KIRJALLINEN KYSYMYS P-2841/00 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle. Alueellisten tukialueiden määrittely.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0190 - 0192



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2841/00 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle (4. syyskuuta 2000) Aihe: Alueellisten tukialueiden määrittely Euroopan aluerahastojen uudistuksen yhteydessä Flanderin hallitus teki vuoden 1999 joulukuun lopulla ehdotuksen kehitysalueiden määrittelystä vuosiksi 20002006. Flanderin hallitus voi myöntää korotettua aluetukea näillä tavoite-alueisiin rajautuvilla alueilla oleville yrityksille. Mikä logiikkaa Eurooppa noudattaa rajatessaan kehitysalueita? Onko hallintoalueen raja osa tätä logiikkaa? Onko Flanderin hallituksen komissiolle esittämässä ehdotuksessa alueellisten tukialueiden rajaamisesta noudatettu kaikkia objektiivisia perusteita? Otetaanko näissä perusteissa alueen yhtenäisyys huomioon? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (9. lokakuuta 2000) Flanderin viranomaisten ilmoitus, johon parlamentin jäsen viittaa, ei koske rakennerahastoja vaan Belgian aluetukikarttaa. Belgian viranomaiset ilmoittivat 17. joulukuuta 1999 ehdotuksensa aluetukikartaksi kaudelle 20002006. Ilmoitus tehtiin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti (ent. 93 art.). EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa (ent. 92 art.) annetaan komissiolle valtuudet hyväksyä kansallisen aluetuen myöntäminen tietyin ehdoin. Aluetuki eroaa muista valtiontuen muodoista (esim. tuesta tutkimus- ja kehitystyöhön tai pk-yrityksille) siinä, että se on rajattu vain tietyille alueille. Sen nimenomaisena tavoitteena on näiden alueiden kehittäminen. Komissio katsoo, että aluetuki voi edistää tehokkaasti alueellista kehitystä ja tällöin oikeuttaa aiheuttamansa kilpailun vääristymisen. Tämä edellyttää kuitenkin, että tukea myönnetään rajoitetusti ja se keskitetään kaikkein epäedullisimmassa asemassa olevilla alueille. Jos tuen myöntäminen yleistyisi, tuki menettäisi kannustavan vaikutuksensa ja myös sen taloudellinen vaikutus mitätöityisi. Samalla tuki vaikuttaisi markkinavoimien normaaliin vuorovaikutukseen ja vähentäisi yhteisön talouden tehokkuutta. Edellä on esitetty peruslähtökohdat aluetukikarttojen laatimiselle. Kun tukialueet valitaan objektiivisia perusteita noudattaen, komissio voi varmistaa, että aluetuki keskitetään suurimmista ongelmista kärsiville alueille. Tämän perusteella komissio voi myös varmistaa, että tuet ovat tehokkaita. Aluetukikarttojen rajaamisessa sovellettavat perusteet on vahvistettu alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa(1). Suuntaviivoissa määrätään, että 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiset alueet määritellään NUTS II -tason alueiden perusteella (Belgian tapauksessa provinssien tasolla). Suuntaviivojen mukaan 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan alueiden pitäisi yleensä vastata NUTS III -tason alueita (Belgian tapauksessa hallintoalueita, arrondissements administratives) tai perustelluissa tapauksissa joitain muita yhtenäisiä maantieteellisiä alueita. Jäsenvaltiot voivat siis ehdottaa muitakin maantieteellisiä alueita kuin hallintoalueita 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi tukialueiksi. Tämä edellyttää kuitenkin, että kyseisistä alueista on saatavilla luotettavia kansallisen tason tilastotietoja. Jotkut jäsenvaltiot ovat käyttäneet tätä mahdollisuutta ja määritelleet aluetukikarttansa muiden maantieteellisten alueiden kuin NUTS III -tason alueiden perusteella. Joissakin tapauksissa on valittu alueita, jotka eivät pohjaudu hallintorakenteeseen (esim. bassins d'emploi Ranskassa, sistemi locali del lavoro Italiassa ja job opportunity zones Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Belgian viranomaiset esittävät ilmoituksessaan, että NUTS III -tason alueita ei enää voida pitää sopivina maantieteellisinä alueina rajattaessa Belgian aluetukikarttaa vuosille 2000-2006 (mikään alue Belgiassa ei täytä 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan tukialueelle asetettuja ehtoja, joten kyse on vain 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisista alueista). Sen sijaan viranomaiset ehdottavat NUTS V -tason käyttämistä (kunnat, communes). Viranomaisten mukaan tältä pohjin voidaan määritellä asianmukainen aluetukikartta. Komissio tutkii parhaillaan, täyttääkö Belgian ehdotus kaikki suuntaviivoissa asetetut muodolliset vaatimukset ja ehdot. Sen mielestä suuntaviivoissa vahvistettujen aluetukikarttojen määrittämisperusteiden pitäisi antaa jäsenvaltioille mahdollisuudet johdonmukaisten aluetukikarttojen ehdottamiseen. Normaalioloissa NUTS II -taso on komission mielestä sopiva maantieteellinen taso 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisten alueiden ja NUTS III -taso c alakohdan mukaisten alueiden määrittämiseen sekä johdonmukaisen aluepolitiikan harjoittamiseen. Tässä yhteydessä on kuitenkin hyvä ottaa huomioon muitakin tekijöitä. Kuten edellä mainittiin, suuntaviivoissa määrätään, että myös muita maantieteellisiä alueita kuin NUTS III -tason alueita voidaan käyttää 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisten alueiden määrittämiseen. Näin ollen jäsenvaltio voi käyttää perusyksikkönä sellaista maantieteellistä aluetta, jonka se uskoo soveltuvan parhaiten tukialueiden johdonmukaiseen rajaamiseen. Toissijaisuusperiaatteen mukaan asianomainen jäsenvaltio voi päättää, käyttääkö se tätä mahdollisuutta. Jos jäsenvaltio katsoo, että nykyinen NUTS II tai III -tason alueisiin perustuva luokittelu ei ole enää tarkoituksenmukainen, koska se ei kuvaa nykyistä talousaluejakoa, se voi pyytää, että Eurostat muuttaa vastaavasti sen NUTS II tai III -tason alueiden rajoja. NUTS-luokitusta onkin vuonna 1999 muutettu sekä Yhdistyneen kuningaskunnan että Irlannin osalta, koska maiden viranomaiset ovat tätä pyytäneet. (1) EYVL C 74, 10.3.1998.