KIRJALLINEN KYSYMYS E-3246/02

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(19. marraskuuta 2002)

Aihe: Matkapuhelinverkon tukiasemien antennien asentaminen

Monet vaalipiirini lontoolaiset äänestäjät ovat tuoneet esille huolensa suunnitelmasta pystyttää matkapuhelinverkkoon kuuluva antenni Mead Way ja Pickhurst Lane -teiden risteyksen tuntumaan Beckenhamin asutuskeskuksessa. Alueen asukkaita edustava Bromleyn kunnanhallinto vastusti kadulle pystytettävän 8-metrisen maston ja siihen kuuluvan antennin ja laitekaapin sekä maston lisärakenteiden asentamista, mutta Yhdistyneen kuningaskunnan aluesuunnittelun tarkastusvirasto (Planning Inspectorate) hyväksyi matkapuhelinoperaattorin One 2 One tekemän valituksen Bromleyn kunnanhallinnon päätöksestä. Useat alueen asukkaista ovat esittäneet vakavan huolestumisensa ehdotetun hankkeen mahdollisten terveysvaikutusten johdosta. Kyseiset huolenaiheet keskittyvät siihen, että suunniteltu hanke olisi lähellä asuinrakennuksia ja erästä koulua, jonne matkalla olevat lapset joutuisivat kävelemään maston ohi ja altistumaan korkeajännitteiselle sähkömagneettiselle säteilylle. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan unionin muissakin osissa on tuotu esille vastaavanlaisia huolia.

Aluesuunnittelun tarkastusviranomainen pani merkille, että vaikka eräissä valtioissa on otettu käyttöön lainsäädäntöä, jonka mukaan radiomastot olisi sijoitettava vähintään 500 metrin päähän kouluista ja asutuskeskuksista, Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen asiaa koskevissa suuntaviivoissa, asiakirjassa Planning Policy Guidance Note 8: Telecommunications (PPG8), todetaan, että mikäli ehdotettu matkapuhelinverkon tukiasema on kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan (ICNIRP) antamien yleistä altistusta koskevien suuntaviivojen mukainen, ei paikallisen kaavoitusviranomaisen ole enää tarpeen ottaa huomioon niihin liittyviä terveydellisiä näkökohtia ja huolenaiheita. Tarkastusviranomainen huomautti lisäksi, että kyseisessä asiakirjassa paikallisia aluesuunnitteluviranomaisia kehotetaan myös olemaan määräämättä tilapäistä tai pysyvää kieltoa uusien viestintälaitteiden asentamiselle tai vaatimatta vähimmäisetäisyyttä olemassa olevien ja uusien viestintärakenteiden välillä.

Voiko komissio kertoa, sisältyykö yhteisön lainsäädäntöön kyseisenlaisten mastojen asentamista koskevia säännöksiä ja jos vastaus on myönteinen, ovatko Yhdistyneen kuningaskunnan edellä mainitut suuntaviivat kyseisten säännösten mukaiset? Kuinka paljon harkintavaltaa jäsenvaltioilla on asentamiseen liittyvien menettelyiden suhteen ja onko yksikään niistä valtioista, joissa edellytetään, että mastot sijoitetaan vähintään 500 metrin päähän kouluista ja asutusalueista, Euroopan unionin jäsenvaltio?

Lopuksi haluaisin kysyä, mitä tietoja komissiolla on asutuskeskuksissa sijaitseviin matkapuhelinverkon radiomastoihin mahdollisesti liittyvistä vaaroista?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(19. joulukuuta 2002)

Mitä tulee matkapuhelinverkon tukiasemien antennien asentamista koskevien yhteisön säädösten mahdolliseen olemassaoloon, näiden antennien sijoittaminen kuuluu paikallisten, alueellisten ja valtion viranomaisten vastuualueeseen.

Yhteisön radiolaitteita, mukaan luettuina matkapuhelinverkkoon kuuluvat antennit, koskevassa lainsäädännössä(1) velvoitetaan valmistajat varmistamaan, että tuotteet ovat turvallisia, kun niitä käytetään asianmukaiseen tarkoitukseen, mutta kansalliset tai paikalliset viranomaiset voivat määrätä lisärajoituksia radiolaitteiden käytölle esimerkiksi määräämällä vähimmäisetäisyydet altistuviin henkilöihin varmistaakseen puhelinverkkoon kuuluvien antennien asianmukaisen asennuksen.

Matkapuhelinverkon tukiasemien antenneihin mahdollisesti liittyvien vaarojen suhteen yhteisö on lisäksi antanut ohjeita noudatettavista turvatasoista laatimalla joukon enimmäisaltistuksen raja-arvoja(2). Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tieteellinen neuvoa-antava komitea vahvisti marraskuussa 2001, että radio- ja mikroaaltotaajuuksien karsinogeenisista ja muista kuin lämpövaikutuksista viime vuosina saatu lisätieto ei anna aihetta tarkistaa komission asettamia altistusrajoja.

Euroopan komissio jatkaa aihetta koskevien tieteellisten todisteiden seurantaa.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/5/EY, annettu 9 päivänä maaliskuuta 1999, radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta, EYVL L 91, 7.4.1999.

(2) Neuvoston suositus 1999/519/ETY.