KIRJALLINEN KYSYMYS E-2609/00

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(1. elokuuta 2000)

Aihe: UEFA Euro 2000: portugalilaisten ammattijalkapalloilijoiden rankaiseminen ja perusoikeusturvan loukkaaminen

Portugalin ja Ranskan välisen Euro 2000 -turnauksen semifinaaliottelun lopussa tapahtui monia välikohtauksia. Kiistanalainen käsipallo, jonka vain harvat näkivät (tuomari ei nähnyt) ja kyseenalainen päätös rangaistuspotkusta sai portugalilaiset valitettaviin, mutta pelin tilanteen huomioon ottaen ymmärrettäviin protesteihin. UEFA määräsi poikkeuksellisen ankaria rangaistuksia ja kolme portugalilaista kansainvälisen tason pelaajaa, Abel Xavier, Nuno Gomes ja Paulo Bento saivat kiellon osallistua mihinkään kansainvälisiin otteluihin vastaavasti 9, 8 ja 6 kuukauden ajan. Tämä toimenpide vaikuttaa myös heidän seuroihinsa, jotka eivät voi niistä itsestään riippumattomista syistä käyttää näitä pelaajia kansainvälisissä otteluissa. UEFA ei edes kuullut pelaajia ennen kuin rankaisi heitä ankarasti. Se ei myöskään kuullut seuroja, joihin päätös vaikuttaa.

Euroopan unioni (EU-sopimuksen 6 artikla) perustuu (mldr) ihmisoikeuksien (mldr) kunnioittamiseen sekä oikeusvaltion periaatteisiin. Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa viitataan Euroopan ihmisoikeusyleissopimukseen ja erityisesti sen 6 ja 7 artiklassa säädettyihin takuisiin. Kansalaisten perusoikeuksia kunnioittavassa oikeusvaltioissa on periaatteena, että rikkomuksesta syytettyä ei voida tuomita häntä ensin kuulematta.

Edellä mainittuja pelaajia ei kuultu. He ovat esittäneet valituksen, mutta se ei tee tyhjäksi perusoikeuksien loukkausta, johon UEFA on syyllistynyt. Yleisten oikeudellisten periaatteiden mukaan kuulemisesta kieltäytymisen pitäisi mitätöidä koko päätös.

Parhaillaan harkitaan urheilun asemaa perussopimuksissa antamalla asianmukainen huomio sen erityispiirteille. Tätä ei voida tehdä niin kauan kuin yhteisön kansalaisten oikeuksia loukataan. UEFA:n pitäisi kunnioittaa enemmän perusoikeuksia silloin, kun se puhuu perussopimusten uudistamisen puolesta.

Bosmanin tuomio ja sen seuraukset merkitsevät sisämarkkinoiden laajentumista koskemaan ammattijalkapalloilua ja seurojen välisiä suhteita. Kun sisämarkkinoilla vallitsee kilpailu, ei voida hyväksyä, että eräät eurooppalaiset jalkapalloseurat joutuvat kärsimään ja toiset saavat hyötyä laittomista kurinpitopäätöksistä, jotka on tehty perusoikeuksia rikkoen ja jotka perustuvat seuroista täysin riippumattomiin tapahtumiin (joita siis rangaistaan epäsuorasti).

Onko komissio tietoinen näistä UEFA:an liittyvistä seikoista? Onko se pyytänyt UEFA:lta selvitystä, jotta voitaisiin varmistaa, onko loukattu kaikille yhteisön kansalaisille, mukaan luettuna ammattijalkapalloilijat ja toisella tasolla myös heidän seuransa, kuuluvia oikeuksia? Jos vahvistetaan, että oikeutta kuulemiseen on rikottu, mitä toimenpiteitä komissio toteuttaa muun muassa UEFA:n suhteen?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(26. syyskuuta 2000)

Arvoisa parlamentin jäsen tiedustelee, mitä mahdollisuuksia komissiolla on puuttua jalkapallon vuoden 2000 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Ranskan ja Portugalin välisessä ottelussa sattuneiden välikohtausten seurauksena syntyneeseen tilanteeseen. Näiden välikohtausten johdosta UEFA määräsi rangaistuksia portugalilaisille pelaajille.

Komissio muistuttaa tuomioistuimen asettaneen vuonna 1974 periaatteen, jonka mukaan urheilun harjoittaminen kuuluu yhteisön oikeuteen vain niiltä osin kuin se on taloudellista toimintaa(1). Useat tuomiot kuten Bosmanin tuomio(2), johon arvoisa parlamentaarikko viittaa, ovat myöhemmin vahvistaneet tämän lähestymistavan. Komissio on aina pitänyt kiinni tämän periaatteen noudattamisesta. Komissio muistutti asiasta viimeksi Helsingissä kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle antamassaan urheilua koskevassa selvityksessä, joka julkaistiin tiedonannon muodossa 5. joulukuuta 2000(3). Tässä tiedonannossa komissio tekee tuomioistuimen oikeuskäytäntöä noudattaen eron kilpailusäännöistä johtuvien käytänteiden, kilpailusäännöissä yleensä kiellettyjen käytänteiden ja sellaisten käytänteiden välillä, joiden voidaan katsoa kuuluvan kilpailusääntöjen ulkopuolelle. Niinpä komission näkemyksen mukaan pelisäännöt ovat urheilun sisäisiä, eikä niiden avulla voida vääristää kilpailusääntöjä.

Arvoisan parlamentin jäsenen osoittamassa tapauksessa komissio katsoo, että sattuneet välikohtaukset ja niiden johdosta määrätyt rangaistukset kuuluvat pelisääntöjen, erotuomarien niistä antamien arvioiden ja sääntöjen rikkomista käsittelevän kurinpito-oikeuden alaan. Komissio ei siis voi puuttua tämän alan asioihin.

Komissio muistuttaa kuitenkin, että tuomioistuimen oikeuskäytäntöä sovellettaessa oikeusturvan, puolustuksen oikeuksien ja valitusoikeuden kunnioittamisen periaatteet(4) kuuluvat yhteisön oikeuden yleisiin periaatteisiin. Kuka tahansa yhteisön kansalainen, joka katsoo, että jotain yhteisön oikeudessa hänelle turvattua oikeutta esimerkiksi liikkumisvapautta on loukattu, voi siis vedota näihin oikeuksiin kansallisessa tuomioistuimessa.

(1) Tuomio 12.12.1974, Walrave (36/74, Kok. s. 1405).

(2) Tuomio 15.12.1995, Bosman (C-415/93, Kok. 1995, s. I-4921).

(3) Komission selvitys Eurooppa-neuvostolle nykyisten urheiluun liittyvien rakenteiden turvaamisesta ja urheilun yhteiskunnallisen tehtävän säilyttämisestä Euroopan yhteisössä Urheilua koskeva selvitys Helsingissä kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle, KOM(1999) 644 lopullinen.

(4) Esimerkiksi Unectef vastaan Heylens ym., tuomio 15.10.1987 (222/86, Kok. s. 4097).