Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0199/98 komissiolle esittäjä(t): Hilde Hawlicek (PSE) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Kulttuurihyödyke ¨kirjan¨ säilyttäminen Frankfurtin kirjamessuilla lokakuussa 1997 pitämässään puheessa komission puheenjohtaja Jacques Santer totesi, että ¨kirja on meille samanaikaisesti kulttuurihyödyke ja taloudellinen tekijä¨. Kuitenkin 14. tammikuuta 1998 komissaari Karel van Miert aloitti kirjojen hintasääntelyn vastaisen valitusmenettelyn ennen kulttuuriasioita käsittelevän neuvoston vaatiman lausunnon saamista hintasääntelyn mahdollisesta oikeutuksesta EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan nojalla. Miten komissio suojelee ¨kulttuurihyödyke kirjaa¨ komission puheenjohtajan mielestä? Onko komissio tietoinen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen entisen tuomarin Ulrich Everlingin tutkimuksesta, jonka mukaan kirjojen hintasääntelyä sen Saksassa ja Itävallassa harjoitetussa muodossa ei voida pitää EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan tarkoittamalla tavalla yhteismarkkinoiden vastaisena, jos hinnoiltaan alun perin säänneltyjä kirjoja tuodaan uudestaan muista kuin mainituista jäsenvaltioista soveltamatta kirjoihin uudestaan hintasääntelyä ja jos kyse ei ole keinosta kiertää määräyksiä? Jos tätä arviointia ei oteta huomioon, vapauttamisen ehdot täyttyvät kuitenkin EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tämä ilmenee kilpailuoikeudellisesta arvioinnista, joka ottaa huomioon kirjojen hintasääntelyn kulttuurinäkökohdat. Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (24. maaliskuuta 1998) Neuvoston aloite, jolla annettiin komission tehtäväksi laatia perustamissopimuksen 152 artiklassa tarkoitettu selonteko, on komission näkemyksen mukaan Saksan ja Itävallan kirjojen hinnoittelua koskevasta kilpailumenettelystä erillinen tapahtuma, eikä se saa viivyttää kilpailumenettelyn kulkua. Tässä kilpailuasiassa, josta kustantajat ovat tehneet ilmoituksen jo keväällä 1993 ja joka kuuluu komission yksinomaiseen vastuualueeseen, oli aloitettava muodollinen menettely, koska komissio kustantajien perusteluja yksityiskohtaisesti tutkittuaan päätyi alustavassa tarkastelussa siihen, että ne eivät oikeuttaneet poikkeuksen myöntämiseen. Osapuolet vetosivat kyseiseen selontekoon, jossa todetaan, että 85 artiklan 1 kohtaa ei voida soveltaa kirjojen hinnoitteluun Saksassa ja Itävallassa, koska Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella perustamissopimuksen 128 artiklaan lisättiin 4 kohta. Tämä on vastoin yhteisöjen tuomioistuimen pysyvää oikeuskäytäntöä, minkä myös selonteon laatija tunnustaa (toteamalla, että hänen tarkoituksensa ¨ylittävät tähänastisen oikeuskäytännön ja päätöskäytännön¨). Vielä vuonna 1995, siis kauan 128 artiklan 4 kohdan lisäämisen jälkeen, tuomioistuin piti lähtökohtanaan sitä itsestäänselvää seikkaa, että 85 artiklan 1 kohtaa sovellettiin Irlannin ja Britannian hintojen sitomiseen toisiinsa. Hintakytkennän mahdolliset edut on aina ensin tutkittava 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Esitetyn kysymyksen kohdalla on epäselvää, miksi arvoisa kysyjä pitää lähtökohtana sitä, että poikkeuksen myöntämiselle olisi olemassa edellytykset. Kuten edellä on mainittu, komissio on kaikkien esitettyjen perustelujen laajan analysoinnin sekä tilastotietojen perusteella tullut väliaikaisessa ratkaisussaan päinvastaiseen tulokseen.