KIRJALLINEN KYSYMYS E-0518/99

esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle

(8. maaliskuuta 1999)

Aihe: PHARE- ja TACIS -ohjelmien tuki vesivoimaloiden kehittämiseen

Olen kuullut, että vesivoimaloiden uudistamiseen ja niiden tehokkuuden parantamiseen sekä vaihtoehtoisten energialähteiden kehittämiseen Keski- ja Itä-Euroopan maissa ei myönnetä mitään tukea.

Siksi kysyn komissiolta seuraavaa:

1. Onko totta, että vesivoimaloiden uudistamiseen ja niiden tehokkuuden parantamiseen tai vaihtoehtoisten energialähteiden kehittämiseen ei myönnetä PHARE- ja TACIS -ohjelmien puitteissa lainkaan varoja?

2. Minkä perusteiden mukaisesti energiahankkeita tuetaan PHARE- ja TACIS -ohjelmien puitteissa?

3. Mitkä energiamuodot (vesi-, hiili-, kaasu- tai ydinvoima) kuuluvat rahoitustuen piiriin?

4. Kuinka varat jaetaan eri energiamuotojen kesken?

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus

(28. huhtikuuta 1999)

Tacis

Tacis-ohjelmasta rahoitetaan lukuisia hankkeita tehokkaan energiankäytön edistämiseksi uusissa itsenäisissä valtioissa ja Mongoliassa. Tacis-varoista käytettiin (vuosina 1991-1997) keskimäärin 10 prosenttia energia-alaan sekä 20 prosenttia ydinturvallisuuteen ja ympäristöasioihin. Tacis-varoista useissa kumppanimaissa rahoitettavissa strategisissa energiasuunnitelmissa korostetaan voimakkaasti kotitalouksien ja yritysten kulutuksen vähentämistä ja vaihtoehtoisten energialähteiden kehittämistä. Tähän yhdistyy perinteisen tuotantosektorin rakenneuudistuksen tukeminen. Esimerkiksi vuosina 1996-1998 käytettiin viisi miljoonaa euroa hiilialan rakenneuudistukseen Ukrainassa.

Tacis-ohjelman sisällä voidaan energiahankkeet jakaa (erillisestä ohjelmasta hallinnoitavaa ydinvoima-alaa lukuun ottamatta) kahteen ryhmään: a) energiasuunnittelu ja -tehokkuus (mukaan lukien perinteisten alojen rakenneuudistus ja vaihtoehtoisten lähteiden kehittäminen). Näitä rahoitetaan maakohtaisista toimintaohjelmista, ja b) energian jakeluverkostojen kehittely (kaasu- ja öljyputket), jota rahoitetaan Taciksen valtioiden välisestä ohjelmasta (Inogate-ohjelma).

Kaikki energiamuodot tulevat kyseeseen: vesi-, hiili-, kaasu- ja ydinvoima. Kumppanimaat ovat määritelleet aikaisemmin kysynnän mukaan suuntautuneen Tacis-ohjelman tärkeysjärjestyksen neuvotteluissaan yksi- tai kaksivuotisista toimintaohjelmistaan. Tämän ohjelmanlaatimisprosessin tuloksena yksittäisten energiamuotojen osuus vaihtelee maakohtaisesti. Ukrainassa painotetaan hiili- ja ydinvoimaa, kun taas Uzbekistanissa yksittäisistä tuotannonaloista keskeisiä olivat vuosina 1996-1998 kaasu ja sähkö.

Phare

Phare-ohjelmasta tuetaan energiapolitiikan, johon sisältyy myös tehokas energiankäyttö, kehittämistä maakohtaisten Phare-ohjelmien sekä useampia maita koskevien ohjelmien, mukaan lukien vuonna 1996 aloitettu Pharen useita maita koskeva energiaohjelma, välityksellä. Phare-varojen jakamisesta EU:n jäsenyyttä hakeneisiin maihin päätetään lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaisten tavoitteiden perusteella, jotka on määritelty liittymiskumppanuuksissa. Jos näihin ensisijaisiin tavoitteisiin liittyy energia-asioita tai energiaan liittyviä kysymyksiä kuten hiiliteollisuuden rakenneuudistus Puolassa ja Romaniassa tai ydinturvallisuuden parantaminen Liettuassa ja Bulgariassa, Phare-varoja voidaan periaatteessa käyttää.

Vaihtoehtoiset energialähteet

Uusiutuvien energiamuotojen kehittelyyn on Phare- ja Tacis-ohjelmista annettu runsaasti tukea, josta on ollut hyötyä energiankäyttöä koskevan hajautetun lähestymistavan kannalta. Useilla Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä uusissa itsenäisissä valtioissa toteutetuilla hankkeilla on helpotettu näitä energialähteitä koskevien investointihankkeiden yksilöimistä. Tällaisia energialähteitä voidaan kehitellä kuitenkin ainoastaan silloin, jos taloudellinen tilanne sen sallii ja energian hinta kestää kilpailun. Pharen ja Taciksen lisäksi näiden energiamuotojen kehittelyä on tutkittu ja edistetty muista yhteisön ohjelmista.