ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2681/97 neuvostolle esittäjä(t): María Sornosa Martínez (GUE/NGL) ja Angela Sierra González (GUE/NGL) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Korkean virkamiehen ennenaikainen eläkkeelle siirtyminen 1. Onko totta, että joitakin kuukausia sitten ministerineuvosto siirsi sihteeristönsä käännöspalvelusta korkean virkamiehen ennenaikaisesti nauttimaan huomattavan suurta eläkettä, koska oli saatu selville, että kyseisellä virkamiehellä oli virkansa ohella käännöstoimisto, joka teetti osan töistään neuvoston käännösyksiköiden kääntäjillä? 2. Mikäli tämä on totta, onko komissio tutkinut, piilottelivatko jotkut tätä laitonta toimintaa? 3. Onko toteutettu toimenpiteitä, joilla estetään, ettei kyseinen entinen virkamies enää käytä kääntäjiä, joilla on työsuhde johonkin yhteisön toimielimeen? Vastaus (17. marraskuuta 1997) 1. Pääosasto A III:n johtaja, joka vastasi muun muassa neuvoston pääsihteeristön käännöstoiminnasta, on siirretty eläkkeelle hänen omasta hakemuksestaan 30. huhtikuuta 1997 Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja muuhun henkilöstöön sovellettavien henkilöstösääntöjen 52 artiklan toisen luetelmakohdan säännösten mukaisesti. Kseiselle henkilölle hänen eläkkeelle siirtämisensä yhteydessä maksetut summat kuuluivat hänen saataviinsa henkilöstösääntöjen säännösten ja eläkkeelle siirtämisen yhteydessä pitämättä jääneiden lomaoikeuksien hyvittämistä koskevien sääntöjen mukaisesti. 2. ja 3. Arvoisien parlamentin jäsenten kysymyksessään mainitsemista väitteistä tehtiin tutkimus, joka toi esille asiantilan, joka ei tarkalleen vastaa kysymyksessä esitettyä mutta josta nimittävä viranomainen teki omat johtopäätöksensä varmistaakseen henkilöstösääntöjen virkamiehen oikeuksia ja velvollisuuksia koskevien säännösten tunnollisen noudattamisen sekä neuvoston pääsihteeristön moitteettoman toiminnan.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2513/97 komissiolle esittäjä(t): Paul Lannoye (V) (11. heinäkuuta 1997) Aihe: ¨Keski-Semois'n maisemien hyödyntäminen¨, Vallonian maaseudun kehittämistoimiston LIFE 1994 -ohjelman yhteydessä toteuttama hanke Bouillonin kunnan ja Vallonian alueen puolesta Vallonian maaseudun kehittämistoimisto on käynnistänyt LIFE 1994 -ohjelman yhteydessä hankkeen nimeltä ¨Keski-Semois'n maisemien hyödyntäminen¨. Tämän hankkeen toteuttamisen tulisi johtaa Frahan/Botassartin maa-alueiden uusjakoon laaksonpohjamaisemien hyödyntämiseksi havupuut kaatamalla ja niitettyjä niittyjä aikaansaamalla. Niin väestö kuin paikallisen maaseudun kehittämislautakunnan jäsenetkin suhtautuivat suopeasti tällaiseen toimintaan. Tästä uusjakohankkeesta 3. toukokuuta - 3. kesäkuuta 1997 järjestetyn yleisen kyselyn aikana todettiin, että kyselyn kohteena olevien töiden seutukaava ei enää vastannutkaan missään kohdin Euroopan komissiolle LIFE-ohjelman yhteydessä jätetyn tukihakemusasiakirjan tavoitteita tai töitä. Tässä kohdin luvut puhuvat puolestaan: - Komissiolle alun perin esitelty hanke: kokonaissumma 31 620 000 BEF, josta LIFEn osuus 9 366 500,-; tieverkostolle varattu 7 400 000 BEF, josta LIFEn osuus 1 850 000,-. - Hanke, josta tehtiin kysely: kokonaissumma 34 333 000 BEF, josta pysäköintialueiden ja tiestön osuus 25 883 000,-. Täsmennyksenä on mainittu, että lyhyellä aikavälillä etusija annetaan tietöille, joita rahoitetaan 24 170 900 Belgian frangilla. Vallonian alueen rahoitusosuus tästä on 60 %, LIFEn 30 % ja kunnan 10 %. Lopuksi LIFE-ohjelmasta tälle hankkeelle saaduista 9 366 500 Belgian frangista 7 251 270 BEF (1 850 000 BEF:in sijasta) käytetään itse asiassa tietöihin, joista eräät ovat ympäristömielessä erittäin kyseenalaisia. Onko komissio antanut suostumuksensa alkuperäiseen hankkeeseen tehdyille muutoksille? Jos on, miksi? Jollei, mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa lähtötavoitteiden noudattamisen takaamiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (15. syyskuuta 1997) Tuen saaja esitti 7. heinäkuuta 1997 pyynnön, joka koski hankkeen kestoon ja rahoitussuunnitelmaan tehtäviä muutoksia. Toimitetut tiedot olivat riittämättömiä, joten järjestettiin komission ja tuen saajan välinen kokous. Kokouksessa kävi selvästi ilmi, että rahoituksen uudelleen jakaminen aiheuttaa merkittäviä muutoksia myös alkuperäiseen suunnitelmaan. Tämän vuoksi komissio on pyytänyt tuen saajaa esittämään tarkistetun hankesuunnitelman vuoden 1997 syyskuun loppuun mennessä. Komissio päättää uudesta hankesuunnitelmasta tehtävän arvion perusteella, onko hanke edelleen ensiksikin vuoden 1994 tavoitteiden ja toiseksi LIFE-ohjelman tavoitteiden ja menettelyjen mukainen. Komissio on myös tietoinen siitä, että alue on suojelukohde. Komissio tukeekin ainoastaan toimintaa, jotka muistomerkkejä ja historiallisia kohteita käsittelevä komitea on kirjallisesti hyväksynyt.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2981/97 komissiolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Sellafi eldin ydinvoimalan radioaktiivinen saaste Isossa-Britanniassa New Scientist (10. toukokuuta 1997) -lehdessä selostettiin yksityiskohtaisesti tutkimusta, jonka mukaan Ison-Britannian Sellafieldissa sijaitsevan ydinvoimalan radioaktiivinen saaste on levittäytynyt Pohjoisen jäämeren kautta Pohjois-Kanadan vesille. Tutkimusta johti Mike Brewers Halifaxissa, Nova Scotiassa sijaitsevasta Bedfordin valtamerentutkimuslaitoksesta. Tutkimus tehtiin äskettäin Tromssassa Norjassa pidettyä Pohjoisen napapiirin radioaktiivisuutta käsittelevää konferenssia varten. Yksi konferenssin järjestäjistä, Per Strand Norjan säteilyturvakeskuksesta, on arvioinut, että Sellafieldista on päässyt 40 000 miljardia becquerelliä cesium-137:ta ympäristöön. Hänen mukaansa noin 15 000 miljardia becquerelliä kyseistä radioisotooppia on päätynyt Pohjoiselle napapiirille. Tämä olisi kaksi tai kolme kertaa enemmän kuin se saastemäärä, jota Tshernobylistä pääsi Pohjoiselle napapiirille Itämeren ja Pohjanmeren kautta. Onko komissio tutkinut tähän kysymykseen liittyviä tietoja? Mihin toimiin se aikoo ryhtyä varmistaakseen, että Sellafieldin aiheuttama radioaktiivinen saastuttaminen saadaan loppumaan? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 1997) Komissio seuraa yleisesti radioaktiivisista päästöistä aiheutuvaa altistumista säteilylle, ja tutkii siksi tarkoin parlamentin jäsenen mainitseman kaltaisten tutkimusten tulokset. On totta, että Sellafieldin päästöistä aiheutuvaa radioaktiivista säteilyä on havaittu kaukana ydinvoimalasta sijaitsevilla vesillä, mutta havainnot johtuvat käytössä olevien mittaustekniikoiden äärimmäisestä herkkyydestä eikä säteily aiheuta minkäänlaista vaaraa ihmiselle tai ympäristölle. Itse asiassa säteilyannokset, joita Sellafieldin lähellä asuva ja siten säteilylle kaikkein altistunein väestö saa, ovat pieniä verrattuna yhteisön nykyisiin perusnormeihin samoin kuin niihin huomattavasti tiukempiin säteilyrajoihin, joita jäsenvaltioiden edellytetään noudattavan vuoteen 2000 mennessä. Yhteisön perusnormeissa edellytetään, että kaikki (siis myös Sellafieldin kaltaisten laitosten toiminnasta aiheutuva) altistuminen säteilylle on pidettävä sekä lakisääteisten rajojen alapuolella että ¨niin vähäisenä kuin on kohtuudella mahdollista saavuttaa¨ (¨as low as reasonably achievable¨). Tämän ALARA-periaatteena tunnetun vaatimuksen soveltaminen on johtanut tekniikan jatkuvaan kehittymiseen, jonka tuloksena Sellafieldin päästöt mereen ovat vähentyneet 1970-luvun huippuvuosista jopa 99 prosenttia. Kaukaisilla Kanadan vesillä nyt havaittu radioaktiivisuus johtuu tuon huippukauden aikaisista päästöistä. ALARA-periaatteen soveltamisen onnistumista osoittaa se, että päästöjä pystyttiin vähentämään niin merkittävästi aikana, jolloin säteilytetyn polttoaineen jälleenkäsittelyä lisättiin huomattavasti.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2142/97 neuvostolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (24. kesäkuuta 1997) Aihe: Uuselintarvikkeita koskeva asetus (EY) N:o 258/97 - geneettisesti muunnetut elintarvikkeet, joille on jo anottu lupaa direktiivin 90/220/ETY mukaisesti Onko oikein, että parhaillaan markkinoille pääsyä odottavia geenituotteita, joille on anottu lupaa levittämistä koskevan direktiivin 90/220/ETY ((EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15. )) mukaisesti, ei tarvitse merkitä uuselintarvikkeita koskevan asetuksen (EY) N:o 258/97 ((EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1. )) mukaisesti, vaikka niiden geneettinen muunnos voidaan todentaa? (Tuottaja voi suorittaa merkinnän vapaaehtoisesti). Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2112/97, E-2116/97, E-2124/97 ja E-2142/97 (31. lokakuuta 1997) Direktiivien 70/457/ETY ((EYVL L 225, 12.10.1970, s. 1. )) ja 70/458/ETY ((EYVL L 225, 12.10.1980, s. 7. )) sekä perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 258/97 ((EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1. )) varsinkin lupamenettelyä ja merkintää koskevat soveltamisedellytykset määritellään nimenomaan tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2671/97 komissiolle esittäjä(t): Jessica Larive (ELDR) ja Jan Wiebenga (ELDR) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Alankomaalaisen komission jäsenen kielen valinta tärkeässä puheessa Alankomaalainen komission jäsen Hans van den Broek piti 16. heinäkuuta 1997 tärkeän puheen Agenda 2000:sta Euroopan parlamentin täysistunnolle Strasbourgissa englanniksi. Alankomaat on aina vaatinut, myös Alankomaiden puheenjohtajakaudella, säilyttämään nykyiset 11 kieltä. Kieli on oman kulttuurin ja identiteetin ilmaus. Alankomaat on sitä paitsi syystä vaatinut, että Amsterdamin sopimuksen valmistuessa jokainen jäsenvaltio saa pitää oman komission jäsenensä. Vaikka Euroopan komissio toimii yhtenä kokonaisuutena, tämä on tärkeää Alankomaiden kansalaisten yhteenkuuluvuudelle kaukaisen Brysselin kanssa. Minkä vuoksi komission jäsen van den Broek ei ole pitänyt puhettaan äidinkielellään? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (14. lokakuuta 1997) Komissio on arvoisan komission jäsenen kanssa täysin samaa mieltä siitä, että kieli on maan kulttuurin ja identiteetin ilmaus. Komissio myös kiinnittää huomiota selkeyteen tiedottaessaan työstään Euroopan kansalaisille. Komissio muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä kuitenkin siitä, että komission jäsenten ainoa velvollisuus on käyttää yhtä yhteisön virallisista kielistä puhuessaan toiselle yhteisön toimielimelle.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2404/97 komissiolle esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) (10. heinäkuuta 1997) Aihe: CO2-päästöjen vähentäminen Euroopan komissio toteaa vastauksessaan kysymykseemme E-1218/97 ((EYVL C 45, 10.2.1998 )), että neuvoston 13. syyskuuta 1993 antamassa direktiivissä 93/76/ETY ((EYVL L 237, 22.9.1993, s. 28. )), joka koskee hiilidioksidipäästöjen rajoittamista energian käyttöä tehostamalla, määrätään, että jäsenvaltiot laativat ja toteuttavat ohjelmia, joiden tarkoituksena on varmistaa pitkällä tähtäimellä uusien rakennusten lämmöneristys jäsenvaltioiden ilmasto-olosuhteiden ja -vyöhykkeiden ja rakennusten käyttötarkoituksen mukaisesti määrittelemien vaatimusten mukaisesti. Vaikka komissio toteaakin kysymykseemme antamassaan vastauksessa, että se aikoo piakkoin laatia kertomuksen direktiivin soveltamisesta, pyydämme vastausta vielä seuraavaan kysymykseen: Kuinka moni jäsenvaltio on tähän mennessä laatinut tällaisen ohjelman? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (16. syyskuuta 1997) Kaikki jäsenvaltiot ovat nyt käynnistäneet uusien rakennusten energiatehokkuusvaatimuksia koskevia ohjelmia. Yleensä nämä vaatimukset koskevat lämmöneristyksen tasoa, mutta niissä voidaan ottaa huomioon myös muita seikkoja, kuten lämmitysjärjestelmän energiatehokkuus ja sisäisten säästöjen tai aurinkoenergian hyödyntäminen. Näitä ohjelmia tarkistetaan ja ajantasaistetaan ajoittain poliittisten muutosten ja tekniikan ja tieteen kehityksen huomioon ottamiseksi. Näiden vaatimusten lisäksi komissio on rakennusalan tuotteita koskevalla neuvoston direktiivillä 89/107/ETY ((EYVL L 40, 12.7.1989. )) asettanut energiansäästöä koskevan vaatimuksen, jonka perusteella rakennuksissa on oltava lämmöneristys.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2721/97 komissiolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) ja Juan Colino Salamanca (PSE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Palencian (Espanja) tulvat Kastilia ja Leonissa sijaitsevaa Palencian kaupunkia (Palencian provinssi) tiistaina yöllä ja varhain aamulla 15. heinäkuuta 1997 piiskannut kaatosade ja raekuurot nostattivat tulvan ja aiheuttivat suuria vahinkoja sekä itse kaupungille että sitä ympäröiville teollisuus- ja maatalousalueille. Suunnitteleeko komissio hätäavun antamista Palencian kokemien tuhojen lieventämiseksi? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1997) Komissio ilmaisee myötätuntonsa Kastilia ja Leonissa sijaitsevaa Palencian kaupunkia yöllä ja varhain aamulla 15. heinäkuuta 1997 piiskanneiden kaatosateiden ja raekuurojen uhreille. Komissio on tietoinen kaupungin ja sen ympäristön asukkaiden kärsimistä vakavista vahingoista niin teollisuudessa kuin maataloudessakin. Yhteisön hätäavun antamisesta tuhojen uhreille komissio muistuttaa arvoisia parlamentin jäseniä siitä, että vuoden 1997 talousarviossa ei ole varattu budjettikohtaan B4-3400 määrärahoja yhteisön hätäapua varten, joten välittömiin toimiin ei voida ryhtyä.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2178/97 neuvostolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (25. kesäkuuta 1997) Aihe: Uuselintarvikkeita koskeva asetus (EY) 258/97 - todentamismenetelmät 1. Aiotaanko ottaa käyttöön myös epäsuoria todentamismenetelmiä, joiden avulla voidaan todeta geneettisesti muunnettujen lajikkeiden aiheuttamat tyypilliset muutokset? (Esimerkki: geneettisesti muunnetuista soijapavuista valmistetun öljyn rasvahappojen koostumuksessa tapahtunut muutos?) 2. Aiotaanko tällaisista tunnistettavissa olevista muutoksista kerätä valvontapisteisiin luettelo vaihtoehtoisia todentamistapoja varten? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2160/97, E-2162/97, E-2164/97, E-2166/97, E-2176/97, E-2178/97, E-2180/97, E-2182/97 ja E-2186/97 (28. lokakuuta 1997) Kuten asetuksen (EY) N:o 258/97 ((EYVL L 43, 14.2.1997. )) 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa on säädetty, asianmukaisella analyysillä on voitava tarvittaessa osoittaa, että jonkun elintarvikkeen tai elintarvikkeen ainesosan tietyt ominaisuudet ¨eroavat tavanomaisen elintarvikkeen tai elintarvikkeen ainesosan vastaavista ominaisuuksista, ottaen huomioon tällaisten ominaisuuksien luontaiset hyväksyttävissä rajoissa esiintyvät vaihtelut¨. Muistutettakoon lisäksi, että 8 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä päätetään 13 artiklassa säädetyn (komitologia) menettelyn mukaisesti. Kysymysten sanamuodon perusteella ei voi tunnistaa, mitä tarkastuksia arvoisa parlamentin jäsen tarkoittaa. Joka tapauksessa yleisiä elintarvikkeiden valvontaa koskevia yhteisön lainsäädännön säädöksiä sovelletaan. Asetuksen 258/97 4 ja 6 artiklan mukaisesti toteutettavia arviointeja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja erityisesti jäsenvaltioiden tehtävästä arviointeja tekevien elinten suhteen on säädetty 4 artiklan 3 kohdassa, 6 artiklan 2,3 ja 4 artiklassa sekä tiettyjen tapauksien osalta 7 ja 9 artiklassa. Huomattakoon, että 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio julkaisee suosituksia tieteellisistä näkökohdista, jotka koskevat ensiarviointien laatimista. Näiden säännösten täydennyksenä sovelletaan tarvittaessa direktiivin 90/220/ETY ((EYVL L 117, 8.5.1990. )) voimassa olevia säännöksiä. Analyysimetodien osalta muistutettakoon, että direktiivin 93/99/ETY ((EYVL L 290, 24.11.1993. )) 4 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että virallisessa elintarvikkeiden tarkastuksessa käytettävien analyysimenetelmien hyväksynnässä noudatetaan mahdollisuuksien mukaan tiettyjä elintarvikkeiden tarkastuksessa tarvittavien, yhteisön näytteenottomenettelyjen ja analyysimenetelmien käyttöön otosta annetussa direktiivissä 85/591/ETY ((EYVL L 372, 31.12.1985. )) vahvistettuja arviointiperusteita.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0120



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2639/97 komissiolle esittäjä(t): John McCartin (PPE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Vähimmäishintajärjestelyn vuoksi markkinoilta vedetyt kalat Voiko komissio kertoa lähemmin kuinka monta tonnia kalaa on vedetty pois markkinoilta kullekin EU:n jäsenvaltiolle määrätyn vähimmäishintajärjestelyn perusteeella? Mikä on näiden kalojen tonnimäärä ja rahallinen arvo jaoteltuna kalalajeittain ja tuottajajärjestöittäin kunkin neljän viime vuoden ajalta? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (15. syyskuuta 1997) Tiedot, joista ilmenevät yhteisön vetäytymishintajärjestelmän mukaisesti markkinoilta ajanjaksolla 1993-1996 pois vedetyt määrät lajeittain ja jäsenvaltioittain jaoteltuna, lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle. Tuottajaorganisaatiokohtaisia tietoja ei ole saatavilla. Markkinoilta pois vedettyjen lajien arvon osalta viitataan vuosittain julkaistuihin vetäytymishintoihin (kalastusvuoden 1997 osalta arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan asetuksen (ETY) 3759/92 liitteessä I olevassa A, D ja E kohdassa lueteltujen kalastustuotteiden vetäytymis- ja myyntihinnoista kalastusvuodeksi 1997 annettuun komission asetukseen (EY) 2427/96 ((EYVL L 331, 20.12.1996. ))). Yhteisön vetäytymishintajärjestelmän mukaisten taloudellisten korvausten talousarvio on ollut vuosittain 12-20 miljoonaa ecua ajanjaksolla 1993-1996.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1985/97 neuvostolle esittäjä(t): Olivier Dupuis (ARE) (10. kesäkuuta 1997) Aihe: Huumeet ja ilmaisuvapaus Pariisin hovioikeus vahvisti 3. heinäkuuta 1997 ¨Elephant Rose¨ -lehdestä vastaavan Gérard Jubertin kymmenen kuukauden vankilatuomion ja 300 000 frangin sakon, jotka hänelle langetettiin ¨yllytyksestä ja/tai¨ kannabiksen käytön ¨esittämisestä edullisessa valossa¨. Neuvoston yhteisessä toiminnassa (96/750/YOS) ((EYVL L 342, 31.12.1996, s. 6. )) 17. päivältä joulukuuta 1996 määrätään: ¨Jäsenvaltiot sitoutuvat valtiosääntönsä ja kansallisen oikeusjärjestelmänsä perusperiaatteiden mukaisesti pitämään rikoksena toisten julkista, millä hyvänsä keinoin tapahtuvaa tahallista kehottamista tai suostuttelua laittomaan huumeiden käyttöön tai valmistamiseen.¨ Jotta neuvoston yhteisen toiminnan seurauksena jäsenvaltioissa ei otettaisi käyttöön niin tiukkoja lakeja ja rangaistuksia kuin Ranskassa, voiko neuvosto täsmentää 1. pitäisikö julkista kehottamista laillisten päihteiden, kuten alkoholin, käyttöön pitää rikoksena? 2. pitäisikö kaikenlaiset ja kaikilta aikakausilta peräisin olevat lukemattomat taideteokset, jotka esittävät laillisten ja laittomien päihteiden käytön edullisessa valossa kieltää tai sensuroida? 3. pitäisikö kaikki nykyään kielletyt huumeet pyrkiä laillistamaan niin kuin suuri osa ihmisistä minä itse mukaan lukien ajattelee? Vastaus (16. lokakuuta 1997) 1. Yhteisen toiminnan täytäntöönpano on kunkin Euroopan unionin jäsenvaltion tehtävä, ja siihen sovelletaan niiden valtiosääntöä ja oikeusjärjestelmän perusperiaatteita. Nykyinen Euroopan unionin jäsenvaltioissa käytetty jako laillisiin ja laittomiin huumausaineisiin perustuu yleisesti jäsenvaltioiden Yhdistyneiden Kansakuntien asiaa koskevan yleissopimuksen mukaisesti antamiin sitoumuksiin. Yhteisessä toiminnassa ei myöskään lueta alkoholia huumausaineisiin. 2. On ilmeisen vaikeaa tehdä selkeää eroa taideteosten ja muiden vastaavien, kuvien, veistosten, musiikin ja kirjallisuuden muodossa esitettyjen ilmaisujen ja muiden perinteisten taidemuotojen välillä. Kunkin jäsenvaltion rikoslainsäädännössä on kuitenkin määriteltävä, täyttyvätkö rikokseen yllyttämisen tai houkuttelun tunnusmerkit. 3. Yhteinen toiminta ei koske julkisuudessa ilmaistua toivomusta siitä, että kaikki nykyisin kielletyt huumaavat aineet laillistettaisiin. Jos tähän julkiseen ilmaisemiseen kuitenkin liittyy myös rikokseen yllyttäminen tai houkuttelu, tilanne saattaa olla erilainen.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2682/97 komissiolle esittäjä(t): María Sornosa Martínez (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Marjal del Moron (Valencia) lakiin perustuva suojelu Marjal del Morossa, joka sijaitsee Saguntossa Valenciassa, on 240 lintulajia. Niistä jotkut, kuten marmorisorsa ja ruskosotka ovat maailmanlaajuisesti uhan alaisia. Kaulushaikaran, kahlaajapääskyn ja sulttaanikanan läsnäolo osoittaa myös tämän kosteikon tärkeyden, sillä kaikki ne ovat uhan alaisia lajeja Euroopan unionin alueella. Marjal del Moro on lisäksi sinisorsan ja valkoposkitiiran tärkein lisääntymisalue Valencian yhteisössä. Tämä alue on luokiteltu yhteisön lintudirektiivissä (79/409/ETY) ((EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1. )) tärkeäksi lintujen suojelualueeksi, mutta autonomisen alueen hallinto viivyttää edelleen sen oikeudellista suojelua, vaikka Sagunton kunnanvaltuusto pyysi alueen suojelupäätöstä vuonna 1994. 1. Pitäisikö komission mielestä autonomisen hallinnon, jolla on asiassa toimivalta, suojella tätä arvokasta kosteikkoa? 2. Voiko komissio kääntyä Valencian autonomisen hallinnon puoleen ja pyytää sitä kiirehtimään tämän alueen virallista julistamista suojelualueeksi? 3. Mitä toimenpiteitä ja toimia komissio voi toteuttaa, jotta Valencian autonominen hallinto saataisiin suojelemaan Marjalin aluetta lain voimalla? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (18. syyskuuta 1997) 1. Luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on erityissuojelualueiksi osoitetuilla alueilla torjuttava elinympäristöjen huonontuminen niiden lintulajien osalta, joille alue on varattu, sekä estettävä lintuihin vaikuttavat merkittävät häiriöt. Jäsenvaltioiden vastuulla on valita sopivimmat lainsäädännölliset tai hallinnolliset toimenpiteet näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Saguntossa Valenciassa sijaitsevan Marjal del Moron osalta on Espanjan kansallisten ja alueellisten suojeluviranomaisten asia päättää siitä, mitä toimenpiteitä on tarpeen toteuttaa. 2. Komissiolla ei näin ollen ole tässä vaiheessa syytä pyytää Valencian alueen viranomaisia myöntämään Marjal del Moron alueelle alueellisen lainsäädännön mukaista erityistä suojelualueen asemaa. 3. Jos komissiolle kuitenkin toimitetaan selkeitä todisteita siitä, että kyseistä erityissuojelualuetta koskevia suojeluvaatimuksia ei noudateta, se voi aloittaa asiaa koskevat keskustelut Espanjan viranomaisten kanssa.