KIRJALLINEN KYSYMYS E-4081/00

esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) neuvostolle

(10. tammikuuta 2001)

Aihe: Yhteistyösopimukset Keski-Aasian maiden kanssa

Keski-Aasian maissa Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vallinneista taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen toiveista huolimatta nämä maat ovat nyt, kymmenen vuotta itsenäisiksi julistautumisensa jälkeen, syvässä kriisissä, josta ei näy ulospääsyä. New York Timesissa viime aikoina julkistetut tiedot osoittavat näiden maiden taloudellisten indikaattorien kielteisen kehityksen, korruption lisääntymisen, investointien puuttumisen, mikä aiheuttaa korkeaa työttömyyttä ja köyhyyttä suurissa osissa näitä yhteiskuntia. Euroopan unioni teki joitakin vuosia sitten viiden Keski-Aasian maan kanssa (Kazakstan, Turkmenistan, Tadzikistan, Uzbekistan, Kirgisia) yhteistyösopimukset, joiden tarkoituksena oli edistää näiden maiden taloudellista kehitystä.

Kykeneekö neuvosto nyt arvioimaan, missä vaiheessa näiden sopimusten toteutus on?

Katsooko neuvosto, että tämä aloite on myötävaikuttanut Keski-Euroopan maiden taloudelliseen kehitykseen, ja missä määrin?

Katsooko neuvosto, että nämä sopimukset ovat olleet onnistunut malli sille, miten uusia maita lähestytään ja autetaan, ja että se voi soveltaa tätä mallia vastaisuudessa muihin alueisiin, joilla Euroopan unionilla on intressejä?

Vastaus

(7. toukokuuta 2001)

Viiden Keski-Aasian maan tapauksessa muutos suhteellisen köyhistä sosialistisista neuvostotasavalloista nykyaikaisiksi ja potentiaalisesti vauraiksi kansallisvaltioiksi on useista eri syistä osoittautunut vaikeaksi. Kaikissa kyseisissä tasavalloissa on ollut vakavia talousongelmia. Korruptio, investointien puute, työttömyys ja köyhyys ovat niitä vaivaavia ongelmia. Tämän lisäksi maat kärsivät Neuvostoliiton aikana syntyneistä vakavista ympäristöongelmista. Taloudellisessa tilanteessa on kuitenkin suuria eroja maiden kesken, ja edistystäkin on tapahtunut. Joissakin niistä tapahtunee tiettyä kohentumista talouden kasvaessa ja inflaation pienentyessä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.

Keski-Aasian maiden vaikeuksia kärjistävät tietyt ulkoiset tekijät, kuten Afganistanin tilanne, suhteet Venäjään, ääriuskonnollisuus ja alueellisen yhteistyön puute.

Neuvosto muistuttaa, että Kazakstanin, Kirgisian ja Uzbekistanin kanssa tehdyt kumppanuus- ja yhteistyösopimukset tulivat voimaan 1.7.1999. Turkmenistanin kanssa vuonna 1998 allekirjoitettu sopimus ei ole tullut voimaan. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan parlamentti ei ole antanut erityistä lausuntoa kyseisten maiden ihmisoikeustilanteesta. Tadikistan ei epävakaan tilanteensa vuoksi pysty suunnittelemaan sopimuksia EU:n kanssa.

Euroopan unionilla on huomattavia, niin geopoliittisia kuin taloudellisiakin intressejä Keski-Aasiassa. Unionin tavoitteena on edelleen säilyttää vakaus alueella, tukea demokraattisten elinten kehitystä, edistää talousuudistuksia sekä vähentää konfliktien syitä. Unioni on tietoinen siitä, että näiden tavoitteiden saavuttaminen vaatii paljon aikaa.

Unionin suhteet Kazakstaniin, Kirgisiaan ja Uzbekistaniin ovat lujittuneet kumppanuus- ja yhteistyösopimusten myötä. Sopimuksissa tarkoitettujen elinten ja erityisesti parlamentaaristen yhteistyökomissioiden perustaminen on luonut edellytykset tiiviille vuoropuhelulle ja yhteistyölle, joiden tarkoituksena on tien avaaminen markkinatalouteen siirtymiselle, kuten markkinoille pääsyn ja investointiedellytysten parantamiselle, sekä jäsenyydelle WTO:ssa.

TACIS-ohjelman kautta vuosiksi 20002003 myönnetyllä tuella pyritään ennen kaikkea tukemaan institutionaalisia, oikeudellisia ja hallinnollisia uudistuksia, yksityistä sektoria ja talouskehitystä, edistämään ympäristönsuojelua ja luonnonvarojen hoitoa, kehittämään infrastruktuureja sekä tukemaan siirtymäkauden sosiaalisten vaikutusten lieventämistä.

Kumppanuus- ja yhteistyösopimukset ovat nykyään ainoa keino, jolla EU voi tehdä rakentavaa yhteistyötä Keski-Aasian maiden kanssa. Kyseisissä maissa toteutettavissa yhteistyö-, tuki- ja avustustoimenpiteissä otetaan huomioon kunkin maan erilaiset tarpeet ja prioriteetit. Toimenpiteet eivät kuitenkaan välttämättä sovellu muille alueille, joilla EU:lla on intressejä, koska jokaisella alueella on omat erityispiirteensä.

Unionin suhteissa kolmansiin maihin on kuitenkin yksi yhteinen avainalue: unioni antaa suuren merkityksen ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja oikeusvaltion periaatteen kunnioittamiselle. Unionin mielestä kestävä talouskehitys ei missään maassa voi pitkällä aikavälillä toteutua ilman demokratisointia.