KIRJALLINEN KYSYMYS E-0491/02

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(22. helmikuuta 2002)

Aihe: Liikenteenharjoittajien vastuu

Katsooko Euroopan komissio, että liikenteenharjoittajien vastuuta koskeva lainsäädäntö ei ole täyttänyt tarkoitustaan laittomien salakuljettajien toiminnan tukahduttamiseksi tai laittomien maahanpyrkijöiden tai turvapaikanhakijoiden virran patoamiseksi? Eikö lainsäädäntö olekin johtanut siihen, että ihmiskaupan harjoittajat turvautuvat kekseliäämpiin ja usein vaarallisempiin keinoihin, joista he perivät korkeampia maksuja ja joiden seurauksena useammat laittomat maahanpyrkijät tai turvapaikanhakijat menehtyvät?

António Vitorinon komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0488/02, E-0489/02, E-0490/02, E-0491/02, E-0492/02 ja E-0493/02

(4. huhtikuuta 2002)

Arvoisan parlamentin jäsenen kaikki kuusi kysymystä liittyvät suoraan liikenteenharjoittajien vastuuseen, ja siksi niihin on vastattava samalla kertaa.

Esille otetuista yleisistä kysymyksistä todetaan seuraavaa:

- Laittoman maahanmuuton torjuminen on erittäin tärkeä poliittinen kysymys kaikissa jäsenvaltioissa sekä unionin rajojen ulkopuolellakin. Neuvostolle ja Euroopan parlamentille hiljattain antamassaan tiedonannossa laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta(1) komissio korosti, että laittoman maahanmuuton ongelma tuskin helpottuu lähitulevaisuudessa. Tämä katsanto vahvistettiin oikeus- ja sisäasioiden neuvoston 28. helmikuuta 2002 hyväksymässä laitonta maahanmuuttoa ja ihmiskauppaa koskevassa toimintasuunnitelmassa. Komissio on myös korostanut erityisesti tiedonannossaan Yhteinen turvapaikkamenettely ja turvapaikan saaneille yhtenäinen asema koko unionissa(2), että turvapaikkamenettelyllä ja turvapaikan saaneen asemalla pyritään muun muassa tasapainottamaan humanitaarisista syistä hyväksyttävän maahantulon erityisaseman kunnioittamista ja laittoman maahanmuuton estämiseen ja torjuntaan liittyviä oikeutettuja tavoitteita.

- Liikenteenharjoittajien vastuuta ei toistaiseksi ole täysin yhtenäistetty koko Euroopassa. Schengenin sopimuksen 26 artiklaan, jota täydennetään 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 26 artiklan määräysten täydentämiseksi 28. kesäkuuta 2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/51/EY(3), kuuluu joitakin liikenteenharjoittajien vastuuta koskevia säännöksiä. Nämä koskevat kuitenkin vain henkilöliikennettä eivätkä tavaraliikennettä. Lisäksi säännökset kattavat vain osan raideliikenteestä, ja jäsenvaltioilla on paljon harkintavaltaa määräysten täytäntöönpanon suhteen. Direktiiviin sisältyy myös suojalauseke, joka varmistaa, että seuraamukset eivät rajoita jäsenvaltioiden velvoitteita tapauksissa, joissa kolmannen maan kansalainen hakee kansainvälistä suojelua.

- Tämän johdosta komissio tuki liikenteenharjoittajien vastuuta käsitelleen pyöreän pöydän keskustelun järjestämistä 30. marraskuuta 2001. Pyöreän pöydän kokouksessa jäsenvaltioiden, liikennealan, EU:n toimielinten, humanitaaristen järjestöjen ja muiden asianosaisten tahojen edustajat keskustelivat liikenteenharjoittajien vastuuseen ja laittomaan maahanmuuttoon liittyvistä asioista ja pohtivat mahdollisia Euroopan tason etenemistapoja. Koska pyöreän pöydän kokous oli onnistunut tilaisuus ja koska useat seikat vaativat perusteellisempaa pohdintaa, komissio päätti jatkaa prosessia. Vuodeksi 2002 on jo sovittu joukko asiantuntijoiden tapaamisia, joissa keskitytään pyöreän pöydän keskusteluissa yksilöityihin aiheisiin.

- Käytännössä komissio katsoo, että olisi tarkasteltava kolmea kysymystä ja sovitettava ne toisiinsa: yhteisten eurooppalaisten ratkaisujen etsiminen, Geneven yleissopimuksen muodon ja hengen noudattaminen sekä tavaroiden ja henkilöiden vapaa liikkuvuus yhtenäismarkkinoilla ilman tarpeettomia esteitä. Samalla on varmistettava, että elinkeinoelämään ei kohdistu kohtuuttomia taakkoja.

Parlamentin jäsenen esille tuomista yksityiskohdista todetaan seuraavaa:

- Kysymys E-0488/02: Itävallan perustuslakituomioistuin on todella hiljattain kumonnut joitakin Itävallan liikenteenharjoittajia koskevia vastuusäädöksiä. Itävallan perustuslakituomioistuin arvosteli Itävallan perustuslain 18 artiklaan perustuvassa tuomiossaan joidenkin kumottujen säädösten oikeudellista selvyyttä ja oikeusvarmuutta, mutta se ei asettanut kyseenalaiseksi periaatetta liikenteenharjoittajien vastuusta laittoman maahanmuuton rajoittamisessa. Tuomio ei muuta komission näkemystä, jonka mukaan liikenteenharjoittajien vastuuta koskeva lainsäädäntö voi olla tehokas väline laittoman maahanmuuton torjumisessa, mutta tällainen lainsäädäntö on laadittava erityisen huolellisesti, jotta kaikki näkökohdat otetaan huomioon. Kuten edellä mainittiin, tätä kysymystä käsitellään parhaillaan liikenteenharjoittajien vastuuta koskevassa pyöreän pöydän prosessissa.

- Kysymys E-0489/02: Komissio on sitä mieltä, että jäsenvaltiot voivat antaa liikenteenharjoittajien vastuuta koskevia säädöksiä noudattaen samalla velvoitteita, joihin ne ovat sitoutuneet vuonna 1951 tehdyssä Geneven yleissopimuksessa. Humanitaarisen ulottuvuuden ottaminen huomioon laadittaessa ja sovellettaessa liikenteenharjoittajien vastuuta koskevia sääntöjä on haastava tehtävä ja samalla yksi niistä aiheista, joita asiantuntijoiden on tutkittava perusteellisesti edellä mainitussa liikenteenharjoittajien vastuuta koskevassa pyöreän pöydän prosessissa.

- Kysymys E-0490/02: Ero on, että ensimmäisessä tapauksessa (kotimaahan palauttaminen) turvapaikanhakija on jo tullut jäsenvaltion lainkäyttöalueelle, ja toisessa tapauksessa (lennolle pääsyn epääminen) mahdollinen turvapaikanhakija on vielä kolmannen maan alueella. Tämä on tärkeä ero, kun määritetään, mitä sääntöjä turvapaikanhakijaan on sovellettava.

- Kysymys E-0491/02: Liikenteenharjoittajia koskevaa vastuuta ei voida pitää erillisenä ilmiönä. Se on yksi poliittinen väline, jota käytetään laajemmassa muuttovirtojen sääntely- ja hallintaympäristössä. Edellä mainitussa laitonta maahanmuuttoa koskevaa yhteistä politiikkaa käsittelevässä tiedonannossa komissio ehdotti useita erilaisia toimenpiteitä, joilla torjutaan kysyjän esille ottamaa vaaraa ja jotka vaihtelevat toimista EU:n ulkopuolella (esim. valistuskampanjat) rikoslakiin (ihmisten salakuljetuksen ja ihmiskaupan vastainen toiminta.

- Kysymys E-0492/02: Valvontatoimenpiteet aiheuttavat väistämättä joskus epämukavuutta matkustajille. Kuten komissio painotti edellä mainitussa laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta antamassaan tiedonannossa, se luottaa siihen, että modernin teknologian ja televiestinnän mahdollisuudet parantavat valvontatoimenpiteiden tehokkuutta ja kohdentamista ja siten vähentävät epämukavuutta.

- Kysymys E-0493/02: Tampereella 15.16. lokakuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston antaman toimeksiannon mukaisesti pidetään tärkeänä, että oikeutta hakea turvapaikkaa kunnioitetaan täydellisesti ja että pian perustettava yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä pohjautuu Geneven yleissopimuksen täysimääräiseen ja kattavaan soveltamiseen. Komissio on laatinut yhteistyössä jäsenvaltioiden ja muiden asian koskevien tahojen kanssa useita säädösehdotuksia, joissa määritellään ja yhdenmukaistetaan turvapaikanhakijoita, pakolaisia ja muita kansainvälistä suojelua tarvitsevia henkilöitä Euroopan unionissa koskevia sääntöjä. Komissio toivoo, että näistä ehdotuksista neuvostossa käytävät keskustelut johtavat tasapainoisiin eurooppalaisiin turvapaikkasääntöihin. Komission mielestä neuvottelujen lisäksi voitaisiin pohtia Euroopan tasolla keinoja, joiden ansiosta aidosti kansainvälisen suojelun tarpeessa olevat henkilöt pääsisivät turvallisemmin ja rauhallisemmin unionin alueelle. Parhaillaan käynnistetäänkin tutkimuksia, joissa tarkastellaan esimerkiksi turvapaikkahakemusten käsittelyä Euroopan unionin ulkopuolella sekä uudelleensijoittamista koskevia järjestelyjä.

(1) KOM(2001) 672 lopullinen.

(2) KOM(2000) 755 lopullinen.

(3) EYVL L 187, 10.7.2001.