ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3186/97 komissiolle esittäjä(t): Eva Kjer Hansen (ELDR) (9. lokakuuta 1997) Aihe: Sairauskorvausasioiden hallinnointi komissiossa Voiko komissio vahvistaa 19. syyskuuta 1997 ilmestyneessä BT-lehden numerossa julkaistun tiedon, jonka mukaan komission sisäisessä sairauskorvausasioiden hallinnossa työskentelee 130 toimihenkilöä? Voiko komissio esittää sairauskorvausasioiden hallinnossa työskenteleviä toimihenkilöitä koskevan organisaatiokaavion? Miten komissio kommentoi väitettä, että yksityisellä sektorilla samojen tehtävien hoitamiseen tarvittaisiin vain 20 henkilöä? Aikooko komissio järjestää asiaa koskevan tarjouskilpailun? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (21. marraskuuta 1997) Henkilöstösääntöjen 72 artiklassa perustettu yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä kattaa talous- ja sosiaalikomitean, komission, neuvoston, tuomioistuimen, tilintarkastustuomioistuimen, parlamentin, alueiden komitean, oikeusasiamiehen, Joint European Torus -yhteisyrityksen, Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön sekä Euroopan koulutussäätiön, Euroopan lääkearviointiviraston, Euroopan ympäristökeskuksen, sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen, Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen ja yhteisön kasvilajikeviraston. Tämä merkitsee noin 77 000 edunsaajaa noin sadassa maassa. Asianomainen komission yksikkö hoitaa myös Eurooppa-koulujen ja Firenzen yliopistollisen Eurooppa-instituutin opettajien sairausvakuutusjärjestelmien hallinnon. Komission yksikön IX-B-5 palveluksessa olevien sairausvakuutusasioita hoitavien virkamiesten määrä jakautuu seuraavasti: palkkaluokka A: 4 palkkaluokka B: 26 palkkaluokka C: 79 palkkaluokka D: 1 Yksikön hallintokaavio, jossa eivät ole mukana työtapaturma- ja ammattitautivakuutuskysymyksiä hoitavat henkilöt, toimitetaan suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle. On syytä myös huomata, että tiettyjen henkilöiden tehtävät jakautuvat toisaalta sairauksiin liittyvien kysymysten ja toisaalta työtapaturmiin ja ammattitauteihin liittyvien kysymysten kesken. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät luvut eivät näytä sisältyvän tilintarkastustuomioistuimen kertomukseen, jossa tehtiin vain ohjeellisia vertailuja kansallisiin vakuutusjärjestelmiin. On selvää, että tällaiset vertailut ovat vaikeita, koska kansallinen järjestelmä on tavallisesti yksikielinen, kattaa vain yhden maan, yhden valuutan ja pystyy tietenkin hyödyntämään mittakaavaetuja. Komissio on kuitenkin pannut merkille tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen sisältämät huomautukset mahdollisista leikkauksista sairauskorvaustoiminnan hallintokuluihin, minkä selvittäminen on tällä hetkellä annettu toimielinten välisen työryhmän tehtäväksi. Koska tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa ei ehdoteta yksityiseen sektoriin turvautumista, komissio ei aio yksityistää yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän hallintoa.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3018/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Metsätalous Viite: Euroopan unionin metsätalouden tila ja ongelmat sekä metsäpolitiikan mahdollisuudet (CES 476/97) ((EYVL C 206, 7.7.1997, s. 128. )). Maatalouspolitiikan alalla uudelleenmetsittäminen on olennaisen tärkeää, sillä sen avulla voidaan lievittää YMP:n uudistamisessa käyttöön otetun kesannoinnin vaikutuksia, ratkaista osaltaan puun vähyydestä johtuvaa ongelmaa ja suojata ympäristöä. Voiko komissio pyrkiä siihen, että EU:n metsästrategian pääsuuntaus olisi varmistaa ja tukea edellytyksiä, joita tarvitaan tuottavassa ja ympäristöystävällisessä metsätaloudessa ja -teollisuudessa, sekä kehittää maaseuturakenteita ja teollisuuden alan talouden tilaa? Onko mahdollista, että unioni käyttäisi varojaan metsien suojeluun ja maaseutualueiden tukemiseen sekä tutkimus-, koulutus- ja tiedotustarkoituksiin tarjoamalla samalla neuvonta-apua? Metsäalan yhteensovittamista olisi vahvistettava. Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3017/97 ja E-3018/97 (7. marraskuuta 1997) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Euroopan unionin metsätalouden tilasta ja ongelmista sekä metsäpolitiikan kehittämismahdollisuuksista. Komission mielestä kyseinen selvitys on erittäin hyvä, ja se on samaa mieltä monista siinä esitetyistä seikoista, erityisesti kestävän metsänhoidon käsitteestä, johon sisältyy sekä taloudellisia ja ympäristöä koskevia että sosiaalisia näkökulmia. Komissio on yhtä mieltä myös metsien ja metsäteollisuuden merkityksestä maaseudun työllistäjänä ja tulonlähteenä. Komissio antaa vielä tämän vuoden aikana maatalouden metsätoimenpiteiden soveltamista koskevan kertomuksen, jossa korostetaan kyseisten toimenpiteiden taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia. Yhteisön metsäalan hyväksi toteuttamia toimia käsitellään myös maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän parlamentin valiokunnan mietinnössä (A4-0414/96). Vastauksena 30. tammikuuta 1997 annettuun parlamentin päätöslauselmaan yhteisön metsästrategiasta (Thomasin mietintö) komissio tekee vuoden 1999 alussa ehdotuksen Euroopan metsästrategiaksi, jossa otetaan huomioon muun muassa Agenda 2000 -asiakirjan ((Asiak. KOM(97) 2000 lopullinen. )) tavoitteet.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3157/97 komissiolle esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Oikeudellinen perusta ja budjettikohdat B3-4103 ja B3-4104 Ensi vuoden 1998 talousarviossa määrärahoja ei ole esitetty budjettikohdille B3-4103 ja B3-4104 eli köyhyyden torjumiselle ja toimille vanhusten hyväksi. Mihin toimenpiteisiin komissio on aikonut ryhtyä oikeudellisen perustan varmistamiseksi näille budjettikohdille? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (28. marraskuuta 1997) Komissio odottaa erittäin kiinnostuneena Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita vireillään olevissa asioissa (C-106/96, C-239/96 ja C-240/96), jotka koskevat yhteisön toimivaltaa toimia ikääntyviin henkilöihin ja sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyvissä asioissa lainsäädännöllisten päätösten puuttuessa. Asiaa C-106/96 käsitellyt istunto pidettiin 4. marraskuuta 1997. Komissio tarkastelee parhaillaan kaikkia niitä mahdollisuuksia, joita uusi Amsterdamin sopimus avaa sitten, kun se on kaikissa viidessätoista jäsenvaltioissa tapahtuneen ratifioinnin tuloksena tullut voimaan, jatkaakseen toimiaan ikääntyviin henkilöihin ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan liittyvissä asioissa.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0076



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3086/97 komissiolle esittäjä(t): Jessica Larive (ELDR) (19. syyskuuta 1997) Aihe: Paloöljyä koskeva direktiiviluonnos Voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin, jotka koskevat sen ehdotusta paloöljydirektiivin 76/769/ETY ((EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201. )) muuttamiseksi? 1. Onko uusi paloöljyehdotus todellakin teknistä kehitystä vastaava muutos, kuten todetaan direktiivissä 89/678/ETY ((EYVL L 398, 30.12.1989, s. 24. )), jolla muutetaan direktiiviä 76/769/ETY? 2. Onko komissio tehnyt perinpohjaisen tutkimuksen asiaan liittyvistä todellisista riskeistä sekä ehdotetun toimen tehokkuudesta riskien vähentämisessä? Jos on, mitkä ovat tutkimuksen tulokset? 3. Missä määrin komissio on tietoinen siitä, että terveysriski johtuu suurelta osin öljylampuista, jotka eivät ole riittävän turvallisia, ja mitä toimenpiteitä se on suunnitellut tämän riskin vähentämiseksi? 4. Missä määrin komission mielestä on oikeutettua, että ehdotetulla toimella on suuria taloudellisia vaikutuksia tiettyihin Euroopan unionissa toimiviin yrityksiin, vaikka käytettävissä on vaihtoehtoisia tehokkaita toimia, joilla olisi huomattavasti vähemmän kielteisiä vaikutuksia kyseisiin yrityksiin? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (14. lokakuuta 1997) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastauksiin, jonka komissio antoi rouva Jacksonin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2302/97 ja herra Cassidyn esittämään kirjalliseen kysymykseen P-2377/97 ((EYVL C 60, 25.2.1998, s. 122. )), herra Kellett Bowmanin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2415/97 ((EYVL C 60, 25.2.1998, s. 130. )) ja rouva Peijsin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2763/97 ((EYVL C 102, 3.4.1998, s. 113. )).
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3090/97 komissiolle esittäjä(t): Lissy Gröner (PSE) (3. lokakuuta 1997) Aihe: EU:n Mittel- ja Unterfrankenin hallintopiireille myöntämät määrärahat 1. Kuinka paljon EU:n tukea on myönnetty vuodesta 1995 lähtien koko Baijerille ja erityisesti Mittel- ja Unterfrankenin hallintopiireille? 2. Mistä hankkeista ja rahastoista näitä määrärahoja on myönnetty? 3. Mitä konkreettisia hankkeita on toteutettu seuraavien kohderyhmien osalta: - naiset - nuoret - pitkäaikaistyöttömät ja miten paljon kullekin ryhmälle on myönnetty määrärahoja? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin kommission puolesta antama täydentävä vastaus (11. joulukuuta 1997) Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3675/97 komissiolle esittäjä(t): Johannes Swoboda (PSE) (10. marraskuuta 1997)

Aihe: Agenda 2000 - vaikutukset Itävallan EU:lle maksamiin nettomaksuihin

Itävalta on nykyään - suhteellisesti ajateltuna - eräs EU:n suurimmista nettomaksajista: Itävallan vuotuiset nettomaksut ovat vuoteen 1999 saakka noin 0,5 - 0,6 % maan bruttokansantuotteesta eli lähes 13 miljardia sillinkiä.

Komission ehdotus Agenda 2000 -asiakirjaksi merkitsisi kuitenkin Itävallan valtionvarainministeriön laskelmien mukaan lisäkustannuksia Itävallalle. Ministeriön laskelmien mukaan Itävallan nettomaksut olisivat vuonna 2006 noin 27,4 miljardia sillinkiä.

Onko komissio tietoinen näistä laskelmista ja onko komissio päätynyt omissa laskelmissaan samanlaisiin tuloksiin?

Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (10. joulukuuta 1997)

Agenda 2000:ssa ((KOM (97) 2000 lopullinen. )) on selvästi ilmaistu, että laajentuminen tulee väistämättä merkitsemään huomattavia lisäkuluja nykyisille 15 jäsenvaltiolle. Nettosaajien saamat rahamäärät supistuvat ja vastaavasti muiden maksamat rahamäärät kasvavat. Tämä heikkeneminen on ennustettavissa tulevien jäsenvaltioiden taloudellisen luonteen vuoksi. Itävalta ei tee poikkeusta tähän kehitykseen.

Agenda 2000:n keskeinen näkökohta on varojenkäyttöpolitiikan uudistaminen. On kuitenkin mahdotonta sanoa, miten varojenkäyttö tosiasiassa kehittyy seuraavien rahoitusnäkymien aikana, koska paljon riippuu siitä, hyväksytäänkö ehdotetut politiikat ja missä muodossa. Ratkaisuja ei ole vielä tehty.

Kuten komissio osoitti muistiossaan Talousarvion rahoitusosuudet, EU:n menot, budjettitasapaino ja jäsenvaltioiden suhteellinen vauraus ((SEC (97) 1918. )), talousarvion rahoitusosuudet ovat muuttuneet ja muuttuvat edelleen tasapuolisemmiksi.

Komissio ei ole perehtynyt arvoisan Euroopan parlamentin jäsenen esittämiin Itävallan valtiovarainministeriön laskelmiin. On kuitenkin tärkeää ymmärtää, että jäsenvaltioiden talousarvion nettotilanteen arvioimiseksi ei ole yhtä ainoaa mittapuuta. Tällaisten arvioiden laskemiseksi on välttämätöntä tehdä olettamuksia esimerkiksi menojen määritelmästä, menojen edunsaajista ja menojen käsittelystä kirjanpidossa. Näillä olettamuksilla on keskeinen tehtävä talousarviotilanteiden arvioinnissa, ja ne selittävät, miksi samaa jäsenvaltiota koskevat arviot voivat usein poiketa toisistaan huomattavasti. Tämän huomioon ottaen komissio ei esitä budjettipäätöksiin liittyviä tietoja eikä se sovella mitään erityistä menetelmää niiden arvioimiseksi.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0140



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3335/97 komissiolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (22. lokakuuta 1997) Aihe: Sellafieldin jälleenkäsittelylaitos, Iso-Britannia Euroopan komissio antoi 10. syyskuuta lausunnon ydinjätteen käsittelystä Sellafieldin jälleenkäsittelylaitoksessa. Laitoksen toiminnasta vastaavan British Nuclear Fuels Ltd:n (BNFL), Ison-Britannian hallituksen ja ¨asiantuntijoiden ryhmän¨ antamien tietojen mukaan komissio ilmoitti, että jälleenkäsittely ¨ei todennäköisesti aiheuta terveyden, veden, maaperän tai toisen valtion ilmatilan kannalta merkittävää radioaktiivista saastetta¨. Voiko komissio antaa yksityiskohtaisia tietoja niistä tiedoista, joita BNFL, Ison-Britannian hallitus ja ¨asiantuntijoiden ryhmä¨ ovat toimittaneet sille tästä asiasta? Ketkä kuuluvat jäseninä tähän ¨asiantuntijoiden ryhmään¨ ja millä perusteella heidät on nimitetty? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 1997) Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 37 artiklaan perustuvasta yleisten tietojen toimittamisesta komissiolle vastaa se jäsenvaltio (hallituksensa kautta), jossa suunnitelma toteutetaan, eikä suunnitelman toteuttaja. Komissiolla ei ole valtuuksia kyseisten tietojen levittämiseen, mutta tiedot toimittanut jäsenvaltio voi tehdä niin yksityishenkilön tai jonkin organisaation pyynnöstä. Yleisiä tietoja koskevissa komission lausunnoissa siteeratulla asiantuntijaryhmällä tarkoitetaan tieteellis-teknisen komitean 31 artiklan nojalla nimeämää ryhmää, johon 37 artiklassa viitataan. Ryhmän jäsenillä on oltava komissiolle toimitettujen yleisten tietojen arvioimiseksi tarvittava henkilökohtainen asiantuntemus.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2885/97 komissiolle esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) (17. syyskuuta 1997) Aihe: Leuvenissa sijaitsevalle Donaldsonin tehtaalle myönnettävät EU-avustukset Voiko komissio ilmoittaa, onko Euroopan unionin avustuksia myönnetty laajentumissuunnitelmien tukemiseksi Belgian Leuvenissa sijaitsevalle Donaldsonin tehtaalle, jossa tuotetaan kennosuodattimia ja kaasujenpoistoyksiköitä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (8. lokakuuta 1997) Leuvenissa sijaitsevalle Donaldson-nimiselle yritykselle ei ole myönnetty minkäänlaista tukea rakennerahastoista, koska kyseinen alue ei kuulu näiden rahastojen alueellisten tavoitteiden tukikelpoisiin alueisiin.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2747/97 komissiolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Iso-Britannian Cumbriassa Sellafieldin ydinvoimalassa sattunut episodi Kesäkuun 19. päivänä 1997 yhdessä vanhentuvista Magnox-reaktoreista Calder Hallissa Sellafieldissä Iso-Britanniassa sattui eräs episodi. Sellafieldiä johtavan yhtiön, British Nuclear Fuels Ltd:n (BNFL:n) mukaan säätösauva laskettiin kytkentätoiminnan aikana alemmaksi reaktorin ytimeen kuin on tarpeen. Reaktorin teho laski silloin alle 15 MW:n ja BNFL:n mukaan reaktori pysäytettiin automaattisesti. Ovatko BNFL ja/tai brittiviranomaiset tiedottaneet komissiolle tästä episodista? Jos näin on tehty, mitä tietoja ne toimittivat komissiolle? Mitä toimia komissio on toteuttanut ja/tai mitä toimia se aikoo toteuttaa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 1997) Komissio ei ole saanut Yhdistyneestä kuningaskunnasta virallista ilmoitusta Calder Hallissa sattuneesta tapauksesta. Yhdistyneen kuningaskunnan turvallisuusviranomaisilla on vastuu lupien antamisesta ydinvoimalaitoksille ja turvallisuuden ja menettelytapojen noudattamisen varmistamisesta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tehdyissä tiedusteluissa on kuitenkin käynyt ilmi, että tapaus on määritelty ¨tason 0 tapaukseksi¨ Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) laatiman kansainvälisen ydinonnettomuuksien asteikon (INES) perustella eli sillä ei ole merkitystä turvallisuuden kannalta.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0098



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2902/97 komissiolle esittäjä(t): W.G. van Velzen (PPE) ja Ria Oomen-Ruijten (PPE) (17. syyskuuta 1997) Aihe: Vastuu Elokuun alussa Zelzatessa Belgiassa paljastui mittasuhteiltaan erittäin suuri maaperän saastumistapaus, jonka syynä olivat testitulosten mukaan polysykliset aromaattiset hiilivedyt. Ilmakehään leviäviä polysyklisiä hiilivetyjä on havaittu heikompina pitoisuuksina niinkin kaukana kuin Zealandin ja Flanderin raja-alueella etenkin Sas van Gentissä ja Axelissa Alankomaissa. Saastuttamisesta epäillään kemianalan yritystä. Voiko komissio tehdä selkoa menettelystä, jonka avulla belgialainen saastuttaja saataisiin vastaamaan Zealandin ja Flanderin alueelle aiheuttamastaan vahingosta? Jos Belgian viranomaiset eivät pysty määrittämään varmasti polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen päästöistä Zelzatessa vastaavaa saastuttajaa, kenen puoleen Alankomaissa vahinkoa kärsineet voivat kääntyä korvausta saadakseen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (10. marraskuuta 1997) Komissio viittaa tämän asian osalta vastauksiin, jotka se on antanut parlamentin jäsenen Johanna Boogerd-Quaakin esittämään kirjalliseen kysymykseen P-2879/97 ((Ks. sivu 90. )) ja tämän kysymyksen esittäneiden parlamentin jäsenten aiempaan kirjalliseen kysymykseen E-2900/97 ((Ks. sivu 97. )). Tuomiovaltaa ja tuomioiden täytäntöönpanoa siviili- ja kauppa-asioissa koskevissa Brysselin ja Luganon yleissopimuksissa määrätään menettelyistä, joita noudatetaan saastuttajan vastuun selvittämiseksi. Näiden yleissopimusten ja niihin perustuvan oikeuskäytännön mukaan sekä saastuttamisen tapahtumapaikan (Belgia) että vahinkojen ilmenemispaikan (Alankomaat) tuomioistuimet ovat toimivaltaisia tässä asiassa. Tuomarin on päätettävä kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjen mukaisesti, kumman maan kansallista lainsäädäntöä ja vastuuvelvollisuussääntöjä asiaan sovelletaan.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2612/97 komissiolle esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Luonnonmukaisen maanviljelyn menetelmät Luonnonmukaista karjankasvatusta koskevassa asetuksessa ehdotetaan, että eläintä kohden ei saa antaa enempää kuin kaksi perinteisen lääketieteen mukaista hoitoa vuodessa tai eläimen elinikänä. Mikä on komission suositusten tieteellinen perusta? Estetäänkö tällä käytännössä matokuurien antaminen emälampaille? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1997) Komission ehdotukseen ((KOM(96) 366. )) maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY) N:o 2092/91 täydentämisestä kotieläintuotannon osalta ((EYVL L 198, 22.7.1991. )) liittyy säännös, jolla kielletään sellaisista eläimistä peräisin olevien luonnonmukaisten tuotteiden myynti, joita on hoidettu useammin kuin kahdesti perinteisen lääketieteen mukaisin hoidoin, lukuun ottamatta loisten torjuntaa. Tämä säännös ei koske loisten torjuntaa (kuten emälammasten matokuureja) ja siten nämä hoidot olisivat sallittuja. Luonnonmukaisessa karjanhoidossa eläinten terveyteen liittyy kolme keskeistä periaatetta: taudeille vastustuskykyisten rotujen valinta, luonnonmukaisesti valmistettujen rehujen käyttö ja tilavat elinolosuhteet. On olemassa todisteita siitä, että tauteihin liittyvät ongelmat ovat vähäisempiä näitä periaatteita sovellettaessa ja että perinteisen lääketieteen mukaisia hoitoja tarvitaan ainoastaan poikkeustapauksissa. Tieteellinen todistusaineisto otetaan luonnonmukaisessa maataloudessa huomioon, mutta se ei ole sääntöjen kehittämisessä ensisijainen näkökohta. Luomutuotanto on erillinen tuotantomuoto, jota koskevat erilliset tuotemerkinnät ja jossa varmistetaan, että tuotteen laatu vastaa luomutuotteita koskevia kuluttajien vaatimuksia. Luonnonmukaisen karjankasvatuksen rajoitukset ja erityisesti perinteisen lääketieteen tuotteiden käyttörajoitukset otettiin käyttöön sen jälkeen, kun jäsenvaltioiden nykyisiä luonnonmukaiseen maatalouteen liittyviä käytäntöjä ja kuluttajien näihin käytäntöihin liittyviä odotuksia oli tutkittu huolellisesti. Tässä yhteydessä perinteisten lääkkeiden käyttöä on rajoitettava mahdollisimman paljon. Parlamentti antoi toukokuussa 1997 järjestetyssä istunnossaan lausuntonsa komission ehdotuksesta tutkittuaan yksityiskohtaisesti ehdotettuja tuotantostandardeja ja vahvisti rajoitettuja hoitoja koskevan perusperiaatteen.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0010



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2039/97 komissiolle esittäjä(t): Bernhard Rapkay (PSE) (13. kesäkuuta 1997) Aihe: EU-varojen saanti itäisellä Ruhrin alueella (Dortmundin kaupunki, Hammin kaupunki, Unnan alue) Minkälaisia summia ja mitä toimenpiteitä varten EU on myöntänyt varoja itäiselle Ruhrin alueelle vuosina 1995 ja 1996 seuraavista lähteistä: 1. Euroopan aluekehitysrahasto 2. Euroopan sosiaalirahasto 3. EU:n tutkimusohjelmat 4. EU:n koulutusohjelmat 5. EU:n nuoriso-ohjelmat 6. EU:n ympäristöohjelmat 7. EU:n energiaohjelmat 8. EU:n muut ohjelmat. Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama täydentävä vastaus (13. marraskuuta 1997) Komissio antaa seuraavat tiedot täydennyksenä 3. heinäkuuta 1997 ((EYVL C 391, 23.12.1997, s. 151. )) antamaansa vastaukseen. Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2348/97 neuvostolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (18. heinäkuuta 1997) Aihe: Punaisten khmerien johtajien saattaminen tuomioistuimeen Amnesty Internationalin vähän aikaa sitten julkaisemassa kertomuksessa pyydettiin kansainvälisen yhteisön apua, jotta Punaisten khmerien johtajat, joiden uskotaan olevan vastuussa Kambodzassa tapahtuneista törkeistä ihmisoikeuksien loukkauksista, saataisiin tuomioistuimeen ja jotta heille voitaisiin taata oikeudenmukainen oikeudenkäynti. Amnestyn mukaan Kambodzan oikeusjärjestelmää rasittaa jatkuva oikeudenmukaisuuden ja avoimuuden puute. Lisäksi pyrkimykset uudistusten käyttöönottoon ovat kariutuneet koalitiohallituksen sisäisiin jännitteisiin. Tämän vuoksi Kambodzan oikeusjärjestelmä joutuu suunnattomiin vaikeuksiin yrittäessään varmistaa Punaisten khmerien johtajille kansainvälisten oikeudenmukaisuusstandardien tasoisen oikeudenkäynnin. Koska niihin syytteisiin, jotka tullaan todennäköisesti esittämään Punaisten khmerien johtajille, sisältyy myös Geneven sopimuksen rikkominen - joka kuuluu kansainväliseen oikeuskäytäntöön - voidaan Punaisten khmerin johtajat saattaa tuomioistuimeen missä hyvänsä valtiossa. Mitä toimenpiteitä neuvosto aikoo toteuttaa varmistaakseen sen, että Punaisten khmerien johtajat, joita syytetään törkeistä ihmisoikeuksien loukkauksista, saavat osakseen oikeudenmukaisen tuomioistuinkäsittelyn EU:n jäsenvaltioissa, jotta ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyneet rikolliset, jotka ovat vaivanneet Kambodzaa vuosikymmeniä, voitaisiin saattaa tuomioistuimeen? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2348/97 ja E-2744/97 (17. marraskuuta 1997) 1. Euroopan unioni on seurannut huolestuneena viimeaikaista kehitystä Kambodzssa.Erityisesti se on vedonnut kuningas Sihanoukiin ja molempiin rinnakkaispääministereihin Ung Huotiin ja Hun Seniin saadakseen poliittista takeita siitä, että Kambodzssa palataan pian normaaliin perustuslailliseen järjestelmään. Euroopan unioni ilmaisi huolestumisensa pikaoikeudenkäynneissä esitettyjen syytösten sekä 5. heinäkuuta 1997 tehdyn vallankaappauksen yhteydessä tapahtuneiden katoamisen vuoksi. Euroopan unioni vaatii, että tapahtumat selvitetään perusteellisesti ja että ihmisoikeuksia ryhdytään viipymättä jälleen kunnioittamaan. Kambodzsan hallitus on vahvistanut asian tältä osin. 2. Punaisilla khmereillä on ollut ratkaiseva osa Kambodzsan viimeaikaisessa kriisissä, joka on johtanut prinssi Ranarriddhin syrjäyttämiseen pääministerin tehtävistä. Ne pitävät sitä paitsi edelleen hallussaan maan pohjoisosan alueita. Euroopan unioni kannattaa neuvotteluratkaisua kaikkien niiden osapuolten välillä, jotka ovat valmiita hyväksymään perustuslaillisen järjestelmän kansalliseen sovintoon pääsemiseksi. On selvää, että Geneven yleissopimuksessa määriteltyihin ihmiskuntaa vastaan tehtyihin julmuuksiin ja rikoksiin syyllistyneet on mahdollisimman pian saatettava oikeuden eteen.