KIRJALLINEN KYSYMYS E-0561/00

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(29. helmikuuta 2000)

Aihe: EU:n pitäytyminen sille kuuluvissa valtuuksissa ja tehtävissä

Voiko komissio mainita tapaukset, joissa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tullut siihen tulokseen, että unioni on ylittänyt valtuutensa?

Romano Prodin komission puolesta antama täydentävä vastaus

(28. marraskuuta 2000)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 46 artiklassa (ent. L artikla) annetaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle ainoastaan erittäin rajoitetusti toimivaltaa tarkastella unionin toimielinten antamia määräyksiä. Sen vuoksi tuomioistuin ei ole yhdessäkään tapauksessa todennut unionin ylittäneen toimivaltaansa.

Sitä vastoin yhteisöjen tuomioistuimella ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on merkittävästi toimivaltaa sen varmistamiseksi, että Euroopan yhteisö ja sen toimielimet eivät ylitä perustamissopimuksissa niille annettua toimivaltaa. Tuomioistuinvalvonta toteutetaan useissa eri muodoissa: suorilla kanteilla, joiden avulla muut toimielimet, jäsenvaltiot tai henkilöt, joilla on oikeus oikeudenkäynnin vireillepanoon, voivat hakea oikeudellisesti sitovien säädösten kumoamista (esim. EY:n perustamissopimuksen 230 (ent. 173) artikla), henkilöiden nostamilla vahingonkorvauskanteilla (esim. EY:n perustamissopimuksen 235 (ent. 178) artikla ja 288 (ent. 215) artikla) ja myös välillisesti, kun kansalliset tuomioistuimet siirtävät yhteisöjen tuomioistuimelle yhteisön säädöksien laillisuutta koskevia kysymyksiä. Vuosien 1953 ja 1999 välillä yhteisöjen tuomioistuimessa on nostettu 4 049 suoraa kannetta ja sille on esitetty 4 157 ennakkoratkaisupyyntöä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on nostettu sen perustamisesta alkaen vuoden 1999 loppuun 3 199 kannetta (henkilöstöasiat mukaan luettuina). EY:n perustamissopimuksen 230 artiklassa määrätään, että toimielimen puuttuva toimivalta muodostaa perusteen kyseisen toimielimen antaman säädöksen kumoamiseksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, että puuttuvaa toimivaltaa koskeva väite on yleistä etua koskeva kysymys, jonka tuomioistuin voi ottaa käsiteltäväksi omasta aloitteestaan, vaikka kantelija ei olisikaan vedonnut siihen(1). Suurin osa asioista, joissa vedotaan puuttuvaa toimivaltaa koskevaan väitteeseen, koskee joka tapauksessa tietyn toimielimen toimivaltaa riidanalaisen säädöksen antamiseen eikä koko yhteisön toimivaltaa.

Varhaisia esimerkkejä asioista, joissa tuomioistuin on katsonut, ettei yhteisöllä ollut toimivaltaa riidanalaisen säädöksen antamiseen, ovat asia 20/59, Italia v. korkea viranomainen(2) ja asia 25/59, Alankomaat v. korkea viranomainen(3). Tuoreemman esimerkin muodostaa asia C-376/98, Saksa v. parlamentti ja neuvosto(4), jossa tuomioistuin asetti tiettyjä rajoituksia yhteisön toimivallalle säännellä tupakkamainontaa(5).

Erityisen merkittävää on se, että EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 6 kohdassa tuomioistuimelle annetaan toimivalta antaa lausunto siitä, onko suunniteltu kansainvälinen sopimus sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa. Asiassa C-1/91 14. joulukuuta 1991 antamassaan lausunnossa tuomioistuin totesi, että tuomioistuinvalvontajärjestelmä, jota ehdotettiin ETA-sopimuksen luonnoksessa, oli ristiriidassa ETY:n perustamissopimuksen kanssa(6). Asiassa C-1/94 15. marraskuuta 1994 antamassaan lausunnossa tuomioistuin totesi, että yhteisöllä ei ollut yksinomaista toimivaltaa sopia kaikista Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdyn sopimuksen palvelukauppaa (GATS) ja teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia (TRIPS-sopimus) koskevista osista(7). Näin ollen yhteisön täytyy joko muuttaa suunnitellun sopimuksen sisältöä tai tarkistaa perustamissopimusta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 (ent. N) artiklan mukaisesti.

Komissio pahoittelee sitä, että tämän täydentävän vastauksen antaminen on viivästynyt.

(1) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio yhdistetyissä asioissa T-79/89, T-84/89, T-85/89, T-86/89, T-89/89, T-91/89, T-92/89, T-94/89, T-96/89, T-98/89, T-102/89 ja T-104/89, BASF ja muut v. komissio, Kok. 1992, s. II-315, 31 kohta.

(2) Kok. 1960, s. 325.

(3) Kok. 1960, s. 355.

(4) Ei vielä julkaistu, tuomio 5.10.2000.

(5) Tuomion 99 kohta.

(6) Kok. 1991, s. I-6079.

(7) Kok. 1994, s. I-5267.