KIRJALLINEN KYSYMYS P-2506/00

esittäjä(t): Giovanni Procacci (ELDR) komissiolle

(24. heinäkuuta 2000)

Aihe: Postipalvelujen yleispalveluluonne

Kilpailun pääosasto on käynnistänyt Italiaa vastaan rikkomusmenettelyn, joka koskee Italian asetusta, jolla vuoden 1997 postipalveludirektiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Kyseessä ovat erityisesti tietyt postipalvelutyypit, joiden katsotaan olevan erillään perinteisistä palveluista.

Rikkomusmenettely kohdistuu lisäarvoa sisältäviin hybridisähköpostin lähetyspalveluihin, viranomaispostin pikalähetyspalveluihin ja paikallisen yrityspostin lähetyspalveluihin. Komissio katsoo, ettei mitään näistä palveluista voida varata yleispalvelujen tarjoajille, koska ne eivät ole yleispalveluja.

Yleispalvelun tunnustaminen ja suojeleminen ovat postipalveluja koskevien yhteisön sääntöjen ensisijaisia vaatimuksia ja tavoitteita. Joutuvatko yksityiset palvelujen käyttäjät ja kaupunkien ulkopuolella asuvat näin ollen komission mielestä syrjittyyn asemaan, jos yritysasiakkaille tai valtion virastoille ja paikallisille tahoille tarjottavia palveluja ei lasketa tyypillisiksi yleispalveluiksi? Eikö tämä olisi komission mielestä vastoin vuoden 1997 postipalveludirektiivissä vaadittua asianmukaisen ja syrjimättömän kohtelun periaatetta sekä yhtenäisyyden periaatetta?

Mario Montin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-2505/00 ja P-2506/00

(8. syyskuuta 2000)

Italiaa vastaan aloitettu EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan (ent. 90 artiklan) ja 82 artiklan (ent. 86 artiklan) rikkomisesta johtuva menettely koskee useiden erityisten lisäarvollisten kuljetuspalvelujen, joita yksityiset operaattorit tarjoavat Italiassa, sisällyttämistä yleiseen kirjepostimonopoliin. Komissio päätti aloittaa rikkomisesta johtuvan menettelyn sen jälkeen kun se oli saanut useita kanteluja pieniltä ja keskisuurilta yksityisiltä operaattoreilta, jotka tarjoavat lisäarvollisia postipalveluja Italiassa vapaan kilpailun järjestelmässä. Aloitetun menettelyn avulla on tarkoitus varmistaa, että uusia tai lisäarvollisia palveluja, joita pienet ja keskisuuret italialaiset operaattorit ovat aikaisemmin tarjonneet vapaan kilpailun järjestelmässä, ei sisällytetä yleiseen kirjepostimonopoliin, jolloin niitä voisi tarjota ainoastaan vakiintunut valtiollinen operaattori.

Italiaa vastaan aloitetun menettelyn tarkoituksena ei ole syventää Italian postialan vapauttamista vaan palauttaa ne kilpailuolosuhteet, jotka vallitsivat Italian markkinoilla ennen asetuksen n:o 261/99 voimaantuloa. Komission tutkimus on osoittanut, että kyseisellä asetuksella ei suinkaan avata postipalvelujen markkinoita kilpailulle vaan laajennetaan postimonopolia vakiintuneen valtiollisen operaattorin eduksi. Erityisesti joukko lisäarvollisia erityispalveluja sisällytetään vakiintuneen operaattorin yleiseen kirjepostimonopoliin. Kyseessä oleviin lisäarvollisiin erityispalveluihin liittyy erityispiirteitä, kuten toistuvat jakeluyritykset, jakelu useisiin vaihtoehtoisiin määräpaikkoihin, lähetyksen seuranta ja jäljittäminen, jakelu sopimuksen mukaan tai postituslistojen ylläpito ja päivitys. Vakiintunut valtiollinen operaattori ei tällä hetkellä tarjoa näitä palveluja.

Kyseessä olevat palvelut eivät ole osa yleispalvelua tai valtiolliselle operaattorille varattua aluetta yhdessäkään jäsenvaltiossa, koska postipalveluja koskevan vuoden 1997 direktiivin(1) mukaan palvelut, jotka selvästi eroavat perinteisistä palveluista, eivät kuulu yleispalveluun, minkä vuoksi niitä ei voida varata yleispalvelun tarjoajille.

Rikkomisesta johtuva menettely ei millään tavoin syrji Italiaa tai aseta italialaisia yrityksiä ja kuluttajia muita huonompaan asemaan. Komissio voi aloittaa rikkomisesta johtuvan menettelyn mitä tahansa jäsenvaltiota vastaan, jos se laajentaa varattua aluetta Italian tavoin. Komissio ei ole ottanut ainoastaan Italiaa ja sen vakiintunutta valtiollista operaattoria kohteekseen, vaan se on viime aikoina aloittanut kilpailun rajoittamista ja valtiontukea koskevia menettelyjä useiden jäsenvaltioiden vakiintuneita valtiollisia operaattoreita vastaan. Ei ole mitään syytä, miksi kuluttajat niissä jäsenvaltioissa, joita vastaan on aloitettu rikkomisesta johtuva menettely, olisivat huonommassa asemassa kuin kuluttajat niissä jäsenvaltioissa, jotka eivät ole tällaisten menettelyjen kohteena. Komission menettelyjen tavoitteena ei suinkaan ole kyseisissä jäsenvaltioissa tarjottavien postipalvelujen määrän pienentäminen. Päin vastoin komissio pyrkii turvaamaan sen, että kuluttajilla on mahdollisimman hyvät mahdollisuudet hankkia uusia ja lisäarvollisia palveluja joko yksityisiltä operaattoreilta tai vakiintuneelta valtiolliselta operaattorilta.

Komission aloittaman rikkomisesta johtuvan menettelyn tavoitteena on varmistaa, että yksityiset operaattorit tarjoavat jatkossakin edellä mainittuja palveluja kilpaillen vapaasti vakiintuneen operaattorin kanssa. Menettelyssä käsiteltävät palvelut on suunnattu tiettyjen liikeasiakkaiden tai julkishallinnon erityistarpeisiin. Menettely ei koske yksityisille käyttäjille Italiassa tarjottavaa yleispalvelua eikä se siis vaikuta haitallisesti näihin yleispalveluihin.

(1) Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, EYVL L 15, 21.1.1998, johdanto-osan 21 kappaleessa mainitaan seuraavaa: uudet palvelut (palvelut, jotka selvästi eroavat perinteisistä palveluista) ja asiakirjojen vaihto eivät kuulu yleispalveluun, eikä sen vuoksi ole perusteltua varata niitä yleispalvelun tarjoajille.