KIRJALLINEN KYSYMYS E-1928/00 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Köyhyyden torjunta kehitysmaissa.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0052 - 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1928/00 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (16. kesäkuuta 2000) Aihe: Köyhyyden torjunta kehitysmaissa Mitkä ovat köyhyyden torjuntaa kehitysmaissa koskevien yhteisön ohjelmien suuntaviivat? Voiko komissio antaa esimerkkejä näiden ohjelmien konkreettisista saavutuksista? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2000) 1. Komissio esitti ensimmäisen kerran lähestymistapansa köyhyyden vähentämiseen vuonna 1993 annetussa tiedonannossa. Tätä lähestymistapaa tarkistettiin neuvostolle vuoden 1998 toukokuussa esitetyssä valmisteluasiakirjass Komissio on pyrkinyt vähentämään köyhyyttä pääasiassa tukemalla sosiaalisia peruspalveluita, muun muassa käyttämällä rakennesopeutustuen vastikevaroja. Äskettäin tehdyn arvion mukaan näitä aloja koskevien Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden (AKT) avustusmenojen osuus on Kööpenhaminassa vuonna 1995 annetun sitoumuksen mukaisesti noin 20 prosenttia. Köyhyyden vähentämistä koskevaa strategiaa on kuitenkin kehitettävä edelleen, ja on keskittyvä niihin kysymyksiin, joilla on eniten vaikusta köyhyyden vähenemiseen. Tämä on ollut yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevan komission tiedonannon pääteema. Tiedonannossa tähdennetään, että kehitysyhteistyön päätavoite on köyhyyden vähentäminen. Yhteisö on järjestelmällisesti lisännyt heikoiten kehittyneisiin maihin suuntautuvan tuen määrää ja aikoo lisätä tukea jatkossa vielä systemaattisemmin. Makrotalouden tasolla uuden sukupolven rakennesopeutusohjelmiin kuuluu sosiaalisia indikaattoreita (terveydenhuolto ja koulutus), joiden mukaan osa varoista jaetaan. Tarkoituksena on kannustaa asianomaisia maita pyrkimään nykyistä parempiin tuloksiin kyseisillä aloilla. EU:n ja AKT-valtioiden yhteistyön yhteydessä maaohjelmissa korostetaan, että köyhyyden vähentäminen on kehitysyhteistyön tärkeä tavoite. Monissa Afrikan maissa tämä näkyy esimerkiksi elintarviketurvan, maaseudun kehittämisen tai sosiaalialojen valitsemisena ensisijaisiksi aloiksi. Sosiaalialan peruspalveluille (terveydenhoidolle ja koulutukselle) osoitettavat määrärahat ovat nousseet merkittävästi. Kansainvälisellä tasolla yhteisö on painottanut köyhyyden poliittisten ja kansainvälisten ulottuvuuksien huomioimisen tärkeyttä. Nämä kysymykset otetaan nyt huomioon Afrikkaa koskevan erityisen tukiohjelman ja OECD:n kehitysapukomitean köyhyyttä käsittelevien työryhmien toimintaohjelmissa. Myös komissio osallistuu aktiivisesti tähän työhön. Unionin ja AKT-valtioiden välillä äskettäin allekirjoitettu Cotonoun sopimus on hyvä esimerkki sopimusperusteisesta yhteistyöstä, jonka tavoitteena on köyhyyden vähentäminen. Yhteisön kehitysyhteistyö perustuu yhtenäisiin strategioihin, joissa yhdistyvät paikallisesti hallittavat taloudelliset, sosiaaliset, kulttuuriset, ympäristöön liittyvät ja institutionaaliset osatekijät. Yhteistyön avulla AKT-valtioiden omille kehitysstrategioille luodaan yhtenäinen ja toimiva tukikehys. 2. Arvoisa parlamentin jäsen saa tietoa köyhyyden vähentämisen yksityiskohtaisista saavutuksista komission ja Overseas Development Instituten (merentakaisten maiden kehittämisinstituutti) 1999 julkaisemasta EY:n ulkoisia yhteistyöohjelmia käsittelevästä arvioinnista The European Community External Co-operation Programmes- policies, management and distribution. Tämä arviointi osoittaa, että investoinnit sosiaalisiin peruspalveluihin (erityisesti terveydenhuoltoon ja koulutukseen) ovat lisääntynyt AKT-valtioissa huomattavasti kolmen viime vuoden aikana. Sosiaalimenoihin varattujen budjettien turvaamisella rakennesopeutusohjelmien, pienhankkeiden ja hajautetun yhteistyön yhteydessä on ollut merkittävä vaikutus köyhyyden vähentämiseen.