KIRJALLINEN KYSYMYS E-1902/00

esittäjä(t): Baroness Sarah Ludford (ELDR) komissiolle

(16. kesäkuuta 2000)

Aihe: Geenimuunnellut siemenet

Britanniassa on äskettäin paljastunut, että Advanta Seedsin vuonna 1998 myymistä rapsiöljysiemenistä jopa 1 prosentti oli geenimuunneltua materiaalia. Tämä nostattaa esiin kaksi tärkeää kysymystä. Ensinnäkin, geenimuunneltu rapsi on tietojen mukaan levinnyt tavallisen rapsin sekaan yli 800 metrin päässä kasvatetuista lajikkeista. Yksi geenimuunneltuja lajikkeita tukevista väitteistä on se, että kyseisten lajikkeiden leviämisestä tavanomaisiin tai luomulajikkeisiin ei ole juurikaan vaaraa. Eikö tämä tapaus komissionkin mielestä merkitse sitä, että luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen tähden EU:n on myös koetarkoituksissa noudatettava äärimmäistä varovaisuutta geenimuunneltujen siementen käytön suhteen? Millaisia riskien määrälliseen arviointiin liittyviä todisteita komissiolla on geenimuunneltujen lajikkeiden mahdollisesta leviämisestä muihin lajikkeisiin ja miltä etäisyydeltä?

Toiseksi, koska viljelijät Ranskassa, Saksassa ja Ruotsissa kylvivät tietämättään geenimuunneltuja siemeniä, on käynyt ilmeiseksi, että siementen puhtaudesta ei ole olemassa kansainvälisiä sääntöjä. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä EU:n alueelle tuotavien siementen puhtauden varmistamiseksi? Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä, jotta epäpuhtaita siemeniä ei myydä sisämarkkinoilla?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(3. lokakuuta 2000)

Komissio on tietoinen tuoreista paljastuksista, jotka arvoisa parlamentin jäsen toi esiin, mutta sillä ei ole vahvistettuja tietoja siitä, mistä geneettisesti muunnetut rapsinsiemenet olivat peräisin. Yksi mahdollinen lähde voisivat olla geneettisesti muunnetut lajikkeet, jotka kasvoivat liian lähellä peltoa.

Geenien siirtyminen geneettisesti muunnetusta rapsista tavalliseen rapsiin sekä geneettisesti muunnetusta rapsista villeihin lajikkeisiin riippuu pääasiassa siitepölyn määrästä ja leviämisestä sekä lähettävien ja vastaanottavien lajikkeiden välisestä etäisyydestä. Vaikutus kasvaa huomattavasti, jos kasvit ovat suuria ja niitä on paljon. Paikalliset ympäristöolosuhteet kuten lämpötila, kosteus ja valo samoin kuin tuuli tai sade määräävät siitepölyn leviämisen, leviämistavat (hyönteiset, tuuli) ja elinkyvyn.

Siemeniä koskevan yhteisön nykyisen lainsäädännön tavoitteena on taata riittävä siemenlaatu, ja sen mukaisesti komissio on tällä hetkellä valmistelemassa puhtausvaatimuksia, joilla mitataan geneettisesti muunnettujen siementen esiintymistä muiden siementen joukossa, sekä siemeniä koskevia erityisiä merkintävaatimuksia geneettisesti muunnetun materiaalin osalta (liite elintarviketurvallisuutta koskevaan komission valkoiseen kirjaan, kohta 77). Näihin vaatimuksiin pitäisi sisältyä vähimmäisetäisyys siemenviljapeltojen ja sellaisten peltojen välillä, joista saattaa levitä geneettisesti muunnettujen kasvien siitepölyä. Tämä vähimmäisetäisyys saattaa vaihdella lajista toiseen pölytysriskistä riippuen.

Geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23. huhtikuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/220/ETY(1) säädettyjä lupia myönnetään vain sillä perusteella, että levittämisestä ei katsota olevan haittaa ihmisten terveydelle tai ympäristölle, jos se tehdään luvan mukaisesti. On huomattava, että geenien mahdollista siirtymistä toisiin kasveihin ei sinällään pidetä ympäristön kannalta haitallisena vaikutuksena. Geneettisesti muunnettujen organismien levittämiseen tarvittavaa yhteisön lupaa varten vaaditaan riskinarviointi, jossa tarkastellaan esimerkiksi sitä, aiheuttaisiko geenien siirtyminen haittaa ympäristölle.

Huolestusta herättää myös tahattoman fyysisen sekoittumisen johdosta tapahtuvan ristikontaminaation mahdollisuus. Tämän ongelman ratkaisemiseksi komissio on harkinnut jäljitettävyyttä koskevan säännöksen sisällyttämistä direktiiviin 90/220/ETY ja ottaa asian huomioon myös edellä mainituissa puhtausvaatimuksissa. Toistaiseksi jäsenvaltioiden viranomaisten on yhteisön lainsäädännön noudattamista koskevan yleisen velvoitteen mukaisesti arvioitava, mikä on luvattomien geneettisesti muunnettujen organismien mahdollinen esiintymisriski, ja epäilyttävissä tapauksissa tehtävä asianmukaiset testit kontaminoituneiden erien löytämiseksi ja estettävä niiden myynti ja käyttö.

(1) EYVL L 117, 8.5.1990.