KIRJALLINEN KYSYMYS P-1391/00

esittäjä(t): Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) neuvostolle

(3. toukokuuta 2000)

Aihe: Maahanmuuttopolitiikka

Laiton maahanmuutto Euroopassa alkaa muistuttaa yhä enemmän orjakauppaa, joka loukkaa ihmisarvoa ja aiheuttaa usein ihmishenkien menetyksiä.

Onko Euroopan unionilla vastuu puuttua tähän tilanteeseen? Eikö unionin maahanmuuttajia vastaanottavana alueena tulisi laatia yhteinen maahanmuuttopolitiikka, jossa määritetään selkeästi yhteisesti hyväksytyt suhteet maahanmuuttajien alkuperämaiden kanssa ja torjutaan laittomuuksia, ihmiskauppaa sekä pimeän työvoiman käyttö unionissa? Eikö myös ehdokasvaltioiden tulisi osallistua tämän politiikan laadintaan ja täytäntöönpanoon?

Vastaus

(29. syyskuuta 2000)

Neuvosto yhtyy täysin arvoisan parlamentin jäsenen näkemykseen laittomasta maahanmuutosta ja sen seurauksista.

Neuvosto perusti joulukuussa 1998 turvapaikka- ja maahanmuuttoasioiden korkean tason työryhmän, jonka tarkoituksena on kehittää yhtenäinen, kaikki pilarit kattava toimintamalli maahanmuuton ja pakolaisuuden perustana olevien syihin puuttumiseksi. Korkean tason työryhmälle annettiin tehtäväksi laatia tiettyjä turvapaikanhakijoiden ja/tai laittomien maahanmuuttajien lähtömaita koskevat toimintasuunnitelmat. Neuvosto hyväksyi viime vuoden lokakuussa viittä maata (Afganistan ja lähialueet, Irak, Marokko, Somalia ja Sri Lanka) koskevat toimintasuunnitelmat, ja valtionpäämiehet hyväksyivät ne Tampereen Eurooppa-neuvostossa.

Kyseisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa pohditaan parhaillaan korkean tason työryhmässä, jota pyydetään antamaan selvitys täytäntöönpanosta Eurooppa-neuvostolle joulukuussa 2000. On selvää, etteivät toimintasuunnitelmat voi velvoittaa asianomaisia maita, mutta ne voidaan panna täytäntöön tiiviissä yhteistyössä kyseisten maiden viranomaisten kanssa. Tampereen Eurooppa-neuvostossa myönnettiin selkeästi, että maahanmuuton osalta tarvitaan kokonaisvaltaista toimintamallia. Kyseisen neuvoston päätelmien kohdan 11 mukaisesti kyseisessä toimintamallissa olisi otettava huomioon poliittiset sekä ihmisoikeus- ja kehitysasiat lähtö- ja kauttakulkumaissa ja -alueilla. Tämä edellyttää köyhyyden torjumista, elinolosuhteiden ja työllisyysmahdollisuuksien parantamista, konfliktien ehkäisemistä sekä demokraattisten valtioiden vahvistamista ja huolehtimista ihmisoikeuksien, erityisesti vähemmistöjen, naisten ja lasten oikeuksien kunnioittamisesta. Tätä varten unionia ja jäsenvaltioita kehotetaan kutakin perussopimuksen mukaisen toimivaltansa rajoissa lisäämään unionin sisäisten ja ulkoisten politiikkojen johdonmukaisuutta. Kumppanuus asianomaisten kolmansien maiden kanssa on niin ikään avaintekijä tällaisen politiikan onnistumisessa yhteisen kehityksen edistämiseksi.

Ihmisiin kohdistuvien laittomien toimien ja ihmiskaupan sekä laittoman työnteon torjuntaan liittyvistä asioista keskustellaan EU:n tasolla CIREFIssä, joka kokoontuu satunnaisesti kerran puolessa vuodessa EU:n jäsenyyttä hakeneiden maiden edustajien kanssa, mutta myös laajemmissa yhteyksissä. Lisäksi on korostettava Europolin tehtävää järjestetyn laittoman maahanmuuton torjunnassa. Yhteisö ja jäsenvaltiot osallistuvat nykyään aktiivisesti Yhdistyneissä Kansakunnissa käytäviin neuvotteluihin, jotka koskevat järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen yleissopimuksen tekemistä. Yleissopimusehdotukseen kuuluu muun muassa kaksi pöytäkirjaa, jotka koskevat maahanmuuttajien maitse, lentoteitse ja meritse tapahtuvan salakuljetuksen torjumista sekä laittoman ihmiskaupan, erityisesti nais- ja lapsikaupan estämistä, hävittämistä ja rankaisemista. Yleissopimus saataneen valmiiksi ja allekirjoitettaneen vuoden 2000 loppuun mennessä.