KIRJALLINEN KYSYMYS E-0230/02 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle. Lisäeläkejärjestelmien aiheuttamat vapaan liikkuvuuden rajoitukset.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0096 - 0097



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0230/02 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle (6. helmikuuta 2002) Aihe: Lisäeläkejärjestelmien aiheuttamat vapaan liikkuvuuden rajoitukset Lisäeläkejärjestelmät rajoittavat niiden yhteisön kansalaisten liikkuvuutta, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet uransa aikana eri jäsenvaltioissa. Esimerkki kyseisestä rajoituksesta on, että tietyiltä sopimuksilta edellytetään karenssiaikaa, joka edeltää eläkeoikeuden voimaantuloa, ja vielä säännöllisemmin ilmenee, ettei työkausia ole mahdollista laskea yhteen. Kun ottaa huomioon, etteivät asetukset koske lisäeläkkeitä, ei ole mitään korvaavaa järjestelmää, joka estäisi työntekijöiden liikkuvuuden rajoittamista. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että lisäeläkejärjestelmät rajoittavat työntekijöiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä? Aikooko komissio ryhtyä korjaaviin toimenpiteisiin tämän asian vuoksi? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 2002) Kuten arvoisa parlamentin jäsen oikeutetusti toteaa, siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskeva nykyinen yhteisön lainsäädäntö (asetus (ETY) N:o 1408/71(1)) ei kata lisäeläkejärjestelmiä. Lisäeläkejärjestelmät kuuluvat direktiivin 98/49/EY(2) soveltamisalaan. Direktiivillä taataan yhdenvertainen kohtelu eläkeoikeuksien säilyttämisen osalta. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että lisäeläkejärjestelmiin kuuluvien lailliset eläkeoikeudet säilyvät niillä, joiden osalta ei enää suoriteta maksuja kyseiseen järjestelmään heidän muutettuaan jäsenvaltiosta toiseen, samassa laajuudessa kuin niillä, joiden osalta ei enää suoriteta maksuja mutta jotka jäävät edelleen samaan jäsenvaltioon. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että lisäeläkejärjestelmistä maksetaan järjestelmän piiriin kuuluville henkilöille samoin kuin muille tällaisten järjestelmien mukaisten oikeuksien haltijoille muissa jäsenvaltioissa kaikki ne etuudet, jotka heille näiden järjestelmien mukaan kuuluvat, mahdolliset verot ja toimituskulut vähennettyinä. Direktiivi 98/49/EY mahdollistaa lisäksi sen, että jäsenvaltiossa perustettuun lisäeläkejärjestelmään kuuluva lähetetty työntekijä työskennellessään lähetettynä toisessa jäsenvaltiossa voi edelleen tai hänen puolestaan voidaan edelleen suorittaa maksuja kyseiseen lisäeläkejärjestelmään. Direktiivissä ei kuitenkaan käsitellä muita ongelmia, kuten karenssiaikoja. Kysymys on monimutkainen, sillä se koskee sekä sosiaalista suojelua että verotusta. Siksi on tärkeää, että kaikki asiaankuuluvat osapuolet otetaan mukaan kehittämään sopivia ratkaisuja. Komissio onkin perustanut Euroopan eläkefoorumin, jotta jäsenvaltiot, työmarkkinaosapuolet sekä eläkelaitokset ja -rahastot voivat yhdessä käsitellä suurimpia esteitä ja pyrkiä määrittämään parhaimmat ratkaisut. Kuten 13. helmikuuta 2002 päivätyssä ammattitaitoa ja liikkuvuutta koskevassa komission toimintasuunnitelmassa(3) todetaan, komissio kuulee näiden foorumilla käytyjen keskustelujen tuloksen perusteella työmarkkinaosapuolia virallisesti keväällä 2002 kartoittaakseen jatkotoimet, joiden avulla voidaan edistyä siirtotyöläisten lisäeläkeoikeuksien siirrettävyyttä koskevissa kysymyksissä. Lisäeläkkeiden verotus aiheuttaa usein esteitä työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle. Siksi komissio antoi 19. huhtikuuta 2001 tiedonannon, jonka aiheena on Rajat ylittävää työeläketarjontaa koskevien veroesteiden poistaminen(4). Ecofin-neuvosto pyrkii nyt tiedonannon perusteella parantamaan jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa työeläkekysymyksissä, ja se käsittelee samalla myös kaksinkertaista verotusta sekä kaksinkertaista verottamattomuutta. Ecofin-neuvoston on määrä saada työ päätökseen tämän vuoden loppuun mennessä. Komissio puolestaan tutkii parhaillaan, mitä verotussääntöjä jäsenvaltiot soveltavat työeläkkeisiin. Komissio toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että EY:n perustamissopimuksen mukaisia perusvapauksia noudatetaan, mukaan luettuna asian mahdollinen vieminen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla. Tuomioistuimessa on jo käsiteltävänä kaksi tähän liittyvää asiaa: Danner ja Skandia-Ramstedt(5). Molemmat asiat voisivat myötävaikuttaa suuresti verotuksellisten esteiden poistamiseen, mikäli tuomiot ovat veronmaksajien kannalta myönteisiä. (1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71, annettu 14. kesäkuuta 1971, sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä, EYVL L 149, 5.7.1971. Asetus on saatettu ajan tasalle 2. joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL L 28, 30.1.1997), ja sitä on viimeksi muutettu 5. kesäkuuta 2001 annetulla parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1386/2001 (EYVL L 187, 10.7.2001). (2) Neuvoston direktiivi 98/49/EY, annettu 29. kesäkuuta 1998, yhteisön alueella liikkuvien palkattujen työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien lisäeläkeoikeuksien suojaamisesta, EYVL L 209, 25.7.1998. (3) KOM(2002) 72 lopullinen. (4) Komission tiedonanto neuvostolle, parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle, EYVL C 165, 8.6.2001. (5) Asiat C-136/00 ja C-422/01.