Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1934/98 esittäjä(t): Outi Ojala (GUE/NGL) komissiolle (18. kesäkuuta 1998) Aihe: Kymijoen tila Suomen neljänneksi suurin joki, Kymijoki, sijaitsee puunjalostus- ja kemianteollisuuden vaikutuspiirissä olevalla alueella ja oli pitkään hyvin saastunut. Viimeisten 15 vuoden aikana joen tila on huomattavasti parantunut selluteollisuuden prosessimuutosten ja jätevesipäästöjen vähentämisen ansiosta. Päästöjen loppumisesta huolimatta on joen ja suistoalueen pohjalietteissä yhä vuosikymmeniä säilyneitä valkaisusta päässeitä organoklooriyhdisteitä, mm. kloorikatekoleja, guajakoleja ja symeenejä. KY-5-kloorifenolituotetta valmistettiin puun sinistymisen ehkäisyyn, ja valmistuksessa syntyi myös ei-toivottuja sivutuotteita, joiden synnystä ja haitallisuudesta ei tuotannon alkuvuosina ollut tietoa. Erityisesti myrkyllisten PCDD- ja PCDF-yhdisteiden kokonaispitoisuudet ovat alueella suuret, ne ylittävät saastuneelle maaperälle esitetyn raja-arvon kymmen-, jopa satakertaisesti. Myös elohopea on ollut Kymijoen ja sen edustan merialueen ongelma pitkään. Onko komissio tietoinen Kymijoen tilasta ja siitä, että joen pohjassa on huomattavan suuri klooridioksiini-keskittymä? Onko komissio tietoinen siitä, että suunnitteilla oleva Kymijoen kanavahanke saattaa aiheuttaa mittavia ympäristöriskejä? Onko komissiolla mahdollisuutta puuttua asiaan estääkseen mahdollisen ympäristökatastrofin? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (14. syyskuuta 1998) Komissiolla ei ole yksityiskohtaista tietoa Kymijoen tilasta eikä etenkään joen sedimenttien sisältämistä klooridioksiineista. Saatavilla olevien tietojen perusteella Kymijoen mahdollinen pilaantuminen on aiheutunut joenuomaan kertyneistä pilaavista aineista. Tällä hetkellä ei ole sellaista yhteisön lainsäädäntöä, joka erityisesti velvoittaisi jäsenvaltioita saastuneiden joenuomien puhdistamiseen. Kysymyksessä mainitut klooripitoiset orgaaniset aineet (klooridioksiinit ja muut orgaaniset klooriyhdisteet) kuuluvat samaan luokkaan kuin luettelon II aineet, jotka on määritelty tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY(1) liitteessä. Mainitun direktiivin 7 artiklassa jäsenvaltioita vaaditaan antamaan lupa kaikkiin luettelossa II mainittujen aineiden päästöihin. Luvissa on vahvistettava laatutavoitteisiin perustuvat päästöstandardit. Tätä säännöstä sovelletaan kaikkiin merkittäviin päästöihin Kymijoen alueella. komission saamien tietojen perusteella ei ole mahdollista arvioida, onko Kymijoessa yhä tällaisia päästöjä. Elohopeapäästöjä koskevissa direktiiveissä 82/176/ETY(2) ja 84/156/ETY(3) vahvistetaan yhteisön laajuiset päästörajat tietyille teollisuuden aloille. Saatujen tietojen perusteella ei ole kuitenkaan mahdollista arvioida, onko Kymijoen alueella tällaisia päästöjä. Komissiolla ei ole mitään erityisiä tietoja Kymijokeen suunniteltuun kanavaan liittyvistä mahdollisista ympäristöriskeistä. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(4), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 97/11/EY(5), 2 artiklassa säädetään, että ennen luvan myöntämistä jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet, jotta voidaan arvioida niiden hankkeiden vaikutukset, joilla on todennäköisesti muun muassa laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi merkittäviä ympäristövaikutuksia. Jos suunniteltu kanava on sisävesiväylä, jota pitkin yli 1 350 tonnin painoiset alukset voivat kulkea, se kuuluu neuvoston direktiivin 85/337/ETY soveltamisalaan ja on liitteessä I tarkoitettua toimintaa ja sitä varten vaaditaan 4 artiklan 1 kohdan mukainen pakollinen ympäristövaikutusten arviointi. Mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan ympäristövaikutusten arviointi on tehtävä tällaisesta toiminnasta, jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan. Näin tapahtuisi esimerkiksi, jos suunnitellut rakennustoimet pilaisivat merkittävästi Kymijokea, esimerkiksi hautautuneiden sedimenttien siirtelyn vuoksi. Jäsenvaltiona Suomen on noudatettava tätä lainsäädäntöä. Komissio valvoo yhteisön lainsäädännön soveltamista ja tarvittaessa aloittaa yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen rikkomisesta johtuvan menettelyn. (1) EYVL L 129, 18.5.1976. (2) EYVL L 81, 27.3.1982. (3) EYVL L 74, 17.3.1984. (4) EYVL L 175, 5.7.1985. (5) EYVL L 73, 14.3.1997.