KIRJALLINEN KYSYMYS E-0099/01 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. BSE: korvaukset karjankasvattajille.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0118 - 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0099/01 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (29. tammikuuta 2001) Aihe: BSE: korvaukset karjankasvattajille Kuluttajien terveyden suojelemiseksi toteutettaviin, BSE-tautiin liittyviin erilaisiin toimenpiteisiin kuuluu yli 30 kuukauden ikäisten nautojen, joita pidetään erikseen määriteltynä riskiaineksena, vetäminen markkinoilta. Vaikka kyse on yhteisön laajuisesta päätöksestä, toimenpiteen toteuttaminen on annettu kansallisten hallitusten tehtäväksi. Tästä seuraa eriarvoisuutta sen mukaan, mikä kansallinen hallitus tai minkä alueen hallitus maksaa korvauksia karjankasvattajille. Eroja ei ole vain nautojen markkinoilta vetämisen korvauksissa, vaan joissakin tapauksissa karjankasvattajat saavat muuta täydentävää tukea, kuten korvauksia tulonmenetyksistä. Lisäksi eräissä tapauksissa hallintoviranomaiset maksavat karjan tai tilalla kuolleiden erikseen määriteltyyn riskiainekseen kuuluvien eläinten pois viemisestä aiheutuvat kulut ja turvaavat kuljetusten ja tuhoamisen turvallisuuden, kun taas toisissa tapauksissa kyseiset kustannukset lankeavat maksettavaksi viljelijälle, joka on yleensä pienkarjankasvattaja, jolla on noin 15 nautaa. Tunteeko komissio nämä tosiseikat? Voiko komissio ilmoittaa, millaisia hintoja ja korvauksia muissa Euroopan unionin valtioissa maksetaan karjankasvattajille tuhottavaksi tarkoitettujen nautojen poistamisesta markkinoilta? Voiko komissio ilmoittaa myös, mitkä maat jättävät karjan ja erikseen määritellyn riskiaineksen poiskuljettamisen viljelijöiden maksettavaksi? Eikä komissio katso, että sekä korvaukset että karjan ja erikseen määritellyn riskiaineksen hävittämisjärjestelmät ja vastuu olisi harmonisoitava Euroopan tasolla? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 2001) Missään yhteisön säännöksissä ei määrätä yli 30 kuukauden ikäisten eläinten pakollisesta teurastamisesta, eikä kyseisiä eläimiä katsota erikseen määritellyksi riskiainekseksi lukuun ottamatta niitä ruhonosia, jotka on lueteltu tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden vuoksi riskin aiheuttavan aineksen käytöstä ja päätöksen 94/474/EY muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 tehdyssä komission päätöksessä 2000/418/EY(1). Poikkeuksellisista tukitoimenpiteistä naudanliha-alalla 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2777/2000(2) ei hyväksytty yksinomaan yli 30 kuukauden ikäisten eläinten testauksen edistämiseksi, vaan myös markkinatukitoimenpiteenä sellaisten eläinten poistamiseksi naudanlihamarkkinoilta, jotka olisi muussa tapauksessa teurastettu kulutusta varten ja jotka olisivat entisestään huonontaneet epätasapainossa olevaa tarjontatilannetta. Vastuu järjestelmän rahoituksesta jaetaan komission ja kansallisten viranomaisten välillä edellä mainitussa asetuksessa säädettyjen erityisten sääntöjen mukaisesti. Edellä mainitun asetuksen 4 artiklan perussäännösten mukaisessa tuhoamisjärjestelmässä ostetuista eläimistä suoritettava varsinainen maksu vaihtelee loogisesti eläimen luokkaa, laatua ja vallitsevia markkinahintoja vastaavasti. Viljelijälle hävittämiskustannuksista maksettavaksi tulevasta osuudesta komissiolla on vain alustavia tietoja, mutta se on parhaillaan hankkimassa tarkempia tietoja tästä asiasta. Komissio on jatkuvasti muistuttanut jäsenvaltioita siitä, että ellei yhteisön lainsäädännössä muuta säädetä, BSE-tautiin liittyvien toimenpiteiden tai korvausten kansallisesta rahoituksesta on ilmoitettava ja se on hoidettava yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Komissio esittää piakkoin kertomuksen toimista sisämarkkinoiden asianmukaisen toimivuuden varmistamiseksi. (1) EYVL L 158, 30.6.2000. (2) EYVL L 321, 19.12.2000.