KIRJALLINEN KYSYMYS E-3577/02 esittäjä(t): Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) komissiolle. Lacomaerin kosteikkoalueen ja Hammergrabenin kanavan (Brandenburg) — merkittävän kokoinen potentiaalinen Flora—Fauna—Habitat-alue (FFH) — tuhoaminen.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0108 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3577/02 esittäjä(t): Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) komissiolle (13. joulukuuta 2002) Aihe: Lacomaerin kosteikkoalueen ja Hammergrabenin kanavan (Brandenburg) merkittävän kokoinen potentiaalinen FloraFaunaHabitat-alue (FFH) tuhoaminen Brandenburgin osavaltio suunnittelee Lacoman kosteikkoalueen ja Hammergrabenin kanavan, jotka sijaitsevat potentiaalisella FFH-alueella (pinta-ala: 380 hehtaaria), tuhoamista kaivostoiminnalla. Tästä johtuen Brandenburg ei ole ehdottanut komissiolle kyseisen alueen määrittelemistä luontotyyppidirektiivin mukaiseksi yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi. 1. Onko komissio tietoinen, että kyseinen alue on välttämätön globaalin koherenssin varmistamiseksi Natura 2000 -suojelualueverkostossa, koska siellä asustaa mm. Brandenburgin suurin kellosammakkopopulaatio (luontotyyppidirektiivin liite II) eikä vastaavasti verkostunutta aluetta ole koko eteläisessä Brandenburgissa? 2. Onko komissio tietoinen, että Etelä-Brandenburgissa ei ole korvaavaa matalaa ja runsasravinteista vesistöä, joka tarjoaisi elinympäristön saukoille ja siellä levähtäville muuttolinnuille sekä pesiville vesilinnuille (suuri osa EU:n lintudirektiivin liitteen I mukaisesti suojeltuja lajeja)? 3. Katsooko komissio, että Brandenburgin osavaltion olisi pitänyt ilmoittaa komissiolle Lacomaerin lammikkoalue ja Hammergrabenin kanava FFH-alueeksi? 4. Katsooko komissio, että hankkeelle, jonka hyväksymismenettelyä haettiin 3. heinäkuuta 1988 (tai uusissa liittovaltioissa 3. lokakuuta 1990) jälkeen ja jolla on huomattavia ympäristövaikutuksia, täytyisi suorittaa ympäristövaikutusten arviointimenettely (YVA-menettely)? 5. Mikäli ei, millä perusteilla YVA:ta ei tarvitse suorittaa? 6. Onko komissio tietoinen, että hakemus Cottbus-Nordin avolouhintatoiminnan puitteet määrittelevän suunnitelman hyväksymiseksi yhteisöjen tuomioistuimen tuomion C-301/95 ja Saksan liittotasavallan vuorilain (BBergG) mukaisesti on ensimmäinen hakemus YVA-direktiivin tarkoittaman hankkeen hyväksymisestä, että se jätettiin 1. joulukuuta 1992, ja että kyseisellä alueella ei aikaisemmin ole ollut ruskohiilen louhintalupaa? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (27. tammikuuta 2003) Komissio on saanut valituksen Lacomaer Teichgebiet -alueen mahdollisesta tuhoamisesta ruskohiilen avolouhinnalla. Saatuaan lisätietoja Saksan hallitukselta komissio päätti pyytää Saksan liittotasavaltaa EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla toimittamaan huomautuksensa. Kirjeessään komissio antoi lausuntonsa, jonka mukaan Saksan liittotasavalta ei ollut täyttänyt direktiivin 92/43/ETY(1) 4 artiklan 1 kohdan ja liitteen III (vaihe 1) mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ollut ehdottanut Lacomaer Teiche und Hammergraben -aluetta yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi. Saksan liittotasavallan huomautukset ovat saapuneet hiljattain. Saksan hallitus väittää, että jäsenvaltioiden harkintavalta oikeuttaisi maan jättämään ehdottamatta aluetta yhteisön tärkeäksi pitämäksi alueeksi, koska vastaavanlaisia alueita on jo ehdotettu riittävä määrä komissiolle. Nämä väitteet ovat parhaillaan ympäristöasioiden pääosaston arvioitavana. Direktiivin 85/337/ETY soveltaminen sen alkuperäisessä(2) tai muutetussa muodossa(3) riippuu lupamenettelyn aloituspäivämäärästä. Mikäli kyseinen hanke täyttää direktiivin muut ja erityisesti 4 artiklassa säädetyt perusteet, ympäristövaikutusten arviointi on tehtävä, jos lupamenettely on käynnistetty 3. heinäkuuta 1988 jälkeen. Entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueita koskeva vastaava päivämäärä on 3. lokakuuta 1990. Komissio on jo vuonna 1996 selvittänyt, onko direktiiviä 85/337/ETY noudatettu entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa toisessa ruskohiilen avolouhintahankkeessa eli läheisessä Jänschwalden hankkeessa. Komissio tuli siihen lopputulokseen, että hanke oli saanut valtuutuksen ennen, kuin yhteisön oikeutta oli sovellettava ensimmäisen kerran, minkä vuoksi ei voida todeta, että direktiiviä 85/337/ETY olisi rikottu. Cottbus-Nord-avolouhintahankkeen arviointi on vastaavanlainen. Lisäksi komission saamien tietojen mukaan ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättämistä tässä hankkeessa käsiteltiin Saksan tuomioistuimissa ilman menestystä. Näiden tuomioistuinten päätösten arviointi vahvisti, että ympäristövaikutusten arviointi ei ollut tarpeen. (1) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21. toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelemisesta (EYVL L 206, 22.7.1992). (2) Neuvoston direktiivi 85/337/ETY, annettu 27. kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista (EYVL L 175, 5.7.1985). (3) Neuvoston direktiivi 97/11/EY, annettu 3. maaliskuuta 1997, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta (EYVL L 73, 14.3.1997).