KIRJALLINEN KYSYMYS E-2739/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle. Autonhintojen erot EU:ssa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0045 - 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2739/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle (30. syyskuuta 2002) Aihe: Autonhintojen erot EU:ssa Autonhintoja EU:ssa koskevassa kertomuksessaan komissio on pannut merkille uusien autojen hintojen jatkuvat eroavuudet Euroopan unionissa. Tästä kertomuksesta ilmenee, että Kreikka on, ennen veroja, yksi EU:n kilpailukykyisimmistä maista niiden mallien kohdalla, joissa moottorin tilavuus on pieni. Valitettavasti kuitenkin sellaisten autojen kohdalla, joissa moottorin tilavuus on suuri niin kutsuttujen luxus-mallien Kreikka on kallein maa niin ennen kuin jälkeen verojen. Kreikan kansalaisen on esimerkiksi maksettava komission taulukoiden mukaan Alfa Romeo 156 2.0 TS 16 V -mallin ostamisesta noin 40 prosenttia enemmän kuin Belgian kansalaisen. Voiko komissio selittää, mihin toimiin se aikoo ryhtyä tämän merkittävän epätasa-arvon poistamiseksi Euroopan unionissa? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (4. marraskuuta 2002) Autojen hintaeroja Euroopan unionissa koskevissa puolivuotisraporteissa, joista viimeisin annettiin 22. heinäkuuta 2002(1), on kiinnitetty toistuvasti huomiota autonvalmistajien soveltamista strategioista johtuviin autojen hintaeroihin jäsenvaltioiden välillä. Tilanne on osoitus siitä, että saman automerkin sopimusmyyjien välinen kilpailu Euroopan unionissa on riittämätöntä. Komissio onkin aloittanut asiaa koskevien kilpailusääntöjen laajan uudistamisen. Ajoneuvoalasta 31. heinäkuuta 2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1400/2002(2) tuli voimaan 1. lokakuuta 2002 alaan aiemmin sovelletun asetuksen(3) voimassaolon päätyttyä. Asetuksessa säädetään monista toimenpiteistä, joilla luodaan kilpailupainetta saman automallin (esimerkiksi kysyjän mainitseman mallin) hintoeroihin yhteismarkkinoilla. Asetuksessa säädetään erityisesti, että ryhmäpoikkeusta ei sovelleta jakelusopimuksiin, jotka rajoittavat vähittäismyyjien oikeutta myydä uusia henkilöautoja kuluttajille näiden asuinpaikasta riippumatta. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa havaitut epäsuorat ja suorat esteet, joita on asetettu henkilöautojen myynnille kreikkalaiselle kuluttajalle, joka haluaa ostaa auton Belgiasta itse tai valtuutetun välittäjän kautta, ovat näin ollen kyseisen asetuksen vastaisia. Ryhmäpoikkeus ei kata myöskään sopimusmyyjien välisille ristiintoimituksille asetettuja rajoituksia. Autonvalmistaja ei tämän mukaisesti voi estää kreikkalaista sopimusmyyjää hankkimasta autoja belgialaiselta sopimusmyyjältä. Asetusta ei sovelleta 1. lokakuuta 2005 lähtien myöskään rajoituksiin, joita asetetaan autojen myynti- tai toimituspisteiden sijoittamiselle alueelle, jolla sovelletaan valikoivaa jakelua. Jos esimerkiksi Belgiassa ja Kreikassa sovelletaan valikoivaa jakelujärjestelmää, belgialainen sopimusmyyjä voi perustaa Kreikkaan vapaasti myynti- tai toimituspisteen, josta toimitetaan kreikkalaisten kuluttajien tilaamia ajoneuvoja. Kuten tähänkin saakka, komissio valvoo autokauppaa koskevien sääntöjen soveltamista ja aloittaa tarvittaessa menettelyt, jos kilpailuoikeutta rikotaan siten, että se estää eurooppalaisia kuluttajia hyötymästä yhtenäismarkkinoiden tuomista eduista. (1) Ks. lehdistötiedote IP/02/1109, 22.7.2002. (2) Komission asetus (EY) N:o 1400/2002, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2002, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla, EYVL L 203, 1.8.2002. (3) Komission asetus (EY) N:o 1475/95, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1995, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin, EYVL L 145, 29.6.1995.