevia ohjeita helpottaakseen yhteisössä yhteensovitettua lähestymistapaa, joka koskee asetuksen noudattamisen varmistamisessa tarvittavia tarkastus- ja valvontatoimenpiteitä.

Kun neuvosto ja parlamentti hyväksyvät lopullisesti geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita ja rehuja koskevan asetuksen, se korvaa asetukset (EY) N:o 258/97, (EY) N:o 1139/98, (EY) N:o 49/2000 ja (EY) N:o 50/2000. Geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita ja rehuja koskevassa asetusehdotuksessa esitetään, että hakijoiden on kehitettävä tuotteen jäljittämistä koskeva menetelmä, joka toimitetaan yhteisön vertailulaboratoriolle validointia varten ennen luvan myöntämistä.

Yhteinen tutkimuskeskus, jota komissio ehdottaa tulevaksi yhteisön vertailulaboratorioksi, on jo perustanut muuntogeenisiä organismeja (GMO) jäsenvaltioissa tutkivien laboratorioiden verkoston, jonka tavoitteena on kehittää validoituja jäljittämismenetelmiä ja keskustella teknisistä aiheista, jotka liittyvät geneettisesti muunnetun aineiston näytteenottoon, tunnistamiseen ja kvantifiointiin.

Kaikki nämä aloitteet edesauttavat jäsenvaltioita valvomaan ja tarkastamaan geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita.

Unionin ulkopuolisten maiden, myös USA:n kanssa käydään keskustelua geneettisesti muunnetuista elintarvikkeista eri foorumeilla ja eri tasoilla. Standardeista, suuntaviivoista ja suosituksista geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden sääntelemiseksi ja kyseisten tuotteiden merkitsemiseksi keskustellaan Codex Alimentariuksen yhteydessä, varsinkin elintarvikkeiden merkintöjä käsittelevässä Codex-komiteassa sekä Codex Task Force -ryhmässä, joka käsittelee nykyaikaisen biotekniikan avulla johdettuja elintarvikkeita. Tässä yhteydessä, kuten muillakin foorumeilla, komissio tukee ja puolustaa yhteisössä sovittua sääntelymallia.

Yhdysvalloille ja muille unionin ulkopuolisille maille tiedotetaan asianmukaisesti EU:n tulevasta lainsäädännöstä. Geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita ja rehuja koskevasta komission ehdotuksesta on ilmoitettu maailman kauppajärjestölle (WTO), sen terveys- ja kasvinsuojelutoimia (SPS) ja kaupan teknisiä esteitä (TBT) käsitteleville komiteoille. Useat maat, myös Yhdysvallat ovat esittäneet kommentteja, joihin komissio on vastannut. Komission vastaus on saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/food/fs/gmo/gmo_ongoinit_en.html.

(1) Komission suositus, annettu 25 päivänä tammikuuta 2002, virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuodeksi 2002, EYVL L 26, 30.1.2002.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 258/97, annettu 27 päivänä tammikuuta 1997, uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista, EYVL L 43, 14.2.1997.

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1139/98, annettu 26 päivänä toukokuuta 1998, muiden kuin neuvoston direktiivissä 79/112/ETY säädettyjen pakollisten mainintojen liittämisestä tiettyjen geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden pakkausmerkintöihin.

(4) Komission asetus (EY) N:o 49/2000, annettu 10 päivänä tammikuuta 2000, muiden kuin neuvoston direktiivissä 79/112/ETY säädettyjen pakollisten mainintojen liittämisestä tiettyjen geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden pakkausmerkintöihin annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1139/98 muuttamisesta.

(5) Komission asetus (EY) N:o 50/2000, annettu 10 päivänä tammikuuta 2000, geneettisesti muunnettuja tai geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettuja lisäaineita ja aromeja sisältävien elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien merkinnöistä.