KIRJALLINEN KYSYMYS E-2518/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Rahan tuhlaus vuoden 2002 alusta pakollisiksi maksuvälineiksi tulevien kolikoiden ja setelien mainostamiseksi.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0109 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2518/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (18. syyskuuta 2001) Aihe: Rahan tuhlaus vuoden 2002 alusta pakollisiksi maksuvälineiksi tulevien kolikoiden ja setelien mainostamiseksi 1. Voiko komissio ilmoittaa, mitä etuja saavutetaan sillä, että 30. elokuuta Frankfurt am Mainissa alkaneeseen Alankomaalaisen mainostoimisto Publicisin lanseeraamaan mainoskampanjaan, jonka aiheena on uuden euro-nimisen maksuvälineen käyttäminen 1. helmikuuta 2001 (sic) alkaen, on käytetty 80 miljoonaa euroa? Tarkoittaako tämä, että aikaisemmista tiedoista poiketen ne kahdentoista jäsenvaltion asukkaan, jotka alkavat käyttää euroa tuona päivänä, säilyttävät vapauden käyttää euron rinnalla myös muita valuuttoja ja että ne on tämän kampanjan vuoksi vakuutettava euron käyttöä koskevan valinnan vapaaehtoisuudesta? 2. Voiko komissio ilmoittaa, mistä määrärahoista nämä 80 miljoonaa euroa otetaan ja mitkä muut EU:n jäsenvaltioiden asukkaiden kannalta merkittävät menot eivät enää ole mahdollisia tämän mainitun määrärahan vuoksi? 3. Mistä syystä uuden valuutan käyttäjiä pyydetään tuhlaamaan aikaansa hologrammeilla, vesileimoilla, turvalangoilla ja foliosuikaleilla pelaamiseen? Odottaako komissio, että uusia seteleitä väärennetään enemmän kuin jo olemassa olevia 12:sta valuuttaa, jotka poistetaan käytöstä? Onko väärennösten ehkäisemiseksi tarpeen lisätä kuluttajien roolia sen sijaan, että väärentäjät otettaisiin välittömästi kiinni? 4. Onko komission tiedossa muita esimerkkejä siitä, että mainostetaan jotain sellaista, jonka julkinen taho asettaa pakolliseksi, kuten vankilatuomioita, veroja tai asevelvollisuutta? 5. Onko komissio valmis edistämään sitä, että tämä mainoskampanja rajoitetaan tai että se ainakin kohdistetaan EU:n ulkopuolisille alueille, joissa euro on todellinen muiden valuuttojen kilpailija, kuten Bosniassa ja Hertsegovinassa, Montenegrossa ja Kosovossa, joissa Saksan markka on keskeisessä asemassa näiden alueiden laillisten maksuvälineiden sijaan, ja muissa valtioissa, joissa valuutta on heikko ja mahdoton vaihtaa, kuten Ukrainassa? Näillä alueilla ulkomaalaiset maksavat Saksan markoilla Yhdysvaltain dollarien ja Ison-Britannian puntien rinnalla ja siellä EU:n etuja voitaisiin ehkä palvella korvaamalla näillä alueilla käytössä oleva valuutta EU:n maksuvälineellä. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (30. lokakuuta 2001) Komissio korostaa, että tämä kysymys koskee Euroopan keskuspankin (EKP) tiedotuskampanjaa. Näin ollen kyse ei ole Euroopan unionin talousarviosta rahoitettavasta komission aloitteesta, ja kysymys olisi pikemminkin kohdistettava EKP:lle. Kampanjan tavoitteena kuten muidenkaan, jäsenvaltioiden tai yhteisön toteuttamien tiedotuskampanjoiden ei ole suostutella kansalaisia ottamaan vapaaehtoisesti euro käyttöön, vaan saada heidät tutustumaan hyvin euroon jo ennalta, jotta siirtymävaihe olisi mahdollisimman sujuva. Komissio tietää, että euron asema Keski- ja Itä-Euroopan maissa tulee olemaan yhä tärkeämpi. Tämä koskee varsinkin maita, jotka parhaillaan neuvottelevat liittymisestä Euroopan unioniin. Siksi se on järjestänyt erilaisia näihin maihin suunnattuja tiedotustoimia. Yksi näistä oli Budapestissä 1314. syyskuuta 2001 pidetty konferenssi, johon muun muassa Euroopan parlamentin jäsen Christa Randzio-Plath osallistui.