KIRJALLINEN KYSYMYS E-0848/00

esittäjä(t): Marie-Arlette Carlotti (PSE) neuvostolle

(20. maaliskuuta 2000)

Aihe: Euroopan unionin toiminta miinoja vastaan

Euroopan unioni on ryhtynyt jalkaväkimiinojen vastaiseen taisteluun hyväksymällä kaksi asiaan liittyvää yhteistä toimintaa (1995 ja 1997). Myös Euroopan parlamentti on päättäväisesti jo vuodesta 1995 sitoutunut mukaan tähän taisteluun omistaen asialle useita päätöslauselmia ja yhden julkisen kuulemistilaisuuden.

Nyt kun kaikki jäsenvaltiot (paitsi Suomi) ovat allekirjoittaneet Ottawan yleissopimuksen, ja kun lisäksi neuvoston ja Euroopan parlamentin on ilmoitettava kantansa komission hyväksymästä asetusehdotuksesta, tulee Euroopan unioninkin uudelleen ilmaista, että se puoltaa yleissopimuksen tehokasta soveltamista ja sen maailmanlaajuista käyttöönottoa.

1. Mitkä ovat vuoden 1997 yhteisen toiminnan täytäntöönpanon tulokset? Mikä on neuvoston kanta tämän yhteisen toiminnan uudelleen arvioinnista, etenkin poliittisena signaalina, joka osoittaisi unionin sitoutumisen tähän asiaan?

2. Mikä on jäsenvaltioiden tilanne yleissopimuksen määräysten tosiasiallisessa soveltamisessa, ajatellen erityisesti kansallisten lainsäädäntöjen saattamista sopimuksen määräysten mukaisiksi? Ovatko jäsenvaltiot laatineet vaaditut raportit ja onko niistä tehty julkisia?

3. Mikä asema jalkaväkimiinoilla on siinä poliittisessa vuoropuhelussa, jota käydään unionin kumppaneiden ja erityisesti unionin jäsenyyttä hakevien valtioiden kanssa, (joista viisi ei ole allekirjoittanut Ottawan yleissopimusta)?

Vastaus

(10. heinäkuuta 2000)

1. Euroopan unioni hyväksyi Ottawan konferenssin edellä vuonna 1997 uuden jalkaväkimiinoja koskevan yhteisen toiminnan, jossa unioni vahvisti päättäneensä vakaasti toimia jalkaväkimiinojen hävittämiseksi kaikkialta maailmasta. Unioni pani tämän vuoksi tyytyväisenä merkille yleissopimuksen avaamisen allekirjoittamista varten Ottawassa ja sen allekirjoittajamaiden ponnistelut kaikkien maiden liittymiseksi sopimukseen.

Ottawan konferenssin osapuolina olevien valtioiden ensimmäisen konferenssin (3.7. toukokuuta 1999) yhteydessä unioni vetosi kaikkiin valtioihin, jotta ne osallistuisivat ponnisteluihin jalkaväkimiinojen hävittämiseksi täydellisesti maailmasta. Assosioituneet maat Bulgaria, Latvia, Liettua, Romania, Slovakia, Slovenia, Tekin tasavalta, Unkari, Viro ja Kypros (Puolaa lukuun ottamatta) yhtyivät kyseiseen lausumaan. Jotta yleissopimus voitaisiin panna nopeasti ja kokonaisuudessaan täytäntöön, unioni teki joukon virallisia yhteydenottoja, jotka ovat osoittaneet, että yleissopimuksen tavoitteita kannatetaan laajalti. EU:n jäsenvaltiot ovat tässä hengessä päättäneet yhteisen toiminnan mukaisesti osallistua aktiivisesti yleissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen järjestettäviin konferensseihin ja pyrkiä edistämään kaikilla asianmukaisilla foorumeilla kaikkia ponnistuksia, joilla voidaan vaikuttaa yhteisen toiminnan tavoitteiden saavuttamiseen.

2. Yhteisessä toiminnassa määritellään puitteet EU:n erityisille toimille ja miinanraivauksen rahoitustuelle. Vuosina 19931997 unioni tuki miinanraivaustoimia ja uhrien avustamista 140 miljoonalla USA:n dollarilla. Tämän lisäksi rahoitustukea antoivat yksittäiset jäsenvaltiot. Vuonna 1998 Euroopan yhteisön ja jäsenvaltioiden tuen kokonaismäärä oli yhteensä noin 95 miljoonaa USA:n dollaria. Tämän ansiosta EU on maailman suurin kyseisten toimien rahoittaja.

EU:n neuvosto hyväksyi 28. marraskuuta 1997 päätöksen jalkaväkimiinoista 1. lokakuuta 1996 hyväksytyn yhteisen toiminnan 96/588/YUTP täytäntöönpanosta. Yhteisen toiminnan tarkoituksena on osallistuminen tiettyjen SADC:n ohjelmien rahoittamiseen (2,07 miljoonaa ecua) sekä ICRC:n entisessä Jugoslaviassa toteuttaman miinatiedotusohjelman ja Irakissa toteutettavan miinojen vammauttamien henkilöiden kuntoutusohjelman rahoittamiseen (1,43 miljoonaa ecua). Neuvosto hyväksyi samana päivänä päätöksen jalkaväkimiinoista hyväksytyn yhteisen toiminnan 96/588/YUTP täytäntöönpanosta ICRC:n erityisvetoomusten rahoitukseen osallistumiseksi (enimmäismäärä 8 miljoonaa ecua).

3. Unioni totesi Ottawan yleissopimuksen osapuolina olevien valtioiden ensimmäisessä konferenssissa antamassaan lausunnossa, että kaikki osapuolina olevat valtiot ovat sitoutuneet siihen, etteivät ne koskaan eivätkä missään olosuhteissa käytä jalkaväkimiinoja. EU myös odottaa kaikkien osapuolina olevien valtioiden noudattavan tinkimättä Ottawan yleissopimuksen tavoitteita, tarkoitusta ja henkeä. Koska EU:lle ovat tärkeimpiä humanitaariset seikat, EU kohdistaa ponnistelunsa osapuolina oleviin maihin sekä allekirjoittajamaihin, jotka noudattavat käytännössä ja kokonaisuudessaan yleissopimuksessa määriteltyjä periaatteita ja tavoitteita. Koska miinojen uhreiksi on viime aikoinakin joutunut siviilihenkilöitä, kyseisten tappavien aseiden kieltäminen on sitäkin tärkeämpää, ja samalla vain korostuu EU:n yhteisessä toiminnassa määriteltyjen tavoitteiden eli jalkaväkimiinojen täydellisen hävittämisen ja niiden jo aiheuttamiin ongelmiin etsittävien ratkaisujen merkitys. Koska yhteisen toiminnan tavoitteet ovat edelleen voimassa, unioni ei harkitse sen ajanmukaistamista.

4. Pysyvän asiantuntijakomitean (SCE) ensimmäinen kokous, jossa käsiteltiin Ottawan yleissopimuksen yleistä asemaa ja toimintaa, pidettiin 10. ja 11. tammikuuta 2000, ja siinä todettiin myönteisenä seikkana yleissopimuksen laajeneminen sekä se, että 137 valtiota oli allekirjoittanut yleissopimuksen tai liittynyt siihen ja 90 valtiota oli ratifioinut sen. Kokouksessa todettiin, että 31 valtiota oli jo antanut yleissopimuksen täytäntöönpanosta selvityksen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille (yleissopimuksen 7 artikla) ja 34 valtion selvitykset olivat myöhässä. Komitean puheenjohtajavaltiot Etelä-Afrikka ja Kanada ilmoittivat kokouksessa tekevänsä yhteistyössä asiasta kiinnostuneiden valtioiden kanssa virallisen yhteydenoton asianomaisiin valtioihin ja kannustavansa niitä siten toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet, joilla ne voivat osoittaa tukevansa edelleen lujasti jalkaväkimiinojen kieltoa. Vaikka Ottawan yleissopimuksessa ei määrätä selvitysten julkaisemisesta, sen 7 artiklassa määrätään, että Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri toimittaa kaikki saadut selvitykset osapuolina oleville valtioille, jotka pohtivat niiden pohjalta esille tulevia asioita osapuolina olevien valtioiden kokouksessa. Selvityksiin voi tutustua myös Yhdistyneiden Kansakuntien aseidenriisunta-asioita käsittelevän osaston www-sivuilla

(http://domino.un.org/ottawa.nsf).

5. Euroopan unioni on pannut tyytyväisenä merkille allekirjoittajavaltioiden ponnistukset edistää maailmanlaajuista liittymistä Ottawan yleissopimukseen ja ottanut esille kysymyksen yleissopimuksen täytäntöönpanosta poliittisen vuoropuhelun puitteissa käytävissä kokouksissa, jotka koskevat assosioituneiden maiden, Euroopan talousalueeseen kuuluvien EFTA-maiden, Kanadan, Yhdysvaltojen sekä muiden maiden (Australian) ja alueellisten ryhmittymien (SADC) kanssa toteutettavaa yleistä aseriisuntaa ja asevalvontaa.

Euroopan unionin jäsenyysneuvottelujen osalta hakijavaltioiden odotetaan noudattavan kokonaisuudessaan EU:n säännöstöä, näin ollen myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaan kuuluvia yhteisiä kantoja ja yhteisiä toimintoja.