KIRJALLINEN KYSYMYS P-2195/01

esittäjä(t): Giorgio Celli (Verts/ALE) komissiolle

(17. heinäkuuta 2001)

Aihe: Suurnopeusradat

Kansalaiset ja ympäristöaktivistit ovat tehneet lukemattomia ilmoituksia siitä, ettei ympäristönsuojelulakeja ole sovellettu. Viimeaikaiset oikeusjutut ovat johtaneet useiden suurnopeusradan rakennustöiden keskeyttämiseen Bolognan ja Firenzen välisellä osuudella.

Voiko komissio vahvistaa, että tämän rautatiehankkeen ympäristövaikutuksia koskevia tutkimuksia koskevaa lainsäädäntöä on noudatettu neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1) mukaisesti?

Mitä tietoja komissio on saanut siitä hydrogeologisesta ongelmasta, jonka tämä yhteisön varoilla rahoitettu julkinen hanke aiheuttaa?

(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(5. syyskuuta 2001)

Tapaukset, joissa jäsenvaltioiden viranomaisten katsotaan mahdollisesti soveltaneen yhteisön ympäristönsuojelua koskevaa lainsäädäntöä epätäydellisesti, tuodaan tavallisesti komission tietoon valituskirjeillä, parlamentin jäsenten kysymyksillä ja parlamentin vetoomusvaliokunnalle esitetyillä vetoomuksilla. Tapaukset, joissa väitetään jätetyn noudattamatta asiaa koskevan yhteisön lainsäädäntöä, on kuitenkin kuvailtava tarkasti, jotta komissio voi arvioida ne yhteisön ympäristönsuojelulainsäädännön perusteella.

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY(2), mukaan jäsenvaltioiden velvollisuutena on varmistaa, että ennen luvan myöntämistä hankkeet, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, alistetaan lupamenettelyyn ja että niiden vaikutukset arvioidaan. Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat hankkeet on määritelty liitteissä.

Direktiivin 85/337/ETY mukaan (sekä ennen että jälkeen direktiivillä 97/11/EY tehtyjä muutoksia) sen liitteessä I mainittujen hankkeiden vaikutukset on arvioitava.

Komission katsoo, että kysymyksessä mainittu rakennustyö kuuluu parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella direktiivien 85/337/ETY ja 97/11/EY soveltamisalaan ja erityisesti näiden kahden direktiivin liitteen I luokkaan 7 (kaukoliikenteen rautatiet). Kysymyksessä ei kuitenkaan esitetä mitään todistusaineistoa, josta voisi päätellä, että direktiiviä olisi rikottu tässä nimenomaisessa tapauksessa. Koska ei ole annettu todisteitasiitä, että yhteisön oikeutta olisi rikottu (tai aiotaan rikkoa), komissio katsoo, ettei sillä ole perusteita puuttua asiaan. Komissio voi ryhtyä toimiin yhteisön oikeuden asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi jäsenvaltioissa vain, jos sille on tehty valitus, jossa esitetyn todistusaineiston (tosiseikkojen ja asiakirjojen) perusteella yhteisön oikeuden rikkominen voidaan todeta.

Koska valitukselle ei tässä nimenomaisessa tapauksessa ole erityisiä perusteita, ei voida todeta, että direktiiviä olisi rikottu.

Vaikka kansallinen tuomioistuin on käynnistänyt oikeudenkäynnin ympäristönsuojelulakien puutteellisesta soveltamisesta ja keskeyttänyt useita rakennustöitä Bolognan ja Firenzen välisellä suurnopeusrataosuudella varotoimenpiteenä, se ei sinällään vielä osoita, että direktiiviä olisi rikottu.

Kun kansalliset tuomioistuimet arvioivat yhteisön oikeuteen perustuvan kansallisen lainsäädännön mukaisten sisäisten hallintomenettelyjen noudattamista, ne varmistavat vain, että yhteisön oikeutta sovelletaan asianmukaisesti. Se, että kansalliset tuomioistuimet suorittavat saman tehtävän kuin komissio EY:n perustamissopimuksen 211 artiklan mukaisesti, on täysin komission lähestymistavan mukaista. Sen mukaan kansallisten tuomioistuinten ja hallintoelinten vastuulla on ensisijaisesti varmistaa, että jäsenvaltioiden viranomaiset noudattavat yhteisön oikeutta.

On syytä korostaa, että yhteisön oikeuden epätäydellistä soveltamista koskevissa asioissa kansallisten tuomioistuinten toiminta on paljon tehokkaampaa kuin komission puuttuminen asiaan. Komission toimivalta rajoittuu sille EY:n perustamissopimuksella määrättyyn toimivaltaan. Komission tehtävänä on varmistaa, että yhteisön oikeutta noudatetaan asianmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Sen perusteella komissio voi käynnistää rikkomisesta johtuvan menettelyn ja saattaa asia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot eivät kuitenkaan voi kumota kansallista säännöstä, joka ei ole yhteisön oikeuden mukainen, eivätkä pakottaa kansallista hallintoa vastaamaan yksityishenkilön pyyntöön tai määrätä jäsenvaltiota maksamaan vahingonkorvausta henkilölle, johon yhteisön oikeuden rikkominen on vaikuttanut vahingollisesti. Vain kansalliset tuomioistuimet voivat antaa määräyksiä hallintoelimille ja kumota kansallisen päätöksen. Yksin kansallisilla tuomioistuimilla on myös toimivalta tarvittaessa määrätä jäsenvaltio korvaamaan vahinko, jonka asiaan sovellettavan yhteisön oikeuden rikkominen on aiheuttanut yksityishenkilölle.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985.

(2) EYVL L 73, 14.3.1997.