FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/202

(2004/C 84 E/0246)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0359/04

esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle

(6. helmikuuta 2004)

Aihe: Terveydenhoidon normien puute vaikuttaa työvoiman ja kansalaisten vapaaseen liikkuvuuteen

EU-alueella ei ole olemassa yhtenäisiä normeja siitä, millaista tietyn kuntoisuusluokan potilaan (esim. teho-vaiheen potilas tai lonkkaproteesileikkauksen läpikäynyt potilas vuode-osastolla) tarvitsemaa hyvä hoito on ja mikä on eri ammattihenkilöstön potilaskohtainen vähimmäismäärä. Luonnollisesti potilaalla on oltava oikeus luottaa, että hänen turvallisuuttaan ei EU-alueella riskeerata sairaanhoidossa missään olosuhteissa. Yhtä hyvin myös sairaanhoidossa työskentelevien on olennaista tietää, että työtehtävässä on kohtuullinen mahdollisuus työhön liittyvän suuren vastuun kantamiseen.

Kysymys kytkeytyy olennaisesti työvoiman ja kansalaisten vapaaseen liikkuvuuteen: EU-kansalaisen turvallisuuden kannaltahan on tärkeätä, että hän tarvittaessa saa asianmukaisen hoidon missä tahansa unionin alueella. Samoin työvoiman liikkuvuuden vuoksi on oltava etukäteen varmuus siitä, että esimerkiksi sairaanhoitaja ei toisessa jäsenmaassa sairaanhoitajana toimiessaan joudu kantamaan lääkärin vastuuta, tai missä tahansa tehtävässä hoitamaan ylivoimaista tehtävämäärää. Analogia esimerkiksi liikenneturvallisuutta sivuaviin EU:n työturvallisuussäädöksiin on helposti löydettävissä. Lisäksi se lie helposti toteutettavissa alalla, jolla ammattipätevyyden tunnustaminen on säädelty EU-direktiivillä.

Onko komissio tietoinen hoitohenkilöstöä koskevien, välittömästi potilasturvallisuuden ja työsuojelun normien vaihteluista EU-maiden sisällä ja kesken? Miten komissio näkee tilanteen kansalaisten ja työvoiman vapaan liikkuvuuden toteutumisen kannalta?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(10. maaliskuuta 2004)

Terveydenhuollon ammattihenkilöstön ammattipätevyyttä koskevat vähimmäisvaatimukset vahvistetaan seuraavissa alakohtaisissa direktiiveissä: 93/16/ETY (1) (lääkärit); 77/453/ETY (2) (sairaanhoitajat); 78/686/ETY (3) (hammaslääkärit); 80/155/ETY (4) (kätilöt) ja 85/432/ETY (5) (proviisorit).

Terveydenhoidon toimintatavat ja käytännön tulokset kuitenkin vaihtelevat huomattavasti unionin sisällä. Vaikka jäsenvaltiot ovat vastuussa terveyspalvelujen ja sairaanhoidon organisoinnista ja tuottamisesta, nämä erot antavat aiheen parhaiden toimintatapojen vaihtoon EU:n laajuisesti potilaille ja terveydenhuollon ammattihenkilöille koituvan käytännön hyödyn takaamiseksi. Komission aloitteesta järjestettiin korkean tason pohdintaprosessi potilaiden liikkuvuudesta ja terveydenhuollon kehityssuuntauksista Euroopan unionissa. Prosessissa oli mukana terveysministereitä ja muita terveydenhuoltoalan keskeisiä sidosryhmiä, ja sen tuloksena annettiin useisiin aloihin liittyviä suosituksia tilanteen parantamiseksi. Suosituksissa esitetään muun muassa eurooppalaisten osaamiskeskusten verkottamis- ja yhteistyömahdollisuuksien tutkimista, terveysteknologian arvioinnin lujittamista, EU:n tason puitteiden kehittämistä terveydenhuoltoa koskevaa tietoa varten ja komission toimien yleistä tarkastelua sen selville saamiseksi, miten toimilla voidaan parhaiten helpottaa hoitoon pääsyä ja parantaa hoidon laatua. Vastauksena näihin suosituksiin komissio aikoo esittää ehdotuksia keväällä 2004 annettavassa tiedonannossa.

(1) Neuvoston direktiivi 93/16/ETY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993, lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta, EYVL L 165, 7.7.1993.

(2) Neuvoston direktiivi 77/453/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1977, yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien toimintaa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, EYVL L 176, 15.7.1977.

(3) Neuvoston direktiivi 78/686/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1978, hammaslääkärin tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi, EYVL L 233, 24.8.1978.

(4) Neuvoston direktiivi 80/155/ETY, annettu 21 päivänä tammikuuta 1980, kätilöntoimeen ryhtymistä ja kätilöntoi-men harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, EYVL L 33, 11.2.1980.

(5) Neuvoston direktiivi 85/432/ETY, annettu 16 päivänä syyskuuta 1985, tiettyä farmasian alan toimintaa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, EYVL L 253, 24.9.1985.