KIRJALLINEN KYSYMYS E-1729/99 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle. Saksalaisten Ranskassa opiskelevien opiskelijoiden pakollinen sairausvakuutus.



Virallinen lehti nro 203 E , 18/07/2000 s. 0033 - 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1729/99 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle (29. syyskuuta 1999) Aihe: Saksalaisten Ranskassa opiskelevien opiskelijoiden pakollinen sairausvakuutus Onko komissio tietoinen siitä, että Saksan sosiaalivakuutussäädöksen viidennen osan 5 pykälän 1 momentin 9 kohdan mukaan ulkomaisten korkeakoulujen opiskelijat eivät kuulu opiskelijoiden pakollisen sairausvakuutuksen piiriin? Ulkomaisessa korkeakoulussa opiskelevat ovat epätasa-arvoisessa asemassa, koska heidän on maksettava korkeampia vapaaehtoisia sairausvakuutusmaksuja. Onko kyseinen säädös yhdenmukainen Euroopan unionin lainsäädännön kanssa? Tuntemassani tapauksessa saksalainen Freiburgissa asuva opiskelija opiskelee 70 kilometrin päässä sijaitsevassa Belfort'n teknisessä yliopistossa Ranskassa. Hänen kotipaikkansa on yhä Saksassa ja hän käy päivittäin Belfort'ssa. Sairaskassa vetoaa edellä mainitun sosiaalivakuutussäädöksen määräyksiin ja kieltäytyy myöntämästä hänelle opiskelijoiden sairausvakuutusta sillä perusteella, että hän opiskelee ulkomaisessa korkeakoulussa. Hänen on otettava vapaaehtoinen vakuutus ja maksettava korkeampia vakuutusmaksuja, vaikka hänen kotipaikkansa ja vakituinen asuinpaikkansa on Saksassa, ja hän kuuluu siten sosiaalivakuutussäädöksen piiriin. Kirjoittautuminen ulkomaiseen yliopistoon johtaa siis sosiaalivakuutussäädöksen mukaan automaattisesti edullisen opiskelijoiden sairausvakuutuksen menettämiseen. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (22. marraskuuta 1999) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että neuvoston asetus (EY) N:o 307/1999, jolla laajennettiin asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on saatettuna ajan tasalle ja muutettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97(1), soveltamisalaa koskemaan myös opiskelijoita, tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 1999. Kyseessä on sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta niiden soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan opiskelijoita 8 päivänä helmikuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 307/1999(2). Saksan lainsäädännön mukaan Saksassa asuvia muiden kuin saksalaisten yliopistojen opiskelijoita ei liitetä opiskelijoita koskevaan Saksan pakolliseen sairausvakuutusjärjestelmään. Tämä nimenomainen tapaus ei kuulu asetuksen (ETY) N:o 1408/71 soveltamisalaan. Edellä mainitussa asetuksessa ei yhdenmukaisteta jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä, ja jäsenvaltiot saavat tämän vuoksi itse määrittää omiin sosiaaliturvajärjestelmiinsä liittyvät yksityiskohdat kuten oikeuden tai velvollisuuden olla vakuutettuna sosiaaliturvajärjestelmässä. Johonkin tiettyyn sosiaaliturvajärjestelmään liittymistä koskevien ehtojen määrittäminen kuuluu näin ollen yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava yhteisön lainsäädäntöä harjoittaessaan edellä mainittua oikeuttaan(3). Komissio tutkii asian yksityiskohtaisesti, koska Saksan säädös näyttää muodostavan esteen kansalaisten ja erityisesti opiskelijoiden vapaalle liikkuvuudelle. Komissio on lisäksi tietoinen niiden opiskelijoiden tilanteesta, jotka ovat ottaneet yksityisen vakuutuksen täyttääkseen sairausvakuutusta koskevat ehdot ja voidakseen saada oleskeluluvan. Nämä opiskelijat eivät kuulu edellä mainitun asetuksen soveltamisalaan. Komission yksiköt valmistelevat parhaillaan luonnosta suositukseksi, jossa jäsenvaltioita kehotetaan poistamaan juuri tähän asiaan liittyvät esteet. (1) EYVL L 28, 30.1.1997. (2) EYVL L 38, 12.2.1999. (3) Katso tapaus C-18/95 Terhoeve v Inspecteur van de Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen Buitenland [1999] ECR I-345, kohta 34.