Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0044



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2226/98 esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) komissiolle (16. heinäkuuta 1998) Aihe: Häkkikanaloiden ongelmat Suomessa on uutisoitu viime päivinä erittäin laajasti häkkikanaloissa kasvatettavien kanojen puutteellisista elinolosuhteista. Kanat ovat kärsineet kasvattajien tiukan taloudellisen tilanteen vuoksi. mm. rehun puutteesta ja epäinhimillisen pienistä häkeistä, joissa tutkimusten mukaan kanojen stressitaso ja pelokkuus ovat erittäin korkealla lattiakanaloissa kasvatettaviin kanoihin verrattuna. Yllä mainittuun viitaten kysyn komissiolta, miten komissio suhtautuu väitteisiin, joiden mukaan EU:n harjoittama kanankasvatuksen tukipolitiikka kannustaa kasvattajia maksimoimaan hyötynsä mm. viivyttämällä eläinten teurastuspäiviä ja miten unionin tukipolitiikkaa voitaisiin suunnata uudelleen niin, että se ottaisi paremmin huomioon kanojen elinolosuhteissa ilmenevät epäkohdat? Miten komissio aikoo selvittää, millaisia epäkohtia kanankasvatuksessa on unionin alueella? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (21. syyskuuta 1998) Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjassa säädettiin, että näissä uusissa jäsenvaltioissa oli viipymättä eli 1. päivästä tammikuuta 1995 otettava käyttöön yhteiset (alemmat) maataloustuotteiden hinnat. Suomi varasi itselleen oikeuden myöntää viljelijöille alenevaa kansallista tukea sekä kansallista investointitukea siirtymäkauden ajan, kunnes sen maatilojen pienestä koosta aiheutuvat rakenneongelmat on ratkaistu. Kotieläintuotannossa alenevaa kansallista tukea maksetaan kansainvälisten sopimusten mukaisesti eläinten lukumäärän mukaan. Näiden tukien maksamisen ei ole oletettu johtaneen laadun heikkenemiseen munien, kananpoikien tai sianlihan tuotannossa, koska suurin osa viljelijöiden tuloista on yhä peräisin heidän saamastaan hinnasta. Agenda 2000:n(1) uudistusehdotuksissa ei esitetä suoria tukia mainituille kolmelle alalle. Komissiolla ei ole tietoa Suomessa häkkikanaloissa kasvatettavien kanojen mahdollisesta ravinnon puutteesta. Komissio on kuitenkin asiasta huolissaan ja aikoo pyytää siitä tietoja Suomen viranomaisilta. Jokaisen kasvattajan on täytettävä tuista riippumatta häkeissä kasvatettavia munivia kanoja koskevat voimassaolevan lainsäädännön vähimmäisvaatimukset. Kansallisten viranomaisten on valvottava säännösten noudattamista ja toimittava, jos niitä rikotaan. Komissio on äskettäin esittänyt neuvostolle ehdotuksen(2), jossa säädetään munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista eri kasvatusjärjestelmissä, myös häkeissä. Ehdotus on parhaillaan neuvoston käsiteltävänä, ja se on myös lähetetty parlamentille lausuntoa varten. Jos uudet vaatimukset hyväksytään ehdotuksen mukaisesti, niitä sovelletaan äskettäin rakennettuihin tai uudestaan rakennettuihin kasvatusjärjestelmiin 1. päivästä tammikuuta 1999 ja kaikkiin kasvatusjärjestelmiin 1. päivästä tammikuuta 2009 alkaen. Siirtymäaika on normaali. Uusien ehdotusten yleisenä sääntönä on, että kanat olisi kasvatettava järjestelmässä, joka mahdollistaa pesänteon, hiekkakylpyjen ottamisen sekä istumisen orrella. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin myöntää poikkeuksia hiekkakylpyjen ja pesänteon osalta salliakseen häkkien käytön, edellyttäen että jokaista kanaa kohden on vähintään 800 cm2 häkkipinta-alaa. Ehdotuksen ruokintaa koskevissa vaatimuksissa esitetään, että kaikilla linnuilla on oltava joka päivä saatavilla riittävästi ravitsevaa ja hygieenistä rehua ja koko ajan riittävästi puhdasta vettä. (1) KOM(97) 2000 lopullinen. (2) EYVL C 123, 22.4.1998.