ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0895/02 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle. Tulliviranomaisten henkilöstöresurssit Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0101 - 0102



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0895/02 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle (4. huhtikuuta 2002) Aihe: Tulliviranomaisten henkilöstöresurssit Euroopan unionissa Tullilaitos on Euroopan unionille tärkeä, koska suuri osa tullituloista ohjautuu unionin talousarvioon. Joidenkin jäsenvaltioiden tullivirkailijat valittavat tämän tästä, että tullin palveluksessa on liian vähän ihmisiä. Onko olemassa EU-standardeja, joissa määritellään tietyn rajaosuuden valvontaan tarvittavien valvontaelinten lukumäärä? Kuinka monta tullivirkailijaa työskentelee tällä hetkellä Itävallassa, ja kuinka monta tarvittaisiin turvaamaan EU:n ulkorajaa Itävallassa? Millainen henkilöstötilanne on muiden jäsenvaltioiden tullilaitoksissa? Missä jäsenvaltioissa on liian vähän tullihenkilöstöä, ja kuinka paljon kussakin jäsenvaltiossa tarvittaisiin lisää henkilöstöä? Kuinka suureksi komissio arvioi vahingon, joka unionille aiheutuu tullitulojen menetyksistä sen vuoksi, että tullilaitoksilla on liian vähän henkilöstöä? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (12. kesäkuuta 2002) EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan perusteella jäsenvaltiot ovat velvollisia toteuttamaan toimenpiteet, jotka tähtäävät yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseen. Kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan järjestää omien varojen tehokkaassa valvonnassa tarpeellisiksi arvioimansa tullipalvelut. Yhteisön tasolla ei siis ole olemassa sääntöjä, jotka määrittäisivät rajojen valvontaan tarvittavan tullihenkilöstön tai valvontaelinten määrän. Itävallan tulliviranomaisten toimittamien tietojen mukaan tavaroiden tarkastuksesta ja tullien kantamisesta vastuussa olevaa tullihenkilökuntaa oli vuonna 2001 Itävallassa 4 200. Muissa jäsenvaltioissa tullihenkilökuntaa on yhteensä noin 91 000, mihin kannattaa lisätä muiden elinten tai laitosten henkilökunta, joka myös toimii tullitehtävissä. Henkilöstön määrä vaihtelee paikallisten olosuhteiden sekä EY:n perustamissopimuksen kolmannen osan I osastossa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa määriteltyjen tehtävien mukaan. Jäsenvaltioiden pitäisi pikemmin, komission Tulli 2002 -ohjelman tukemana, panostaa siihen, että henkilökunnalla olisi käytettävissään tarkoituksenmukaiset tietojärjestelmät, parempi koulutus sekä uudenaikaisia, erityisesti riskianalyysiin perustuvia valvontamenetelmiä. Komissio, joka hyväksyy menot ja tulot, suorittaa valvontaa, johon sisältyy myös paikalla tapahtuvia tarkastustoimenpiteitä. Komissio toimittaa määräajoin budjettiviranomaiselle raportteja perinteisen omien varojen valvontajärjestelmän toiminnasta yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22. toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000(1) 18 artiklan 3 kohdan nojalla. Komissio ei pysty arvioimaan tullihenkilöstön määrästä johtuvaa unionille mahdollisesti aiheutuvaa tulojen menetystä. (1) EYVL L 130, 31.5.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0234/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Lääkekustannukset tulevaisuudessa.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0024 - 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0234/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (30. tammikuuta 2002) Aihe: Lääkekustannukset tulevaisuudessa Lääkkeiden hankinta aiheuttaa huomattavia kuluja EU:n jäsenvaltioissa. Lisäkustannukset aiheutuvat lääkkeistä, jotka ovat patentoituja. Ainoa moniin patentoituihin lääkkeisiin kohdistuvaa kilpailua aiheuttava tekijä on rinnakkaistuonti, minkä vuoksi onkin tärkeää, että vapaata liikkuvuutta lääkemarkkinoilla ei rajoiteta. Saatujen tietojen mukaan tästä periaatteesta on poikettu lääkemarkkinoilla EU:n tulevaan laajentumiseen liittyneissä jäsenyysneuvotteluissa. Tämän seurauksena lääkkeiden rinnakkaistuonti usein estyisi uusissa jäsenvaltioissa jopa 11 vuoden pituisen siirtymäkauden ajan. Mitkä tekijät ovat syynä poikkeukseen? Miten on analysoitu sitä, kuinka paljon lääkekulut EU:n jäsenvaltioissa nousevat sovittujen poikkeusten seurauksena verrattuna tilanteeseen, jossa poikkeuksia ei tehdä? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 2002) Lääkkeiden patenttisuoja on otettu ehdokasmaissa käyttöön vuosina 19911995 lukuun ottamatta Kyprosta ja Maltaa, joista Kyproksessa patenttisuoja otettiin käyttöön 1920-luvulla ja Maltassa 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Koska uudet patenttilait eivät yleisesti vaikuta takautuvasti, kaikki lääkkeet, jotka ovat olleet kaupan hakijamaissa ennen kyseistä lainsäädäntöä, jäävät edelleen patenttisuojan ulkopuolelle, vaikka niillä onkin tämä suoja unionissa. Tästä tilanteesta mahdollisesti johtuvien ongelmien minimoimiseksi unioni on ehdottanut mekanismia, jota sovellettaisiin ainoastaan patentoituihin tuotteisiin; lainmukaisesti tuotettujen geneeristen tuotteiden liikkuminen laajentuneessa unionissa olisi edelleen vapaata. Mekanismissa patentin haltija voi ehdokasmaiden liityttyä unioniin estää jossakin jäsenvaltiossa patentoidun tuotteen tuonnin unioniin silloin, kun kyseistä tuotetta ei voida patentoida ehdokasmaissa. Näin vältetään rinnakkaistuonti ja siten haitalliset vaikutukset, joita siitä voisi aiheutua tutkimus- ja kehittämistyötä tekevälle teollisuudelle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1048/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Haiden evien leikkaamista koskevat komission toimenpiteet.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0138 - 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1048/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (17. huhtikuuta 2002) Aihe: Haiden evien leikkaamista koskevat komission toimenpiteet Euroopan parlamentti hyväksyi 14. maaliskuuta 2002 päätöslauselman, jossa pyydettiin Euroopan komissiota ehdottamaan, että kielletään haiden evien leikkaaminen kaikilla EU:n jäsenvaltioissa rekisteröidyillä aluksilla ja haiden irti leikattujen evien purkaminen kaikissa EU:n satamissa sekä toteutetaan toimenpiteitä YK:n haita koskevan kansainvälisen toimintasuunnitelman noudattamiseksi (B5-0031/2002, sisältyy mietintöön A5-0063/2002). Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä? Onko totta, että aloitteet haiden evien leikkaamisen estämiseksi ovat viivästyneet komission käymien pitkien keskustelujen vuoksi, jotka ovat koskeneet sitä, mitkä lajit olisi otettava mukaan, ja tarvetta määritellä tarkat muuntosuhteet kokonaisten haiden muuntamiseksi eviksi kunkin pyydettävän lajin kohdalla? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 2002) Yhteisö on osallistunut aktiivisesti teknisiin kokouksiin, joissa suunniteltiin Elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n kansainvälistä haitoimintasuunnitelmaa, sekä tukenut sen maailmanlaajuista hyväksymistä vuonna 1999. Komissio on myös tämän jälkeen esittänyt yhteisön toimintasuunnitelmaehdotuksen FAO:n kalastuskomitealle helmikuussa 2001. FAO:n kansainvälisen haitoimintasuunnitelman lisätoteutusta ja tarkistamista on kaavailtu seuraavan FAO:n kalastuskomitean kokouksen yhteyteen vuonna 2003. Komissio suunnittelee parhaillaan haiden eväpyynnin EU:n alueella kieltävää ehdotusta ja kiistää, että ehdotusta olisivat viivästyttäneet kohtuuttomasti komission käymät pitkät keskustelut mukaan otettavista hailajeista tai muista vastaavanlaisista kriteereistä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2118/02

esittäjä(t): Dirk Sterckx (ELDR) komissiolle

(10. heinäkuuta 2002)

Aihe: Eräiden lentoyhtiöiden stuerteille asetettu yläikäraja työhönotossa

On käynyt ilmi, että jotkut lentoyhtiöt, kuten Austrian Airlines ja Lufthansa, ovat määränneet työhön otettaville stuerteille ikärajan. Austrian Airlines ottaa työhön vain stuertteja, jotka eivät ole vanhempia kuin 35, kun taas Lufthansalla yläikäraja on 40 vuotta.

Voiko komissio ilmoittaa, onko tämänkaltainen ikään perustuva syrjiminen yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetun direktiivin 2000/78/EY(1) säännösten mukainen? Voidaanko tällaista rekrytointia pitää oikeutettuna kyseisen direktiivin 6 artiklan perusteella ja jos voidaan, niin miksi? Onko tuomioistuimessa jo käsitelty tätä asiaa?

(1) EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16.

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(1. elokuuta 2002)

Komissio muistuttaa, että 2. joulukuuta 2000 julkaistiin neuvoston 27. marraskuuta 2000 antama direktiivi 2000/78/EY(1) yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista. Tässä direktiivissä kielletään syrjintä muun muassa iän perusteella. Tämä koskee myös sellaisten ikärajoitusten käyttöä, joita ei ole objektiivisesti ja kohtuullisesti perusteltu erityisesti työllisyyspoliittisella, työmarkkinoita tai ammatillista koulutusta koskevalla oikeutetulla tavoitteella, ja jos tämän tavoitteen toteuttamiskeinot eivät ovat asianmukaiset ja tarpeen.

Jäsenvaltioilla on 2. joulukuuta 2003 asti aikaa saattaa direktiivin vaatimukset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi hyödyntää 2. joulukuuta 2003 alkavaa kolmen vuoden lisäaikaa ikään tai vammaisuuteen perustuvaan syrjintään liittyvien direktiivin säännösten täytäntöönpanemiseksi. Tässä tapauksessa niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja toimitettava komissiolle vuosittain selvitys toimenpiteistä, joita ne toteuttavat torjuakseen ikään ja vammaisuuteen perustuvaa syrjintää, sekä direktiivin täytäntöönpanon edistymisestä.

Koska direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä asetettu määräaika ei ole vielä umpeutunut, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä ei vielä ole ollut yhtään aihetta koskevaa asiaa.

(1) EYVL L 303, 2.12.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0872/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Suojellut lintulajit.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0061 - 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0872/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (2. huhtikuuta 2002) Aihe: Suojellut lintulajit Valkoposkihanhia esiintyy yleisesti Ruotsin kuningasperheen mailla Drottningholmissa Tukholman ulkopuolella. On valitettu, että linnut saastuttavat ja joissakin tapauksissa myös hyökkäävät ohikulkijoiden kimppuun. Vuonna 2000 Tukholman lääninhallinto antoi kuningashuoneelle luvan tyhjentää noin 30 valkoposkihanhien pesää ja ampua noin 20 hanhea Drottningholmissa. Valkoposkihanhia ei kuitenkaan ammuttu, sillä öljyvahinko kesällä 2000 vähensi niiden kantaa. Ruotsin lintutieteellisen yhdistyksen mielestä Ruotsi on kuitenkin vastuussa lintukannan säilyttämisestä luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin nojalla. Valkoposkihanhi pesii tiettävästi unionin alueella vain Ruotsissa ja Suomessa. Lintutieteilijät pyysivät Aftonbladet-sanomalehdessä 15. lokakuuta 2000 komissiota kiinnittämään huomiota siihen, että lääninhallinto oli sallinut valkoposkihanhien, palokärkien, kanahaukkojen, hiirihaukkojen ja kalasääskien karsivan metsästyksen. Onko komissio saanut mitään asiaa koskevaa raporttia, ja onko asiaa tutkittu? Jos tutkimus on suoritettu, mikä oli sen tulos? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (14. toukokuuta 2002) Komissio ei ole saanut yksityishenkilöiltä tai organisaatioilta valituksia siitä, että Tukholman lääninhallinto olisi antanut luvan metsästää valkoposkihanhia, palokärkiä, kanahaukkoja, hiirihaukkoja ja kalalokkeja. Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin(1) mukaan edellä mainituista lajeista vain kalalokkeja saa metsästää säännöllisesti Ruotsissa (liite II/2). Direktiivin 9 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeusluvan muiden lajien metsästämiseen erityissyistä, kuten viljelmille koituvien vahinkojen estämiseksi. Ruotsin raportti vuonna 2000 myönnetyistä poikkeuksista sisältää Tukholman lääninhallinnon myöntämät luvat tappaa valkoposkihanhia (77 tapettiin) ja kanahaukkoja (50 tapettiin). Raportissa ei mainita palokärkeä eikä hiirihaukkaa. Parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella komissio pyytää Ruotsin viranomaisilta kommenttia esitettyyn kysymykseen. (1) EYVL L 103, 25.4.1979.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0399/02 esittäjä(t): Feleknas Uca (GUE/NGL) komissiolle. HADEP-puolueen kieltäminen — pidätysaalto Turkissa.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0038 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0399/02 esittäjä(t): Feleknas Uca (GUE/NGL) komissiolle (20. helmikuuta 2002) Aihe: HADEP-puolueen kieltäminen pidätysaalto Turkissa Turkin yleisen syyttäjän vuonna 1999 anoma prosessi HADEP-puoluetta (Kansan demokraattinen puolue) vastaan on alkanut. HADEPia syytetään aikomuksesta horjuttaa maan yhtenäisyyttä. Oikeus lykkäsi asian käsittelyä kuukaudella, jotta HADEPin puheenjohtaja Murat Bozlak ehtisi valmistella puolustuspuheensa. HADEPia koskevaa prosessia jatketaan 1. maaliskuuta. Menettelyn alkuvaiheessa alkoi uusi sortoaalto kurdeja vastaan, ja HADEPin jäseniä ja virkamiehiä pidätettiin. Istanbulissa sijaitseva Kurdi-instituutti suljettiin ilman oikeuden päätöstä. Viisisataa Van-yliopiston opiskelijaa pidätettiin tammikuun 2002 alussa heidän aikoessaan antaa yliopiston rehtorille anomuksen maanlaajuisen vapaaehtoista kurdin kielen opetusta koskevan kampanjan yhteydessä. Lisäksi ympäri maata pidätettiin anomuksen allekirjoittaneita opiskelijoita, joita eräät johtavat poliitikot syyttävät terrorismista. 1. Mitä mieltä komissio on kurdien asemaa parantamaan pyrkivää HADEP-puoluetta vastaan käynnistetystä menettelystä? 2. Mitä mieltä komissio on Turkin muuttuneista perustuslain säännöksistä, joiden mukaan puolueiden kieltäminen ei olisi enää niin yksinkertaista tulevaisuudessa? 3. Onko komissio kuullut opiskelijoiden pidätyksistä? 4. Mitä mieltä komissio on muuttuneista kurdin kielen käyttöä koskevista perustuslain säännöksistä? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (22. maaliskuuta 2002) 1. Parlamentin tavoin komissio seuraa tarkkaan Turkin perustuslakituomioistuimessa käytävää oikeusmenettelyä Halkin Demokrasi Partisi (HADEP) -puoluetta vastaan. Asiasta järjestettiin kuuleminen 1. maaliskuuta 2002. Sen yhteydessä HADEP esitti puolustuspuheenvuoronsa. Monista yrityksistä huolimatta komissio ei päässyt osallistumaan tähän tilaisuuteen, joka järjestettiin kokonaan suljettujen ovien takana. 2. Vuonna 2001 Turkin parlamentti muutti perustuslakia maan ihmisoikeuksien vahvistamiseksi. Se jätti kuitenkin ennalleen poliittisten puolueiden lakkauttamismahdollisuudet. Asiaa koskevat nykyiset säännökset eivät vastaa unionin normeja. 3. Komissio on seurannut joidenkin opiskelijoiden toimintaa, joka liittyy opetuksen saamiseen heidän äidinkielellään. Tältä osin komissio on huolissaan Turkin viranomaisten reaktiosta opiskelijoiden vetoomusoikeuden käyttöön, etenkin koska vetoomusoikeutta on laajennettu äskettäisellä maan perustuslain 74 artiklan muutoksella. 4. Kulttuurioikeuksien osalta komissio pani merkille 13. marraskuuta 2001 julkaisemassaan määräaikaiskertomuksessa(1), että perustuslain 26 ja 28 artiklan muutoksia voidaan pitää edistyksenä. Perustuslaista on nyt poistettu määräykset, joilla kiellettiin lainvastaisten kielien käyttäminen. Seuraavana askelena olisi muutettava rajoittavaa lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että näistä oikeuksista voidaan nauttia käytännössä. (1) KOM(2001) 700 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1814/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Rikkomukset.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0248 - 0249



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1814/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (25. kesäkuuta 2002) Aihe: Rikkomukset 1. Voiko komissio kuvata tilannetta, jossa se on valmis tutkimaan jäsenvaltion suorittamaa perustamissopimusten tai EU:n lainsäädännön rikkomista etenkin liittyen tarjouskilpailuihin, valtiontukiin ja vastaaviin toimiin? 2. Onko se valmis myöntämään valituksen tekijöille yritykset mukaan lukien oikeuden anonymiteettiin niiden suojelemiseksi viranomaisten vastatoimien mahdolliselta tai todennäköiseltä uhalta? 3. Onko se tehnyt niin aiemmin? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (29. heinäkuuta 2002) Komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että se käsittelee vuosittain useita satoja sellaisiin tapauksiin liittyviä kanteluja, joissa jäsenvaltiot ovat rikkoneet tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja julkisia hankintoja koskevaa yhteisön oikeutta. Nämä kantelut käsitellään EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa säädetyssä jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevassa menettelyssä, joka voi johtaa asian viemiseen yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi, mikäli kyseisen jäsenvaltion kanssa ei päästä yhteisymmärrykseen. Komission hyväksymien sisäisten menettelysääntöjen mukaan kantelut käsitellään luottamuksellisesti. Komissio on muistuttanut tästä periaatteesta äskettäin Euroopan parlamentille ja Euroopan oikeusasiamiehelle kantelijan asemasta yhteisön oikeuden rikkomista koskevissa asioissa 20. maaliskuuta 2002 antamassaan tiedonannossa(1). Tätä luottamuksellisuutta ei voida poistaa kuin kantelijan nimenomaisella suostumuksella. Suostumusta pyydetään tavallisesti silloin, kun komission on tarpeen jatkaa asian tutkimista ja kun halutaan päästä yhteisymmärryksessä kyseisen jäsenvaltion kanssa kantajaa tyydyttävään ratkaisuun. Komissio noudattaa samoin pyydettäessä kanteiden luottamuksellisuuden periaatetta niiden valtiontukien yhteydessä, jotka käsitellään EY:n perustamissopimuksen 87 ja 89 artiklan menettelyjen mukaisesti. (1) EYVL C 166, 12.7.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0237/02 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle. Guantanamon 110 vangin huolestuttava tilanne.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0031 - 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0237/02 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle (6. helmikuuta 2002) Aihe: Guantanamon 110 vangin huolestuttava tilanne Kuubassa sijaitsevassa Guantanamon amerikkalaisessa tukikohdassa säilytettävien 110 vangin kohtelu, joilla arvellaan olleen yhteyksiä al-Qaida-verkostoon, on herättänyt maailmanlaajuista paheksuntaa. Eri kansainväliset järjestöt ja kansalaisjärjestöt ovat esittäneet vastalauseensa vankien epäinhimillisistä kuljetus- ja säilytysolosuhteista amerikkalaistukikohdassa sekä vangeille kuuluvan oikeudellisen aseman puolesta. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta Kuubassa olevien vankien kuljetus- ja säilytysolosuhteet tutkitaan, pidätettyjen oikeudellinen asema määritetään toimivaltaisessa tuomioistuimessa ja ennen kaikkea selvitetään, onko heillä oikeus sotavangin asemaan Geneven kolmannen sopimuksen ehtojen mukaisesti? Joka tapauksessa on varmistettava ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja inhimillinen kohtelu Geneven sopimuksen sekä kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen mukaisesti. Christopher Pattenin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0237/02 ja E-0392/02 (7. maaliskuuta 2002) Komission asia ei ole päättää siitä, kuuluuko joidenkin yksittäisten vankien kohtelu Geneven sopimuksen soveltamisalaan. Komissio panee kuitenkin merkille Yhdysvaltain 7. helmikuuta antaman ilmoituksen, jonka mukaan Guantanamo Bayn sotilastukikohdassa (Camp X-Ray) oleviin Taleban-taistelijoiksi luokiteltuihin vankeihin sovelletaan Geneven sopimusta. Yhdysvallat katsoo silti edelleen Al-Qaeda-liikkeeseen kuuluvien vankien jäävän sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio toteaa lisäksi, että Yhdysvallat on pyrkinyt kohtelemaan kaikkia vankeja Geneven sopimuksen vaatimusten mukaisesti ja että se on hyväksynyt suurimman osan kansainvälisen Punaisen Ristin suosituksista, jotka koskevat vankien olosuhteiden parantamista. Komissio toteaa myös, että Camp X-Ray -leirillä vierailleet Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ja Ison-Britannian hallituksen edustajat ovat vahvistaneet, että vankeja kohdellaan kansainvälisen humanitaarisen oikeuden mukaisesti. Komissio seuraa vankien kohtelun kehittymistä vankien siirtämisen ja Camp X-Ray -leirillä vangittuna olemisen aikana olemalla tiiviisti yhteydessä jäsenvaltioiden viranomaisiin ja valtiosta riippumattomiin järjestöihin, joilla on pääsy vankileirille. Tämän lisäksi unioni käy Yhdysvaltain kanssa säännöllistä vuoropuhelua ihmisoikeuskysymyksistä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1841/02

esittäjä(t): Georges Garot (PSE) komissiolle

(24. kesäkuuta 2002)

Aihe: Salottisipulin tuotanto

Ranskan hedelmän- ja vihannesviljelijöiden ammattienvälinen liitto ja Länsi-Ranskan salottisipulin tuottajat ottivat hiljattain kysymyksen esittäjään yhteyttä ja kertoivat olevansa huolissaan komission maatalouden ja terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastojen suunnittelemasta hankkeesta, jolla pyritään yhdenmukaistamaan salottisipulin ja sipulin tuotanto sekä niiden kaupalliset nimitykset.

Edellä mainittu suuntaus on huolestuttava useastakin syystä.

- Ensinnäkin se ei sovi yhteen eurooppalaisen maatalousmallin edistämisen kanssa, johon Euroopan unioni on sitoutunut. Se haittaa maatalouden monimuotoisuutta ja varsinkin sen ympäristönsuojeluun (luonnon monimuotoisuus) sekä tuotteiden turvallisuuteen ja laatuun liittyviä osa-alueita.

- Kyseinen suuntaus on ristiriidassa Berliinin huippukokouksen päätösten ja erityisesti niiden maaseudun kehittämistä koskevien osien kanssa. Toisen pilarin tarkoituksena on taata maaseutualueiden elinkeinojen säilyminen. Salottisipulin tuottajien valtaosan noudattama eurooppalainen tuotantomalli myötävaikuttaa huomattavasti kyseisten tavoitteiden saavuttamiseen ja vieläpä saamatta minkäänlaista tukea!

- Kyseinen suuntaus on vastoin Göteborgin Eurooppa-neuvoston vuonna 2001 määrittelemää kestävän kehityksen strategiaa.

- Lisäksi se on vastoin vuonna 2000 annetun, elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan valkoisen kirjan sisältöä ja tuotteiden turvallisuuden ja laadun sekä kuluttajille suunnattavan tiedotuksen parantamista koskevia periaatteita.

Miten komissio voi edellä esitetyt seikat huomioon ottaen selittää sen, ettei se ota huomioon laatimiaan periaatteita ja menettelytapasääntöjä salottisipulin tuotantoon liittyvien ongelmien tutkimisessa, analysoinnissa ja käsittelyssä?

Mitä etuja komissio ajaa ja millaista politiikkaa se edistää edellä mainitussa asiassa? Katsooko komissio, että salottisipulin tuotantoa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä on tarpeen tarkistaa?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(2. elokuuta 2002)

Komissio ei valmistele parhaillaan mitään tekstiä, joka vaikuttaisi salottisipulin ja sipulin kaupallisten nimitysten yhdenmukaistamiseen.

Sen sijaan komissiolle tehty valitus on syynä siihen, että ranskalaiset ja erityisesti Bretagnen salottisipulin tuottajat ovat kovin huolissaan salottisipulin siementen ilmestymisestä markkinoille.

Valituksen tekijöiden mukaan mainitut siemenet eivät olisi yhteisön normien mukaisia eikä niiden pitäminen kaupan olisi hyväksyttävää yhteisön oikeuden kannalta.

Lisäksi komissio on saanut valituksen, jossa ilmoitetaan, että Ranskan lainsäädäntö ei anna lupaa salottisipulien pitämiseen kaupan, elleivät ne ole tulosta niiden sipuleiden kasvullisesta lisäämisestä.

Komissio tutkii parhaillaan perusteellisesti kyseisiä valituksia. Asiaa tutkiessaan komissio ottaa huomioon myös arvoisan parlamentin jäsenen kirjallisessa kysymyksessään esittämät seikat.