ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/649

(2004/C 84 E/0731)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0652/04

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(9. maaliskuuta 2004)

Aihe: Komissio vs. meriturvallisuutta koskevat perussäännöt

Komission lehdistötiedotteen IP/04/159 mukaan kreikkalaisten viranomaisten asettamat vaatimukset, että sisäisen rannikkoliikenteen alusten miehistön olisi suoritettava kreikan kielen koe, ovat laittomia.

Se periaate, että rannikkoliikenteen alusten miehistön on osattava sen maan kieltä, jonka rannikolla ne liikennöivät, perustuu terveeseen järkeen, ja kyseinen periaate on käytössä esimerkiksi norjalaisilla reittialuksilla, jotka liikennöivät Norjan ja sen naapurimaiden välillä Pohjanmerellä ja Itämerellä.

Voiko komissio vahvistaa tiedotteen IP/04/159 paikkansapitävyyden?

Voiko komissio antaa minulle tiedot selvityksestä, jonka se on varmasti tehnyt ennen kuin se on todennut laittomaksi sen periaatteen soveltamisen, että Euroopan rannikoilla liikennöivien alusten miehistön on osattava paikallista kieltä?

Voiko komissio selventää, mikä on sen vastuu siinä tapauksessa, että onnettomuus on johtunut siitä, ettei kyseistä meriturvallisuutta koskevaa perussääntöä ole noudatettu?

Voiko komissio selventää, kuinka tämä täysin vastuuton suhtautuminen sopii yhteen merituvallisuuden takaamista koskevien komission vakuuttelujen kanssa?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(14. huhtikuuta 2004)

Komission näkemyksen mukaan ei voida hyväksyä, että kaikilta miehistön jäseniltä — mukaan luettuna ne, joiden tehtäviin ei kuulu auttaa matkustajia onnettomuustilanteessa — vaaditaan kreikan kielen taitoa.

Komissio muistuttaa, että yhteisön lainsäädännössä ja erityisesti merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 4 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/25/EY (1) säännellään muiden muassa laivassa tapahtuvaan viestintään liittyviä kysymyksiä. Kyseisen direktiivin 17 artiklassa vaaditaan jäsenvaltioita valvomaan, että matkustajalaivojen niillä miehistön jäsenillä, jotka vastaavat matkustajien auttamisesta onnettomuustilanteessa, on riittävät taidot kommunikoida matkustajien kanssa. Niiden kielten hallinta, jotka vastaavat reitillä liikennöivän aluksen matkustajien pääasiallisia kansallisuuksia, on edellytys, jota voidaan vaatia.

Sen osalta, mitä arvoisa parlamentin jäsen toteaa norjalaisaluksiin sovellettavista säännöistä, voidaan todeta, että komissio hankkii tarvittavat tiedot Euroopan vapaakauppaliiton valvontaviranomaisilta.

(1) EYVL L 136, 18.5.2001.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/240

(2004/C 88 E/0242)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0876/04

esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle

(22. maaliskuuta 2004)

Aihe: Laiton kalastus Azorien ympäristön vesillä

Portugalin viranomaiset ovat julkistaneet tiedon, että tammi- ja helmikuussa 2004 Azorien ympäristön vesillä kalasti 63 alusta. Niistä 20 kalasti 100 mailin rajan sisäpuolella.

Portugalin tiedotusvälineet ovat väittäneet, että komission kanta asiassa on, että se pitää laillisena tällaista kalastusta, joka olisi komission oikeudellisen yksikön lausunnon mukaista.

Asetuksen (EY) N:o 1954/2003 15 artiklassa säädetään kuitenkin selvästi, että vanha järjestelmä, jolla suojellaan Azorien vesiä, lakkaa vasta 1. elokuuta 2004 jälkeen tai kun hyväksytään kalastusponnistuksia koskevia uusia säädöksiä.

Ottaako komissio täyden vastuun nykyisestä tilanteesta, jossa Azorien ympäristön vesillä kalastus on kontrolloimatonta ja rajoittamatonta?

Jos ottaa, mitä komissio aikoo tehdä?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(26. huhtikuuta 2004)

Komissio on ilmaissut kantansa asetuksen (EY) N:o 1954/2003 (1) soveltamisesta. Kanta annettiin jäsenvaltioille tiedoksi neuvoston kalastustyöryhmän 19. helmikuuta 2004 pidetyssä kokouksessa toimitetussa muistiossa.

Kyseisen asiakirjan sekä edellä mainitun asetuksen asiaa koskevien säännösten perusteella muut yhteisön kalastusalukset kuin Portugalin alukset voivat laillisesti harjoittaa kalastustoimintaa Azoreja ympäröivällä 100 ja 200 meripeninkulman välisellä vyöhykkeellä.

Komission tietoon ei ole tullut, että mainitulla vesialueella harjoitettaisiin kontrolloimatonta tai laitonta kalastustoimintaa. Jos yhteisön lainsäädäntöä ei noudateta, kansallisten viranomaisten (hallinto- tai oikeusviranomaisten) velvollisuutena on toteuttaa tarvittavat toimenpiteet yhteisön sääntöjen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. Komissio voi lisäksi aloittaa EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa määrätyn menettelyn soveltamisen, jos jäsenvaltio ei noudata yhteisön lainsäädäntöä.

Komissio pyrkii kuitenkin siihen, että kyseisellä alueella harjoitettu toiminta tapahtuu kaikkien asianomaisten osapuolten kannalta tyydyttävissä ja hyväksyttävissä olosuhteissa.

(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1954/2003, annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta, EUVL L 289, 7.11.2003.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/432

(2004/C 84 E/0503)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0586/04

esittäjä(t): Bill Newton Dunn (ELDR) komissiolle

(26. helmikuuta 2004)

Aihe: Hevoseläinten tunnistusasiakirjat (passit)

Kuinka monta jäsenvaltiota on pannut täytäntöön Euroopan komission päätöksen 2000/68/EY (1)? Onko komissio tyytyväinen päätöksen täytäntöönpanoon näissä maissa?

Onko komission suunnitelmissa hyväksyä kylmäpolttomerkintä ja/tai mikrosirut tunnistusmenetelmiksi?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(1. huhtikuuta 2004)

Komission päätöksen 93/623/ETY muuttamisesta sekä jalostukseen ja tuotantoon tarkoitettujen hevoseläinten tunnistamisesta 22. joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/68/EY 4 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on varmistettava, että edellä mainittu tunnistusasiakirja on rekisteröityjen hevoseläinten sekä jalostukseen ja tuotantoon tarkoitettujen hevoseläinten mukana viimeistään 1. heinäkuuta 2000 alkaen. Kyseinen päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Päätös 2000/68/EY ei velvoita jäsenvaltioita ilmoittamaan säännöksiä, joita ne ovat panneet täytäntöön päätöksen noudattamiseksi. Komissio ei ole tähän mennessä saanut yhtään kantelua siitä, että jokin jäsenvaltio olisi epäonnistunut päätöksen voimaansaattamisessa.

Eläinten hyvinvointia koskevassa yhteisön lainsäädännössä ei ole tällaisten menetelmien käyttöä rajoittavia säännöksiä. Tuotantoeläinten suojelusta 20. heinäkuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/58/EY (2) säädetään, että typistyksiin sovelletaan yleensä asiaa koskevia kansallisia säännöksiä EY:n perustamissopimuksen yleisiä sääntöjä noudattaen.

Komissio on tietoinen siitä, että hevoseläinten tunnistamiseen käytetään joissakin jäsenvaltioissa elektronisia transpondereita. Lisäksi hevoseläimiä merkitään kylmäpolttomerkinnöin ja polttomerkinnöin. Afrikkalaisen hevosruttoepidemian puhjettua Pyreneiden niemimaalla vuonna 1989 annettiin yhteisön säädös, jonka mukaisesti hevosruttoa vastaan rokotetut hevoseläimet oli varustettava kylmäpolttomerkinnöin.

Voimassa oleva lainsäädäntö sallii passitunnistuksen lisäksi toteutettavat ylimääräiset aktiiviset merkitsemis-toimet. Tällöin merkinnöistä on annettava yksityiskohtaiset tiedot tunnistusasiakirjassa.

(1) EYVL L 23, 28.1.2000, s. 72.

(2) EYVL L 221, 8.8.1998.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/941

(2004/C 84 E/1040)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1088/04

esittäjä(t): Arlene McCarthy (PSE) komissiolle

(5. huhtikuuta 2004)

Aihe: Eurooppalaista yritysneuvostoa koskevan direktiivin mahdollinen rikkominen FLS Aerospace -yhtiön tekemien irtisanomisilmoitusten vuoksi

Aikooko komissio tutkia ja kommentoida sitä, onko eurooppalaista yritysneuvostoa koskevaa direktiiviä (94/45/EY) (1) rikottu niiltä osin, että FLS Aerospace -yhtiö on tehnyt 421 irtisanomisilmoitusta 16. tammikuuta 2004 Standstedtissä ja Manchesterissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ilmoittamatta niistä etukäteen omalle yritysneuvostolle? Ottaen huomioon, että easyjet-yhtiön kerrotaan saavan 16 400 puntaa tukea lentokoneidensa lennättämisestä huoltoon Dubliniin sekä ottaen huomioon selvän yhteyden siihen, että Sveitsin SR Technics hankkii myöhemmin FLS Aerospace -yhtiön, tiedustelen komissiolta, voisiko se tutkia ja kommentoida sitä, onko yhteisön kilpailulakia mahdollisesti rikottu?

Stavros Dimasin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin P-1084/04 ja P-1088/04

(27. huhtikuuta 2004)

Komission käsityksen mukaan FLS Industries -yhtiössä on tehty johdon ja henkilöstön edustajien välillä sopimus, jota osapuolet pitävät eurooppalaisen työneuvostodirektiivin (2) 13 artiklassa tarkoitettuna sopimuksena. Sopimusosapuolten asiana on arvioida, rikkovatko kysymyksessä esitetyt irtisanomiset kyseisen sopimuksen ehtoja. Komission käsityksen mukaan sopimuksessa on järjestelmä, jolla ratkaistaan sen soveltamiseen liittyvät kiistat tai riidat.

Edellä mainitun sopimuksen tilanteesta riippumatta työntekijöiden joukkovähentämistä koskevassa direktiivissä (3) säädetään, että joukkoirtisanomisia suunnittelevan työnantajan on aloitettava neuvottelut työntekijöiden edustajien kanssa hyvissä ajoin sopimukseen pääsemiseksi. Neuvottelut koskevat keinoja irtisanomisten välttämiseksi tai irtisanottavien määrän vähentämiseksi ja seurausten lieventämiseksi.

Kyseisen direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja täytäntöönpano kuuluvat jokaisen jäsenvaltion toimivaltaan. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten velvoitteena on varmistaa, että direktiivejä sovelletaan oikein ja että kansallisessa lainsäädännössä on hallinnollisia ja oikeudellisia oikeussuojakeinoja. Komission velvoitteena on varmistaa EY:n perustamissopimuksen valvojana edellä mainittujen säännösten noudattaminen ja tarvittaessa turvautua asianmukaiseksi katsomiinsa keinoihin, joita ovat muun muassa EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitetut keinot. Komissiolla ei ole tiedossaan mitään, minkä perusteella se voisi katsoa, että direktiiviä on rikottu.

(1) EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64.

(2) Neuvoston direktiivi 94/45/EY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1994, eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä, EYVL L 254, 30.9.1994.

(3) Neuvoston direktiivi 98/59/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998, työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 225, 12.8.1998.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/176

(2004/C 33 E/178)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1837/03

esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle

(3. kesäkuuta 2003)

Aihe: Euroopan unionin tarjouspyyntökilpailut

Pitääkö paikkansa, että jos yhtiö voittaa jonkin EU:n elimen järjestämän tarjouspyyntökilpailun, tarjouspyyntö kuuluu kilpailulainsäädännön piiriin, jolloin kustannuksia lisäävät toimenpiteet, kuten esimerkiksi se, että EU:n alueen yhtiö kieltäytyy toimituksista tarjouskilpailun voittajalle ja estää rinnakkaistuonnin, ovat perustamissopimuksen vastaisia?

Voiko komissio ilmoittaa, millaisia seuraamuksia tällaisessa tapauksessa langetettaisiin?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(18. heinäkuuta 2003)

Komissio ymmärtää parlamentin jäsenen kysymyksen siten, että siinä viitataan yhtäältä niihin kilpailu-velvoitteisiin, jotka sitovat yhteisön toimielimiä niiden tehdessä hankintojaan ja toisaalta tilanteeseen, johon tarjouskilpailun voittanut yhtiö joutuu, jos toinen unionin alueen yhtiö kieltäytyy toimituksista.

Yhteisön toimielinten on noudatettava hankintojaan tehdessään 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston varainhoitoasetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (1) ja erityisesti sen V osaston määräyksiä, joissa mainitaan ja kuvataan sovellettavat menettelyt. Määräysten mukaisesti hankinnat on tehtävä kilpailuttamalla asianmukaisia toimijoita mahdollisimman laajasti. Hankintamenettely päättyy tarjouskilpailun ratkaisemiseen ja johtaa sopimuksen tekemiseen tarjouskilpailun voittajan kanssa.

Tilanne, johon tarjouskilpailun voittaja joutuu, jos toinen unionin alueen yhtiö kieltäytyy toimituksista ja/tai estää rinnakkaistuonnin, saattaa hyvinkin olla Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 82 ja/tai 81 artiklan määräysten vastainen. Joissakin olosuhteissa ja tietyin ehdoin näiden sääntöjen soveltaminen voikin johtaa siihen, että toimituksista kieltäytyminen ja rinnakkaistuonnin estäminen kielletään. Koska komissiolla ei kuitenkaan ole tiedossaan parlamentin jäsenen esittämän kysymyksen taustalla olevia tietoja, komissio ei voi ottaa kantaa siihen, voidaanko kilpailusääntöjä soveltaa kyseessä olevaan tapaukseen. Samasta syystä komissio ei voi myöskään ottaa kantaa mahdollisesti langetettavaan seuraamukseen.

(1) Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta. EYVL L 248, 16.9.2002.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/219

(2004/C 33 E/223)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2110/03

esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE) komissiolle

(19. kesäkuuta 2003)

Aihe: Eurooppa-keskuksen sulkeminen Alankomaissa

Onko komissio tietoinen siitä, että Haagin Eurooppa-keskus suljetaan 1. heinäkuuta 2003?

Miten komissio selittää sen, että Eurooppa-keskuksen säätiölle (Stichting Europa Centrum) ei myönnetty tukea vuodelle 2003?

Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionia ja sen toimielimiä koskevalla tiedottamisella on suuri merkitys?

Miten komissio aikoo alkavana vuonna, jonka aikana EU:ssa on tiedossa merkittäviä tapahtumia (laajentuminen kymmenellä valtiolla, Euroopan parlamentin vaalit, lopullisen perustuslain laatiminen), huolehtia asianmukaisesta ja perusteellisesta tiedottamisesta Alankomaissa, nyt kun Eurooppa-keskus — joka oli olennainen tiedotuskanava nuorten keskuudessa ja kouluissa — ei voi enää vastata siitä?

Onko komissio valmis harkitsemaan tukihakemuksen uudelleenkäsittelyä? Jos vastaus on myönteinen, milloin se voi antaa sitä koskevan päätöksensä? Jos vastaus on kielteinen, miksei komissio harkitse hakemusta uudelleen?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(16. heinäkuuta 2003)

Komissio on tietoinen ja hyvin pahoillaan siitä, että Eurooppa-keskus suljetaan 1. heinäkuuta 2003. Kuten arvoisa parlamentin jäsen muistuttaa, unionia ja sen toimielimiä koskeva tiedotus ja viestintä on erittäin tärkeää varsinkin Alankomaissa, josta tulee unionin puheenjohtajavaltio vuoden 2004 toisella puoliskolla. Eurooppa-keskuksen sulkeminen on siksi valitettavaa sekä komission että Alankomaiden kansallisten viranomaisten mielestä.

Uuden varainhoitoasetuksen (1) mukaan avustuksia ei voida myöntää ehdotuspyyntöjen perusteella Eurooppa-keskuksen kaltaisille organisaatioille, jotka eivät voi toimia pelkästään hankekohtaisten tukien pohjalta.

Hankekohtaisista avustuksista voidaan todeta, että koulutuksen ja kulttuurin pääosasto myönsi Eurooppa-keskukselle kaksi avustusta vuonna 2003 kansalaisjärjestöille ja Euroopan edun mukaisille yhdistyksille suunnattujen ehdotuspyyntöjen perusteella. Valitettavasti Eurooppa-keskus ei pysty hyödyntämään näitä avustuksia, koska päätös sen toiminnan lopettamisesta on jo tehty.

On toki selvää, että jos Eurooppa-keskus muuttaa tulevaisuudessa tätä päätöstä ja aloittaa uudelleen toimintansa, mikään ei estä sitä esittelemästä hankkeita uusien ehdotuspyyntöjen perusteella. Komissio tarkastelisi ilman muuta huolellisesti sen esittelemiä hankkeita, kuten kaikkia muitakin hankkeita.

Komission Alankomaiden edustusto julkaisi ehdotuspyynnön toukokuussa 2003 lehdistö- ja viestintä-pääosaston työohjelman hyväksymisen 28. maaliskuuta 2003 jälkeen. Ehdotuspyynnön ensimmäinen määräaika päättyi 30. kesäkuuta 2003.

(1) Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta, EYVL L 248, 16.9.2002.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/259

(2004/C 33 E/268)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2389/03

esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle

(18. heinäkuuta 2003)

Aihe: Terveyden edistämistä koskeva ohjelma 1997—2002

Mitkä ammatilliset yhdistykset, kansalaisjärjestöt, jäsenvaltioiden hallinnolliset yksiköt ja julkiset tai yksityiset organisaatiot ovat saaneet rahoitusta tai tukea (joko jo toteutunutta tai luvattua) ja missä määrin, kun verrataan niihin toimiin, jotka mainitaan terveyden edistämistä koskevassa yhteisön ohjelmassa 1997-2002?

Voisiko komissio myös ilmoittaa, ovatko tiedossa rahoituksen todellinen kohde ja hankkeiden lopputulokset?

David Byrnen komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-2386/03 ja E-2389/03

(18. elokuuta 2003)

Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 16. huhtikuuta 1996 tekemällään päätöksellä N:o 645/96/EY (1) viisivuotisen terveyden edistämistä, terveydestä tiedottamista, terveyskasvatusta ja -koulutusta koskevan yhteisön toimintaohjelman, jonka kokonaismäärärahat olivat 35 miljoonaa ecua. Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 17. maaliskuuta 2001 tämän ohjelman jatkamisen 31. joulukuuta 2002 saakka ja ohjelman kahdelle viimeiselle vuodelle osoitetut 14,54 miljoonan suuruiset lisämäärärahat.

Päätöksen N:o 645/96/EY 7 artiklan 2 kohdan mukainen, terveyden edistämistä koskevan ohjelman väliarviointi on tehty. Sitä koskeva kertomus on julkaistu kokonaisuudessaan komission Internet-sivulla http://europa.eu.int/comm/health/index_en.html. Tämän ohjelman ja muiden kansanterveyttä koskevien ohjelmien yhteistä loppuarviointia tehdään parhaillaan. Kertomus loppuarvioinnista julkaistaan vuonna 2004.

Kaikkia terveyden edistämistä koskevasta ohjelmasta rahoitettuja hankkeita on seurattu välikertomuksen arvioinnin yhteydessä ottaen huomioon määrärahat ja loppukertomuksen. Mikäli teknisissä kertomuksissa tai rahoitusselvityksissä on ollut epäselvyyksiä, on toteutettu täydentäviä valvontatoimia, kuten käyntejä paikan päällä, jotta voidaan suorittaa tarkka tilintarkastus ja selvittää kaikki epäselvyydet ja kysymykset. Lisäksi on tehty joitakin tilintarkastukseen liittyviä käyntejä, jotka ovat perustuneet toimia koskevaan suppeaan otokseen tai tapauksiin, joissa varoja on myönnetty useille vuosille.

Liitteenä olevasta luettelosta käyvät ilmi hankkeet, joita on rahoitettu terveyden edistämistä koskevasta ohjelmasta vuodesta 1996, ja hankkeille myönnettyjen määrärahojen yksityiskohtainen erittely.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 645/96/EY, tehty 29 päivänä maaliskuuta 1996, terveyden edistämistä, terveydestä tiedottamista, terveyskasvatusta ja -koulutusta koskevan yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä kansanterveyden alalla, EYVL L 95, 16.4.1996.
—

Thaimaan pääministeri Thaksin Shinawatra on myöntänyt, että maassa kuukausi sitten alkanutta huumeita vastaan suunnattua tehoiskua kovennetaan siitäkin huolimatta, että ilman oikeudenkäyntiä tapahtuvia teloituksia tutkiva YK:n erityistarkkailija, Asma Jahangir, on muiden ohella ilmaissut huolestumisesta raporteista, joiden mukaan ihmisiä on mielivaltaisesti teloitettu huumeiden vastaisen kampanjan aikana. Thaksin on eritoten uhonnut: ”Tehoiskusta tulee vielä ankarampi, minä takaan sen … Älkää huolestuko. YK ei ole isäni. Jos he haluavat tulla, tulkoot. Jos he haluavat tehdä tarkastuksen, he voivat tehdä sen ihan vapaasti”.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/50

(2004/C 33 E/047)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0533/03

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(26. helmikuuta 2003)

Aihe: Aborttien kieltäminen Puolassa

Puolan hallitus päätti liittää sopimukseen Puolan liittymisestä Euroopan unioniin julistuksen etiikasta, kulttuurista ja elämän suojelusta. Tähän julistukseen sisältyy erityisen tiukka aborttisäädös. Aborttikiellon sisällyttäminen Puolan liittymissopimukseen vahvistaa oikeudellisesti tätä anakronistista ja demokratian vastaista naisten oikeuksien rajoittamista, ja jos Euroopan unioni hyväksyy tällaisen julistuksen osana liittymissopimusta, merkitsisi se oikeudellista ja eettistä iskua naisten oikeuksille koko Euroopan unionissa. Näin ollen kysyn komissiolta, aikooko se hyväksyä kyseisen julistuksen yhdessä Puolan liittymissopimuksen kanssa? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta kyseinen kielto ei liittymissopimuksen ohella tule voimaan Puolassa?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(2. huhtikuuta 2003)

On totta, että Puolan hallitus on onnistunut liittämään liittymissopimukseen julistuksen ”julkisesta moraalista”. Julistus ei sisällä nimenomaista viittausta Puolan aborttilakiin. Julistus itsessään ei merkitse, että Puola olisi vapautettu sille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen nojalla kuuluvista tehtävistä ja velvoitteista. Päinvastoin, nykyiset jäsenvaltiot ovat antaneet yhteisen yleisen julkilausuman, jossa tähdennetään, ettei liittymissopimukseen liitettyjä julistuksia voida tulkita tai soveltaa jäsenvaltioille perustamissopimuksen tai liittymisasiakirjan nojalla kuuluvien velvoitteiden vastaisesti. Komissio on hyväksynyt tämän julkilausuman kokonaisuudessaan.

On kuitenkin muistettava, että kansallista aborttilainsäädäntöä koskevat päätökset kuuluvat edelleen jäsenvaltioiden toimivallan piiriin ja että nykyisissä jäsenvaltioissa on voimassa erilaisia aborttia koskevia rajoituksia.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/246

(2004/C 33 E/253)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2305/03

esittäjä(t): Philip Claeys (NI) komissiolle

(14. heinäkuuta 2003)

Aihe: Kampanja ”Monimuotoisuuden puolesta syrjintää vastaan”

Euroopan komission jäsen Anna Diamantopoulou käynnisti 16. kesäkuuta 2003 kampanjan ”Monimuotoisuuden puolesta syrjintää vastaan”. Kampanjaan kuuluu muun muassa verkkosivuston avaaminen, mutta kyseiset sivut ovat saatavilla ainoastaan kolmella kielellä (englanti, saksa ja ranska). Pääsivulla todetaan kuitenkin, että jatkossa sivut ovat saatavilla kaikilla EU:n virallisilla kielillä (”In the future this website will be available in all EU languages”). Kuitenkaan 2. heinäkuuta, yli kaksi viikkoa kyseisen verkkopalvelun käynnistämisen jälkeenkään, sivujen tekstit eivät vielä olleet luettavissa Euroopan unionin muilla virallisilla kielillä.

Miksi kyseinen kampanja aloitettiin, vaikka tekstejä ei vielä ollut ehditty kääntää?

Mistä käännösten viivästyminen johtuu?

Eikö verkkosivuston tarjoaminen ainoastaan kolmella EU-kielellä, vaikka sen kustannukset tulevat yhtä lailla myös muiden kielialueiden veronmaksajien kannettaviksi, ole itsessään eräänlaista syrjintää?