KIRJALLINEN KYSYMYS E-2633/98

esittäjä(t): Otto von Habsburg (PPE) neuvostolle

(1. syyskuuta 1998)

Aihe: EU:n ja Kroatian suhteet

Viittaan neuvostolle 31. maaliskuuta 1998 tekemääni kysymykseen (P-1110/98(1)) saamaani ylimalkaiseen ja erittäin epätyydyttävään vastaukseen, joka koski neuvoston puheenjohtajan Zagrebin vierailun perumista. Vierailu toteutui vasta 6. heinäkuuta.

1. Voiko neuvosto Kroatiaa vastaan esittämiensä yleisten ja perustelemattomien syytösten sijaan ilmoittaa suoraan, missä asioissa Zagreb ei ole todistettavasti täyttänyt kansainvälisiä velvoitteitaan?

2. Mitä tarkoittaa normaalilla kielellä byrokraattinen ilmaisu "alueellinen lähestymistapa ja ehdollisuuspolitiikka"?

3. Onko neuvosto tietoinen siitä, että tietyissä EU:n piireissä harjoitetaan järjestelmällisesti vihamielistä politiikkaa Kroatiaa vastaan, vaikka tämä valtio on ainoastaan esimerkillisesti puolustautunut ulkopuolista hyökkäystä vastaan eikä ole koskaan vähimmässäkään määrin uhannut yhtäkään naapurivaltiotaan?

Vastaus

(20. ja 21. joulukuuta 1998)

1. Pariisin/Daytonin rauhansopimuksen ja sittemmin Bonnin konferenssin (Bonn Peace Implementation Council (PIC)) päätelmien mukaisesti Kroatia on velvollinen luomaan olosuhteet, jotka edistävät pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden turvallista ja vapaaehtoista paluuta. YK:n väliaikaisen hallinnon (UNTAES) tehtävän päätyttyä Itä-Slavoniassa serbeihin kohdistettu fyysinen ja hallinnollinen häirintä on kuitenkin aiheuttanut jatkuvaa pakolaisvirtaa, pääasiassa Bosniaan, Jugoslavian liittotasavaltaan ja Länsi-Eurooppaan.

Ainoastaan voimakkaan kansainvälisen painostuksen jälkeen Kroatia on vihdoin vahvistanut hyväksyttävän ja kokonaisvaltaisen pakolaisten paluuta koskevan suunnitelman. Vielä jää nähtäväksi, miten kyseinen suunnitelma toteutetaan.

Korkea edustaja pyysi Kroatian viranomaisia useaan otteeseen käyttämään vaikutusvaltaansa Bosnian kroaatteihin, jotta nämä noudattaisivat liittovaltiossa tärkeimpiä Daytonin/Pariisin velvoitteita. Bonnin konferenssin johtoryhmän Zagrebissa olevat suurlähettiläät ryhtyivät toimiin Zagrebissa korostaakseen sitä, miten tärkeää Kroatian on jatkuvasti noudattaa Daytonin sopimusta.

Presidentti Tudjmanin 21. helmikuuta 1998 HDZ:n puoluekokouksessa pitämän puheen, joka sai osakseen kiivasta arvostelua kansainvälisen yhteisön taholta sekä sävynsä että sisältönsä puolesta, on katsottava olevan selvästi ristiriidassa Daytonin velvoitteiden kanssa.

Tämän johdosta neuvosto on useissa yhteyksissä tuonut esiin EU:n käsityksen, että Kroatia ei noudata velvoitteitaan ja se on kehottanut Zagrebia noudattamaan täysimääräisesti Daytonin/Pariisin sopimusta (erityisesti koskien erityissuhteita liittovaltioon), poistamaan esteet kaikkien pakolaisten paluulta, erityisesti Krajinassa, julkisesti ilmoittamaan sitoumuksensa sovitteluun, edistämään sisäistä demokratiaa ja osoittamaan sitoumuksensa Erdutin sopimukseen ja muihin sopimuksiin.

Puheenjohtajavaltion Zagrebin suurlähettiläs kehotti äskettäin ulkoasiainministeri Granicia viestittämään EU:n huolestuneisuudesta ja painotti sitä, että EU odottaa Kroatian johtajien käyttävän vaikutusvaltaansa HDZ-puolueeseen, jotta Bosnia ja Hertsegovina noudattaa kaikkia Daytonin sopimusten sitoumuksia.

2. Huhtikuussa 1997 neuvosto omaksui kokonaisvaltaisen strategian (niin kutsutun alueellisen lähestymistavan) suhteissaan Länsi-Balkanin valtioihin: Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Jugoslavian liittotasavalta, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja Albania. Päätettiin, että EU kehittää suhteitaan näihin valtioihin vähitellen, jotta alueen rauha ja vakaus lujittuisi, alue elpyisi taloudellisesti ja lähentyisi Eurooppaa. Tätä varten EU määritteli poliittiset ja taloudelliset edellytykset, jotka niiden on täytettävä saadakseen ensin tullietuuskohtelun, päästäkseen sitten osallistumaan PHARE-ohjelmaan ja vihdoin mukaan sopimuksiin. Neuvosto seuraa säännöllisesti näiden edellytysten toteutumista ja antoi asiasta päätelmät viimeksi 9. marraskuuta 1998.

3. Neuvosto ei yhdy siihen mielipiteeseen, että tietyt piirit EU:ssa harjoittavat järjestelmällisesti vihamielistä politiikkaa Kroatiaa kohtaan. EU:n lähestymistapa perustuu objektiivisiin perusteisiin, joita sovelletaan alueen kaikkiin valtioihin. EU:n suhtautuminen näihin valtioihin ja EU:n ja näiden valtioiden välisten suhteiden kehittyminen riippuu 29. ja 30. huhtikuuta 1997 tehdyissä neuvoston päätelmissä esitettyjen poliittisten ja taloudellisten edellytysten noudattamisesta.

(1) EYVL C 323, 21.10.1998, s. 114.