KIRJALLINEN KYSYMYS E-0495/00

esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN), Cristiana Muscardini (UEN), Sergio Berlato (UEN) ja Francesco Turchi (UEN) komissiolle

(24. helmikuuta 2000)

Aihe: Elintarvikkeiden erityisluonne

Neuvoston asetuksilla (ETY) N:o 2081/92(1) ja 2082/92(2) täytäntöönpantujen säännösten soveltaminen näyttää viivästyneen huomattavasti, jos pitää paikkansa, että perussäädösten vuonna 1992 tapahtuneen hyväksymisen jälkeen ensimmäinen pyyntö tuotteen erityisluonteen tunnustamiseksi täytettiin vasta vuonna 1996.

Olemme saaneet tietoomme, että eräisiin jo yli vuosi sitten jätettyihin hakemuksiin ei vieläkään ole saatu vastausta.

Ottaen huomioon vaikutukset, jotka näillä asetuksilla on sekä taloudelliseen että alueelliseen kilpailukykyyn, voisiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Vastaako edellä esitetty totuutta?

2. Jos vastaa, mikä on syynä näihin viivästyksiin?

3. Johtuvatko viivästykset menettelyjen monimutkaisuudesta vai yhteisön tai kansallisten toimielinten toimintakyvystä?

4. Eikö olisi suotavaa esittää ehdotuksia, joilla toisaalta selkeytettäisiin menettelyjä ja toisaalta taattaisiin suurempi varmuus hakemusten käsittelystä?

(1) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.

(2) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 9.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(3. huhtikuuta 2000)

Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä neuvosto antoi 14. heinäkuuta 1992 asetuksen (ETY) N:o 2081/92 maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä (SMM) ja suojatuista alkuperänimityksistä (SAN) sekä asetuksen (ETY) N:o 2082/92 maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonnetta koskevista todistuksista. Asetukset tulivat voimaan 26. heinäkuuta 1993.

Asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 (SAN/SMM) säädetään kahdesta rekisteröintimenettelystä: tavanomaisesta ja yksinkertaistetusta menettelystä. Yksinkertaistetussa menettelyssä jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa asetuksen voimaantulosta (ja uusien jäsenvaltioiden liittymispäivästä vuonna 1995) nimet, joilla on kansallinen oikeudellinen suoja ja jotka ne haluavat rekisteröidä yhteisössä. Jäsenvaltiot toimittivat komissiolle rekisteröitäväksi yli 1 500 nimeä yksinkertaistetussa menettelyssä. Näiden 1 500 hakemuksen käsittely vei komissiolta useita vuosia. Käsittelyn tuloksena komissio rekisteröi noin 500 SAN:ää ja SMM:ää. Jäsenvaltiot peruivat joitakin hakemuksia (noin 700) ja yli 300:aa kivennäisvesihakemusta ei voitu rekisteröidä, koska kivennäisvesiä koskevan lainsäädännön ja alkuperänimityksiä ja maantieteellisiä merkintöjä koskevan lainsäädännön yhteensopivuudessa oli ongelmia. Italia toimitti yksinkertaistetussa menettelyssä 155 hakemusta, joista kahden menettely on kesken. Ne osoittautuivat erityisen monimutkaisiksi ja niiden vuoksi on käyty paljon kirjeenvaihtoa ja pidetty useita kahden- ja monenvälisiä kokouksia Italian ja jäsenvaltioiden kanssa.

Tavanomaisessa menettelyssä on kaksi peräkkäistä kuuden kuukauden määräaikaa, jotka alkavat sen jälkeen, kun hakemus on toimitettu komissiolle. Ensimmäinen kuuden kuukauden määräaika (asetuksen (ETY) N:o 2081/92 6 artikla) on tarpeen hallinnollisista ja käytännön syistä (asiakirjojen käännättäminen, lausunnot muilta komission yksiköiltä, lisätietopyynnöt, tarvittaessa tieteellisen komitean kuuleminen jne.). Toinen kuuden kuukauden määräaika alkaa, kun hakemuksen tiedot on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sen kuluessa voidaan esittää väite rekisteröintiä vastaan (asetuksen (ETY) N:o 2081/92 7 artiklan 1 kohta). On tärkeää tietää jäsenvaltioiden tilanne sen tuotteen suhteen, jolle jäsenvaltio hakee rekisteröintiä yhteisössä, ja antaa niille mahdollisuus vastustaa rekisteröintiä, mikäli siihen on pätevä syy.

Jos väite voidaan hyväksyä, jäsenvaltioille annetaan vielä kolme kuukautta (asetuksen (ETY) N:o 2081/92 7 artiklan 5 kohta) aikaa sopia asiasta keskenään. Jos sopimukseen ei päästä määräajan kuluessa, komissio tekee päätöksen, josta pyydetään asetuksen mukaisen komitean lausunto. Menettelyt ovat pitkiä ja ne voivat vaihdella sen mukaan, miten monimutkainen hakemus on. On kuitenkin tärkeää turvata kolmansien osapuolten oikeudet ja varmistaa, että hakemukset ovat säännösten mukaisia.

Asetuksen (EY) N:o 535/97 mukaan jäsenvaltiot voivat myöntää nimitykselle väliaikaisesti kansallisen suojan, kunnes on tehty päätös rekisteröintihakemuksen hyväksymisestä yhteisön tasolla. Tämän toimenpiteen tarkoituksena on suojata nimen rekisteröintiä hakevien tuottajien edut.

Komission mielestä ei ole tarpeen ehdottaa SAN:ien ja SMM:ien rekisteröintimenettelyn lieventämistä, kun otetaan huomioon asiaan liittyvät etunäkökohdat ja tarve parantaa yhteisön rekisteröinnin uskottavuutta; se antaa yksinoikeuden käyttää nimitystä 373 miljoonan kuluttajan markkinoilla.

Komissio toimitti neuvostolle heinäkuussa 1999 selonteon asetuksen (ETY) N:o 2082/92 soveltamisesta. Sen pohjalta on ryhdytty toimiin asetuksen toimivuuden parantamiseksi.