ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/343

(2004/C 78 E/0362)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3711/01

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(16. tammikuuta 2002)

Aihe: Uusi kauppasopimus USA:n kanssa

Keväällä 1998 suunnitelmat USA:n kanssa tehtävästä uudesta kauppasopimuksesta pantiin jäihin mm. Ranskan esittämien vastalauseiden johdosta.

Tunnusteleeko komissio jollain tavalla mahdollisuuksia uuden kauppasopimuksen aikaansaamiseksi, vai ovatko neuvottelut uudesta kauppasopimuksesta kokonaan päättyneet?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(5. maaliskuuta 2002)

Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee oletettavasti mahdollista vapaakauppasopimusta yhteisön ja Yhdysvaltojen välillä. Jos näin on, on syytä todeta, että tämä ajatus nousee esiin aina ajoittain, mutta valtuuksia tällaisiin neuvotteluihin Yhdysvaltojen kanssa ei ole koskaan pyydetty, joten neuvotteluja ei ole myöskään käyty. Komissiolla ei myöskään ole suunnitelmia pyytää tällaisia neuvotteluvaltuuksia. On kuitenkin syytä mainita, että yhteisö ja Yhdysvallat käynnistivät vuonna 1998 transatlanttisen talouskump-panuuden antaakseen lisäpontta yhteisön ja Yhdysvaltojen kauppa- ja investointisuhteille. Siitä lähtien kahdenvälinen yhteistyö on kasvanut ja kattaa nykyisin lähes kaikki kaupan ja investointien alat. Näin ollen se vahvistaa tätä maailman laajinta kahdenvälistä kaupankäyntisuhdetta.

Molempien osapuolten hallinnot ovat edistyneet merkittävästi esimerkiksi sääntelyä koskevan yhteistyön suuntaviivojen laatimisessa. Yhteisö ja Yhdysvallat ovat saaneet lähes päätökseen laivavarusteita koskevan sopimuksen vastavuoroisesta tunnustamisesta. Tällaiset edistysaskeleet eivät kuitenkaan saa usein poliittista julkisuutta. Huomiota pitäisi kiinnittää siihen, mitä muuta voitaisiin tehdä: miten unioni ja Yhdysvallat voisivat sovitella erojaan rakentavasti ja kehittää yhteistyötään, kunhan se sopii yhteen Dohan kehitysohjelmasta käytävien neuvottelujen ja molempien osapuolten muiden kauppakumppanuuksien — erityisesti suhteessa kehitysmaihin — kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3673/01 esittäjä(t): Hedwig Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE) komissiolle. Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten sivutuotteet: vaihtoehtoiset menetelmät lihaluujauhon hyödyntämiseksi.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0007 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3673/01 esittäjä(t): Hedwig Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE) komissiolle (16. tammikuuta 2002) Aihe: Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten sivutuotteet: vaihtoehtoiset menetelmät lihaluujauhon hyödyntämiseksi Komissio ehdottaa muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten sivutuotteita koskevassa asetusehdotuksessaan KOM(2000) 574(1) säännöstöä, jolla poistettaisiin BSE-tautiin sairastuneet eläimet ja eläintuotteet ravintoketjusta. Ehdotuksessa vahvistetaan menetelmät eläinten sivutuotteiden hävittämiseksi. Luokkaan 1 (korkein riskiluokka) kuuluvat tuotteet voidaan hävittää vain polttamalla tai viemällä ne kaatopaikoille. Komissio voi hyväksyä vaihtoehtoiset hävittämismenetelmät kuultuaan asiasta vastaavaa tieteellistä komiteaa. Komitologian hallinto ja tieteelliset menettelytavat näyttävät kuitenkin viivyttävän asian käsittelyä. 1. Lihaluujauhon hävittäminen on erittäin kallista. Eikö komissio kannattaisi luotettavien vaihtoehtoisten menetelmien käyttöönottoa, jotta luokkaan 1 kuuluva lihaluujauho voitaisiin hyödyntää järkevämmin ja edullisemmin? 2. Tunteeko komissio tämän alan, erityisesti jätteiden prosessoinnin, tieteellistä kehitystä? 3. Miten komissio aikoo ottaa käyttöön vaihtoehtoiset jalostusmenetelmät, kuten jatkokäsittelyn biokaasulaitoksissa, kompostointilaitoksissa tai energiantuotantolaitoksissa? (1) EYVL C 96 E, 27.3.2001, s. 40. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 2002) Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten sivutuotteiden terveyssäännöistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi esitetyn ehdotuksen 4 artiklassa säädetään uusimpaa tieteellistä tietoa vastaavasti, että luokkaan 1 kuuluvat ainekset, jotka ovat kaikkein suurimpia riskitekijöitä, on hävitettävä polttamalla tuhkaksi, rinnakkaispolttamalla tai viemällä kaatopaikalle steriloinnin jälkeen. Kyseisessä artiklassa säädetään myös muista näiden ainesten hävittämismenetelmistä, jotka komissio hyväksyi kuultuaan asiasta vastaavaa tiedekomiteaa. Edellä mainittu huomioon ottaen komissio on valmis tutkimaan kaikki lupahakemukset, joissa ehdotetaan arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemien menetelmien kaltaisia vaihtoehtoja luokkaan 1 kuuluvien ainesten hävittämiseksi. Arvioinnin perustana käytetään tieteellisen ohjauskomitean 28.29. kesäkuuta 2001 hyväksymää kehystä, joka koskee TSEn ja muiden ainesten mahdollisesti saastuttamien lihaluujauhojen ja muiden tuotteiden turvalliseen hävittämiseen tai käyttöön tarkoitettujen vaihtoehtoisten menetelmien riskinarviointia. Kehys on nähtävissä Internetissä. Komissiolle ei ole vielä tähän mennessä toimitettu asiaa koskevia lupahakemuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3671/01

esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle

(14. tammikuuta 2002)

Aihe: Rekkaliikennettä haittaava toiminta Suomen ja Venäjän välisellä rajalla

Suomella on noin 1 300 kilometriä pitkä yhteinen raja Venäjän federaation kanssa. Rajalla on useita kansainvälisiä ylityspaikkoja ja kansainvälinen kauppa tällä toistaiseksi ainoalla EU:n ja Venäjän yhteisellä rajalla on ilahduttavan vilkasta.

Valitettavasti suomalaiset rekkakuskit joutuvat yhä useammin epämääräisen rahastuksen, kiristyksen ja ryöstöjen uhriksi Venäjällä. Tänä vuonna on havaittu myös hienostuneempaa rahastusta Venäjän tulli on perustanut omia yrityksiä, jotka tarjoavat saattopalveluita kuskeille. Joissakin tapauksissa palveluiden käyttö on ollut pakollista, mikäli kuljettaja on halunnut jatkaa matkaa, toisin sanoen oman työnsä tekoa.

Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä, jotta tämä EU:n ulkorajalla tapahtuva laiton toiminta saadaan kuriin ja jotta suomalaiset kuljetusfirmat saisivat tehdä työtään rauhassa, rikollisen toiminnan tavoittamattomissa?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(10. huhtikuuta 2002)

Komissio on tietoinen Suomen ja Venäjän välisellä rajalla ilmenneistä tulliongelmista, joista yksi on parlamentin jäsenen mainitsema rekkojen saattovaatimus. Rekkakuskeihin kohdistuva rahastus on erittäin huolestuttava ongelma. Venäjän federaation tullilaitoksen väitetystä osallisuudesta on huomattava, ettei sinänsä ole ongelma, että tullilaitos tarjoaa saattopalveluita, mikäli se on tarkoituksenmukaista. Saattopalveluista ei kuitenkaan saa veloittaa kohtuuttomia maksuja ja niiden käyttö on rajattava minimiin, mikä kysyjän mukaan ei ole asian laita tässä tapauksessa.

Suomen ja Venäjän välisellä rajalla havaituista ongelmista aiotaan keskustella Venäjän viranomaisten kanssa Euroopan unionin ja Venäjän federaation kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen nojalla pidettävissä säännöllisissä kokouksissa. Kysymystä käsiteltiin Moskovassa 28. helmikuuta 2002 pidetyssä tulli- ja rajaseutuyhteistyöasioiden (CBC) alakomiteassa. Komissio harkitsee parhaillaan, edellyttääkö ongelmien ratkaiseminen jatkotoimia. Se luottaa kuitenkin myös jatkossa siihen, että jäsenvaltiot ja arvoisa parlamentin jäsen pitävät sen ajan tasalla tilanteen kehittymisestä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3670/01 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle. Pohjoisen ulottuvuuden asema EU:n budjetissa vuonna 2002.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0019 - 0020



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3670/01 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle (14. tammikuuta 2002) Aihe: Pohjoisen ulottuvuuden asema EU:n budjetissa vuonna 2002 Pohjoinen ulottuvuus on merkittävä poliittinen aloite. Minkälaisiin toimiin komissio on ryhtynyt oman budjettikohdan luomiseksi pohjoiselle ulottuvuudelle EU:n budjetissa vuodelle 2003? Miten komissio aikoo huomioida pohjoisen ulottuvuuden vuoden 2003 talousarvion laadinnassa? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 2002) Komissio tukee vahvasti pohjoisen ulottuvuuden aloitetta. Sen tavoitteena on lisätä unionin ja Euroopan pohjoisen alueen maiden välistä yhteistyötä muun muassa parantamalla alueella käynnissä olevien yhteisön ohjelmien yhteensovittamista. Alusta lähtien on ollut selvää, että pohjoisen ulottuvuuden aloitetta varten ei luotaisi erityisiä uusia yhteisön rahoituslähteitä. Komissio on sitä mieltä, että parempiin tuloksiin päästään parantamalla olemassa olevien ohjelmien yhteensovittamista kuin uuden pienen budjettikohdan käyttöönotolla. Sen vuoksi komissio ei aio ehdottaa erillistä budjettikohtaa pohjoiselle ulottuvuudelle. Komissio vastustaa yleensäkin aihekohtaisten tai erikoistuneiden pienten budjettikohtien luomista, jotka estävät yhteisön talousarvion tehokkaan hallinnoinnin. Pohjoisen ulottuvuuden toiminnot saavat jatkossakin rahoitusta olemassa olevista budjettikohdista: Venäjän toimet Tacis-ohjelmasta, ehdokasmaat Phare- ja ISPA-ohjelmista ja asiaankuuluvat jäsenvaltiot Interreg-ohjelmasta. Esimerkiksi rajat ylittävää yhteistyötä koskevaa budjettikohtaa (B7-521) käytetään pääasiassa pohjoisen ulottuvuuden alueella, ja sen Itämeren aluetta koskeva alamomentti (B7-5211) on tietenkin kokonaan tarkoitettu pohjoisen ulottuvuuden aluetta varten. Näin on asia myös alueella toteutettavan Phare-raja-alueyhteistyöohjelman (B7-0311) osalta. Lisäksi komissio aikoo rahoittaa merkittävästi pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuutta edistävää tukirahastoa heti kun kyseinen rahasto perustetaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3480/01 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Sormenjäljet.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0010 - 0011



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3480/01 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (17. joulukuuta 2001) Aihe: Sormenjäljet Keskustelussa sisäisestä ja ulkoisesta turvallisuudesta otetaan usein puheeksi maahanmuuttajien tai mahdollisesti kaikkien unionin kansalaisten sormenjälkien ottaminen. Usein myös väitetään, että sormenjälkien ottaminen loukkaa ihmisarvoa. Tähän täytyy sanoa, että kaikilta asevelvollisilta Italian kansalaisilta otetaan sormenjäljet lääkärintarkastuksessa eikä tämä käytäntö ole johtanut viime vuosikymmeninä Italiassa keskusteluun ihmisarvon loukkaamisesta. Maahanmuuton yhteydessä on myös monesti huomattu, että rikolliset ovat nimeään muuttamalla tai asiakirjoja väärentämällä saaneet pidennyksen unionin alueelle myönnettyyn oleskelulupaansa, vaikka heidät olisi jo karkotettu maasta tai he olisivat saaneet vankeustuomion. Tätä voitaisiin kontrolloida paremmin, jos sormenjälkien oton ja siten helpomman tunnistamisen ansiosta rikollisten henkilöllisyydestä ei voitaisi enää erehtyä. Voiko komissio edelliseen liittyen ilmoittaa kantansa sormenjälkien ottamiseen kolmansien maiden maahanmuuttajilta ja ilmoittaa, mihin asiaan liittyviin toimiin se on jo ryhtynyt? Voiko komissio myös ilmoittaa, harkitseeko se turvallisuussyistä kaikkien unionin kansalaisten sormenjälkien rekisteröimistä kohtalaisen ajan kuluessa? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 2002) Komissio keskittyy parhaillaan Eurodac-järjestelmän perustamisesta sormenjälkien vertailua varten Dublinin yleissopimuksen(1) tehokkaaksi soveltamiseksi 11 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2725/2000(2) täytäntöönpanoon. Eurodacin tietokeskus kokoaa ja/tai vertailee tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden antamia turvapaikanhakijoiden ja tiettyjen muiden kolmansien maiden kansalaisten sormenjälkiä. Kolmansien maiden kansalaisilla viitataan toisaalta kolmansista maista tuleviin henkilöihin, jotka otetaan kiinni heidän yrittäessään ylittää jäsenvaltion rajan laittomasti ja joita ei käännytetä, toisaalta jossakin jäsenvaltiossa laittomasti oleskeleviin henkilöihin. Kaikissa tapauksissa sormenjälkiä otetaan ja välitetään Eurodacille vain, jotta voidaan määritellä, minkä jäsenvaltion toimivaltaan turvapaikkahakemuksen käsittely Dublinin yleissopimuksen mukaan kuuluu. Yleisemmällä tasolla keskustellaan edelleen biometrian käytöstä, johon sormenjälkien ottaminenkin kuuluu ja jonka avulla voitaisiin varmistaa, ettei esimerkiksi henkilöllisyyttä ja matkustusasiakirjoja ole väärennetty. Komissio ei ole kuitenkaan suunnitellut tekevänsä ehdotusta maahanmuuttajien tai unionin kansalaisten sormenjälkien ottamisesta ja tallentamisesta. (1) Yleissopimus Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioon jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion ratkaisemisesta EYVL C 254, 19.8.1997. (2) EYVL L 316, 15.12.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3536/01 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Muuttolintujen tappaminen Kyproksella.



Virallinen lehti nro 229 E , 26/09/2002 s. 0031 - 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3536/01 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (8. tammikuuta 2002) Aihe: Muuttolintujen tappaminen Kyproksella Milloin komissio viimeksi otti esille Kyproksen viranomaisten kanssa muuttolintujen pyydystämisen verkoilla ja tappamisen ja mitä Kyproksen viranomaiset vastasivat? Koska komissio aikoo seuraavan kerran ottaa kyseisen asian esille? Käsiteltiinkö kyseistä asiaa Bernin yleissopimuksen pysyvän komitean kokouksessa 26.30. marraskuuta? Jos käsiteltiin, niin mitä aloitteita komissio teki kyseisessä asiassa, ja mikä kokouksen lopputulos oli? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (6. helmikuuta 2002) Laajentumisneuvottelujen ympäristökysymyksiä koskevan luvun ehtojen mukaisesti Kypros on käynnistänyt luonnonsuojeluun liittyvien ympäristösäännösten täytäntöönpanon. Tämä tarkoittaa myös lintudirektiivin eli neuvoston 2 päivänä huhtikuuta 1979 luonnonvaraisten lintujen(1) suojelusta antaman direktiivin 79/409/ETY noudattamista. Kyproksen viranomaiset ovat kuluneen vuoden aikana ottaneet esille useaan otteeseen muuttolintujen pyydystämisen verkoilla ja pyydystämisen jälkeisen tappamisen. Kysymystä on käsitelty erityisesti Bernin yleissopimuksen pysyvässä komiteassa marraskuussa 2001 ja Kyproksessa syyskuussa 2001 järjestetyssä luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön hallintoon liittyviä kysymyksiä käsitelleessä kansainvälisessä kongressissa. Kysymystä on käsitelty Kyproksen viranomaisten kanssa myös kirjallisesti. Kyproksen viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle olevansa tietoisia arvoisan parlamentin jäsenen esille ottaman ongelman laajuudesta ja olevansa samaa mieltä siitä, että asiaa koskevan lainsäädännön noudattamista täytyy valvoa entistä tiukemmin toimenpitein. Lisäksi viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle ryhtyvänsä toimiin estääkseen näiden suojeltujen lintulajien käytön ravintoloissa ja muissa sellaisissa paikoissa, joissa niitä myydään laittomasti. Komissiota on tiedotettu siitä, että viranomaiset pyrkivät vuoden 2002 aikana lakkauttamaan tämän toiminnan kokonaan ja erityisesti vaikuttamaan kansalaisten asenteisiin. Uudessa Kyproksen lainsäädännön ja ympäristöalan säännökset yhdenmukaistavassa lainsäädännössä on metsästäjien koulutusta koskevia määräyksiä. Komissio aikoo tulevaisuudessakin valvoa asiassa tapahtuvaa kehitystä. (1) EYVL L 103, 25.4.1979.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3321/01 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) ja Christos Zacharakis (PPE-DE) komissiolle. Albanian kreikkalaisille kuuluvien rakennusten valikoiva purkaminen.



Virallinen lehti nro 229 E , 26/09/2002 s. 0013 - 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3321/01 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) ja Christos Zacharakis (PPE-DE) komissiolle (30. marraskuuta 2001) Aihe: Albanian kreikkalaisille kuuluvien rakennusten valikoiva purkaminen Himaran kreikkalaisten asukkaiden esittämien syytösten mukaan 22. marraskuuta 2001 aloitetaan kansainvälisesti tunnustetulle Etelä-Albanian kreikkalaiselle etniselle vähemmistölle kuuluvien kauppojen ja talojen valikoiva purkaminen. Paikallishallinto tunnisti nämä rakennukset ja palautti ne niiden laillisille omistajille heti Hoxhan kommunistihallinnon kaaduttua. Kyse on taloista, tavernoista, kahviloista, kreikkalaisten järjestöjen toimistoista sekä yhdestä rakennuksesta, jossa on järjestetty kreikan kielen opetusta. Himaran uusi pormestari, joka on sosialistipuolueen jäsen, on lähettänyt valikoivasti 15 purkamisilmoitusta kreikkalaisen vähemmistön jäsenille luonnehtien luvattomasti rakennetuiksi näitä alueella vuosia olemassa olleita rakennuksia, jotka palautettiin laillisille omistajilleen sen jälkeen, kun aikaisemman kommunistihallinnon suorittama takavarikointi oli kumottu. Mikä on komission kanta tähän asiaan? Sopiiko tämä albanialaisten viranomaisten Albanian kreikkalaisiin kohdistama rasistinen taktiikka yhteen EU:n jäsenvaltioissa voimassaolevien periaatteiden kanssa? Mitä toimia voitaisiin toteuttaa välittömästi, jotta tämä päätös saataisiin jäädytettyä ja jotta Albania lakkaisi vainoamasta kansainvälisesti tunnustetun ja myös Albanian itsensä tunnustaman kreikkalaisen vähemmistön jäseniä? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (22. tammikuuta 2002) Komissio ei ole tietoinen kreikkalaiselle etniselle vähemmistölle kuuluvien kaupallisten rakennusten ja asuintalojen valikoivasta purkamisesta Albaniassa. Saatavilla olevan tiedon mukaan luvattomasti rakennettuja rakennuksia on purettu vuoden 2001 aikana ympäri Albaniaa, myös maan eteläosissa (Himaran alueella). Saatavilla olevien tietojen mukaan minkäänlaisia valikoivasti kreikkalaiselle vähemmistölle kuuluvaan omaisuuteen kohdistettuja purkutoimenpiteitä ei ole suoritettu, ja purkaminen on koskenut ainoastaan luvatta rakennettuja rakennuksia. Albanialaiseen etniseen ryhmään kuuluvat omistajat ovat myös joutuneet näiden voimatoimien kohteeksi. Komissio seuraa tarkasti Albanian vähemmistöjen aseman kehittymistä ja kiinnittää erityistä huomiota arvoisien parlamentin jäsenten esille ottamaan kysymykseen. Komissio katsoo kuitenkin, että Albania suhtautuu yleensä rakentavasti kansallisiin vähemmistöihinsä, eikä komissio ole havainnut Albanian kreikkalaisvähemmistöä vastaan suunnattuja rasistisia taktiikoita tai vainoamista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3678/01 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Hellenististen aarteiden suojelu Afganistanissa.



Virallinen lehti nro 229 E , 26/09/2002 s. 0045 - 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3678/01 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (17. tammikuuta 2002) Aihe: Hellenististen aarteiden suojelu Afganistanissa Ennen sisällissodan puhkeamista Afganistanissa kreikkalaiset arkeologit olivat tehneet hyvin arvokkaita hellenistisen kauden arkeologisia löytöjä, jotka ovat peräisin yli 2500 vuoden takaa. Suurta osaa näistä löydöistä, joiden kohtalosta ei nyt tiedetä mitään, säilytettiin afganistanilaisen pankin maanalaisissa kassaholveissa ja Kabulissa sijaitsevassa museossa. Voisiko komissio kertoa, nyt kun sotatoimet ovat päättymässä ja koska huhutaan, että monet löydöistä on jo viety maasta myytäviksi, aikooko se tukea tutkimuksen suorittamista näiden muinaisesineiden löytämiseksi, pelastamiseksi ja suojelemiseksi, missä nämä esineet sitten ovatkin? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2002) Kuten arvoisa parlamentin jäsen mainitsee kysymyksessään, vaikuttaa valitettavasti siltä, että monet joko Afganistanin keskuspankissa tai Kabulin museossa säilytetyistä historiallisista taide-esineistä on varastettu tai tuhottu maassa pitkään jatkuneen sisällissodan aikana. Komissio teki yhdessä jäsenvaltioiden ja kansainvälisen yhteisön kanssa lupauksia maan jälleenrakentamisen rahoituksesta Tokiossa pidetyssä Afganistanin jälleenrakentamista koordinoivan ryhmän kokouksessa (21.22. tammikuuta 2002). Kokouksessa ilmoitettu komission rahoitusosuus vuodelle 2002 on 200 miljoonaa euroa. Näitä varoja käytetään ensisijaisiin kohteisiin kuten maan väliaikaisen hallinnon tukemiseen, maaseudun kehittämiseen, kaupunkien jälleenrakentamiseen, miinanraivaukseen, oopiumunikon kasvatuksen estämiseen ja tiedotusvälineiden tukemiseen. Komissio ehdottaa budjettivallan käyttäjälle, että rahoitusta olisi myönnettävä vastaava määrä vuosittain neljän lisävuoden ajan. Kuten todettiin vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-0878/01(1), yhteisön talousarvio ei sisällä varauksia Afganistanin kulttuuriperinnön suojelemista koskevien toimenpiteiden rahoittamiseksi. (1) EYVL C 318 E, 13.11.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3478/01 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Itävaltaan tuotavista ajoneuvoista perittävä maksu (Normverbrauchsabgabe, NoVA).



Virallinen lehti nro 229 E , 26/09/2002 s. 0026 - 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3478/01 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (8. tammikuuta 2002) Aihe: Itävaltaan tuotavista ajoneuvoista perittävä maksu (Normverbrauchsabgabe, NoVA) Itävallassa on käytössä erityinen maahan tuotavista ajoneuvoista perittävä maksu (Normverbrauchsabgabe). Voiko komissio ilmoittaa, peritäänkö muissa jäsenvaltioissa vastaavaa maksua? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 2002) Itävallan soveltamaa veroa, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, voidaan luonnehtia rekisteröintiveroksi. Itävallan lainsäädännön nojalla tämä vero peritään, kun uusi auto toimitetaan maahan ja kun vielä maassa rekisteröimätön ajoneuvo rekisteröidään. Muista jäsenvaltioista Itävaltaan kuljetetut ja unionin ulkopuolisista maista Itävaltaan tuodut autot ovat näin ollen kyseisen veron alaisia. Rekisteröintiveroa soveltaa nykyisin kymmenen jäsenvaltiota. Saksa, Ranska, Luxemburg, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät sovella rekisteröintiveroa. Lisättäköön vielä, että komissio katsoo Itävallan maahan tuotavista ajoneuvoista perimän maksun (Normverbrauchsangabe, NoVA) pitävän sisällään elementtejä, joilla tehdään ero Itävallasta ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien ajoneuvojen välillä tavalla, joka on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 90 artiklan vastainen. Komissio on näin ollen päättänyt saattaa veron yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.