KIRJALLINEN KYSYMYS E-2652/02 esittäjä(t): Frank Vanhecke (NI) komissiolle. Kansallisten viranomaisten tekemät satamien väliset tullisopimukset.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0081 - 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2652/02 esittäjä(t): Frank Vanhecke (NI) komissiolle (20. syyskuuta 2002) Aihe: Kansallisten viranomaisten tekemät satamien väliset tullisopimukset Antwerpenin satamalaitos on tehnyt vaaditut, sataman turvallisuusjärjestelyjä koskevat sopimukset Yhdysvaltain tulliviranomaisten kanssa saadakseen näiltä turvallisuusmerkinnän, joka on edellytys sille, että Antwerpenissa laivattu rahti saadaan edelleen viedä yhdysvaltalaisiin satamiin. Sellaisista satamista, joilla ei ole kyseistä turvallisuusmerkintää, ei enää saa lähettää rahtia Yhdysvaltoihin. Euroopan komission jäsen Loyola de Palacio on suhtautunut varauksellisesti tähän tilanteeseen. Komissaarin mukaan se, että tietyt eurooppalaiset satamat (tässä tapauksessa Antwerpen) saavat turvallisuusmerkinnän ja toiset eivät, saattaa olla vastoin yhteisön kilpailumääräyksiä. Viranomaisten väliset (Antwerpenin sataman ja Yhdysvaltain tullin) turvallisuutta koskevat sopimukset kuuluvat kuitenkin kansallisen itsemääräämisoikeuden piiriin. Missä määrin Euroopan komissio on valmis tarkistamaan kantaansa tässä kysymyksessä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 2002) Euroopan unioni sai aikanaan täydelliset tiedot Yhdysvaltojen tekemästä aloitteesta, jonka puitteissa Yhdysvallat lähettivät omia tulliviranomaisiaan tiettyihin Euroopan satamiin, kuten Antwerpenin satamaan. Tämä Yhdysvaltojen aloite liittyy kokonaisvaltaisempaan lähestymistapaan osana maailmanlaajuisen meriliikenteen turvallisuutta eikä koske mainittuja jäsenvaltioita. Lähestymistavassa suositaan vientiin sovellettavia tullimenettelyjä, jotta asianmukainen valvonta voidaan toteuttaa niiden yhteydessä. Tätä aloitetta koskevan yhteisön kannan on siis täytettävä kaksi perusvaatimusta: sen on oltava kokonaisvaltainen, jotta se voidaan sisällyttää maailmanlaajuiseen lähestymistapaan ja sen on täytettävä sisämarkkinoidemme vaatimukset erityisesti takaamalla kaikkien viejien yhdenvertainen kohtelu. Muutaman sataman valitseminen on lisäksi Euroopan unionin liikennevirtojen jakamiseen liittyvien tavoitteiden vastainen. Unionin tavoitteena on jakaa liikennevirrat maantieteellisesti tasaisemmin maanteiden ruuhkautumisen helpottamiseksi. Komissio katsoo edelleen, että tällainen koordinoimaton lähestymistapa, jossa ongelmaa ei tarkastella maailmanlaajuisesti, ei ole paras ratkaisu turvallisuusongelmaan. Komissio muistuttaa myös, että yhteisö on tehnyt Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen tulliyhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta tulliasioissa(1). Sopimuksen 3 artiklan mukaan sopimuspuolet voivat yksimielisin päätöksin laajentaa tätä sopimusta tulliyhteistyön syventämiseksi ja täydentämiseksi erityisaloja tai -kysymyksiä koskevin sopimuksin tullilainsäädäntönsä mukaisesti. Komissio ehdottaa tiivistä yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa, jotta voidaan luoda vastavuoroiseen tunnustamiseen perustuva järjestely toimivien turvallisuusvaatimuksien kehittämiseksi. Komissio antaa myös lähitulevaisuudessa ehdotuksen asianmukaisten turvallisuustoimenpiteiden käyttöönotosta ja niiden valvonnasta kaikissa kansainvälistä kauppaa harjoittavissa satamissa. Ehdotus perustuu Kansainvälisen merenkulujärjestön (IMO) hyväksymiin asetuksiin. Komission ja Yhdysvaltojen väliset viimeaikaiset keskustelut ovat kannustavia ja antavat aihetta uskoa parempien turvallisuusjärjestelmien käyttöönottoon keskipitkällä aikavälillä molemmilla puolilla Atlanttia, niin että noudatetaan unionin ja Yhdysvaltojen perustamia kansainvälisiä kauppajärjestelmiä. (1) Neuvoston päätös 97/541/EY, tehty 21 päivänä toukokuuta 1997, Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen tulliyhteistyötä ja keskinäistä avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen tekemisestä (EYVL L 222, 12.8.1997).