KIRJALLINEN KYSYMYS E-3844/02

esittäjä(t): Theodorus Bouwman (Verts/ALE) komissiolle

(9. tammikuuta 2003)

Aihe: Alankomaiden ja Belgian välillä tehdystä verosopimuksesta johtuva rajatyön edellytysten ja työvoiman liikkuvuuden vaikeutuminen

Jäsenvaltiot Alankomaat ja Belgia tekivät hiljattain uuden kaksoisverotusta koskevan sopimuksen. Tässä uudessa verosopimuksessa ei enää ole erityisjärjestelyjä rajatyöntekijöitä varten. Palkkatulon veronpidätystä koskevat määräykset ovat kutakuinkin samat kuin ne, jotka koskevat sovellettavaa lakisääteistä sosiaaliturvaa (asetuksen 1408/71(1) 13 artikla). Eräissä tapauksissa, kuten yli 183 päivää kestävissä komennuksissa ja kun on kyse kansainvälisen tieliikenteen työntekijöistä, tähän ei kuitenkaan vieläkään ole päästy.

Onko komissio sitä mieltä, että Alankomaat ja Belgia ovat uuden kaksoisverotusta koskevan keskinäisen sopimuksen tehdessään toimineet vastoin EY:n perustamissopimuksen 10 artiklaa (entistä 5 artiklaa)?

Onko komissio yhtä mieltä tämän kysymyksen esittäjän kanssa siitä, että valittu ratkaisu, joka aiheuttaa vaikeuksia niille EU:n kansalaisille, jotka päättävät työskennellä naapurivaltiossa, mutta jäävät asumaan omaan maahansa, tai päinvastoin, on vastoin työvoiman liikkuvuuden edistämistä koskevaa tavoitetta, joka on Lissabonin strategian tärkeä osatekijä?

Onko komissio valmis julkistamaan tiedonannon, jossa käsitellään eroja yhtäältä useissa kahdenvälisissä verosopimuksissa tai OECD:n sopimusmallissa vahvistettujen verotuksen jakautumista koskevien sääntöjen ja toisaalta asetuksessa 1408/71 vahvistettujen jakosääntöjen (vain palkansaajien osalta) välillä?

(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(13. helmikuuta 2003)

Välitön verotus kuuluu yhteisön voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti edelleen pääosin jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevien sopimusten solmiminen ja verotustoimivallan jako sopimuspuolten välillä kuuluu siten yhdenmukaistavien toimenpiteiden puuttuessa tähän toimivaltaan. Yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut näiden käytäntöjen laillisuuden (asia C-336/96 Gilly, kok. 1998, s. 2793, ks. erityisesti kohta 30). Jäsenvaltioiden on tätä toimivaltaa toteuttaessaan kuitenkin noudatettava EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan. Jäsenvaltiot eivät saa harjoittaa kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää tai luoda tai ylläpitää vapaan liikkuvuuden oikeuttaan harjoittavia toisen jäsenvaltion kansalaisia syrjiviä sääntöjä taikka asettaa liikkumisen vapaudelle perusteettomia rajoituksia. Jäsenvaltiot eivät myöskään saa rajoittaa omien kansalaistensa vapaata liikkuvuutta. Jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että kansalliset säännökset ovat EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan mukaisen sijoittautumisvapauden ja EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan mukaisen palvelujen tarjoamisen vapauden mukaisia myös silloin, kun työkomennukselle lähetetyn työntekijän tehtävänä on tarjota rajat ylittäviä palveluja.

Yhteisön lainsäädännössä ei siis kielletä jäsenvaltioita jakamasta keskenään tai muuttamasta kahdenvälisissä verosopimuksissa oikeutta periä asukkailtaan veroa erottelemalla tietyt työntekijäryhmät toisistaan. Komission näkemyksen mukaan EY:n perustamissopimuksen 10 artiklaa ei näin ollen ole rikottu. Sitä seikkaa, että Alankomaiden ja Belgian välisessä kaksoisverotuksesta tehdyssä sopimuksessa asetetut verotuksen jakautumista koskevat säännöt eroavat tiettyjen rajatyöntekijäryhmien, kuten yli 183 päivän työkomennuksella olevien työntekijöiden, tai kansainvälisen tieliikenteen työntekijöiden osalta, asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 vahvistetuista sosiaaliturvaan liittyvistä jakosäännöistä, ei voida sellaisenaan pitää ristiriitaisena EY:n perustamissopimuksen kanssa. Tätä eroavaisuutta lukuun ottamatta kyseisten kahden jäsenvaltion valitsema järjestelmä näyttää lisäksi noudattavan pääpiirteittäin Euroopan parlamentin päätöslauselmaa raja-alueiden työntekijöiden tilanteesta Euroopan unionissa(1).

Komission tietojen mukaan rajatyöntekijöiden verotusta koskevaan Belgian ja Alankomaiden väliseen toimivallanjakoon tehdyt muutokset johtuivat siitä, että verojen maksaminen yhteen jäsenvaltioon ja sosiaaliturvamaksujen maksaminen toiseen jäsenvaltioon aiheutti kyseisille henkilöille epätietoisuutta ja hankaluuksia.

Komissio ei aio julkaista tiedonantoa verotustoimivallan jakoa koskevien sääntöjen ja asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 vahvistettujen jakosääntöjen välisistä eroista.

(1) EYVL C 195, 22.6.1998.