KIRJALLINEN KYSYMYS P-1723/98

esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) komissiolle

(19. toukokuuta 1998)

Aihe: Raja-arvojen ylitykset radioaktiivisia jätteitä kuljetettaessa

Ranskan ydinaineiden turvallisuudesta vastaava viranomainen DSIN on mitannut radioaktiivisten aineiden kuljetukseen tarkoitettujen kuljetuskapseleiden sekä radioaktiivisia aineita kuljettavien ajoneuvojen pinnoilta radioaktiivista säteilyä, jonka suuruus on osittain ylittänyt sallitut raja-arvot. Sallitun raja-arvon ylittävää säteilyä on mitattu sekä pelkästään Ranskan sisällä toteutettavissa kuljetuksissa että kuljetuksissa, jotka ovat suuntautuneet muista jäsenvaltioista tai kolmansista maista Ranskaan.

1. Onko komissiolla hallussaan edellä mainittua asiaa koskevia tietoja ja jos on, niin voiko komissio kertoa tarkalleen mitä?

2. Mistä ajankohdasta lähtien komissiolla on ollut hallussaan kyseiset tiedot ja keneltä se on ne saanut ja milloin?

3. Mitä lisätoimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa suojellakseen radioaktiivisten aineiden kuljetukseen erikoistuneiden eurooppalaisten yritysten henkilökuntaa sallitut raja-arvot ylittävän säteilyn aiheuttamilta vaaroilta?

4. Mikä on komission arvio säteilysuojan alaan liittyvien määräysten tehokkuudesta sekä näiden määräysten kontrolloinnista Euroopan unionissa edellä mainitut ja vasta äskettäin todetut raja-arvojen ylitykset huomioon ottaen?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus

(24. kesäkuuta 1998)

Komissio sai ensimmäiset asiaa koskevat tiedot Ranskan Office de protection contre les rayonnements ionisants -laitokselta 30. huhtikuuta 1998. Sen jälkeen komissio on saanut ja saa säännöllisesti lisätietoja Ranskan viranomaisilta ja kyseisiltä toiminnanharjoittajilta. Komissio on myös ottanut yhteyttä muihin jäsenvaltioihin. Kattavia tietoja kuljetuskapseleiden kontaminaation tasosta ja laajuudesta sekä työntekijöiden ja muun väestön todellisesta tai mahdollisesta altistumisesta on saatu sekä kirjallisesti että radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta käsittelevän komission pysyvän työryhmän 18. toukokuuta 1998 pidetyn kokouksen yhteydessä.

Vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21. marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/55/EY(1) ja vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23. heinäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/49/EY(2) mukaiset irtonaisen aineksen aiheuttamaa kuljetussäiliöiden pintakontaminaatiota koskevat raja-arvot on todella joissakin tapauksissa ylitetty käytettyä polttoainetta sisältävien tynnyreiden pinnalla ja tynnyreitä sisältävissä koteloissa olevien "kuumien pisteiden" osalta. Saatavilla olevat tiedot osoittavat kuitenkin selvästi, että työntekijöihin ja muuhun väestöön kohdistuneen säteilyn määrä ei ole ylittänyt raja-arvoja, joista on säädetty perusnormien vahvistamista työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta koskevassa yhteisön direktiivissä. Työntekijöiden seurannassa ei ole tullut esiin merkittävää elimistöön joutuvaa kontaminaatiota. Tämä löydös on konservatiivisen periaatteen mukainen, jonka perusteella pintakontaminaatiorajat on määritetty. Jos oletetaan, että cesium 137:stä koostuva 100 cm2:n alueella oleva irrallinen pintakontaminaatio kokonaisuudessaan niellään, saatu annos olisi arviolta alle 1 % normaaliväestön edustajan vuosittaisesta annosrajasta.

Jäsenvaltiot vastaavat edellä mainittujen yhteisön direktiivien soveltamisesta. Esillä olevassa tapauksessa viranomaiset reagoivat asianmukaisesti havaitsemaansa tilanteeseen ja täyttivät näin velvollisuutensa. Lisäksi Ranskan suorittamien tutkimusten tulokset osoittavat, että vaikka säädetyistä vaatimuksista poikettiinkin, työntekijät ja muu väestö eivät altistuneet liikaa säteilylle. Pysyvä työryhmä keskusteli kokouksessaan 18. toukokuuta 1998 perusteellisesti Ranskassa saaduista kokemuksista, joista tiedotettiin jäsenvaltioiden viranomaisille. Erityisesti pantiin merkille tarve laajentaa ydinlaitostapahtumien kansainvälistä vakavuusasteikkoa, jotta väestölle voitaisiin tiedottaa ydinainekuljetuksiin liittyvien turvallisuuteen vaikuttavien tapahtumien vakavuudesta. Komissio ei suunnittele muita toimia, elleivät jäsenvaltioiden tutkimusten valmistuminen ja ilmoitukset suunnitelluista toimenpiteistä, joilla vastaavan tilanteen toistuminen voidaan estää, anna siihen aihetta.

(1) EYVL L 319, 12.12.1994.

(2) EYVL L 235, 17.9.1996.