FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/79

(2004/C 88 E/0088)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2346/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) ja Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle

(16. heinäkuuta 2003)

Aihe: Puolan (Ala-Sleesiassa sijaitsevan) Dolnoslaœkien alueen avolouhosten toiminnan laajenemisesta johtuva koskemattoman luonnon- ja kulttuurimaiseman pilaaminen ja ekoturismin edellytysten katoaminen

1. Onko komissio tietoinen, että kaivosyritykset hankkivat juuri ennen kuin Puola liittyy EU:hun kiireellisesti maata ja pitkäaikaisia toimilupia laajamittaiselle avolouhostoiminnalle osittain suojelluilla Góri Izerskien ja Karkonoszen vuoristoalueilla, jotka sijaitsevat Puolan Ala-Sleesian alueen eteläosassa (województwo Dolnoslaœkie)?

2. Onko komissio tietoinen, että vuodesta 1999 lähtien ruotsalainen yritys NCC on tuhonnut Klopotnican (Mirskin kunta) maiseman ja viehätysvoiman, koska alueella tehdään kaivauksia, rakennetaan laajoja väyliä, ja räjäytykset aiheuttavat melua ja pölypilviä. Turistit eivät tule enää alueelle, ja se köyhtyy.

3. Onko komissio tietoinen, että vanhaa käytöstä poistettua kaivosta, joka sijaitsee Karpnikin (Myslakowicen kunta) lähistöllä Rudawski Janowicen puiston alueella, on suunniteltu laajennettavaksi 20—30-kertaiseksi? Tällä alueella on monia linnoja, palatseja ja historiallisia puutarhoja. Onko komissio lisäksi tietoinen, että Pol-Skalin yritys on tehnyt suunnitelmia Mala Kamienican ja Chromiecin välissä (Stara Kamienican kunta) sijaitsevasta laajamittaisesta 80 hehtaarin kokoisesta avolouhoksesta, josta saadaan erästä graniittilajia (leuco-granite)? Jos näihin toimiin ryhdytään, maisemaa pilataan huomattavasti, ja paikalliset asukkaat esittävät asiasta yhä painavamman vastalauseensa.

4. Onko EU tai Euroopan investointipankki osallistunut jollain tavalla kaivoshankkeen valmisteluun, rahoitukseen tai toteuttamiseen? Onko ympäristövaikutusten arviointia tehty?

5. Mitä komissio voi, ja mitä se aikoo tehdä, jotta luonnon- ja maisemansuojelun ja Ala-Sleesian matkailun ja maatalouden kestävää kehittämistä edistetään edelleen ja että EU:n varoja voitaisiin mahdollisesti käyttää tähän tarkoitukseen ja että sen lisäksi estettäisiin se, että avolouhostoiminta tuhoaa alueen ja jättää jälkeensä kuun pintaa muistuttavan epämiellyttävän maiseman, jota ei voida käyttää mihinkään tarkoitukseen?

Günter Verheugenin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-2345/03 ja E-2346/03

(10. syyskuuta 2003)

Komissio ottaa huomioon arvoisien jäsenien mainitsemat Puolan kaivostoimintaan liittyvät seikat. Komissio ottaa myös huomioon Jelenia Góran laaksossa pidetyn kansainvälisen matkailunäyttelyn ja sen, että kolmessa kansainvälisessä konferenssissa on suositeltu, että Jelenia Góraa, Doliny Bobrua ja Rudawaskin puistoa ympäröivä alue otettaisiin mukaan Yhdistyneiden Kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön (Unesco) maailmanperintöluetteloon. Mitä suojelualueisiin tulee, komission on tietoinen Puolan kansallisesta maisemansuojelujärjestelmästä.

Mitä Puolan kaivostoimintaan tulee, komissio ei ole tietoinen arvoisien jäsenien mainitsemista erityishankkeista. Unionista saatujen aikaisempien kokemusten perusteella komission on kuitenkin todennut, ettei kaivostoiminta ole tosiasiassa yhteensopimatonta tehokkaan ympäristönsuojelun kanssa. Lukuisia kaivosalueita sijaitsee luonnonsuojelualueilla, ja kaivos- ja louhostoiminnan järkevästä suunnittelusta voi jopa olla apua uusien virkistystoimintaan tarkoitettujen alueiden kehittämisessä. Komissio kuitenkin vahvistaa, että Puolan kaltaisten unioniin liittyvien maiden, joilla on merkittävää kaivosteollisuutta, on yhä ponnisteltava tämän toiminnan puitekehyksen parantamiseksi. Tästä syystä komissio tukee viranomaisia ja kyseistä alaa tarjoamalla niille tarvittavaa tukea parhaiden käytäntöjen vaihdon välityksellä.

Pääsääntöisesti unioniin liittyviä maita on muistutettu säännöllisesti neuvoston 24. syyskuuta 1998 ympäristöä koskevista liittymisstrategioista tekemistä päätelmistä, joissa todetaan, että kaikkien uusien investointien tulisi olla ympäristöä koskevien säännösten mukaisia.

Mitä unionin asiaa koskevaan lainsäädäntöön tulee, kaivannaistoimintaan sovelletaan direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY (1), ympäristövaikutusten arviointia koskevia vaatimuksia. Mineraalivarojen louhinnassa ja käsittelyssä syntyvän jätteen huollossa on noudatettava jätteistä annetun puitedirektiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (2), yleisiä velvollisuuksia. Kun tällainen jäte sijoitetaan maan päälle tai maan sisään, on noudatettava etenkin kaatopaikoista annetun direktiivin 1999/31/EY (3) toimintaa koskevia ja teknisiä vaatimuksia.

Lisäksi tarkoituksenaan parantaa tämän alan ympäristönormeja komissio hyväksyi hiljattain kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskevan direktiiviehdotuksen (4). Tässä ehdotuksessa vahvistetaan kaivosteollisuudelle kuuluvat tehtävät ja määritellään toimivaltaisen valvontaviranomaisen rooli kaivostoiminnan aikana ja sen lopettamisen jälkeen. Siinä myös esitetään rahoitusvakuutta koskeva vaatimus, jolla taataan kaivosalueen kunnostaminen konkurssitapauksessa. Näillä säännöksillä pyritään saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti estämään se, että häikäilemättömät toimijat esimerkiksi konkurssin yhteydessä jättävät velvoitteensa hoitamatta ja kuormittavat siten tarpeettomasti yhteiskuntaa.

Liittymisneuvottelujen yhteydessä annettujen sitoumusten mukaisesti Puolan hallituksen on nimettävä lintudirektiivin (5) nojalla erityiset suojelualueet ja toimitettava luontotyypeistä annetussa direktiivissä (6) tarkoitettu kansallinen luettelo ”yhteisön tärkeänä pitämistä alueista” viimeistään liittymispäivään mennessä. Puolan hallitus on laatinut tieteellisten tutkimusten pohjalta luettelon ehdolla olevista alueista, ja näistä ehdotuksista keskustellaan paikallisviranomaisten ja sidosryhmien keskuudessa. Tähän mennessä luettelosta ei ole annettu virallista tiedonantoa.

Phare-ohjelmasta ei ole myönnetty varoja Puolassa toteutettaviin kaivos- ja louhoshankkeisiin. Jonkin verran varoja on myönnetty vaihtoehtoisten työllisyysmahdollisuuksien luomiseen hiili- ja terästeollisuuden jälleenrakennuksen yhteydessä.

Euroopan investointipankki ei ole rahoittanut mitään hankkeita, jotka liittyisivät näiden kaivos- ja louhoshankkeiden valmisteluun, rahoitukseen tai täytäntöönpanoon, eikä EIP ole myöskään osallistunut näitä kaivos- ja louhoshankkeita koskeviin keskusteluihin.

Kuten arvoisat jäsenet tietävät, Euroopassa ekomatkailua pidetään matkailumuotona, joka ei suinkaan koske vain suojelualueita, vaan jolla pyritään ensisijaisesti minimoimaan matkailun kielteiset vaikutukset kulttuuriin ja ympäristöön. Siksi Euroopan ekomatkailu tulisi nähdä matkailuna, jonka yhteydessä otetaan huomioon korkeimmat mahdolliset ympäristönsuojelunormit.

Tähän liittyen komissio on laatinut Internet-oppaan ”Union support for Tourism Enterprises and Tourist Destinations”, joka on ladattavissa seuraavassa osoitteessa: (http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/ tourism/tourism-publications/documents/internetguideen.pdf). Tämä Internet-opas sisältää kattavan tietopaketin erilaisista unionin ohjelmista, suunnitelmista, rahastoista, aloitteista ja toimista, jotka liittyvät matkailualaan, sekä linkit kyseisten ohjelmien verkkosivuille.

Tämän uuden Internet-oppaan tavoitteena on tarjota matkailualan toimijoille ja muille asiasta kiinnostuneille kattava ja järjestelmällinen katsaus yhteisön tarjoamiin mahdollisuuksiin kestävän matkailun ja sitä myötä myös ekomatkailun kehityksen edistämisen alalla. Internet-oppaassa esitellään yhteisön suunnitelmat, jotka on luokiteltu kohdealoittain — näitä ovat muun muassa koulutus ja työpaikkojen luomisen tukeminen, yritysten tukeminen ja yhteistyö, alueiden välinen yhteistyö, matkailua tukevat kulttuuritapahtumat tai tutkimus ja teknologinen kehitys. Kunkin ohjelman alaisuudessa toteutetuista matkailuun liittyvistä toimista esitetään sopivia esimerkkejä, joista käy ilmi ohjelman merkitys matkailulle.

Koska tässä oppaassa esitellään myös yhteenveto ohjelmien kuvauksista, kohderyhmistä ja vaatimuksista, määrärahoista ja tukiosuuksista sekä luetellaan asianomaisten ohjelmien verkkosivut, tietyn hankkeen edunsaajien on helpompi löytää oikea kanava asioidensa edistämiseen yhteisön eri rahoitusjärjestelmien tavoitteita vertailemalla.

Unioniin liittymässä olevan Puolan on liittymissopimuksen allekirjoitettuaan noudatettava edellä mainittuja direktiivejä ja pantava ne täytäntöön sekä noudatettava liittymisestä alkaen luonnonsuojelua ja alueiden nimeämistä koskevia vaatimuksia, koska minkäänlaisia siirtymävaiheen järjestelyjä ei ole myönnetty. Liittymisen jälkeen Puolan velvollisuutena on panna täytäntöön maatalousympäristöä koskevat toimet Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettavan maaseudun kehittämisohjelman mukaisesti.

Komissio seuraa tilannetta jatkossakin tiiviisti ja esittää yksityiskohtaisen arvioinnin siitä kattavassa seurantakertomuksessa, joka koskee ympäristöalan vaatimusten täytäntöönpanon tilannetta Puolassa, ja se keskustelee tarvittaessa huolestuttavista kysymyksistä toimivaltaisten puolalaisten viranomaisten kanssa.

(1) Neuvoston direktiivi 97/11/EY, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta, EYVL L 73, 14.3.1997.

(2) Neuvoston direktiivi 91/156/ETY, annettu 18 päivänä maaliskuuta 1991, jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta, EYVL L 78, 26.3.1991.

(3) Neuvoston direktiivi 1999/31/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, kaatopaikoista, EYVL L 182, 16.7.1999.

(4) KOM(2003) 319 lopullinen.

(5) Neuvoston direktiivi 79/409/ETY, annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, luonnonvaraisten lintujen suojelusta, EYVL L 103, 25.4.1979.

(6) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta, EYVL L 206, 22.7.1992.