KIRJALLINEN KYSYMYS E-2277/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle. Varastettujen ajoneuvojen uudelleenrekisteröinti.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0067 - 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2277/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle (24. heinäkuuta 2002) Aihe: Varastettujen ajoneuvojen uudelleenrekisteröinti Europolin tutkimuksesta ilmenee, että Belgiassa varastetut autot voidaan helposti rekisteröidä laillisesti uudelleen Venäjällä, Itä-Euroopan maissa ja jopa joissakin EU:n jäsenvaltioissa. Europolin mukaan kaikkia Belgiassa tilauksesta varastettuja autoja odottavat paperit määränpäässä. Näissä maissa ei ole lainkaan valvontaa ja lainsäädäntö on hyvin leväperäistä. Varastetuista autoista 76 prosenttia menee Venäjälle, mutta varastettuja autoja rekisteröidään Europolin mukaan laillisesti myös Ranskassa ja jossain määrin Portugalissa ja Espanjassa. Onko komissio tietoinen tästä ongelmasta? Mitä toimia komissio toteuttaa, jotta Belgiassa varastettuja autoja ei voitaisi ongelmitta rekisteröidä laillisesti uudelleen muissa maissa (ml. EU:n jäsenvaltiot)? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 2002) Komissio on tietoinen siitä ongelmasta, että Belgiassa tai muissa jäsenvaltioissa varastetut autot voidaan tietyissä olosuhteissa helposti rekisteröidä laillisesti Venäjällä, muissa Itä-Euroopan maissa tai jopa joissakin jäsenvaltioissa. Komissio voi antaa parlamentin jäsenelle seuraavia tietoja asiasta: Euroopan unionissa tehdään työtä sekä ensimmäisessä että kolmannessa pilarissa ajoneuvoihin kohdistuvan rikollisuuden vähentämiseksi yleensä. Ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29. huhtikuuta 1999 annettua neuvoston direktiiviä 1999/37/EY(1) sovelletaan muun muassa silloin, kun halutaan helpottaa erityisesti sellaisia tarkastuksia, joiden tarkoituksena on varastettuihin ajoneuvoihin liittyvien petosten ja kaupan vähentäminen. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1. kesäkuuta 2004 mennessä. Moottoriajoneuvojen luvattoman käytön estäviä suojalaitteita koskevan neuvoston direktiivin 74/61/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 8. marraskuuta 1995 annetun komission direktiivin 1995/56/EY, Euratom(2) tavoitteena on ajoneuvojen luvattoman käytön estävien varokeinojen vahvistaminen. Jo autojen varustaminen ajonestimillä on vaikuttanut ajoneuvovarkauksien yleisen määrän vähenemiseen Euroopassa (muutos Belgiassa vuosina 19992000: 7 %). Mitä tulee Schengenin tietojärjestelmään (SIS), komissio on tietoinen siitä, että ainoastaan poliisilla on pääsy varastettuja autoja koskeviin tietoihin, ei ajoneuvojen rekisteröintiviranomaisilla jäsenvaltioissa. Parhaillaan tutkitaan kuitenkin mahdollisuutta laatia säädös, joka takaisi ajoneuvojen rekisteröintiviranomaisille pääsyn SIS-järjestelmään, ja tarkoituksena on tehdä varastettujen ajoneuvojen uudelleenrekisteröinti vaikeammaksi Euroopan unionissa. Komissio myös peräänkuuluttaa läheisempää kansallisen tason yhteistyötä tullin ja ajoneuvojen rekisteröintiviranomaisten välillä ajoneuvovarkauksien vähentämiseksi jäsenvaltioissa. Lisäksi komissio tekee jatkuvasti työtä kolmanteen pilariin kuuluvilla aloilla tehostaakseen ajoneuvoihin liittyvän rikollisuuden vähentämiseen tähtäävää yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä. Joidenkin Euroopan unionin ohjelmien (kuten OISIN-ohjelman) yhteydessä eräät jäsenvaltiot ovat kehittäneet uusia yhteistyömuotoja, ja kehitystä on tapahtunut jonkin verran. Lisäksi Europol on kehittänyt interaktiivisen elektronisen ohjelman, jonka tarkoituksena on auttaa lainvalvontaviranomaisia tunnistamaan varastetut ajoneuvot. Varastettujen autojen rekisteröinnistä Venäjällä voidaan vain todeta, että Euroopan unionilla ei ole välittömiä oikeudellisia keinoja estää sitä. Asiantuntijakokouksia on kuitenkin järjestetty Euroopan unionin ja Venäjän välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen yhteydessä ongelman käsittelemiseksi. Kokouksissa on keskitytty muun muassa siihen, miten vakuutusala saadaan tehokkaammin mukaan ongelman ratkaisuun. (1) EYVL L 138, 1.6.1999. (2) EYVL L 286, 29.11.1995.