ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3600/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Erika-lainsäädäntöpakettien täytäntöönpano EU:n jäsenvaltioissa.



Virallinen lehti nro 242 E , 09/10/2003 s. 0065 - 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3600/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (13. joulukuuta 2002) Aihe: Erika-lainsäädäntöpakettien täytäntöönpano EU:n jäsenvaltioissa Mikä on Erika-lainsäädäntöpakettien täytäntöönpanon aste EU:n jäsenvaltioissa? Mitkä valtiot aikanaan estivät sen, että kyseisen lainsäädännön toimenpiteiden aikaistamisesta olisi päästy sopuun? Millä syillä ne perustelivat tällaista kantaansa? Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3600/02 ja E-3660/02 (7. helmikuuta 2003) Komissio muistuttaa parlamentin jäseniä esittäneensä pahoittelunsa siitä, ettei komission alkuperäisen ehdotuksen mukaista aikataulua yksirunkoisten öljysäiliöalusten poistamiseksi käytöstä sisällytetty lopulliseen säädöspakettiin. Ehdotuksen mukaan Erikan ja Prestigen kaltaiset luokan 1 yksirunkoiset öljysäiliöalukset olisi poistettava käytöstä 23 vuoden käyttöiän jälkeen. Neuvoston ja Euroopan parlamentin antaman asetuksen mukaan Prestigen käyttö piti kuitenkin lopettaa viimeistään 15. maaliskuuta 2005. Jos komission ehdottama aikataulu olisi säilytetty, Prestige olisi pitänyt poistaa käytöstä 1. syyskuuta 2002 (lopullisen asetuksen soveltamispäivämäärä), sillä onnettomuushetkellä se oli ollut käytössä 26 vuotta. Komissio panikin tyytyväisenä merkille, että liikenneneuvoston kokouksen päätelmissä 6. joulukuuta 2002 ja Kööpenhaminassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä jäsenvaltiot ilmoittivat tukevansa yksimielisesti toimenpiteitä, jotka komissio oli 3. joulukuuta 2002 antamassaan tiedonannossa esittänyt. Komissio toimitti 20. joulukuuta 2002 parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen asetukseksi(1), jonka tarkoituksena on nopeuttaa yksirunkoisten öljysäiliöalusten käytöstä poistamista ja palata alun perin ehdotettuun aikatauluun. Komissio toivoo, että ehdotus hyväksytään Kreikan puheenjohtajakaudella. (1) KOM(2000) 780 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3923/02 esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) neuvostolle. Tšetšeenijohtaja Salman Radujevin kuolema venäläisessä vankilassa.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0130 - 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3923/02 esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) neuvostolle (14. tammikuuta 2003) Aihe: Teteenijohtaja Salman Radujevin kuolema venäläisessä vankilassa Salman Radujev on ensimmäinen teteenijohtaja, joka pidätettiin ja tuomittiin oikeudessa elinkautiseen rangaistukseen. Syynä oli panttivankien ottaminen Kisljarissa 2001. Venäjän oikeusministeri ilmoitti sunnuntaina 15. joulukuuta 2002, että Salman Radujev on kuollut 35 vuoden ikäisenä 14. joulukuuta 2002 siperialaisen vankilan (jota kutsutaan nimellä valkoinen joutsen) sairasosastolla Solikamskissa Permin alueella. Kuolinsyyksi ilmoitettiin useamman päivän kestänyt sisäinen verenvuoto, joka johtui venäläislähteiden mukaan vanhoista sotavammoista, jotka eivät koskaan parantuneet kunnolla (sic). Maanantaina 16. joulukuuta Süddeutsche Zeitung julkaisi moskovalaisen Kommersant-lehden artikkelin, jossa vankilan henkilökuntaan kuuluva nimetön lähde kertoi, että sellikaverinsa mukaan Radujev oli hakattu kuoliaaksi, koska hän oli vastustanut vartijoidensa yllätystarkastusta. Radujev oli yksi todistajista, joiden lausuntojen perusteella Venäjän oikeusministeriö pyysi Tanskaa ja Iso-Britanniaa pidättämään ja luovuttamaan Ahmed Zakajevin, koska Radujev oli kertonut, että Zakajev osallistui henkilökohtaisesti ihmisryöstöihin ja terroritekoihin. Samassa artikkelissa Kommersant esitti, että Radujevin kuolemaan liittyi huhu, jonka mukaan hänet pakotettiin ensin todistamaan Zakajevia vastaan ja sitten eliminoitiin. Onko neuvosto tietoinen tästä, ja jos on, miten se on reagoinut? Mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta Radujevin kuoleman oikeat olosuhteet saadaan selville? Mitkä ovat yleisemmin neuvoston arviot Venäjän valtion kyvystä täyttää oikeusvaltion velvoitteet? Vastaus (8. toukokuuta 2003) Neuvosto on tietoinen väitteistä, jotka liittyvät Salman Radujevin kuolemaan venäläisessä vankilassa joulukuussa 2002. Se katsoo, että väitteet olisi saatettava Venäjän toimivaltaisten viranomaisten tutkittavaksi. Neuvosto seuraa tiiviisti tämän tapauksen käsittelyä. Neuvosto tulee jatkossakin hyödyntämään lukuisia Venäjän kanssa käytävään poliittiseen vuoropuheluun kuuluvia kokouksia kaikilla tasoilla sen painottamiseen, että demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen ovat EU:n ja Venäjän välisen strategisen kumppanuuden avaintekijöitä. Lisäksi neuvosto tulee jatkossakin korostamaan, että Venäjällä toteutettavan uudistusprosessin edistyminen, oikeusvaltion periaatteen vahvistaminen mukaan lukien, on olennaisen tärkeää suhteiden tulevan kehittymisen kannalta. Neuvosto on valmis tukemaan Venäjän viranomaisia tässä suhteessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3220/02 esittäjä(t): Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle. Corveran uuden lentokenttähankkeen toteuttamiskelpoisuus (Murcia, Espanja).



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0053 - 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3220/02 esittäjä(t): Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle (7. marraskuuta 2002) Aihe: Corveran uuden lentokenttähankkeen toteuttamiskelpoisuus (Murcia, Espanja) Viime päivinä julkaistujen lehtitietojen mukaan Espanjan hallitus on halukas rakennuttamaan uuden lentokentän ministeriöiden välisen puolustus- ja liikennekomitean annettua myönteisen lausunnon paikallisen lentokentän rakentamisesta. Uuden lentoaseman rakentamista perustellaan turistien määrän huomattavalla kasvulla ja lisätilojen tarpeella. Onko komissio tietoinen tilanteesta? Katsooko komissio, että uusi hanke on eurooppalaista liikennepolitiikkaa vuoteen 2010 käsittelevän valkoisen kirjan(1) vastainen? Valkoisessa kirjassa suositellaan uusien lentoasemien rakentamisen lopettamista. Katsooko komissio, että Espanjassa on jo lentokenttien ylikapasiteettia, mikä saa epäilemään ovatko uudet hankkeet toteuttamiskelpoisia? (1) KOM(2001) 370. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 2002) Espanjan viranomaiset eivät ole antaneet komissiolle virallista ilmoitusta aikomuksestaan rakentaa uusi lentokenttä Murcian alueelle, eikä heidän edellytetä niin tekevänkään. Komissio on kuitenkin julkisesti saatavissa olevien tietojen persuteella tietoinen asiaa koskevista viime aikojen tapahtumista. Komissio katsoo, että kyseinen hanke ei olisi komission valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(1) ajaman politiikan vastainen. Valkoisessa kirjassa ei suositella uusien lentokenttien rakentamisen rajoittamista tai vähentämistä. Sen sijaan siinä todetaan selvästi, että Eurooppa ehdokasvaltiot mukaan luettuina ei voi tulevaisuudessa tulla toimeen ilman uutta lentoasemainfrastruktuuria. Komissio katsoo, että vastuu kapasiteettivaatimusten arvioinnista sekä uuden lentoasemainfrastruktuurin tarpeellisuuden määrittämisestä kuuluu jäsenvaltioille. Komissiolla ei ole suoraa toimivaltaa tällaisissa asioissa. (1) KOM(2001) 370 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3620/02 esittäjä(t): Wolfgang Ilgenfritz (NI) komissiolle. Jerseyn saaren asema Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 242 E , 09/10/2003 s. 0067 - 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3620/02 esittäjä(t): Wolfgang Ilgenfritz (NI) komissiolle (9. joulukuuta 2002) Aihe: Jerseyn saaren asema Euroopan unionissa Onko Jerseyn saari Euroopan unionin jäsen? Onko Jerseyn yrityksillä yritys- ja yhteisötietotunnus Euroopan unionissa tehtäviä verovapaita hankintoja varten? Jos Jerseyn saarella on erityisasema EU:ssa, pyydän tutkimaan edellä mainittuja näkökohtia koskevia määräyksiä. Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 2003) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva Jerseyn saari kuuluu myös Euroopan unioniin sikäli, että Yhdistynyt kuningaskunta vastaa sen ulkosuhteista. Sillä on kuitenkin erityisasema, koska Tanskan kuningaskunnan, Irlannin, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä Euroopan yhteisöihin koskevista liittymisehdoista tehdyn asiakirjan 26 artiklan 3 kohdassa ja 27 artiklan d kohdassa lisättiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklaan ja Euratomin perustamissopimuksen 198 artiklaan seuraavanlainen uusi kohta: Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Kanaalisaariin ja Mansaareen vain siltä osin kuin [uusien jäsenvaltioiden] liittymistä Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön koskevassa [22. tammikuuta 1972 tehdyssä] sopimuksessa tarkoitetun mainittuja saaria koskevan sääntelyn toteuttamisen turvaamiseksi on tarpeen. Kanaalisaarille ja Mansaarelle luotu erityisjärjestely vahvistetaan liittymisasiakirjaan liitetyssä pöytäkirjassa nro 3, joka liittymisasiakirjan 158 artiklan mukaan kuuluu siihen erottamattomana osana. Mitä tulee arvonlisäveroon, Jerseyn saari ei kuulu kuudennen alv-direktiivin(1) 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun veroalueeseen. Näin ollen Jerseyn yrityksillä ei ole unionin yksilökohtaista alv-numeroa. Sen sijaan Kanaalisaarilta tulevien tai sinne menevien tavaroiden toimitukset rinnastetaan vientiin, ja ne vapautetaan alv:stä mainitun direktiivin 33 a artiklassa säädetyin edellytyksin. (1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17.5.1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, EYVL L 145, 13.6.1977.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3605/02

esittäjä(t): Helle Thorning-Schmidt (PSE)ja Torben Lund (PSE) komissiolle

(16. joulukuuta 2002)

Aihe: Euro ja nikkeliallergia

1 euron ja 2 euron kolikoiden nikkelipitoisuus on suuri ja niiden kahdesta metallilejeeringistä koostuva kaksivärinen rakenne muuttaa ne voimakkaasti syöpyviksi galvaanisiksi elementeiksi, kun kosketus hien kanssa tekee ne virtaa johtaviksi. Tämän on osoitettu aiheuttavan allergisia reaktioita ihmisille, joilla on nikkeliallergia.

Pankkitoimihenkilöt, kaupan alan henkilöstö ja muut vastaavat henkilöt, jotka joutuvat päivittäin kosketuksiin mainittujen kolikoiden kanssa, muodostavat erityisesti altistuvan ryhmän, jolle voi pitkällä aikavälillä kehittyä nikkeliallergia. Jo nikkeliallergiasta kärsivien tila voi paheta entisestään.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä vähentääkseen mainittuja eurokolikoiden käyttöön liittyviä haittavaikutuksia? Onko komissio käynnistänyt tutkimuksen nykyisten eurokolikoiden käytön terveysvaikutuksista? Aikooko komissio vetää nykyiset kolikot pois käytöstä ja korvata ne kolikoilla, jotka eivät aiheuta allergisia reaktioita?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(28. tammikuuta 2003)

Arvoisa parlamentin jäsen viittaa kysymyksessään Nature-lehdessä syyskuussa 2002 julkaistuun tutkimukseen, jossa testattiin, kuinka paljon eurokolikoista irtoaa nikkeliä galvaanisessa kosketuksessa. Tutkimuksen päätelmät ovat kuitenkin harhaanjohtavia, sillä tulokset saatiin aikaan siten, että nikkeliallergiasta kärsivien koehenkilöiden ihoon liimattiin yhden ja kahden euron kolikoita 4872 tunniksi. Altistus aiheutti koehenkilöille allergisen reaktion. Koska koe ei selvästikään vastannut eurokolikoiden normaalia käyttöä, komissio ei katso tarpeelliseksi muuttaa näkemystään siitä, että eurokolikoiden normaali käyttö ei ole kuluttajille vaarallista. Edes kolikoita työkseen käsittelevät henkilöt, kuten pankkivirkailijat ja kassanhoitajat, eivät altistu kokeessa luotujen kaltaisille oloille, koska kolikon galvaaninen kosketus tulee kyseeseen vain jatkuvassa ihokosketuksessa.

Euron käyttöönotto vähensi liikkeessä olevien nikkelipitoisten kolikoiden osuuden 75 prosentista 14 prosenttiin. Komission tiedossa ei ole nikkeliallergiatapauksia, joiden voitaisiin osoittaa johtuneen yhden tai kahden euron kolikoiden käytöstä tai käsittelystä. Ei ole myöskään todisteita siitä, että nikkeliallergia olisi viime aikoina lisääntynyt euroalueen kuluttajien keskuudessa.

Äskettäin valmistunut riippumaton tutkimus, joka tehtiin fysiikan Nobel-palkinnon saaneen professorin Pierre-Gilles de Gennesin johdolla, osoitti, että yhden ja kahden euron kolikoista irtoaa huomattavasti vähemmän nikkeliä kuin ennen euron käyttöönottoa käytetyistä kansallisista kolikoista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3662/02

esittäjä(t): Marie Isler Béguin (Verts/ALE) neuvostolle

(18. joulukuuta 2002)

Aihe: Maailman terveysjärjestön ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön toisiinsa sitovan sopimuksen WHA 12.40 muuttaminen

Maailman terveysjärjestö (WHO) kytketään 28. toukokuuta 1959 annetussa kahdennentoista maailman terveyskokouksen päätöslauselmassa WHA 12.40 Kansainväliseen atomienergiajärjestöön (IAEA) sopimuksella. Sopimuksessa IAEA:n alaan kuuluviksi katsotut WHO:n toimet tai ohjelmat alistetaan IAEA:n valvontaan ja päätösvaltaan sekä asetetaan näiden toimia ja ohjelmia koskevan menettelyn ja niiden jatkamisen ehdoksi konsensusneuvottelut (1 artiklan 3 kohta).

Samassa artiklassa vahvistetaan IAEA:n selvä ja puolueellinen vaatimus, jonka mukaan sen pääasiallinen tehtävä on kannustaa, tukea ja koordinoida kaikkialla maailmassa atomienergian tutkimusta ja kehitystä ja sen käyttöä rauhanomaisiin tarkoituksiin. Kesäkuussa 1946 ratifioidussa ja 7. huhtikuuta 1948 voimaan tulleessa WHO:n perussäännössä sopimusvaltiot vahvistivat Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisesti turvallisuusperiaatteekseen, että valistunut mielipide ja yleisön aktiivinen myötävaikutus ovat erittäin tärkeitä kansojen terveyden kohottamisessa ja että hallitukset ovat vastuussa kansojensa terveydestä. Atomienergian käytön mielenterveyskysymyksiä käsittelevä tutkimusryhmä suositti puolestaan WHO:lle 1958 antamassaan raportissa, että tyydyttävin ratkaisu atomienergian rauhanomaiseen käyttöön tulevaisuudessa olisi sellaisen uuden sukupolven syntyminen, joka olisi oppinut tyytymään tietämättömyyteen ja epävarmuuteen.

Eikö neuvosto ole huolissaan tästä kahden kansainvälisen järjestön ilmeisestä salaisesta liitosta, jossa ydinvoimamyönteinen IAEA sensuroi WHO:n raportit?

Eivätkö nämä WHO:n toteen näytettyjen sitoumusten aiheuttamat haitat ja esteet aiheuta neuvostossa levottomuutta mitä tulee Euroopan unionin tutkimusten selkeyteen ja todenperäisyyteen ydinenergia-alan ohjelmien ja toimien valmisteluissa ja ydinenergian aiheuttamien sairauksien (jotka juontavat köyhdytetyn uraanin käytöstä Irakissa ja Jugoslavian liittotasavallassa tai Tshernobylin seurauksista Itä-Euroopassa) alalla?

WHO:n avoimuus ja riippumattomuus ovat vesittyneet. Tätä vahvistavat kymmenen vuotta, jotka ehtivät vierähtää, ennen kuin järjestö järjesti Tshernobylin draamaa käsittelevän konferenssin, ja se, että pöytäkirjoja ei ole julkaistu. Eikö neuvoston pitäisi näin ollen ilmiantaa tämän sopimuksen tiettyjen lausekkeiden aikaansaama salainen liitto?

Aikooko neuvosto vaatia näiden kahden kansainvälisen järjestön kahdenvälisen vuoropuhelun yhteydessä sopimuksen WHA 12.40 (1 artiklan kolmas kohta: vastavuoroinen tiedottaminen) muuttamista 13 artiklan mukaisesti?

Vastaus

(13. toukokuuta 2003)

Neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että neuvostossa ei ole käsitelty asioita, joihin parlamentin jäsenen kysymyksessä viitataan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3208/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle. Äänestys Internetin kautta.



Virallinen lehti nro 242 E , 09/10/2003 s. 0048 - 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3208/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle (12. marraskuuta 2002) Aihe: Äänestys Internetin kautta Voiko komissio ilmoittaa, millaisia tavoitteita sillä on Internetin kautta järjestettävien vaalien suhteen? Milloin kaikki äänestäjät voivat äänestää Internetin kautta Euroopan parlamentin vaalissa? Onko jo vuotta 2004 varten suunniteltu koehankkeita? Jos näin on, millä alueilla? Rahoittaako komissio näitä hankkeita? Jos se rahoittaa, millä summalla? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (23. joulukuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee europarlamenttivaalien Internet-äänestystä. Internet-äänestys ja muut äänestysmenetelmät ovat osa vaalimenettelyjä, joihin sovelletaan vuoden 1976 säädöksen(1) 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti kunkin jäsenvaltion kansallisia säännöksiä. Säädöksen muuttamisesta äskettäin tehty neuvoston päätös 2002/772/EY(2) ei muuttanut tätä periaatetta vaan vahvisti sen. Näin ollen jäsenvaltiot voivat itse päättää, ottavatko ne europarlamenttivaaleissa käyttöön Internet-äänestyksen. Jäsenvaltioissa on toteutettu moniäänestyksen ja sähköisen äänestyksen kokeiluhankkeita. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan toukokuun 2002 paikallisvaaleissa oli mahdollista äänestää tiettyjä paikallisviranomaisia Internetissä. Komission tiedossa ei kuitenkaan toistaiseksi ole, että yhdessäkään jäsenvaltiossa tai ehdokasmaassa, jonka kansalaiset voivat osallistua seuraaviin, kesäkuun 2004 europarlamenttivaaleihin, suunniteltaisiin sähköisen äänestyksen kokeiluhankkeita niitä varten. Komissio tukee sähköistä demokratiaa ja siten myös online-äänestystä koskevia tutkimus- ja tekniikkahankkeita viidennen puiteohjelman Tietoyhteiskunnan tekniikat-ohjelmasta. Online-äänestykseen keskittyviä tutkimus- ja tekniikkahankkeita ovat Internet-päätteitä ja matkapuhelimia varten kehitetty innovatiivinen verkkoäänestysjärjestelmä Cybervote, sähköinen etä-äänestysjärjestelmä E-POLL ja Euroopan suurkaupunkien online-transaktiopalveluiden käyttöympäristö EURO-CITI. Niiden liitännäistoimenpiteenä on EVE (sähköiseen demokratiaan ja äänestämiseen liittyvien käytänteiden arvioiminen ja tekniikan kelpoistaminen), jolla pyritään saattamaan sähköiseen demokratiaan tehdyt yksittäiset panostukset kaikkien hyödyksi. (1) Säädös edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä välittömillä vaaleilla, annettu 20 päivänä syyskuuta 1976, liitetty päätökseen 76/787/EHTY, ETA, Euratom (EYVL L 278, 8.10.1976). (2) Neuvoston päätös 2002/772/EY, Euratom, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002 ja 23 päivänä syyskuuta 2002, päätöksen 76/787/EHTY, ETY, Euratom liitteenä olevan, edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä välittömillä vaaleilla annetun säädöksen muuttamisesta (EYVL L 283, 21.10.2002).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2246/02

esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle

(23. heinäkuuta 2002)

Aihe: Sudan

Kun otetaan huomioon International Crisis Group -järjestön viimeisin Sudania koskeva raportti, onko komission mielestä useita syitä huolestumiseen maan viimeaikaisten tapahtumien vuoksi?

Onko nämä huolenaiheet otettu esiin Sudanin hallituksen kanssa ja jos on, voiko komissio selventää, mistä kysymyksistä on keskusteltu ja mitä vastauksia niihin on saatu?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(22. elokuuta 2002)

Komissio on tietoinen Sudanin kehityksestä ja on erityisen huolestunut taistelujen laajenemisesta tämän vuoden alkupuoliskon aikana (kuivana kautena), mikä johtuu osittain molempien osapuolien hankkimasta uudesta aseistuksesta, ja mahdollisesti humanitaarisen avun pääsyn rajoittamisesta, kuten käy ilmi kansainvälisen kriisiryhmän (International Crisis Group ICG) 27. kesäkuuta 2002 julkaisemasta raportista.

Sotaa ja siihen liittyvää rauhanprosessia käsitellään jatkuvasti Euroopan unionin ja Sudanin välisessä vuoropuhelussa, mikä tapahtuu nyt kuukausittain. On syytä mainita, että Sudanin ja Euroopan unionin välisen poliittisen vuoropuhelun uudelleen käynnistäminen on antanut mahdollisuuden unionin ja Sudanin välisen yhteistyön vähittäiseen normalisoitumiseen Cotonoun sopimuksen mukaisesti, olettaen että unioni pitää poliittisen vuoropuhelun edistymistä tyydyttävänä.

Komissio on lisäksi toteuttanut useita toimenpiteitä: i) unionin puheenjohtajisto on antanut jäsenvaltioiden puolesta julkilausuman, jossa rajoitettu pääsy tuomitaan; ii) Genevessä järjestettiin 26. kesäkuuta 2002 avunantajien kokous, jossa päätettiin useista toimenpiteistä, mukaan lukien yhteisistä julkilausumista, säännöllisistä avunantajien kokouksista, yhteisistä avunantajien virkamatkoista, jne. ja iii) Khartoumin lähetystö painostaa aktiivisesti Sudanin hallitusta ja muita riiteleviä osapuolia Yhdistyneiden Kansakuntien elinten ja muiden humanitaarista apua tarjoavien avunantajien ohella.

Rauhanneuvotteluiden viimeaikainen kehitys osoittaa, että sodan loppumisesta saattaa viimeinkin olla toivoa lähitulevaisuudessa. Jos näin tapahtuu, ICG:n raportissa esitetyt huolenaiheet ratkaistaisiin.

Euroopan unioni pitää erityisen tärkeänä tukea neuvotteluita, joita jatkettiin 12. elokuuta 2002 jälkeen.

Lopuksi on korostettava, että unionia sekä jäsenvaltioita täytyy jatkuvasti informoida neuvotteluprosessin aikana eikä pelkästään joka kierroksen lopussa, minkä voi tehdä ainoastaan Yhdistynyt kuningaskunta ja Italia, jotka osallistuvat neuvotteluihin tarkkailijoina.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3027/02

esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle

(23. lokakuuta 2002)

Aihe: EU:n ja Sudanin suhteet

Voisiko komissio antaa yksityiskohtaisia tietoja Sudanin kanssa käytävän vuoropuhelun nykytilanteesta ja tarkoituksesta? Tähän tulisi sisältyä yksityiskohtaiset tiedot asiaa hoitavasta henkilöstöstä, vuoropuhelun rakenteesta, saavutetusta edistyksestä ja komission roolista.

Kertoisiko se myös yksityiskohtaisesti Sudanin kanssa käytävässä vuoropuhelussa nykyisin omaksutusta kannasta ja vuoropuhelun välittömistä sekä pitkän aikavälin tavoitteista?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(21. marraskuuta 2002)

Koska Sudanissa ei ole voitu toteuttaa kehitysyhteistyöhankkeita maaliskuusta 1990 lähtien ihmisoikeusrikkomusten ja maan eteläosissa jatkuvien vihamielisyyksien vuoksi, komissio keskeytti suoran vuoropuhelun maan hallituksen kanssa. Marraskuussa 1999 unioni ja Sudan aloittivat virallisen poliittisen vuoropuhelun voimistuneen rauhanprosessin tukemiseksi ja komission aktiivisesti ajaman hallinnon kehityksen kannustamiseksi. Joulukuussa 2001 EU-troikan valtuuskunnan korkeiden virkamiesten ja komission edustajien tekemän vierailun aikana molemmat osapuolet olivat yhtä mieltä tarpeesta jatkaa ja vahvistaa vuoropuhelua suhteiden normalisoimiseksi vähitellen.

EKR:n toimitettua Sudanin hallitukselle 22. tammikuuta 2002 ilmoituskirjeen komissio aloitti helmikuussa 2002 poliittisen vuoropuhelun sudanilaisten osapuolten kanssa maakohtaisen strategia-asiakirjan laatimiseksi. EKR:n komitea hyväksyi maakohtaisen strategia-asiakirjan yksimielisesti 21. lokakuuta. Komission päätöstä maakohtaisesta strategia-asiakirjasta odotetaan marraskuun 2002 aikana.

Vuonna 2002 unionin ja Sudanin välinen vuoropuhelu on perustunut unionin Khartumin edustuston päälliköiden ja Sudanin hallituksen välisiin kuukausittaisiin tapaamisiin, joihin komission Sudanin valtuuskunnan päällikkö osallistuu. Unionin Khartumin edustusto ja unionin pääkaupunkien edustustot arvioivat parhaillaan vuoropuhelussa saavutettua edistystä. Arvioinnin tulokset julkaistaan myöhemmin.

Unioni valmistelee myös troikan Khartumin vierailua, jota on suunniteltu joulukuuksi 2002. Komissio on aktiivisesti mukana valmisteluissa. Tämän vierailun aikana Sudanin hallituksen kanssa arvioidaan demokratiaan ja oikeusvaltion periaatteisiin sekä ihmisoikeuksiin ja rauhanprosessiin liittyvien vuoden 2002 sitoumuksien osalta saavutetusta edistyksestä.