KIRJALLINEN KYSYMYS E-2373/01

esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) komissiolle

(8. elokuuta 2001)

Aihe: Poikkeusoperaatio Teteniassa ja Ingushiassa epäinhimillisissä oloissa asuvien teteenipakolaisten vastaanottamiseksi

Saksalaisten viranomaisten tuoreen päätöksen johdosta kaikki teteenit, jotka hakevat poliittista turvapaikkaa Saksasta ja joiden hakemus hylätään, karkotetaan takaisin lähtömaahansa. Tämä päätös on seuraus Saksan sisäministerin julistuksesta, jossa hän arvioi Venäjän sotilaallisten ja puolisotilaallisten joukkojen kotimaahan palautettuun väestöön kohdistamien kostotoimien uhan olevan perusteeton. Näin ollen poliittista turvapaikkaa hakevien henkilöiden kotiuttaminen ei olisikaan enää epäinhimillinen teko.

Lukuisat Teteniasta peräisin olevat uutiset kuitenkin kertovat humanitaarisen tilanteen olevan äärimmäisen huolestuttava. Pula elintarvikkeista ja lääkkeistä kasvaa, sairaalaverkostoa ei ole ja epidemioita puhkeaa. Vielä vakavampaa tietoa antavat tiedotusvälineiden ja kansalaisjärjestöjen selonteot, jotka kertovat sotilaallisen ja puolisotilaallisen venäläismiehityksen harjoittaman väkivallan olevan järjestelmällistä ja äärimmäisen raakaa. Erityisen vakavaa on siviiliväestön jatkuva ahdistelu, lukuisat pikateloitukset, kidutuksen yleisyys ja siviilien kidnappaukset muun muassa kiristystarkoituksessa.

Voisiko komissio kertoa, kuinka monta teteeniä kussakin EU:n 15 jäsenmaassa on saanut pakolaisen aseman? Eikö neuvosto katso, että tässä Tetenian traagisessa humanitaarisessa tilanteessa unionin pitäisi samalla tavalla kuin Bosnian hyväksi aloittaa poikkeuksellinen, jossa 15 jäsenmaata huolehtisivat tasapuolisesti kaikkien Teteniassa ja Ingushiassa epäinhimillisissä oloissa asuvien teteenipakolaisten vastaanottamisesta?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(22. lokakuuta 2001)

Komissiolle toimitetuissa turvapaikkaa koskevissa tilastoissa ei erotella samaan kansallisuusryhmään kuuluvia henkilöitä etnisen alkuperän mukaan.

Vuonna 1999 Venäjän kansalaiset eivät olleet kymmenen suurimman jäsenvaltioista turvapaikkaa hakevan kansallisuusryhmän joukossa, mutta vuonna 2000 he olivat kahdeksannella tilalla. He eivät olleet niiden kymmenen suurimman kansallisuusryhmän joukossa, joille myönnettiin kansainvälistä suojelua vuosina 1999 ja 2000. Vuoden 2001 ensimmäisten neljän kuukauden aikana, toistaiseksi vielä epätäydellisten tietojen perusteella Venäjän kansalaiset ovat Euroopan unionista turvapaikkaa hakevista kansallisuusryhmistä seitsemänneksi suurin ryhmä.

Turvapaikkakysymyksissä jäsenvaltioita sitovat pakolaisten oikeusasemaa koskevaan vuonna 1951 tehtyyn Geneven yleissopimukseen ja vuoden 1967 pöytäkirjaan sekä Euroopan ihmisoikeusyleissopimukseen perustuvat kansainväliset velvoitteet. Niitä velvoittavat myös Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston poliittiset sitoumukset, jotka tähtäävät uusien turvapaikkaa koskevien yhteisön säädösten laatimiseen. Keväästä 1999 komissio on esittänyt neuvostolle ja parlamentille useita aloitteita, joiden tavoitteena on saattaa nämä sitoumukset yhteisön säädösten muotoon. Kunnes tällaisia säädöksiä annetaan, on jäsenvaltioiden asia päättää turvapaikkapolitiikkansa mukaisesti myönnettävästä suojelusta voimassa olevaa yhteisön säännöstöä noudattaen. Neuvosto antoi 20. heinäkuuta 2001 direktiivin 2001/55/EY vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi(1). Direktiivi on saatettava osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä vuoden 2002 loppuun mennessä.

Toistaiseksi tilanne ei vielä ole sellainen, että se oikeuttaisi EU:n toteuttamaan erityisen vastaanotto-operaation. Tämä ei tarkoita sitä, että teteeneillä ei olisi päteviä yksittäisiä perusteita hakea ja saada kansainvälistä suojelua jäsenvaltioista kansainvälisten velvoitteiden nojalla. Tässä yhteydessä on todettava, että jos jokin jäsenvaltio kieltäytyy myöntämästä kansainvälistä suojelua joillekin henkilöille, näillä on oltava mahdollisuus hakea muutosta tällaiseen kielteiseen päätökseen tai osoittaa, että pakollinen kotiinpaluu asettaisi heidät hengenvaaraan tai ei olisi toteutettavissa.

Komissio on järjestelmällisesti tehnyt selväksi kaikille venäläisille keskustelukumppaneilleen, myös korkeimmalla tasolla, että se on hyvin huolestunut humanitaarisesta tilanteesta Pohjois-Kaukasiassa ja varsinkin valtiosta riippumattomien järjestöjen toimintaolosuhteista. Yhteisö antaa humanitaarista apua Tetenian sodasta kärsineelle siviiliväestölle Humanitaarisen avun toimiston (ECHO) kautta ja on avunantajista selkeästi suurin. ECHOn osuus kansainvälisestä avustuksesta Pohjois-Kaukasialle on 44 miljoonaa euroa. Tavoitteena on täyttää siirtymään joutuneiden henkilöiden ja kaikkein heikoimmassa asemassa olevien väestönosien perustarpeet Teteniassa sekä sen naapurimaissa, erityisesti Inguiassa ja Dagestanissa, joissa on 170 000 Teteniasta siirtymään joutunutta henkilöä. Avussa keskitytään lähinnä elintarvikkeisiin, elintarvikevarmuuteen, terveydenhuoltoon, hätäapuun, majoitukseen ja vedenjakeluun.

(1) EYVL L 212, 7.8.2001.