ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3996/98 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (21. joulukuuta 1998) Aihe: EU:n ja Etelä-Afrikan tasavallan kalastussopimus Näyttää siltä, että neuvotteluissa EU:n ja Etelä-Afrikan tasavallan yleisen kauppasopimuksen tekemiseksi ollaan edistytty. Samanaikaisesti näyttää myös siltä, että neuvottelut saman tasavallan kanssa tehtävästä kalastussopimuksesta ovat keskeytyneet. Voiko komissio kertoa, missä tilassa neuvottelut kalastussopimuksen laatimiseksi Etelä-Afrikan kanssa ovat? Voiko komissio vahvistaa, että kattavaan yhteistyösopimukseen sisällytetään eteläafrikkalaiset kalataloustuotteet, joilla olisi näin vapaa pääsy EU:n markkinoille? Mikäli näin on, eikö komissio pidä ristiriitaisena sitä, että EU ei pääse sopimukseen kalastuksesta Etelä-Afrikan kanssa ja EU:n on kuitenkin yleisen kauppasopimuksen puitteissa hyväksyttävä eteläafrikkalaisten kalataloustuotteiden pääsy EU:hun? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä turvatakseen yhteisön kalatalousalan edut? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 1999) Muodolliset neuvottelut Etelä-Afrikan tasavallan ja yhteisön välisestä erillisestä kalastussopimuksesta eivät ole vielä varsinaisesti käynnistyneet huolimatta useista osapuolten välisistä tunnusteluista vuodesta 1996 alkaen. Taloudellista yhteistyösopimusta koskevien neuvottelujen osalta sopimusluonnoksen IV osaston kalastusta koskevassa luvussa mainitaan yhteinen julistus, jonka mukaan "sopimuspuolet tekevät parhaansa neuvotellakseen ja tehdäkseen artiklassa (Kalastus) tarkoitetun kalastussopimuksen viimeistään vuoden 2000 lopulla". Saman sopimusluonnoksen mukaan kalastustuotteita koskevat tariffimyönnytykset "tulevat voimaan vasta sen jälkeen, kun tämän sopimuksen artiklassa (Kalastus) tarkoitettu kalastussopimus on allekirjoitettu". Tämän vuoksi yhteistyösopimus ja kalastussopimusta koskevat neuvottelut ovat sidoksissa toisiinsa. Etelä-afrikkalaisten kalastustuotteiden pääsy yhteisön markkinoille helpottuu vasta sitten, kun allekirjoitetaan erillinen molempia osapuolia hyödyttävä kalastussopimus. Sen jälkeen pääsy yhteisön markkinoille helpottuisi asteittain sopimuspuolten vahvistaman aikataulun mukaisesti. Wienissä kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa saattamaan neuvottelut päätökseen viimeistään ennen maaliskuussa 1999 pidettävää Eurooppa-neuvoston kokousta.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3572/98 esittäjä(t): Astrid Thors (ELDR) komissiolle (18. marraskuuta 1998) Aihe: Käteisvarojen kuljettaminen Suomen valtioneuvosto on tehnyt periaatepäätöksen toimintaohjelmasta vuosille 1999-2001, jolla pyritään torjumaan talousrikoksia ja vastustamaan ns. harmaan talouden kasvua. Päätöksessä viitataan erääseen ehdotukseen, jota komission väitetään valmistelevan ja joka koskisi yleistä velvollisuutta ilmoittaa käteisvarojen kuljettamisesta EU:n jäsenvaltioiden sisärajojen yli. Pitääkö paikkansa, että komissio valmistelee kyseistä ehdotusta, ja jos niin on, eikö se ole ristiriidassa pääomien vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (14. joulukuuta 1998) Komissio ei tällä hetkellä suunnittele sellaisen ehdotuksen tekemistä, jonka mukaan olisi ilmoitettava käteisvarojen kuljettamisesta EU:n jäsenvaltioiden rajojen yli. Asiaa käsitellään kuitenkin rahoitusalan rahanpesutyöryhmän (FATF) 40 suosituksessa. FATF on hallitustenvälinen elin, joka kehittää ja edistää rahanpesua estävää politiikkaa. Kaikki jäsenvaltiot ja komissio kuuluvat FATF:ään. FATF:n suosituksessa nro 22 todetaan, että estämättä pääomien vapaata liikkuvuutta jäsenvaltiot voivat käteistapahtumien havaitsemisen ja tarkkailun helpottamiseksi harkita mahdollisuutta, että kaikkia tietyn enimmäismäärän ylittäviä siirtoja rajojen yli koskisivat vaatimukset, jotka liittyvät todentamiseen, hallinnolliseen tarkkailuun, ilmoittamiseen tai tietojen kirjaamiseen. Eräillä jäsenvaltioilla on jo käytössä tähän tavoitteeseen tähtääviä suosituksen mukaisia valvontakeinoja.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4090/98 esittäjä(t): Luciana Castellina (GUE/NGL) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Erikielisten luokkien tulevaisuus Eurooppa-kouluissa Eurooppa-koulujen johtokunta kokoontuu seuraavan kerran Brysselissä tammikuussa 1999. Tässä kokouksessa sen on ilmaistava kantansa Italian hallituksen 5. heinäkuuta 1998 esittämästä pyynnöstä perustaa kolmas italiankielinen luokka Brysselin Eurooppa-kouluun. Lisäksi sen on esitettävä kantansa Italian hallituksen pyyntöön järjestää seminaari Eurooppa-koulujen tulevaisuudesta ja uudesta roolista. Ottaen huomioon, että tällä hetkellä ei ole erikielisten luokkien perustamista ja ylläpitoa koskevia objektiivisia ja läpinäkyviä kriteereitä (kuten käy ilmi johtokunnan Kööpenhaminassa 1998 tekemistä päätöksistä, joilla hyväksyttiin tietynkielisten luokkien perustaminen ja hylättiin muut), ja ottaen huomioon, kuinka tärkeää on ratkaista tämä ongelma viipymättä, myös tulevaa laajentumista silmällä pitäen, aikooko neuvosto puolustaa kielten ja kulttuurien moninaisuutta Eurooppa-kouluissa ja harkita tarkoin niiden tulevaisuutta ja uutta roolia? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1999) Kulttuurien moninaisuuden ja monikielisyyden kunnioittaminen on eräs Eurooppa-koulujen kasvatuksellisista periaatteista 12 päivänä huhtikuuta 1957 annetun Eurooppa-koulun perussäännön mukaisesti. Periaatteen soveltamiseksi käytännössä Eurooppa-koulut on jaettu kieliosastoihin. Johtokunta on tässä asiassa toimivaltainen hallitustenvälinen elin, jonka tehtävänä on päättää kieliosastojen määrästä kussakin koulussa. Komissio on johtokunnan jäsenenä aina puolustanut tämän periaatteen noudattamista kouluissa ja tukenut uusien kieliosastojen perustamista silloin, kun sitä on pidetty tarpeellisena, mutta huolehtinut samalla siitä, että käytettävissä olevia varoja on käytetty mahdollisimman järkevästi. Eurooppa-koulujen hallinnosta vastaavat pyrkivät jatkuvasti koulujen uudenaikaistamiseen. Jäsenvaltioiden ratifioitavana on parhaillaan 21 päivänä kesäkuuta 1994 allekirjoitettu uusi yleissopimus, jolla 12 päivänä huhtikuuta 1957 annettu perussääntö saatetaan ajan tasalle. Pidemmän aikavälin järjestelyjen pohdinta annettiin aluksi opetusta käsittelevän alakomitean tehtäväksi. Se kokoontui vuosina 1993 ja 1994 useita kertoja johtokunnan yhteydessä. Sittemmin sen tehtävä siirrettiin johtokunnan työryhmälle, joka on vuodesta 1996 tarkastellut edelleen tapoja järjestelmän järkeistämiseksi ja etsinyt vaihtoehtoisia toimintamalleja. Tänä vuonna työryhmän on tarkoitus esittää asiakirja järjestelmän kehittämisessä sovellettavista arviointiperusteista. Komissio pitää Eurooppa-koulujen sujuvaa toimintaa erittäin tärkeänä ja toimii erittäin aktiivisesti tässä uudenaikaistamisprosessissa. Vuonna 1994 allekirjoitetun uuden yleissopimuksen taustalla oli komission opetusministerien neuvostolle esittämä ehdotus. Lisäksi komissio osallistuu johtokunnan perustaman työryhmän pohdintaan Eurooppa-koulujen tulevaisuudesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4020/98

esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) neuvostolle

(11. tammikuuta 1999)

Aihe: Dragan Opacicia vastaan Sarajevossa käydyn sotarikosoikeudenkäynnin revisio

Bosnian hallitus vangitutti 2. huhtikuuta 1995 sillä hetkellä 19-vuotiaan Dragan Opacicin, joka oli integroitu pakolaisena Kladusasta (Luoteis-Bosniasta) bosnialais-serbialaiseen leiriin. Lyhyen Sarajevossa käydyn oikeudenkäynnin jälkeen - joka ei missään tapauksessa vastannut oikeusvaltion oikeudenkäynnille asettamia vaatimuksia - hänet tuomittiin kuusi viikkoa myöhemmin "sotarikoksiin syyllistyneenä" 10 vuoden vankeuteen. Oikeuden päätöksen mukaan Opacic olisi tehnyt sotarikokset bosnialaisia muslimeja kohtaan ollessaan vartijana Trnopoljen "keskitysleirillä". Lisäksi Bosnian hallitus kutsui hänet Tadicia koskevan oikeusjutun todistajaksi Jugoslaviaa käsittelevään Haagin kansainväliseen sotarikostuomioistuimeen. Opacic, "todistaja L", esitti oikeudenkäynnin aikana Tadicia kohtaan yksityiskohtaisia ja vakavia syytöksiä rikoksista, joita tämä olisi tehnyt (juuri Trnopoljen leirillä).

Tadicin puolustuksena toiminut professori Wladimiroff osoitti Opacicin kertomuksessa niin monta epätarkkuutta ja ristiriitaisuutta, että tämä lopulta myönsi, ettei koskaan ollutkaan ollut vartijana tai Trnopoljen leirillä eikä hän koskaan ollut tavannut Tadicia. Opacic selitti, että hän antoi väärän lausunnon Tadicista Bosnian viranomaisten tappouhkauksien painostamana. Professori Wladimiroffin tutkimuksista kävi tämän lisäksi ilmi, että Trnopolje ei ollut "keskitysleiri", vaan väliaikainen leiri pakolaisille, jotka odottivat kuljetusta lopullisempaan määränpäähän.

Huolimatta Opacicin tekemästä turvapaikkahakemuksesta Haagin tuomioistuin palautti hänet yhteistyössä Alankomaiden viranomaisten kanssa vähän myöhemmin Bosniaan, jossa hän kärsii loput kymmenen vuoden vankeusrangaistuksestaan.

Onko neuvosto sitä mieltä, että Opacicia koskevan oikeusjutun kulku on Euroopan unionin jäsenvaltioiden noudattamien oikeusperiaatteiden vastainen? Onko neuvosto valmis ryhtymään toimiin, jotta Sarajevossa Opacicia vastaan käytyä oikeudenkäyntiä vähintäänkin revisoitaisiin?

Vastaus

(29. maaliskuuta 1999)

Neuvosto on tietoinen siitä, että Opacic on valittanut ETYJ:in ihmisoikeustarkkailijoille, ettei hänen oikeudenkäyntinsä ollut puolueeton. Neuvoston on kuitenkin vaikea arvioida oikeudenkäynnin puolueettomuutta, koska kansainvälinen yhteisö ei valvonut sitä, kuten ei muitakaan kyseisenä aikana käytyjä oikeudenkäyntejä.

Neuvoston käsityksen mukaan Opacic esitti 23. syyskuuta 1998 myös Daytonin rauhansopimuksen liitteen 6 mukaisesti perustetulle ihmisoikeuselimelle (Human Rights Chamber) pyynnön tutkia mahdollisia Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen loukkauksia, jotka rikkovat myös oikeutta puolueettomaan oikeudenkäyntiin.

Pyyntö on käsiteltävänä edellä mainitussa elimessä, ja neuvosto katsoo, että kaikki toimet, joihin se tässä tapauksessa mahdollisesti ryhtyy, olisi suunniteltava kyseisen elimen päätöksen pohjalta.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3906/98 esittäjä(t): Miguel Arias Cañete (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Puuttuvat pankkitositteita koskevat säännöt oliivin puristusjätteen myynnissä Uusissa kaksivaiheisissa uuttamismenetelmissä oliivien puristusjäte käytetään niin loppuun, että yhä useammin siitä ei voida maksaa mitään. Voimassa olevassa lainsäädännössä ei ole oliivin puristusjätteen myyntiä koskevia säädöksiä, ei edes pankkitositteiden osalta (oliiviöljyn maksujen pankkitositteista sen sijaan on mainittu). Aikooko komissio toimia tämän puutteen korjaamiseksi?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3022/98

esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) komissiolle

(8. lokakuuta 1998)

Aihe: Julkiset retkeilypolut

Onko komissio tietoinen siitä, että Euroopan unionissa on joukko retkeilyreittejä, joiden tunnuksena on G.R.?

Onko komissio tietoinen myös siitä, että tällaiset retkeilypolut toimivat tärkeänä maaseutumatkailua edistävänä tekijänä?

Aikooko komissio edistää toimillaan sitä, että polkujen liittymäkohdat jäsenvaltioiden rajoilla viitoitetaan entistä paremmin?

Aikooko komissio myös edistää toimillaan sellaisen julkaisun aikaansaamista unionissa, jossa pitkän matkan retkeilyreitit ja niiden yhtymäkohdat muihin jalankulkureitteihin kartoitetaan siten kuin pyöräteiden osalta on jo tehty?

Aikooko komissio myös edistää toimillaan sitä, että yleisten ja yksityisten alueiden halki kulkeville julkisille jalankulkureiteille annetaan lainsäädännöllinen asema?

Jos vastaus on myönteinen, millä tavoin?

Jos vastaus on kielteinen, perustelu?

Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus

(3. joulukuuta 1998)

Komissio on tietoinen kyseisten retkeilypolkujen olemassaolosta. Ne on tarkoitettu pitkiin kävelyretkiin ja ne on merkitty tunnuksella GR, pitkä retkeilypolku (grande randonnée). Komissiolla ei kuitenkaan ole käytettävissään tutkimuksia retkeilypolkujen merkityksestä maaseutumatkailun kehitykselle.

Komissiolla ei ole oikeusperustaa sille, miten kyseiset polut merkitään, miten polkujen liittymäkohdat viitoitetaan jäsenvaltioiden rajoilla tai julkaistaanko poluista karttoja. Nämä kysymykset kuuluvat niiden tahojen toimivaltaan, jotka huolehtivat retkeilypolkujen avaamisesta, varustamisesta, merkitsemisestä ja ylläpidosta kussakin jäsenvaltiossa. Komissiolla ei ole oikeusperustaa sillekään, että julkisten ja yksityisten maa-alueiden poikki kulkeville julkisille retkipoluille annettaisiin oikeudellinen asema. Kysymys koskee erityisesti omistus-, kauttakulku- ja käyttöoikeutta, ja se kuuluu toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan.

Joihinkin yhteisön alueisiin sovellettavien maaseudun kehittämisohjelmien puitteissa rakennerahastot rahoittavat kuitenkin osittain toimia, jotka liittyvät jäsenvaltioiden viranomaisten luomiin GR-tunnuksella merkittyihin retkeilypolkuihin. Tällaisia yhteisrahoitushankkeita on varsinkin matkailualueilla, joilla keskitytään erityisesti luonto- ja seikkailumatkailuun (paikat luonnon havainnointia varten, biotooppien tutkiminen jne.). Mikäli retkipolut kulkevat yksityisalueiden läpi, jäsenvaltioiden on ennakolta ryhdyttävä tarvittaviin toimiin, jotta polut olisivat kaikille avoimia. Mitä tulee retkipolkukarttojen julkaisemiseen, yhteisrahoitus on mahdollinen samojen ohjelmien puitteissa, jos kyseinen tiedotusmateriaali edistää matkailua ja hyödyntää siten investointeja ja maaseudun potentiaalia.

Kun maantieteellinen tilanne sen sallii, kyseiset retkeilypolut voidaan yhdistää yhteisön ulkopuolisten alueiden polkuihin, kuten on jo tehty Itävallan ja Unkarin sekä Saksan ja Puolan välillä.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0078



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3498/98 esittäjä(t): Bernd Lange (PSE) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Saksalainen kukkien menekin edistämiskampanja Euroopan unioni rahoittaa 22. marraskuuta 1996 annetun asetuksen N:o 2275/96(1) mukaisesti toimia elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alalla. Näin käyttöön asetetuista määrärahoista tuetaan myös saksalaista kampanjaa "Blumen - Die schönste Sprache der Welt" (Kukat - maailman kaunein kieli). 1. Millä tavoin on varmistettu, että määrärahoja käytetään ainoastaan eurooppalaisten kukkien menekin edistämiseen, mikä ympäristöpolitiikan kannalta ehkäisisi ympäristöpoliittisesti tarpeettomia kuljetuksia ja sosiaalipolitiikan kannalta turvaisi työpaikkoja? 2. Millaisia edellytyksiä mainosten sisällölle on asetettu tässä yhteydessä? Onko liitteenä oleva tiedotuslehtinen sisällöltään näiden edellytysten mukainen? Komission jäsenen Franz Fischlerkomission puolesta antama vastaus (7. tammikuuta 1999) 1. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että yhteisön tällä alalla toteuttamien myynnin-edistämistoimien tavoitteena on lisätä eurooppalaisten kukkien ja elävien kasvien menekkiä. 2. Erityisistä toimenpiteistä elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) 2275/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vuodeksi 1998 annetun asetuksen (EY) 803/98(2) 6 artiklan mukaisesti "luettelo hyväksytyistä toimista laaditaan erityisesti esitettyjen toimintasuunnitelmien yhdenmukaisuuden, ehdotettujen toimien laadun, niiden toteuttamisen todennäköisten vaikutusten ja ryhmittymien toteuttamiskapasiteetin sekä niiden antamien tehokkuus- ja edustavuustakeiden perusteella". Jäsenvaltioiden on asetettava etusijalle toimet, joita toteutetaan usean jäsenvaltion alueilla. Komissio toimittaa toisen kysymyksen toista osaa koskevan vastauksensa suoraan parlamentin jäsenelle, koska se sai mainitun tiedotuslehtisen vasta äsken. (1) EYVL L 308, 29.11.1996, s. 7. (2) EYVL L 115, 17.4.1998.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3658/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (7. joulukuuta 1998) Aihe: Vuosituhannen vaihteen tietokonevirhe On havaittu, että vuosituhannen vaihtuessa kaikissa sähköisissä ohjelmoitavissa järjestelmissä tietokoneiden keskusyksiköistä puolijohdesiruihin saattaa ilmetä vuoden 2000 ongelmaksi kutsuttu virhe. Koska näitä järjestelmiä käytetään teollisuudessa (valmistusprosessin eri vaiheissa), kuljetuksessa, julkisissa palveluissa, jne., ne ovat riippuvaisia päivämäärästä, ja on tärkeää tietää miten järjestelmät saattavat reagoida vuosituhannen vaihtumispäivänä, siksi riskit on tunnistettava. Aikooko komissio järjestää tiedotus- ja ennaltaehkäisyseminaarin tämän ongelman tiimoilta? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (18. tammikuuta 1999) Vuoteen 2000 liittyvistä tietotekniikkaongelmista on keskusteltu laajalti yhteisössä viime vuonna, ja erityisesti vuonna 1998 keskustelu oli vilkasta useissa tiedonvälityskanavissa, kuten lehdistössä, televisiossa ja konferensseissa. Useimmat jäsenvaltiot ovat jo käynnistäneet tai aikovat lähitulevaisuudessa käynnistää tiedotuskampanjoita. Näin ollen ei ole selvää, voisiko komission järjestämä tiedotuskampanja enää merkittävästi lisätä tiedon määrää. Lisäksi on otettava huomioon kansallisista ja paikallisista ominaispiirteistä johtuvat käytännön asiat. Komission vuotta 2000 koskevilla Internet-sivuilla (http://www.ispo.cec.be/y2keuro) on runsaasti kansainvälistä tietoa ongelmasta ja siihen varautumisesta.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3324/98 esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) komissiolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Lapsityövoiman käyttö Euroopassa Talous- ja sosiaalikomitean arvioiden mukaan Euroopassa on yli viisi miljoonaa alaikäistä työtätekevää lasta. Suurin osa näistä lapsista työskentelee mm. pornografian, huumakaupan ja seksimatkailun parissa. Yllä mainittuun viitaten kysyn komissiolta, miten se aikoo jatkossa selvittää lapsityövoiman käytön todellisen laajuuden Euroopassa? Miten komissio pyrkii yhteisöpolitiikkojen keinoin toimimaan mukana ponnisteluissa lapsityövoiman kitkemiseksi? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 1999) Komissio tuomitsee ankarasti kaikki lapsityövoiman muodot, erityisesti arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat muodot. Nuorten työntekijöiden suojelusta 22. kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/33/EY(1) mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet lasten työnteon kieltämiseksi. Niiden on valvottava nuorten suojelemista taloudelliselta hyväksikäytöltä ja sellaiselta työltä, joka voisi vahingoittaa nuorten turvallisuutta, terveyttä tai heidän fyysistä, henkistä, moraalista tai sosiaalista kehitystään tai vaarantaa heidän koulutuksensa. Tämä yhteisön direktiivi oli saatettava osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä 22. kesäkuuta 1996 mennessä, mistä lähtien jäsenvaltioiden on ollut pantava täytäntöön tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että direktiivin säännöksiä todella sovelletaan. Yhteisessä toiminnassa, joka hyväksyttiin 24. helmikuuta 1997(2), jäsenvaltioiden edellytetään säätävän lasten seksuaalinen hyväksikäyttö rangaistavaksi ja säätävän siitä rangaistukset. Lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön sisältyvät lapsen houkuttelu tai pakottaminen laittomiin seksuaalisiin tekoihin sekä lapsen hyväksikäyttö prostituutiossa tai muun laittoman seksuaalisen toiminnan harjoittamisessa, pornografiset esitykset ja aineisto mukaan luettuina. Lisäksi Europol toimii ihmiskauppaan liittyvien toimivaltuuksiensa rajoissa myös tällaisen seksuaalisen hyväksikäytön torjunnassa yhteistyössä jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten kanssa. Komissio toteuttaa myös Stop-ohjelmaa, jolla tuetaan viranomaisia lapsikaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnassa, ja Daphne-ohjelmaa, jolla autetaan kansalaisjärjestöjä torjumaan kaikentyyppistä lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa, seksuaalinen hyväksikäyttö mukaan luettuna. (1) EYVL L 216, 20.8.1994. (2) EYVL L 63, 4.3.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3224/98

esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) komissiolle

(26. lokakuuta 1998)

Aihe: Maidontuotanto

Italian hallitus on maksanut Euroopan unionille erittäin suuret sakot ilmoitettuaan yleistä viitemäärää korkeammasta maidontuotannosta. Hallitus ei ole kuitenkaan vuodesta 1995 maksanut korvauksia, mikä on merkinnyt tuottajien maksuvalmiuden huomattavaa heikentymistä (noin 4 000 miljardia Italian liiraa), koska maidonostajat pidättäytyvät maksuista kyseisiä korvauksia odottaessaan. Maidonostajien ilmoittaman markkinoille saatetun maidon määrä markkinointivuonna 1997-1998 on huomattavasti yleistä viitemäärää alhaisempi.

Nämä seikat yhdessä antavat olettaa, että sisämarkkinoilla on vääristymiä ja että kansainvälistä kilpailua koskeva järjestelmä on aiheuttanut padanialaisille maidontuottajille vaikeuksia.

Voiko komissio näin ollen kertoa,

1. katsooko se toteuttaneensa huolellisesti kaikki toimenpiteet, joiden tarkoituksena on velvoittaa Italian hallitus toimimaan asianmukaisesti?

2. katsooko se, että jäsenvaltioiden tai yhteisön yksityiset ja/tai julkiset elimet ovat voineet hyötyä Italian hallituksen aikaansaamasta kaoottisesta tilanteesta ja saada voittoa vapaan kilpailun periaatteen vastaisesti?

3. eikö se pidä tässä tilanteessa välttämättömänä Italian maidontuotannon ohjaus- ja valvontajärjestelmän asettamista yhteisön suojelukseen?

4. eikö se katso, että huomattavat, noin 50:tä prosenttia italialaisen maidon markkina-arvosta vastaavat summat, joita maidonostajat eri syistä pidättäytyvät maksamasta, ovat kilpailuetu?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(30. marraskuuta 1998)

1. Vastaus on myönteinen. Vuodesta 1984 komissio on toiminut kaikin mahdollisin käytössään olevin keinoin. Mieleen palauttamiseksi riittää rikkomusten seurauksena Italiaa vastaan aloitetut menettelyt vuosilta 1985, 1988 ja 1995 ja viimeisin 12 päivänä tammikuuta 1998. Komissio on lisäksi tehnyt maatalouden menojen perusteella laskettujen ennakkomaksujen vähennyksen aina kun Italia ei ole noudattanut määräaikaa maksujen suorittamisessa komissiolle.

2. Komissiolla ei ole tarvittavia tietoja vastatakseen tähän kysymykseen. Kuitenkin ainoa varmuustekijä vapaassa kilpailussa markkinoilla, jota kiintiöjärjestelmä säätelee on se, että jäsenvaltiot noudattavat yhteisön lainsäädäntöä silloin kuin sallittu kokonaismäärä ylittyy.

3. Jäsenvaltio on kansallisella tasolla vastuussa maitokiintiöiden hallinnasta ja valvonnasta, ja komissiolla on oikeus järjestelmän toimivuuden tarkastamiseen, varsinkin tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä, ja se voi toimivaltansa puitteissa valvoa yhteisön lainsäädännön asianmukaista soveltamista. Komissiolla ei ole valtaa eikä oikeutta hoitaa kansallisen maidontuotannon hallintaa ja valvontaa jäsenvaltion sijasta.

4. Komissio ei ole kyseisessä asiassa samaa mieltä parlamentin jäsenen kanssa ja se ehdottaa, että parlamentin jäsen tutkisi komission hänelle hiljattain antamaa kirjallisen kysymyksen P-3146/98(1) vastausta.

(1) Katso sivu 32.