ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3501/97 komissiolle esittäjä(t): Arthur Newens (PSE) (10. marraskuuta 1997)

Aihe: Perhesuunnittelun ja HIV/AIDSin asiantuntijaryhmä

Kuinka monta kertaa komission perustama perhesuunnittelua ja HIV/AIDSia pohtiva asiantuntijaryhmä kokoontui viime vuonna, ja kuinka monta kertaa tähän mennessä tänä vuonna? Millainen on sen kokoontumisaikataulu vuodelle 1998?

Mitä asioita sen esityslistalla oli vuonna 1997 ja mihin tuloksiin näissä kokouksissa päädyttiin?

Jos näitä asiantuntijakokouksia ei oteta huomioon, mihin muihin konkreettisiin toimiin on ryhdytty Euroopan komission ja jäsenvaltioiden välisen perhesuunnittelu- ja HIV/AIDS-alan koordinoinnin parantamiseksi?

Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (12. joulukuuta 1997)

HI-virus/aids -asiantuntijaryhmä kokoontui kerran vuonna 1996 (31. toukokuuta 1996) ja kaksi kertaa vuonna 1997 (21. maaliskuuta ja 25. marraskuuta 1997).

Vuoden 1997 ensimmäisen kokouksen esityslistan asiat olivat: lisääntymistä koskevien terveyskysymysten innovatiiviset lähestymistavat; tutkimus ¨yhteiskunnallisesta markkinoinnista¨; HIV:tä/AIDS:ia sairastavien ihmisten vapaasta liikkuvuudesta tehdyn tutkimuksen ensimmäinen vaihe; tärkeimmät päätelmät AIDS-ohjelman ulkopuolisesta arvioinnista, jossa keskitytään erityisesti alueellisen ohjelman strategiaan; Neuvoston asetus (EY) N:o 550/97 ((EYVL L 85, 27.3.1997. )), annettu 24 päivänä maaliskuuta 1997, HI-virusta/aidsia koskevista toimista kehitysmaissa; Yhdistyneiden kansakuntien aids-ohjelman, Maailmanpankin ja AIDS-ohjelman välisen yhteistyön aikaansaamat poliitikkoja koskevat tutkimustulokset; lisääntymistä koskevien terveyskysymysten, erityisesti HI-viruksen/aidsin ja perhesuunnittelun terveydenhoito- ja koulutusjärjestelmään sisällyttämisestä saatujen arvokkaiden kokemusten jakaminen; toiminnallinen yhteensovittaminen; sekä neuvostossa ja parlamentissa käsitellyn, HI-virusta/aidsia koskevan budjettikohdan oikeudellinen perusta. Kokouksessa päätettiin luoda HI-virukseen ja sen hoitoon erikoistunut alaryhmä, joka kokoontui kerran Brysselissä ja kerran Genevessä. Sen toiminta jatkuu edelleen.

Vuoden 1997 toinen kokous oli poikkeuksellinen, sillä komissio ja parlamentti kutsuivat jäsenvaltioiden asiantuntijat kokoukseen ¨HI-viruksen/aidsin asettamat haasteet kehitysmaissa¨.

Asiantuntijakokousten lisäksi yhteensoveltamistoimia tehdään säännöllisesti, sekä virallisesti että epävirallisesti, paikan päällä kyseessä olevissa maissa ja kansainvälisesti. Yhteisöllä on esimerkiksi tarkkailijan asema UNAIDS:in johtokunnan kokouksissa. Eteläisen Afrikan kehitysyhteistyöstä järjestettyjen säännöllisten kokousten yhteydessä komissio osallistui HI-virusta käsittelevän alueellisen kokouksen järjestämiseen, jossa luotiin toimintaohjelma. Jäsenvaltiot ja komissio kokoontuvat säännöllisesti myös maakohtaisesti käsittelemään terveydenhoitoalaa, ja tarpeen vaatiessa HI-virukseen, perhesuunnitteluun tai lisääntymistä koskeviin terveyskysymyksiin liittyviä asioita.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3697/97 komissiolle esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Phare-varojen käyttö Latviassa Euroopan unioni avustaa Keski- ja Itä-Euroopan maita Phare-ohjelmallaan. Tästä on ollut kaiketi paljon apua jäsenyyttä hakevien maiden kehitykselle. Pyydänkin komissiolta selvitystä vuodeksi 1997 myönnettyjen Phare-varojen käytöstä Latviassa. Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 1997) Vuonna 1997 Phare-ohjelmasta rahoitetaan Latvian kansallista maaohjelmaa (COP) 37,6 miljoonalla eculla. Ohjelmassa keskitytään perusrakenteisiin, Euroopan yhdentymiseen sekä yksityisen sektorin, toimielinten ja inhimillisten voimavarojen kehittämiseen. Ensisijaiset alat vuonna 1997 ovat: - Euroopan yhdentyminen (5,5 miljoonaa ecua) - Julkisen sektorin kehittäminen (4,85 miljoonaa ecua) - Yksityisen sektorin kehittäminen (6,1 miljoonaa ecua) - Rahoitusalan kehittäminen (2,2 miljoonaa ecua) - Opetus (1,65 miljoonaa ecua) - Energia (3,9 miljoonaa ecua) - Ympäristö (6,1 miljoonaa ecua) - Liikenne (5,1 miljoonaa ecua) - Hallinto (1,3 miljoonaa ecua) Vuoden 1997 kansallisen ohjelman lisäksi Tempus-ohjelmalle on myönnetty 1,8 miljoonaa ecua ja kansalliset rajat ylittäviin yhteistyöhankkeisiin 3,2 miljoonaa ecua.. Vuoden 1997 ohjelman rahoituspöytäkirja allekirjoitettiin marraskuussa 1997 ja ohjelma toteutetaan vuosina 1998 ja 1999. Niinpä on liian aikaista arvioida vuoden 1997 ohjelman vaikutusta.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3989/97 neuvostolle esittäjä(t): Georges Berthu (I-EDN) (15. tammikuuta 1998) Aihe: Euro-setelit ja kansalliset tunnusmerkit ERI:n neuvosto omaksui 3. joulukuuta 1996 kannan, että tulevissa euro-seteleissä ei saa olla mitään kansallisia tunnusmerkkejä. Tämä kanta, jonka väitetään olevan perustamissopimuksen 109 f artiklan 3 kohdan soveltamista, esitetään milloin lopullisena milloin tilapäisenä. Toisaalta sanotaan, että 105 a artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan keskuspankilla (EKP) on yksinoikeus antaa lupa setelien liikkeeseen laskemiseen yhteisössä. EKP:n olisi siten, sitten kun se on perustettu, pakko vahvistaa ERI:n päätös. Tämä 105 a artiklan 1 kohdan tulkinta on kuitenkin monen mielestä liian laaja, koska sillä sisällytetään ¨setelien liikkeeseen laskemiseen¨, joka on rahapoliittinen käsite, kysymys kansallisista tunnusmerkeistä, joka on luonteeltaan aivan erilainen kysymys. Katsooko myös neuvosto, että tällainen tulkinta on liian laaja? Eikö tulkinta sitä paitsi aiheuttaisi vakavan periaateongelman epädemokraattisessa elimessä, jollainen EKP on? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3986/97, E-3987/97, E-3988/97, E-3989/97 ja E-3990/97 (19. maaliskuuta 1998) Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrätyn jaetun toimivallan mukaisesti Euroopan keskuspankilla on yksinoikeus antaa lupa euron setelien liikkeeseen laskemiseen setelin ulkoasuun liittyvät kysymykset mukaanluettuna. (EY:n perustamissopimuksen 105 a artikla ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 16 artikla). Eurooppa-neuvosto oli 13. ja 14. joulukuuta 1996 Dublinissa pitämässään kokouksessa tyytyväinen Euroopan rahapoliittisen instituutin sille esittämiin euron setelien malleihin. Euroopan keskuspankki tekee päätöksen asiassa sitten, kun se on perustettu EY:n perustamissopimuksen mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0085



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4137/97 komissiolle esittäjä(t): David Bowe (PSE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Kädellisten eläinten tuonti Indonesiasta Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälistä kauppaa koskevaan yleissopimukseen (CITES) kohdistuneiden rikkomusten ja vakavien eläinrääkkäystapausten suhteen, joista kerrotaan tuoreessa Indonesiasta tuotavien kädellisten eläinten kauppaa koskevassa mietinnössä, jonka komissio on vastaanottanut? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4137/97 ja E-4138/97 (18. helmikuuta 1998) Komissio on tietoinen marraskuussa 1997 annetusta BUAV:in (British union for the abolition of vivisection) raportista, joka koskee kädellisten eläinten lähetyseriä Indonesiasta Yhdysvaltoihin. Koska ainakin yksi lähetys kävi yhteisön alueella, komissio muistutti kyseisen jäsenvaltion viranomaisia luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 ((EYVL L 61, 3.3.1997. )) ja erityisesti sen 9 artiklan 5 kohdan säännöksistä. Komissio pyysi lisäksi uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) soveltamisesta vastaavilta Indonesian hallinnointiviranomaisilta vastausta BUAV:in raportin väitteisiin ja pyysi niitä ilmoittamaan kantansa Kansainvälisen lentokuljetusliiton (IATA) määräysten täytäntöönpanon sekä vankeudessa tapahtuvan kasvatustoiminnan osalta. Komissio arvioi tarvittavien kuulemisten tulosten perusteella, onko tarpeen toteuttaa asetuksen (EY) N:o 338/97 4 artiklan 6 kohdan c alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3532/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Ympäristövaikutusten arviointi 1. Onko komissio tietoinen, että ympäristövaikutusten arviointimenettelyä voidaan väärinkäyttää ja että se on näin ollen merkityksetön, jos ainoastaan kokonaisvaltaisesta aluesuunnitelmasta poikkeavat osatekijät alistetaan ympäristövaikutusten arvioinnille ja täten alkuperäiseen suunnitelmaan sisällytettyjen vaihtoehtojen ja uusien suunnitelmasta poikkeavien vaihtoehtojen ympäristövaikutuksia ei voida verrata keskenään? 2. Suunnitteleeko komissio ympäristövaikutusten arviointia koskevan EU:n direktiivin muuttamista siten, että sillä taataan ympäristövaikutusten arvioinnin alkuperäinen tarkoitus? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (18. joulukuuta 1997) Komissio muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle siitä, että yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointimenettelyä ja suunnittelua ei toistaiseksi ole yhdistetty toisiinsa. Hankkeisiin sovelletaan pakollista menettelyä, jos ne kuuluvat yhteisön direktiivin liitteessä I mainittuihin hankkeisiin tai jos jäsenvaltion mielestä kyseistä menettelyä tarvitaan hankkeen laadun, koon tai sijainnin perusteella. Komissio ei ole tietoinen sellaisesta kyseisen menettelyn väärinkäytöstä, jota arvoisa parlamentin jäsenen tarkoittaa. Arvoisa parlamentin jäsen on varmaankin tietoinen siitä, että tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 73, 14.3.1997. )) muuttamista koskeva neuvoston direktiivi 97/11/EY tulee voimaan vuoden 1999 maaliskuussa. Komissiolla ei ole aikomusta muuttaa kyseistä uutta lainsäädäntöä.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3748/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Työasujen hankkiminen kunnallisen liikennelaitoksen ATACin (Azienda Tranvie e Autolinee del Comune) CO.TRA.L (Consorzio Trasporti Pubblici Lazio) henkilökunnalle Rooman syyttäjänvirastoon on hiljattain tullut kanne, joka käsittelee väitettyjä epäselvyyksiä työasujen hankkimisessa ATAC/CO.TRA.L:n työntekijöille. Kuljetustyöläisten liiton Sindacato Confederazione Nazionale Lavoratori Transporten aluesihteerin esittämän kanteen perusteella työasujen hankkimisessa, jonka ATAC antoi tarjouksen perusteella yksityiselle roomalaiselle yhtiölle, jätettiin noudattamatta sääntöjä kankaiden laadusta ja myös ATAC/CO.TRA.L:n toiminta on ollut vastoin tarjouskilpailusta tehdyssä kirjeessä annettuja määräyksiä. Kirjeessä nimittäin edellytettiin koko toimituksen palauttamista, jos se ei ole asianmukainen. Yhtiö kuitenkin ratkaisi ongelman 13. kesäkuuta 1997 suostumalla mitättömään alennukseen jo toimitetuista tavaroista palauttamatta niitä, kuten olisi pitänyt. Tällaiset tapahtumat saavat sitä paitsi epäilemään tarjouskirjeessä ilmoitettujen hintojen järkevyyttä, jos asian suhteuttaa vielä yhtiön tarvitsemien vaatteiden suureen määrään ja työasuissa käytettävien kankaiden erityisominaisuuksiin. Edellä mainittuun viitaten tiedustelen komissiolta: 1. Onko kyseisessä tarjouskilpailussa noudatettu eurooppalaisia säännöksiä julkisista hankinnoista järjestettävistä tarjouskilpailusta ja etenkin direktiivejä 93/38/ETY ((EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84.)), jossa koordinoidaan liikennelaitosten tarjouskilpailujen menettelytapoja? 2. Toimittaako se lausuntonsa kyseisestä asiasta? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 1998) 1. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät seikat eli se, että toimitettu materiaali ei vastannut kangasnäytteitä, joiden perusteella kauppa tehtiin, ja se, että hankintaviranomainen ei kieltäytynyt koko toimitetusta erästä vaan pyysi ainostaan alennusta vastoin kaupan myöntämissopimuksen tekstiä, eivät ole julkisia hankintoja koskevan yhteisön oikeuden vastaisia. Tässä on kyse sopimuksen täytäntöönpanovaiheeseen liittyvistä seikoista eli niistä velvollisuuksista, jotka sopimuspuolten on täytettävä sopimussuhteessa. Näitä seikkoja on arvioitava kansallisen oikeuden perusteella eikä julkisia hankintoja koskevien yhteisön direktiivien perusteella, joilla koordinoidaan hankintasopimusten laatimista mutta jotka jättävät täytäntöönpanovaiheen säätelyn kansalliselle lainsäätäjälle. Hintojen sopivuuden arviointi ei myöskään kuulu direktiivin soveltamisalaan, vaan kansallinen tuomioistuin voi arvioida asiaa kansallisen oikeuden säädösten perusteella. 2. Komissio ei edellä ilmoitettujen syiden vuoksi voi antaa lausuntoa esitetyistä seikoista.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3890/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Vahinkoja kärsineiden tuottajien jättäminen ilman korvauksia Asetusta (EY) N:o 950/97 ((EYVL L 142, 2.6.1997, s. 1.)) (jolla korvattiin asetus 2328/91 ((EYVL L 218, 6.8.1991, s. 1.))) tulkitsevilla päätöksillä Kreikan hallitus käyttää 5 artiklan soveltamisen perusteena ¨perheen tuloja¨ eikä ¨viljelijän tuloja¨ sillä seurauksella, että tuottajat, joiden perheenjäsenet (puoliso, lapset) työskentelevät maatilan ulkopuolella ja joilla siis on käytettävissään omat tulot, jätetään ilman tuhokorvauksia. Ottaen huomioon, että maaseudun kehittyminen siinä muodossa, jossa EU:n politiikassa sitä edistetään, perustuu myös siihen, että on olemassa muitakin tuloja kuin maatilalta saatavia, komissiolta kysytään: 1. Onko lainmukaista laskea päätoimisen viljelijän tuloihin mukaan hänen perheenjäsentensä tilan ulkopuolelta saamat tulot? 2. Mitä komissio ehdottaa tekevänsä, jotta viljelijät, jotka täyttävät asetuksen N:o 950/97 5 artiklan perusteet, eivät jäisi edellä mainitusta syystä ilman korvauksia? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (13. helmikuuta 1998) Jotta maatilojen investointituet voitaisiin keskittää maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 950/97 mukaisesti niitä eniten tarvitseville tiloille, Kreikka määrittelee käsitteen ¨päätoimiset maanviljelijät¨ ottaen huomioon perheen tulot kokonaistuloja laskettaessa. Jäsenvaltiot voivat itse asiassa säätää lisäedellytyksistä määritelläkseen käsitteen ¨päätoiminen maanviljelijä¨, koska edellä mainitussa asetuksessa vahvistetaan vain vähimmäisedellytykset, jotka päätoimisten viljelijöiden on täytettävä saadakseen kyseisiä tukia ((Mainitun asetuksen 5 artiklan 5 kohta. )). Se, että Kreikka käyttää perheen tuloja määritellessään kansallisten tukien saajat vahinkotapauksissa, on perusteltua samoista syistä, jotka koskevat asetuksen N:o 950/97 mukaisesti myönnettäviä tukia. Tämä kansallisten tukien myöntämistä varten vahvistettu lisäedellytys ei ole yhteensopimaton EY:n perustamissopimuksen 92-94 artiklan kanssa, jotka koskevat jäsenvaltioiden myöntämiä tukia.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3601/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (6. marraskuuta 1997) Aihe: Komission ajoverkkojen kieltämiseksi tekemän uuden ehdotuksen esittämisaikataulu Kalastusministerien neuvostossa 30. huhtikuuta 1997 Espanjan valtuuskunta esitti vetoomuksen ajoverkkojen kieltämiseksi. Vetoomus sai tukea Italian ja Saksan valtuuskunnilta, jälkimmäiseltä siinä tapauksessa, että uusi ehdotus tehtäisiin Euroopan parlamentin mietinnössä hyväksytyllä tavalla. Näin myös komission jäsen Bonino esitti asian Euroopan parlamentin täysistunnossa 10. kesäkuuta 1997 pitämässään puheessa sitoutumalla esittelemään uuden ehdotuksen ennen vuoden loppua. Mainittujen valtuuskuntien syyskuussa Tojan epävirallisessa neuvostossa ratifioima kanta, johon myös Britannian kalastusministeri yhtyi Espanjan valtuuskunnalle antamassaan lausunnossa, jossa todettiin, että Britannian hallitus tukee kieltoa mikäli se toteutetaan Euroopan parlamentin mietinnössä hyväksytyllä tavalla, merkitsee sitä, että neuvostossa on riittävä enemmistö komission uuden muutetun ehdotuksen läpiviemiseksi. Voiko komissio tiedottaa aikataulusta, jolla se aikoo esittää kyseisen ehdotuksen ennen kuluvan vuoden loppua? Onko komission Euroopan parlamentin täysistunnossa ilmoittaman kannan muuttumiseen jokin konkreettinen syy? Erityisesti, onko komissio saanut jonkin jäsenvaltion hallitukselta kielteisen tai huhtikuun ministerineuvostossa ja Tojan epävirallisessa neuvostossa esitetyistä kannoista eroavan kannanoton, joka vaarantaisi uuden enemmistön tai merkitsisi strategian muutosta ajoverkkojen käytöstä aiheutuvan ongelman lopulliseksi ratkaisemiseksi? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 1997) Komissio tähdentää, että Tojassa ei pidetty ministerineuvoston epävirallista kokousta, ja ilmoittaa edelleen pyrkivänsä vankkumatta nopeaan ratkaisuun ajoverkkoihin liittyvässä kysymyksessä. Asian lopullinen ratkaiseminen ei riipu siitä, valitaanko nykyisen puheenjohtajiston kompromissiratkaisu vai tehdäänkö asiasta uusi ehdotus. Tulos riippuu siitä, pystytäänkö saamaan kokoon päätöksen edellyttämä määräenemmistö. Tämän mukaisesti komissio sitoutui huhtikuussa 1997 kutsumaan koolle ne jäsenvaltiot, joita asia kaikkein välittömimmin koskee, jotta ne tutkisivat keinoja lukkiutuneen tilanteen ratkaisemiseksi. Määräenemmistöä nykyisen puheenjohtajiston kompromissiratkaisun läpiviemiseksi ei kuitenkaan ole onnistuttu saamaan aikaan vuoden 1997 loppuun mennessä. Seuraavana puheenjohtajamaana toimiva Iso-Britannia on selkeästi ilmaissut tahtonsa toimia nopeasti, ja nyt vaikuttaa siltä, että edellytykset tarvittavan määräenemmistön toteutumiseksi neuvostossa täyttyvät.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3404/97 komissiolle esittäjä(t): Ole Krarup (I-EDN) (28. lokakuuta 1997) Aihe: Oleskeluoikeutta koskevat direktiivit Viitaten Amsterdamin sopimuksen uusiin määräyksiin, jotka koskevat vapaan liikkuvuuden lisäämistä, komissiota pyydetään selittämään, missä määrin vuonna 1990 annetut kolme oleskeluoikeutta koskevaa direktiiviä nyt tulevat kattamaan entistä laajemman henkilöiden piirin? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1998) Direktiivit, joihin parlamentin jäsen viittaa, ovat ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden (1) ja itsenäisten ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta annettu direktiivi 90/365/ETY ((EYVL L 180, 13.7.1990. )), oleskeluoikeudesta annettu direktiivi 90/364/ETY1 ja opiskelijoiden oleskeluoikeudesta annettu direktiivi 93/96/ETY ((EYVL L 317, 18.12.1993. )). Kyseisillä direktiiveillä laajennettiin muun muassa oleskeluoikeuden soveltamisalaa, sillä oleskeluoikeus oli aluksi rajattu ainoastaan taloudellista toimintaa harjoittaviin henkilöihin. Direktiivin 90/364/ETY 1 artiklassa säädetään tältä osin, että kyseistä direktiiviä sovelletaan sellaisiin jäsenvaltioiden kansalaisiin, joilla ei ole oleskeluoikeutta yhteisön oikeuden muiden säännösten perusteella. Oleskeluoikeuden soveltamisalan laajentaminen perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen määräyksiin. Vapaa liikkuvuus on EY:n perustamissopimuksen 8 a artiklan mukaisesti kaikille unionin kansalaisille kuuluva henkilökohtainen perusoikeus, jota sovelletaan ilman, että se viittaisi taloudelliseen toimintaan ((Euroopan komission toinen kertomus unionin kansalaisuuden toteutumisesta (KOM(97) 230 lopullinen). )). Kyseisessä 8 a artiklassa tarkennetaan kuitenkin, että tätä perusoikeutta sovelletaan rajoittamatta EY:n perustamissopimuksessa määrättyjä ja johdetussa oikeudessa säädettyjä rajoituksia ja edellytyksiä. Amsterdamin sopimuksessa, johon sisältyy myös edellä mainittu 8 a artikla, ei määrätä oikeudellisen aseman muuttamisesta oleskeluoikeuden osalta. Komissio toteaa lisäksi, että se aikoo kiinnittää parhaillaan laatimassaan kertomuksessa kolmen edellä mainitun direktiivin soveltamisesta erityistä huomiota vaikeuksiin, joita kansalaiset voivat kohdata pyrkiessään varmistumaan heihin kulloinkin sovellettavan direktiivin mukaisen oleskeluoikeuden tunnustamisesta.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3663/97 komissiolle esittäjä(t): Carlo Ripa di Meana (V) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Uuden itäisen ohikulkutien suunnittelua koskeva sopimus Rooman kaupunginjohtajan Francesco Rutellin vastauksesta kaupunginvaltuutettu Adriana Speran kysymykseen käy ilmi, että Rooman kaupungin hallintoviranomaiset ovat uuden itäisen ohikulkutien suunnittelua koskevaa, yli kuuden miljardin liiran sopimusta valtion rautatieyhtiön kanssa tehdessään rikkoneet direktiivin 92/50/ETY ((EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1. )) säännöksiä, jotka on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä asetuksella nro 157/95. Rooman kaupunginvaltuusto sopi kyseisestä urakasta yksityisissä neuvotteluissa käyttämättä yhteisön tarjouskilpailumenettelyä olettaen virheellisesti, että kyseinen sopimus kuuluu niihin, joita direktiivi ei koske. Koska sekä kaupunginvaltuutettu Spera että Usicons (kuluttajajärjestö) ovat toisistaan riippumatta ilmoittaneet komissiolle tapahtuneesta, haluaisin tietää, onko komissio ryhtynyt minkäänlaisiin toimiin, ja jos on, mitkä ovat tulokset? Vaikuttaako komissiosta siltä, että Rooman kaupunginjohtaja peruutti päätöksensä sopimuksen tekemisestä valtion rautatieyhtiön kanssa ja teki sen sijaan sopimuksen S.T.A.-yhtiön kanssa - jälleen yksityisesti? Kyseinen yhtiö on kokonaan Rooman kaupungin alainen ja huolehtii laittomasti pysäköityjen autojen poiskuljettamisesta, mutta ei suunnittelusta, eikä se näin ollen voi osallistua yksityisiin neuvotteluihin elimenä, jolla olisi yksinoikeudet sopimuksen kattamalla alalla. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 1998) Komissio lähetti 17. maaliskuuta 1997 Italian viranomaisille tiedustelun, jossa se ilmaisi huolensa siitä, onko sopimus, jossa itäisen ohitustien suunnittelu myönnettiin Ferrovie dello Stato S.p.A. -rautatieyhtiölle, yhteensoveltuva yhteisön oikeuden kanssa. Italian viranomaiset antoivat 2. lokakuuta 1997 vastauksensa, jossa ne kertoivat huomioistaan ja ilmoittivat, että vaihtoehtoisia ratkaisuja tutkitaan parhaillaan. Tällä välin komissiolle oli ilmoitettu, että Rooman kaupunki oli 1. elokuuta 1997 tehnyt päätöksen, jolla edellinen päätös kumottiin. Komissio lähetti 24. lokakuuta 1997 kyseistä uutta päätöstä käsittelevän uuden tiedustelun Italian viranomaisille ilmoittaen näille huolestaan, että ohitustien suunnittelun STA S.p.A. -yhtiölle myöntävä uusi sopimus ei sekään ole julkisia sopimuksia koskevan yhteisön oikeuden, varsinkaan julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50/ETY mukainen.