Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0104/98 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE) komissiolle (30. tammikuuta 1998) Aihe: Lentoturvallisuuden varmistaminen natura-alueilla Suomessa on noussut julkiseen keskusteluun lentokenttien lähellä olevien Natura-alueiden vaikutus lentoturvallisuuteen. Suomessa on 120 Natura-aluetta 15 kilometrin säteellä lentoasemista. Tämä saattaa muodostua ongelmaksi lintujen törmäillessä nousussa ja laskussa oleviin lentokoneisiin. Vaikka Euroopan unionin Natura-verkoston tavoitteena on turvata luonnon monimuotoisuus EU:ssa, se ei saa kuitenkaan tapahtua kansalaisten turvallisuuteen liittyvien näkökohtien kustannuksella. Yllä mainittuun viitaten kysyn, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, etteivät jäsenmaat vaaranna lentoturvallisuutta sisällyttämällä lentokenttien lähialueita Natura-ohjelmaan? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1998) Parlamentin jäsen viittaa Suomessa käytävään keskusteluun mutta ilmaisee samalla yleisemmänkin huolen siitä, että tuleva Natura 2000 -verkko sisältää lentokenttien lähistöllä sijaitsevia alueita ja voi siten vaarantaa lentoturvallisuuden. Natura 2000:n tavoitteena on - kuten parlamentin jäsen mainitsee - suojella luonnon monimuotoisuutta ja erityisesti luontotyyppejä ja lajeja, jotka ovat Euroopalle tärkeitä suojelukohteita. Jotkin tähän monimuotoisuuteen kuuluvat eläimet, erityisesti linnut, voivat törmätä ilma-aluksiin, mikä voi johtaa vakaviin seurauksiin. Komissiolla ei ole kuitenkaan tietoja, jotka viittaavat siihen, että Natura 2000 -verkkoon valitut alueet vaarantaisivat lentoturvallisuuden. On tietenkin muistettava, että lintujen suojelualueiden lisäksi (jotka määritetään luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1) eli lintudirektiivin nojalla) Natura 2000 -verkko käsittää myös alueita, jotka määritetään luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) eli luontotyyppidirektiivin nojalla, jotta verkko suojelisi myös eläimistöä ja kasvistoa sekä luontotyyppejä. Natura 2000 -alueet valitaan ja niiden rajat määritellään pelkästään biologisin perustein, kuten luontotyyppidirektiivin liitteen III määräykset (vaihe 1) sekä yhteisön tuomioistuimen asioissa Santoña ja Lappel Bank antamat tuomiot edellyttävät. On täysin selvää, että kohteen sijainti lentokentän lähellä ei sinänsä voi olla perusteena siihen, että aluetta ei valita Natura 2000 -verkkoon. Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAOn ns. lintukomitea (Bird Strike Committee) on lintuihin törmäämisen aiheuttamien vaarojen vuoksi jo vuosia tutkinut toimenpiteitä, joilla törmäykset voitaisiin välttää. Komitea on kehitellyt ja suositellut parhaita käytänteitä ohjeiksi yksittäisille valtioille, jotka ovat päävastuussa lentoturvallisuuden varmistamisesta alueillaan. Lintudirektiivissä vahvistetaan yleinen järjestelmä kaikkien lintujen suojelemiseksi, mutta siinä annetaan myös mahdollisuus poiketa suojelusäännöksistä tietyistä syistä, jos muuta tyydyttävää ratkaisua ei ole. Yksi direktiivissä mainituista syistä on juuri lentoturvallisuus. Koska kyseessä on luonnonvaraisen kasviston ja eläimistö suojelu, lentoturvallisuuteen ja Natura 2000 -alueisiin liittyviä ongelmia voidaan parhaiten käsitellä kyseisten alueiden suojelusuunnitelmissa. Näistä syistä komissio ei aio tehdä asiaa koskevia säädösehdotuksia. (1) EYVL L 103, 25.4.1979. (2) EYVL L 206, 22.7.1992.