KIRJALLINEN KYSYMYS E-0903/03

esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle

(24. maaliskuuta 2003)

Aihe: Elektromagneettisen saasteen leviämisen estämistä koskevan periaatteen soveltaminen

Elektromagneettisten kenttien aiheuttama saaste ja sen vaikutus ihmisten terveyteen aiheuttaa jatkuvasti huolta Euroopan kansalaisten keskuudessa. Etenkin monet Espanjan kansalaiset ovat ilmaisseet huolestuneisuutensa laatimalla ja esittämällä valituksia ja vetoomuksia tästä aiheesta Euroopan unionin toimielimille. Esimerkiksi Alicantessa sijaitsevan Bacarotin kunnan asukkaat ovat olleet hyvin huolissaan elektromagneettisia kenttiä tuottavien laitteiden (laittomien laitteiden, muun muassa kunnan rakennusmääräysten vastaisten laitteiden) määrän lisääntymisestä asuinalueellaan.

Komissio tuki väestön sähkömagneettisille kentille altistumisen rajoittamisesta vuonna 1999 annettua neuvoston suositusta. Komission jäsenen David Byrnen vastauksissa kysymyksiin E-1355/01(1) ja P-3391/01(2) katsottiin, että olisi pitäydyttävä kyseisen suosituksen mukaisiin turvarajoihin ja -etäisyyksiin, jotka perustuivat asiantuntijaryhmän lokakuussa 2001 antamaan selvitykseen. Komissio myönsi kuitenkin, että matkaviestinjärjestelmien nopea kehitys on merkinnyt antennien ja elektromagneettisten laitteiden määrän kasvua ja ettei niiden mahdollisesti haitallisia terveysvaikutuksia voitu tieteellisin perustein sulkea pois. Komissio aikoi näin ollen esittää syyskuussa 2002 sellaisia uusia toimia tätä asiaa koskevien kansallisten lainsäädäntöjen lähentämiseksi, jotka olisivat radiolaitteista annetun direktiivin 1999/5/EY(3) määräyksiä laajempia.

Eikö komissio katso, että varovaisuuden vuoksi olisi syytä ryhtyä toimiin, jotka ulottuvat jo vanhentunutta suositusta 1999/519/EY(4) pitemmälle, ja antaa elektromagneettisia kenttiä koskeva yhteisön lainsäädäntökehys, jolla taataan yhteisön kansalaisille korkea suojan tason sellaisten mitä todennäköisimmin vakavien ja pitkäaikaisten vaikutusten torjumiseksi, jotka aiheutuvat Bacarotiin rakennettavien laitteiden kaltaisten laitteiden aiheuttamasta säteilystä?

Mitkä ovat komission johtopäätökset elektromagneettisesta saasteesta ja mihin uusiin toimiin se on ryhtynyt ottaen huomioon komission jäsenen David Byrnen syyskuussa 2002 toteutettavaksi ilmoittamat toimet?

Katsooko komissio, että Espanja on noudattanut Euroopan sähkötekniikan standardointikomitean hyväksymiä komission määräyksen M/305 mukaisia sääntöjä, etenkin sääntöjä, jotka koskevat yhdenmukaisia mittausmenetelmiä itse paikalla sekä kansalaisille ja asianomaisille osapuolille tiedottamista?

(1) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 131.

(2) EYVL C 147 E, 20.6.2002, s. 165.

(3) EYVL L 91, 7.4.1999, s. 10.

(4) EYVL L 199, 30.7.1999, s. 59.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(8. toukokuuta 2003)

Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea totesi 30. marraskuuta 2001, että niiden lisätietojen perusteella, jotka on viime vuosina saatu radiotaajuuksien ja mikroaaltosäteilytaajuuksien syöpää aiheuttavista vaikutuksista ja muista kuin lämpövaikutuksista, ei ole syytä tarkistaa komission asettamia altistumisrajoja.

Komissio noudattaa tätä neuvoa eikä aio muuttaa kyseisiä rajoja. Neuvoston suosituksen tarkistuksen yhteydessä komissio laatii vuoteen 2004 mennessä kertomuksen, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden raportit ja viimeisimmät tieteelliset tiedot ja suositukset. Komissio ryhtyy toimenpiteisiin, mikäli ilmenee tieteellisiä riskejä, joita ei ole otettu huomioon nykyisissä rajasuosituksissa.

Komissio toteaa, että yleisön tuntema huoli aiheuttaa paineita purkaa tai siirtää GSM-tukiasemia (GSM = yleiseurooppalainen digitaalinen matkaviestintästandardi). Tosiasioiden valossa ei kuitenkaan ole mitään syytä tehdä näin. Jäsenvaltioissa suoritettujen mittausten mukaan yleiset altistumistasot alittavat neuvoston suosituksessa mainitut turvallisiksi katsotut tasot. Ei ole mitään syytä olettaa, että nämä tasot olisivat Espanjassa erilaiset. Se, että tukiasemia ilmeisesti pystytetään laittomasti, ei komission tietojen mukaan johdu siitä, että GSM-operaattorien laitteet ylittäisivät altistumisrajat, vaan siitä, että monet paikallishallinnot viivyttelevät rakennuslupien myöntämisessä, mikä vaikuttaa merkittävästi operaattoreiden toimintaan. Komissio on huomannut, että Espanjassa on runsaasti asentamista koskevia määräyksiä, joiden tarkoituksena on suojata kansalaisia sähkömagneettisten kenttien vaikutuksilta. Monilla noudatettavista säännöistä (esim. vähintään 500 metrin pituisten turvaetäisyyksien määrääminen) ei ole tieteellisiä perusteita eivätkä ne luultavasti tosiasiallisesti vähennä altistusta.

Radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY mukaisesti komissio valtuutti Euroopan standardisointijärjestön kehittämään turvallisuusstandardeja matkaviestinnälle. Näillä standardeilla varmistetaan yhtenäinen tapa taata matkapuhelinmastojen ja matkapuhelinlaitteiden turvallisuus ja mahdollistetaan yhtenäisen in situ -testausmenetelmän käyttöönotto todellisen altistumisen mittaamiseksi.

Seuraavia toimia on ehdotettu kolmannen sukupolven matkaviestinnän toteuttamista koskevan tiedonannon(1) johdosta: i) vuoropuhelu jäsenvaltioiden kanssa altistumisrajoja koskevan varovaisuusperiaatteen soveltamisen yhdenmukaistamisesta ii) turvallisia laitteita koskevat tekniset eritelmät, iii) tutkimus ja iv) valistuskampanja. Vaikka tiedonannossa ei anneta erityisiä määräaikoja, komissio työskentelee jatkuvasti näiden asioiden puolesta.

(1) KOM(2002) 301 lopullinen.