KIRJALLINEN KYSYMYS E-2685/99

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(12. tammikuuta 2000)

Aihe: Lazion alueen viranomaisten toiminnasta Pontinian rannikolle aiheutuneet vahingot

Lazion alueen viranomaiset toteuttivat monia ympäristöä koskevia uudistushankkeita useita kuukausia sitten Porto Badinossa, Terracinan kunnassa. Rannalle levitettiin soraa, jolloin useita kilometrejä rantaa tuhoutui ja rannalle ei päässyt sinne varastoitujen sorakuormien takia. Tästä oli tuhoisia seurauksia

ympäristön ja alueen luonnon kauneuden kannalta sekä toisaalta talouselämän kannalta, koska alue ei ole matkailijoiden kannalta enää kovinkaan houkutteleva. Lisäksi näyttäisi siltä, että tällaisia uudistushankkeita aiotaan toteuttaa myös Lazion rannikolla sijaitsevilla muilla lähialueille.

1. Eikö komissio katso, että hanke on uimavesien laatua koskevan direktiivin 76/160/ETY(1) ja vaarallisten aineiden päästämistä vesistöihin koskevan direktiivin 76/464/ETY(2) vastainen?

2. Eikö hanke ole myös direktiivin 92/43/ETY(3) vastainen, kun otetaan huomioon sen vaikutus luonnontilaiseen elinympäristöön?

3. Aikooko komissio ottaa yhteyttä asianomaisiin viranomaisiin ja etenkin Lazion alueen puheenjohtajaan, alueelliseen ympäristövaltuutettuun ja Terracinan kaupunginjohtajaan, pyytääkseen heiltä selvitystä edellä mainittuihin toimiin liittyvistä syistä ja tutkimuksesta, johon hanke perustui?

4. Katsooko komissio, että olisi syytä vaatia asiasta vastaavia viranomaisia soveltamaan yhteisön oikeutta tarkemmin?

5. Mikä on komission yleinen näkemys asiasta?

(1) EYVL L 31, 5.2.1976, s. 1.

(2) EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23.

(3) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(11. helmikuuta 2000)

Parlamentin jäsenen kysymys koskee tilannetta, joka ei kuulu tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4. toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY, uimaveden laadusta 8. joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY eikä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY soveltamisalaan.

Direktiivin 76/464/ETY nojalla päästämisellä tarkoitetaan liitteen luettelossa I tai II olevan aineen johtamista 1 kohdassa tarkoitettuihin vesiin. Kyseisessä tapauksessa sora-ainesta levitettiin ainoastaan uimarannalle ja rannikkovyöhykkeelle, joten vesiympäristöön päästämistä ei tapahtunut. Parlamentin jäsenen mainitsemat aineet eivät myöskään kuulu liitteen luetteloon I tai II. Reagoimatonta sora-ainesta ei voida pitää luetteloon I tai II kuuluvana aineena.

Direktiivillä 76/160/ETY pyritään suojelemaan ympäristöä ja ihmisten terveyttä vähentämällä uimaveden saastumista ja suojelemalla tällaista vettä, jottei sen laatu huononisi edelleen. Tätä tarkoitusta varten luotiin valvontajärjestelmä, jonka mukaan jäsenvaltioiden edellytetään toteuttavan tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että uimaveden laatu täyttää liitteessä annetut raja-arvot sekä näytteenoton tiheyttä ja menetelmiä koskevat vähimmäisvaatimukset. Direktiivin säännösten rikkominen on kyseessä vain, jos voidaan osoittaa, etteivät kyseisen uima-alueen raja-arvot ole vaatimusten mukaiset.

Direktiivissä 92/43/ETY jäsenvaltioille asetetaan velvoitteita, jotka koskevat direktiivin nojalla erityissuojelualueiksi ja yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi määritettyjen alueiden suojelua. Parlamentin jäsenen mainitsema alue ei kuitenkaan ole direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan nojalla osoitettu erityissuojelualue eikä direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan nojalla ehdotettu yhteisön tärkeänä pitämä alue. Tämän vuoksi direktiiviä 92/43/ETY ei voida soveltaa kyseiseen yksittäistapaukseen.

Parlamentin jäsenen kuvaama tilanne saattaisi kuulua tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta annetun neuvoston direktiivin 97/11/ETY(1) soveltamisalaan. Direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa: jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu, jäsenvaltioiden on määriteltävä liitteessä II mainittujen hankkeiden osalta: a) tapauskohtaisesti selvittämällä, tai b) jäsenvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla arvioidaanko tämä hanke 510 artiklan mukaisesti. Liitteen II luettelon 10

kohdan k alakohdassa mainitaan eroosion estämiseksi rannikolle tehdyt rakenteet ja vesirakennustyöt, joilla rannikkoa voidaan muuttaa rakentamalla esimerkiksi penkereitä, aallonmurtajia, rantapatoja ja muita tulvimisen torjumiseksi tarkoitettuja töitä, lukuun ottamatta tällaisten rakenteiden ylläpito- jälleenrakennustöitä. Jos parlamentin jäsenen kysymyksessään esittämää toimintaa voidaan pitää edellä mainittuun luokkaan kuuluvana hankkeena, asia olisi tutkittava.

Komissio ryhtyy asianmukaisiin toimenpiteisiin saadakseen yksityiskohtaista tietoa asiasta ja varmistaakseen, että yhteisön oikeutta noudatetaan.

(1) EYVL L 73, 14.3.1997.