KIRJALLINEN KYSYMYS P-0892/02 esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle. Rajat ylittävät lääkärisopimukset.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0226 - 0227



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0892/02 esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle (22. maaliskuuta 2002) Aihe: Rajat ylittävät lääkärisopimukset Onko komissio tietoinen De Limburger -lehdessä 6. helmikuuta 2002 julkaistusta artikkelista Ontevreden patiënten willen Duitse arts (Tyytymättömät potilaat haluavat saksalaisen lääkärin) ja alankomaalaisen parlamentin jäsenen Frans Weekersin Trouw-lehdessä, myös 6. helmikuuta 2002 julkaisemasta artikkelista Patient moet in EU kunnen shoppen (Potilaan on voitava vertailla eri vaihtoehtoja EU:ssa)? Onko komissio tietoinen, että Alankomaiden sairausvakuutuslaissa määrätään, että sairausvakuutusrahastot voivat tehdä sopimuksia vain alankomaalaisten lääkärien kanssa, ja katsooko sekin, että tällaiset kansallisuusvaatimukset ovat ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa? Katsooko komissiokin, että rajat ylittävät lääkärikontaktit voivat vähentää raja-alueiden lääkäripulaa, ja onko se valmis antamaan yksityiskohtaisempia sääntöjä näistä asioista? Jos näin on, miten ja missä aikataulussa se aikoo toimia? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2002) Komissio on tietoinen siitä, että terveyspalvelujen tarjonta EU:ssa on saanut osakseen runsaasti huomiota tiedotusvälineissä viimeksi kuluneina kuukausina. Tämä on ollut seurausta yhteisön tuomioistuimen 12. heinäkuuta 2001 asioissa Smits ja Peerbooms (C-157/99) sekä Vanbraeckel (C-368/98) antamista tuomioista. Näissä tuomiossa sekä asiassa Kohll (C-158/96) ja asiassa Decker (C-120/95) 28. huhtikuuta annetuissa tuomioissa tuomioistuin on lausunut sellaisten terveydenhoitokulujen korvaamisesta, jotka ovat aiheutuneet muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka järjestelmän piiriin henkilö kuuluu. Näissä tuomioissa yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, ettei yhteisön oikeus vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan päättää omista sosiaaliturvajärjestelmistään ja että tilanteissa, joissa yhteisön tason yhdenmukaistamista ei ole toteutettu, kukin jäsenvaltio sääntelee omalla lainsäädännöllään ehtoja, jotka koskevat oikeutta tai velvollisuutta liittyä sosiaaliturvajärjestelmään, sekä ehtoja, joiden perusteella oikeus korvauksiin syntyy. Jotta siirtotyöläisiä voitaisiin suojella niiltä kielteisiltä vaikutuksilta, joita toisistaan poikkeavien kansallisten sosiaaliturvasäännösten soveltaminen saattaa aiheuttaa, asetuksella 1408/71 sovitetaan yhteen kansalliset sosiaaliturvajärjestelmät. Asetuksessa säädetään useista sellaisista tilanteista, joissa toisessa jäsenvaltiossa saadusta hoidosta koituneet kustannukset voidaan korvata. Se ei kuitenkaan sisällä lainkaan säännöksiä kyseisen jäsenvaltion ulkopuolelle sijoittautuneiden lääkäreiden kuulumisesta sopimusjärjestelmään. Tuomioistuin toteaa edellä mainituissa tuomioissa, että lukuun ottamatta edellä mainittuun asetukseen sisältyviä tapauksia, jäsenvaltioiden on sosiaaliturvan järjestämiseen liittyvää toimivaltaansa käyttäessään noudatettava yhteisön oikeutta ja erityisesti perustamissopimuksen 49 artiklan mukaista palvelujen tarjonnan vapauden periaatetta. Tuomioistuin muistutti, että terveydenhoitotoiminta on tässä artiklassa tarkoitettu palvelu. Edellä esitetty muodostaa näin ollen taustan, jota vasten komission on arvioitava kaikki arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman lain kaltaiset lait. Komissio ei tässä tapauksessa ollut tietoinen kyseisestä laista. On todettava, että jäsenvaltiot ovat ensi sijassa vastuussa sen varmistamisesta, että niiden lainsäädäntö on yhteisön oikeuden ja sitä koskevien tuomioistuimen tulkintojen mukaista. Näin ollen ja kun otetaan huomioon tuomioistuimen oikeuskäytännön vaikutukset ja soveltamisala, komissio haluaa aloittaa vuoropuhelun jäsenvaltioiden kanssa erityisesti keskustellakseen suunnitelluista toimenpiteistä. Vasta kun tämä kuulemismenettely on saatu päätökseen, komissio voi arvioida, onko yhteisön lainsäädännön antaminen tarpeen. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät kaksi kysymystä tutkitaan noudattamalla edellä kuvattua lähestymistapaa.