FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/220

(2004/C 88 E/0225)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0784/04

esittäjä(t): Proinsias De Rossa (PSE) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Perheiden yhdistäminen

Irlannin hallitus on tehnyt äskettäin päätöksen, jonka mukaan oikeutta perheen yhdistämiseen ei myönnetä automaattisesti vanhemmille, joiden lapset ovat Irlannin tai EU:n kansalaisia ja jotka toivovat voivansa palata perheenjäsentensä luo Irlantiin. Seuraako komissio päätöksen vaikutuksia?

Onko komissio keskustellut Irlannin hallituksen kanssa tarpeesta perustaa yhdenmukainen järjestelmä, jota sovellettaisiin silloin, kun perheen yhdistämistä hakevat vanhemmat, joiden lapset ovat Irlannin tai EU:n kansalaisia ja jotka ovat Irlannissa laillisesti asuvia kolmansien maiden kansalaisia ilman pakolaistaustaa? Onko komissio samaa mieltä siitä, että kieltäessään EU:n alueella laillisesti asuvien kolmansien maiden kansalaisilta oikeuden perheiden yhdistämiseen hallitus ei noudata kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(22. huhtikuuta 2004)

Arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys koskee perheiden yhdistämistä tapauksessa, jossa kyse on Irlannissa asuvista kolmannen maan kansalaisista ja Irlannin tai muun EU:n jäsenvaltion kansalaisista.

Kolmannen maan kansalaisia koskevasta perheiden yhdistämisestä säädetään oikeudesta perheenyhdistämiseen 22. syyskuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä, joka sisältää perheenjäsenten maahantulo- ja oleskeluedeilytyksiä koskevat yhteiset säännöt. Direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä vuoden 2005 loppuun mennessä kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Tanskassa, Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jotka eivät niihin sovellettavien pöytäkirjojen mukaisesti osallistu yhteiseen maahanmuuttopolitiikkaan.

Oleskeluoikeutta koskevan johdetun yhteisön oikeuden mukaan EU-kansalaisten perheenjäsenillä, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia, on oikeus siirtyä oleskelemaan EU-kansalaisen luokse, jos tämä on palkkatyössä tai jos tällä on muutoin on sellaiset tulot tai varat, jotka riittävät ylläpitoon ilman, että kyseisen kansalaisen tarvitsee turvautua vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmään oleskelunsa aikana, ja jos tällä on kaikki riskit kattava sairausvakuutus. Jälkeläisistä tämä oikeus on ainoastaan EU-kansalaisen huollettavana olevilla jälkeläisillä. Yleisesti voidaan olettaa, että alaikäisten lasten vanhemmat eivät ole näiden huollettavina.

Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin asiassa C-413/99, Baumbast ja R, 17. syyskuuta 2002 antamassaan tuomiossa vahvistanut aikaisemmin asiassa C-60/00, Carpenter, 11. heinäkuuta 2002 antamassaan tuomiossa sovelletun periaatteen, jonka mukaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevia yhteisön säännöksiä on tulkittava yhteisön oikeudessa tunnustetun, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 artiklassa mainitun perhe-elämän kunnioittamista koskevan vaatimuksen valossa.

Tämän periaatteen mukaisesti tuomioistuin on päätellyt, että kun lapsilla on oikeus oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa osallistuakseen siellä peruskoulutukseen asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (1) 12 artiklan mukaisesti, tätä säännöstä on sen tarkoituksenmukaiseksi soveltamiseksi tulkittava siten, että lasten tosiasiallisena huoltajana oleva vanhempi saa säännöksen mukaan kansalaisuudestaan riippumatta oleskella heidän kanssaan mainitun oikeuden käyttämisen helpottamiseksi huolimatta siitä, että vanhemmat ovat tällä välin eronneet tai että se vanhemmista, joka on Euroopan unionin kansalainen, ei enää ole siirtotyöläinen vastaanottavassa jäsenvaltiossa.

Tuomiosta seuraa, että huoltajana oleva vanhempi voi kansalaisuudestaan riippumatta oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa myös silloin, kun hän ei harjoita siellä taloudellista toimintaa, ilman että hänen tarvitsee tällöin todistaa, että hänellä on riittävät tulot tai varat ja riittävä sairausvakuutus, koska hänen oleskeluoikeutensa perustuu asetuksen N:o 1612/68 12 artiklaan, jossa ei aseteta edellä mainittuja ehtoja.

Yhteisöjen tuomioistuimessa on lisäksi parhaillaan käsiteltävänä asia, joka liittyy vanhemmille lasten olosuhteiden perusteella myönnettävään oleskeluoikeuteen (asia C-200/02, Chen). Asia koskee oleskeluoikeutta tapauksessa, jossa äiti on Kiinan kansalainen ja lapsi Irlannin kansalainen. Äiti synnytti lapsensa Irlannissa, ja lapsi sai Irlannin kansalaisuuden. Äiti matkusti tämän jälkeen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jossa hän haki oleskeluoikeutta yhteisön oikeuden nojalla. Yhteisöjen tuomioistuimen on ratkaistava, onko kyseisellä alaikäisellä lapsella oikeus oleskella Yhdistyneessä kuningaskunnassa yhteisön oikeuden nojalla ja voiko äiti saada oleskeluoikeuden Yhdistyneessä kuningaskunnassa lapsensa oleskeluoikeuden perusteella, vaikka hän ei ole lapsensa huollettavana.

Jos EU-kansalainen ei ole käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja hänellä on perheenjäseniä, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia, kyseisten perheenjäsenten maahantulo- ja oleskeluedellytyksiin ei tällä hetkellä sovelleta yhteisön lainsäädäntöä vaan kunkin jäsenvaltion kansallista lakia.

(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68, annettu 15 päivänä lokakuuta 1968, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella, EYVL L 257, 19.10.1968.