ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2768/99 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan vesiteiden ylläpito.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0047 - 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2768/99 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Euroopan vesiteiden ylläpito Euroopan sisävesiverkosto tarjoaa tehokkaasti käytettynä tärkeän ja ympäristöystävällisen vaihtoehdon mietittäessä ratkaisuja liikenneongelmiin. Sisävesiliikenteellähän on kaikki mahdollisuudet muuttaa osa tieliikennekuljetuksista vesitiekuljetuksiksi. Vesiliikenteen ongelmana on kuitenkin se, että tärkeää osaa Euroopan vesitieverkostosta ja erityisesti sen kapeimpia väyliä ei huolleta ja ruopata riittävästi, minkä vuoksi ne vähitellen tukkeutuvat. Luodakseen tiheän ja mahdollisimman laajalle ulottuvan vesitieverkoston viranomaisten pitäisi huolehtia siitä, että kaikilla näillä vesiteillä olisi mahdollista liikennöidä aluksilla, joiden syväys on vähintään 2,5 metriä. Voiko komissio kertoa, onko se valmis tekemään aloitteen, jolla tuetaan suuren osan Euroopan (pienempien) kanavien aukipitämistä niin, että niiden sallittu syväys olisi vähintään 2,5 metriä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (14. maaliskuuta 2000) Komissio on vakuuttunut siitä, että sisävesiliikenteen avulla voidaan merkittävällä tavalla poistaa liikkuvuusongelmia siirtämällä rahtiliikennettä pois ruuhkautuneilta maanteiltä ja rautateiltä. Sen mielestä sisävesiliikenne on kustannustehokas, turvallinen ja ympäristön kannalta järkevä kuljetusmuoto, jolla on ylimääräistä infrastruktuuri- ja aluskapasiteettia. Yhteisössä sisävesiväyliä käsitellään osana Euroopan laajuisia liikenneverkkoja (TEN-T). Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät vuonna 1996 yhteisön suuntaviivat Euroopan laajuisten liikenneverkkojen kehittämiseksi(1). Näissä suuntaviivoissa tarkastellaan myös sisävesiväyläverkkoa ja sen pahimpia pullonkauloja ja puuttuvia yhteyksiä. Tämän verkon sisäisten yhteyksien täydentämiseksi huomattava määrä yleishyödyllisiä hankkeita on viime vuosina saanut TEN-T-rahoitusta. Yhteisön tukea voivat kuitenkin saada vain Euroopan laajuisiin sisävesiväyläverkkoihin kuuluvat hankkeet, ja tähän verkkoon kuuluvat vain Euroopan liikennejärjestelmän pääväylät. Sisävesiväyläverkko ei ole tiheä eikä sisällä pienempiä vesiväyliä. Samoin yhteisö tukee vain uuden infrastruktuurin rakentamista ja kehittämistä, ei olemassaolevan infrastruktuurin kunnossapitoa. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot, joiden alueella vesiväylät sijaitsevat, ovat vastuussa koko väyläverkostaan sekä sisävesiväyliensä tavanomaisista parantamistöistä ja kunnossapidosta. (1) EYVL L 228, 9.9.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2412/99 esittäjä(t): Cristina Gutiérrez-Cortines (PPE-DE) komissiolle. EAKR ‐ Murcian alue.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0005 - 0006



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2412/99 esittäjä(t): Cristina Gutiérrez-Cortines (PPE-DE) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: EAKR Murcian alue Euroopan komissio hyväksyi päätöksellä C(94)2586/3 toimintaohjelman, jolla pyritään ratkaisemaan Murcian alueen erityisongelmat ja parantamaan alueen talouden kilpailukykyä luomalla kehityssektoreita, joilla modernisoidaan ja monipuolistetaan talousrakennetta ja edistetään investointeja sekä taataan samalla ympäristönsuojelu. Voiko komissio kertoa tarkkaan, 1. mikä on kyseisen päätöksen yhteydessä tähän mennessä koulutuksen alalle myönnettyjen tukien ja alalla toteutettujen toimenpiteiden suhde? 2. ketkä saavat näitä tukia tai hyötyvät kyseisistä toimista? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 2000) Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) mukaisesti Murcian aluetta koskevalle toimintaohjelmalle myönnetyn tuen kokonaismäärä ohjelmakaudelle 1994999(1) on 542,74 miljoonaa euroa. Mainitun toimintaohjelman osa-ohjelmassa 7 Inhimillisten voimavarojen hyödyntäminen suunnitellaan 32,31 miljoonan euron investointia opetus- ja koulutuskeskusten rakentamiseen ja kohentamiseen. Tukien jakautuminen toimenpiteittäin on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Yksityiskohtainen luettelo näiden tukien saajista on lähetetty suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin pääsihteeristölle. (1) Päätös C(94) 2586/3.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2538/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Maitokiintiöiden ylittyminen Azorien autonomisella alueella.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0019 - 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2538/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (4. tammikuuta 2000) Aihe: Maitokiintiöiden ylittyminen Azorien autonomisella alueella Maitoalalla on tärkeä strateginen merkitys Azorien autonomiselle alueelle. Ala edustaa noin 80 prosenttia alueen maatalouden bruttotuotannosta, 25 prosenttia toimituksista ja yli 13 prosenttia kansallisista tuottajista, joita on maitoalalla tällä hetkellä yli 5000. Vaikka Azorit edustaakin vain 0,03 prosenttia Euroopan maidontuotannosta, alalla on merkitystä myös työpaikkoja luovan taloudellisen toiminnan kehittymisessä alueella, jota rasittavat saarialueisiin liittyvät kustannukset ja jolla on erittäin syrjäisen alueen asema. Maitoalalla on tehty investointeja, ja vuosituotantoa on lisätty, koska tämä oli tuottajahinnoissa viimeisten kymmenen vuoden aikana tapahtuneen alenemisen takia maitotilojen ainoa mahdollisuus vähimmäistoimeentulon takaamiseksi. Kuluvan vuoden osalta kaikki viittaa siihen, että Azorien sisäinen maitokiintiö on jo ylittynyt, ja ylittyä saattaa myös Portugalin kansallinen maitokiintiö, mikä ei saisi johtaa siihen, että asiasta kärsivät tuottajat, jotka ovat useimmiten pieniä perheyrityksiä. Kun otetaan huomioon Amsterdamin sopimus ja Azorien asema erittäin syrjäisenä alueena, mihin yhteisön toimiin komission mielestä voitaisiin ryhtyä sen takaamiseksi, että nämä tuottajat eivät joudu kärsimään? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 2000) Komissio on tietoinen maidontuotannon merkityksestä Azoreille. Portugalin kansallinen kiintiö vahvistettiin tämän vuoksi vuonna 1991 sellaiseksi, että Azorien maidontuotanto on voinut kasvaa vuosittain näihin päiviin asti, kuten arvoisa parlamentin jäsen mainitsee. Tämän perusteella komissio katsoo, että neuvosto on jo ottanut huomioon maitoalan strategisen merkityksen Azorien alueelle, eikä voi suunnitella uutta ehdotusta Azorien hyväksi tilanteessa, jossa neuvosto on toukokuussa 1999 päättänyt maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun asetuksen (ETY) N:o 3950/92 muuttamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1256/1999(1) jatkaa maitokiintiöjärjestelmän soveltamista ja vahvistaa jäsenvaltioiden kiintiöt vuoteen 2008 asti. On aiheellista palauttaa mieliin, että kyseinen Agenda 2000 -uudistuksen yhteydessä tehty päätös syntyi neuvostossa pitkien keskustelujen tuloksena, kun kaikkien jäsenvaltioiden perustellut tarpeet ja vuonna 2005 voimaan tulevien vahvistettujen hintojen alentaminen onnistuttiin vaivoin sovittamaan yhteen. Mikäli ennusteet kansallisen kiintiön ylittymisestä osoittautuvat oikeiksi, Portugalin on käytettävä yhteisön lainsäädännön tarjoamia mukauttamismahdollisuuksia oikeudenmukaisen kohtelun varmistamiseksi kaikille tuottajille, joiden toimintaan kiintiöiden ylittyminen vaikuttaa. (1) EYVL L 160, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2657/99 esittäjä(t): António Campos (PSE) komissiolle. Yhteinen maatalouspolitiikka.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0038 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2657/99 esittäjä(t): António Campos (PSE) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Yhteinen maatalouspolitiikka Viljantuotannon osuus unionin maataloustuotannosta on 12 prosenttia ja se saa 48 prosenttia EMOTR:n tukiosaston tuista. 1. Paljonko unionille maksaa yhden viljakilogramman tuottaminen, kun mukaan lasketaan unionin viljantuotantopolitiikan edellyttämät vientituet, kesantomaksut, jne.? 2. Mikä oli viljan maailmanmarkkinahinta kilogrammalta vuonna 1999? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (10. helmikuuta 2000) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)-tuki vuoden 2000 talousarviossa olevan määrärahojen tarvetta koskeva arvion perusteella viljan osuus (tavallinen vehnä ja durumvehnä) menoista on 6 595 miljoonaa euroa 95,5 miljoonan tonnin tuotantoa kohti eli kustannukset ovat 69 euroa kutakin tuotettua tonnia kohti. Näihin kustannuksiin kuuluvat suora hehtaarituki, vientituki, vehnätärkkelyksen tuotantotuki sekä Portugalille myönnetty asteittain vähenevä tuotannon erityistuki. Verrattuna maatalouden bruttotuloon, joka perustuu interventiohintaan (119,19 euroa tonnilta) ja johon on lisätty suorat tuet (54,34 euroa), kustannukset ovat noin 40 prosenttia eli ne ovat keskimäärin samaa kokoluokkaa kuin kaikkien muidenkin peltokasvien osalta. Viljan maailmanmarkkinahinta vuonna 1999 kehittyi seuraavasti; yhteisön laatuun verrattavan tavallisen vehnän hinta oli 10590 Yhdysvaltain dollaria tonnilta ja durumvehnän hinta 160185 Yhdysvaltain dollaria.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2642/99 esittäjä(t): Andrew Duff (ELDR) komissiolle. Maaseudun kehittämiseen tarkoitettujen varojen jakaminen jäsenvaltioille.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0006 - 0006



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2642/99 esittäjä(t): Andrew Duff (ELDR) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Maaseudun kehittämiseen tarkoitettujen varojen jakaminen jäsenvaltioille Mitä perusteita käytettiin määritettäessä äskettäin maaseudun kehittämisvarojen jakautuminen jäsenvaltioiden kesken ja miten kutakin perustetta painotettiin? Miksi nämä perusteet valittiin? Erityisesti haluaisin tietää, vaikuttiko määrittämiseen varojen aiempi osoittaminen nyt rauenneiden asetusten alaisuudessa, ja jos vaikutti, miksi? Miten maaseutuväestö määritettiin kussakin jäsenvaltiossa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (24. helmikuuta 2000) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17. toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999(1) 46 artiklan 2 kohdan mukaan komissio vahvistaa EMOTR:n tukiosastosta jäsenvaltioille maaseudun kehittämistä varten myönnettävät alustavat varat puolueettomia perusteita noudattaen ottaen huomioon erityistilanteet ja -tarpeet sekä erityisesti ympäristön, työpaikkojen luomisen ja maiseman ylläpitämisen edellyttämät ponnistukset. Jäsenvaltioiden erityistilanteiden ja -tarpeiden arviointi perustuu kaudella 19941999 myönnettyihin varoihin. Lähtökohdaksi valitaan kullekin jäsenvaltiolle myönnetty keskimääräinen tuki kyseisellä kaudella. Uudella kaudella myönnettävää kokonaisrahoitusta oli nostettu lähes 20 %, joten lisämäärärahat edelliseen kokonaisrahoitukseen verrattuna jaettiin jäsenvaltioiden tarpeiden mukaan. Varat jaettiin erityisesti tilastollisin perustein, jotka liittyivät jäsenvaltioiden maaseutualueiden merkittävyyteen (kokonaisala, maaseutualueiden pinta-ala, maaseudun väestö) sekä maataloustoimintaan (käyttökelpoinen maatalousmaa, tilojen lukumäärä, maatalouden työvoima). Maaseutumaisuutta koskevan perusteen (maaseutualueiden pinta-ala ja maaseudun väestö) vahvistamisessa otettiin huomioon väestötiheyden kynnysarvo, joka ilmaistaan asukaslukuna 100:aa neliökilometriä kohti tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) tasoon 5 kuuluvissa kunnissa. (1) EYVL L 160, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2036/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Knorr Bremse ja EU:n rahoitus.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0002 - 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2036/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (3. marraskuuta 1999) Aihe: Knorr Bremse ja EU:n rahoitus Knorr Bremse on ilmoittanut irtisanovansa useita satoja työntekijöitä Kingswoodissa, Bristolissa (Britannia) ja siirtävänsä työn Ranskassa, Italiassa, Saksassa tai Unkarissa toimiville tehtailleen. Voiko komissio ilmoittaa, onko tämä yritys mahdollisesti hakenut taloudellista tukea, tai onko sille annettu taloudellista tukea työpaikkojen luomiseen Ranskassa, Italiassa ja Saksassa, tai maksettu tukea Tacis- ja Phare-ohjelmien kautta Unkarissa? Michel Barnierin komission puolesta antama täydentävä vastaus (3. toukokuuta 2000) Euroopan sosiaalirahaston Ranskassa olevalta edustajalta saatujen tietojen mukaan Lisieux'ssä, Ranskassa (Basse-Normandie) sijaitseva yksikkö Knorr Dahl Freinage sai vuosina 1997 ja 1998 tavoitteen 4 mukaisesti koulutustukea (ammattitaidon parantamiseen eri aloilla) yhteensä 909 000 Ranskan frangia. Kyse ei ole arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessä esitetystä uusien työpaikkojen luomiseen tarkoitetusta tuesta. Saksassa Berliinissä sijaitsevalle Hasse & Wrede GmbH -yhtiölle, joka on Knorr Bremse AG:n tytäryhtiö, maksettiin 533 000 Saksan markkaa kone- ja laiteinvestointeihin pääasiassa yrityksessä olemassa olevien työpaikkojen säilyttämiseen. Mainitulle yhtiölle ei ole maksettu minkäänlaista yhteisön tukea Italiassa. Komissiolla olevien tietojen mukaan Knorr Bremse ei ole koskaan hakenut tai saanut Phare-ohjelman kautta yhteisön tukea Unkarissa, eikä Unkari ole oikeutettu saamaan tukea Tacis-ohjelman kautta. Knorr Bremse -yhtiö ei ole myöskään saanut Adapt- tai Emploi-yhteisöaloitteiden mukaista rahoitusta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1787/99 esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle. Ilmailun teknisten vaatimusten yhtenäistämistä koskeva EU:n asetus.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0016 - 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1787/99 esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle (11. lokakuuta 1999) Aihe: Ilmailun teknisten vaatimusten yhtenäistämistä koskeva EU:n asetus Jotkut jäsenvaltiot eivät ole panneet täytäntöön Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöelimen yhteistä standardia, jonka mukaan liikennelentäjän lupakirjan haltijat voivat jatkaa lentämistä 65 vuoden ikään saakka. Eikö komissio katso, että henkilöiden vapaan liikkumisen periaatteen hengessä tämä standardi tulisi hyväksyä osana EY:n asetusta 3922/91(1), jolla pyritään yhtenäistämään ilmailunormeja? Voiko komissio myös kertoa, miten edistyvät neuvottelut, jotka koskevat ehdotettua Euroopan ilmailuturvallisuusviranomaisen luontia, jolla korvattaisiin Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöelin, ja milloin tällainen elin todennäköisesti aloittaa toimintansa? (1) EYVL L 373, 31.12.1991, s. 4. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (14. helmikuuta 2000) Komissio voi todeta parlamentin jäsenelle Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöjärjestön suosituksista lentäjien ikärajoja koskevaksi yhteiseksi standardiksi, että komissio laatii parhaillaan ehdotusta ohjaamomiehistön lupastandardien ja -vaatimusten yhdenmukaistamiseksi kaikkialla yhteisössä. Komissio ei voi kuitenkaan vielä tarkentaa, hyväksytäänko tämä ehdotus, ja jos hyväksytään, tapahtuuko tämä osana teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla 16. joulukuuta 1991 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 3922/91(1) vai itsenäisenä ehdotuksena. Neuvosto antoi komissiolle 16. heinäkuuta 1998 valtuutuksen aloittaa neuvottelut Euroopan lentoturvallisuusviranomaisen luomiseksi. Komissio onkin saanut aikaan yleissopimusluonnoksen, joka vastaa valtuutuksen eri osia. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että tällaisen organisaation, jolla on ylikansalliset oikeudet, luominen on vaikeaa erityisesti perustuslailliset rajoitukset huomioon ottaen. (1) EYVL L 373, 31.12.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2729/99 esittäjä(t): Pervenche Berès (PSE) komissiolle. ETA:n virkamiehen palvelusvuosien tunnustaminen.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0117 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2729/99 esittäjä(t): Pervenche Berès (PSE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: ETA:n virkamiehen palvelusvuosien tunnustaminen Todistusten ja ammatillisen kokemuksen tunnustaminen yhteisön tasolla voi olla erityisen monimutkaista, kun kyseessä ovat kolmansien maiden kansalaiset. Esimerkkinä voi olla Norjan kansalainen, joka toimii opettajana Ranskassa ja joka ei pysty lukemaan hyväkseen palvelusvuosiaan. Asiaa koskee julkishallinnon ministeriön antama ilmoitus (nro FP/3 3916, 5. toukokuuta 1995). Ilmoituksen mukaan vain Ranskan julkishallinnossa tehty työ voidaan ottaa huomioon työntekijän palvelusvuosia määritettäessä. Kuitenkin työntekijän kotimaassa kertyneet palvelusvuodet otetaan asianmukaisella tavalla huomioon Ranskan julkishallinnon sisäisissä kilpailuissa. 1. Voiko komissio selvittää Euroopan unionin juridista asemaa liittyen sellaisen Euroopan talousalueen kansalaisen ammatillisen kokemuksen tunnustamiseen, joka työskentelee jossakin jäsenvaltioissa? 2. Vastaako oikeudellinen määräys, jonka mukaan virkamiehelle kertyy palvelusvuosia vain kyseisessä valtiossa tehdystä työstä, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden henkeä ja oikeuskäytäntöä julkishallintoa koskevissa asioissa? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2000) Tämä ongelma voi koskea jäsenvaltioiden työntekijöitä samoin kuin Euroopan talousalueeseen kuuluvien valtioiden työtekijöitä. Komissio on tietoinen tällaisten työntekijöiden ongelmista. He ovat työskennelleet useita vuosia jonkin jäsenvaltion julkissektorilla. Kun jonkin toisen jäsenvaltion julkissektori ottaa tällaisia henkilöitä palvelukseensa, heidän aiempaa kokemustaan ei oteta huomioon määritettäessä heidän palkkaluokkaansa ja virkaikäänsä. Aiemmin kerätyt virkavuodet menevät silloin hukkaan, ja ura on aloitettava alusta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on päättänyt, että jossain toisessa jäsenvaltiossa suoritettu työkokemus on otettava huomioon virkaikää määritettäessä(1). Komissio on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 artiklan (entisen 169 artiklan) mukaisesti käynnistänyt rikkomisesta johtuvat menettelyt useita jäsenvaltioita (myös Ranskaa) vastaan. Työntekijöiden liikkumisvapaudesta on määrätty Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 39 artiklassa (entisessä 48 artiklassa). ETA-sopimuksen 28 artiklan perusteella liikkumisvapaus kattaa myös Islannin, Liechtensteinin ja Norjan kansalaiset. Artiklan 2 alakohdassa ilmaistaan selvästi, että liikkumisvapauteen kuuluu kaikenlaisen kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän lakkauttaminen työhön liittyvissä asioissa. (1) Asia C-15/96, Kalliope Schöning-Kougebetopoulou v. Freie und Hansestadt Hamburg, tuomio 15.1.1998 (Kok. 1998 I, s. 47) ja asia C-187/96, komissio v. Kreikka, tuomio 12.3.1998 (Kok. 1998 I, s. 95).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2616/99

esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle

(12. tammikuuta 2000)

Aihe: Maatalouden ympäristökustannukset

Mikä prosenttiosuus yhteisen maatalouspolitiikan kustannuksista on omistettu maatalouden ympäristöohjelmille (jotka on tarkoitettu takaamaan, että maatalouden toimet ovat yhteensopivia maisemien, lajien ja luontotyyppien ylläpidon kanssa) kussakin 15 jäsenvaltiossa?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(7. helmikuuta 2000)

Ympäristön suojelu ja sen laadun parantaminen kuuluvat yhteisen maatalouspolitiikan tärkeimpiin tavoitteisiin. Ne olivat olemassa jo ennen vuoden 1999 uudistusta, mutta Agenda 2000:n myötä niistä on tullut entistä keskeisempiä. Esimerkkeinä ympäristön kannalta keskeisistä toimista mainittakoon epäsuotuisilla alueilla toimivien maataloustuottajien tukeminen sekä säännökset, jotka mahdollistavat suorien tukien myöntämisen maataloustuottajille, jos he noudattavat tiettyjä ympäristövelvoitteita. Tällaisista toimista aiheutuvia menoja ei kuitenkaan merkitä talousarvioon ympäristömenoiksi, koska ympäristönsuojelu on vain yksi näiden toimien monista tavoitteista. Varsinaisista ympäristötoimista aiheutuvat menot, joista säädetään tietyissä säädöksissä ja jotka rahoitetaan yksinomaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, olivat 1951 miljoonaa euroa varainhoitovuonna 1999. Tämä vastaa 4,93 prosenttia varainhoitovuoden menoista, jotka olivat yhteensä 39 524 miljoonaa euroa, ja menot lisääntyivät yli neljänneksellä kauden 19961999 keskiarvoon verrattuna. On kuitenkin ilmeistä, että ympäristönsuojeluun ja ympäristön laadun parantamiseen käytetään muitakin varoja kuin tämä prosenttiosuus yhteisen maatalouspolitiikan menoista.

Komissio haluaa huomauttaa parlamentin jäsenelle, että EMOTR:n lisäksi myös jäsenvaltiot rahoittavat maatalouden ympäristöpolitiikkaa. Tavoite 1 -alueiden ulkopuolella niiden rahoitusosuus yhtä suuri kuin EMOTR:n ja tavoite 1 -alueilla niiden osuus on 25 prosenttia ja yhteisön osuus 75 prosenttia. Itse asiassa maatalouden ympäristöpolitiikkaan liittyvien hankkeiden kokonaismenot ovat siis suuremmat kuin alla olevassa taulukossa esitetyt EMOTR:n ympäristömenot.

Alla olevasta taulukosta ilmenee varsinaisten ympäristömenojen keskimääräinen jakautuminen jäsenvaltioittain varainhoitovuosina 19961999 (miljoonaa euroa).

>TAULUKON PAIKKA>
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1516/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Malpensan lentokentän melusaaste vuonna 2000.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0003 - 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1516/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (1. syyskuuta 1999) Aihe: Malpensan lentokentän melusaaste vuonna 2000 1. Onko komission ja Malpensan lentokentästä vastaavien italialaisviranomaisten välisessä riita-asiassa käsitelty myös eräitä läheisen asuinalueen yläpuolella sijaitsevia reittejä käyttävien lentokoneiden nousuista ja laskuista syntyvää melusaastetta? 2. Mikäli on, pystyykö komissio arvioimaan miten paljon elämisen laatu näillä asuinalueilla on huonontunut? 3. Entä onko tämän vakavan ongelman ratkaisemiseksi tehty ehdotuksia, joilla asukkaille voitaisiin taata vähimmäisvaatimukset täyttävät elinolosuhteet päiväsaikaan ja erityisesti öisin? 4. Tarkasteltaessa vielä Linaten lentokentältä lennettävien lentojen siirtämistä Malpensaan olisiko otettava huomioon myös mahdollisesta lentojen määrän kasvusta johtuva todennäköinen melusaasteen lisääntyminen? 5. Onko eurooppalaisessa ympäristönsuojelulainsäädännössä EU:lle annettu toimivaltaa melusaastekysymyksissä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (21. lokakuuta 1999) Italian viranomaiset veivät Euroopan tuomioistuimeen komission 16. syyskuuta 1998 antaman päätöksen, jolla komissio vastustaa Italian 5. heinäkuuta 1996 ja 13. lokakuuta 1997 antamaa määräystä siirtää 28. lokakuuta 1998 kaiken muun paitsi Milanon ja Rooman välisellä reitillä kulkevan liikenteen Linatesta Malpensaan. Euroopan tuomioistuin piti määräystä yhteisön oikeuden vastaisena, koska se loukkaa syrjimättömyys- ja suhteellisuusperiaatetta. Italian viranomaiset korvasivat riitautetun määräyksen uudella määräyksellä, joka sallii 34 prosentin eurooppalaisista lennoista kulkevan toistaiseksi edelleen Linaten kautta siihen saakka, kunnes liikenneyhteyksiä on parannettu. Ryhtyessään tämäntyyppisiin toimenpiteisiin jäsenvaltioiden on noudatettava yhteisön lain kaikkia osia, myös yhteisön säännöksiä ympäristöalalla. Yhteisö on antanut monia ilma-alusten aiheuttamaa melua koskevia direktiivejä, joista viimeisin on kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 16, (toinen painos 1988) olevan I niteen II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin lentävien lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta 2 päivänä maaliskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/14/ETY(1), jonka säännösten mukaan jäsenvaltiot eivät saa 1. huhtikuuta 2002 jälkeen enää hyväksyä niin sanottuja 2 luvun mukaisia lentokoneita. Voimassaoleva yhteisön säännöstö sallii jäsenvaltioiden antavan erityisiä toimintasääntöjä ympäristön suojelemiseksi yhteisön alueella sijaitsevilla lentokentillä. Komissiolla ei ole tietoa siitä, että Italian viranomaiset olisivat antaneet tällaisia säädöksiä Milanon lentoasemajärjestelmästä. Komissio arvioi kuitenkin parhaillaan yhteisön puitteiden soveltuvuutta ympäristövaikutuksia koskeviin lentoasemien toimintasääntöihin. Komissio julkistaa aikanaan tämän arvioinnin tuloksen. (1) EYVL L 76, 23.3.1992.