ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0165



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3438/97 komissiolle esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) (31. lokakuuta 1997) Aihe: Hygieniaolosuhteet vankiloissa Ottaen huomioon, että kyseisestä aiheesta on esitetty muitakin kysymyksiä tällä ja edellisellä lainsäädäntökaudella ja että Milanon San Vittore -vankilassa tuli ilmi viime elokuussa leptospiroosin vuoksi kuolemaan johtaneita tapauksia, ja ottaen huomioon monien sekä Italian että muiden yhteisön maiden vankiloiden äärimmäisen huonot hygieniaolosuhteet, niin eikö komissio aio perustaa tutkintavaliokuntaa, joka valvoisi vankiloiden elinolosuhteita ja hygienian tilaa? Komission jäsenen Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 1997) Komissiolla ei ole toimivaltaa käsitellä kysyttyä asiaa, joka kuuluu yksinomaan asianomaisille kansallisille viranomaisille.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3275/97 komissiolle esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Belgiassa annettu tuomio Tietääkö komissio, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vuonna 1985 antamassaan tuomiossa kieltänyt belgialaisia yliopistoja perimästä korkeampia opintomaksuja ulkomaisilta opiskelijoilta kuin belgialaisilta opiskelijoilta? (Tuomioistuimen 13. helmikuuta 1985 oikeusasiassa 293/83 antama tuomio.) Tietääkö komissio myös, että yhteisöjen tuomioistuin kolme vuotta myöhemin antoi tuomion, jonka mukaan kaikilla opiskelijoilla, jotka olivat maksaneet liian korkean opintomaksun, oli oikeus vaatia takaisin liikaa maksamansa määrä (tuomioistuimen 2. helmikuuta 1988 oikeusasiassa 24/86 antama tuomio) ja että eräs antwerpeniläinen tuomioistuin tuomitsi vuonna 1988 tämän johdosta Belgian valtion maksamaan takaisin tuhansia guldeneita (Antwerpenin tuomioistuimen 30. kesäkuuta 1988 oikeusasiassa 11582 antama tuomio)? Tietääkö komissio, ettei Belgian valtio - yllä mainituista tuomioista huolimatta ja huolimatta siitä, että sekä henkilöt, joilta on peritty liian korkeita opintomaksuja, että Alankomaiden ulkoministeriö ovat toistuvasti yrittäneet saada takaisin liikaa maksettuja määriä - vieläkään ole maksanut näitä velkojaan? Eikö komissio ole samaa mieltä siitä, ettei ole hyväksyttävissä, että jokin jäsenvaltio viivyttelee näin kauan toisen jäsenvaltion kansalaisen eduksi tehdyn päätöksen noudattamisessa? Aikooko komissio ryhtyä toimiin tässä asiassa? Jos aikoo, mihin? Jos ei, miksi ei? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (21. marraskuuta 1997) Komissio on täysin tietoinen oikeuskäytännöstä, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa. Komissio on vielä täydennyksenä kyseiseen oikeuskäytäntöön käynnistänyt jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn Belgiaa vastaan. Syynä on muun muassa se, että Belgia on edelleen estänyt joitakin yhteisön alueelta tulevia opiskelijoita saamasta takaisin liikaa maksamiaan yliopiston lukukausimaksuja. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoi Belgian rikkovan Euroopan yhteisön oikeutta, koska se on rajannut tässä asiassa mahdollisuuden saada korvaus yhteisön oikeuden perusteella liikaa maksetuista lukukausimaksuista ainostaan niihin yhteisön kansalaisiin, jotka ovat ryhtyneet oikeudellisiin toimenpiteisiin ennen 13. helmikuuta 1985 ((Asia 47/93, komissio vastaan Belgia, tuomio 3.5.1994, Kok. 1994, s. 1-1593. )). Komissio katsoo, että Belgian lainsäädäntö ei ole vieläkään yhteisön oikeuden mukaista laittomien maksujen takaisinsaannin osalta, ja komissio on käynnistänyt EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan perusteella jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn, koska tuomioistuimen tuomiota ei ole pantu täytäntöön. Tämä menettely on parhaillaan käynnissä.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3126/97 komissiolle esittäjä(t): Gerardo Fernández-Albor (PPE) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Nuorisovaihdon edistäminen eri jäsenvaltioiden yrityksissä Nuorisovaihto on lisääntynyt merkittävästi viime vuosina. Sen avulla nuoret tutustuvat uusiin, omista maista poikkeaviin olosuhteisiin. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että nuorisovaihto eri maiden yrityksissä on ala, jossa kehitys on ollut vähäisintä. Yritysten nuorisovaihdolla tarkoitetaan sitä, että nuoret vaihtavat keskenään samantyyppisiä työpaikkoja eri jäsenvaltioissa tietyksi ajaksi ja näin molemmat työpaikkaa vaihtaneet nuoret voivat hyötyä kokemuksesta. Voiko komissio esitellä asiasta saatuja kokemuksia ja ilmoittaa, mitä hankkeita ja aloitteita se aikoo hyväksyä työpaikkojen nuorisovaihdon edistämiseksi, jotta nuoret voisivat tutustua toisiin maihin ja hankkia uusia työkokemuksia, sekä selvittää mitä laillisia määräyksiä olisi sovitettava yhteen tässä asiassa? Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 1997) Komissio järjestää osana Leonardo da Vinci -ohjelmaa useantyyppistä, nuorille kautta Euroopan suunnattua välitys- ja vaihtotoimintaa ammattikoulutuksen alalla. Ohjelma aloitettiin vuonna 1995, ja siitä lähtien yli 15 200 nuorta työntekijää on osallistunut vaihtotoimintaan yrityksissä tai oppilaitoksissa eri osallistujamaissa ja noin 32 000 perusasteen koulutuksessa olevaa nuorta on osallistunut harjoitteluun, joka usein tapahtuu yrityksissä. Lisäksi lähes 6 400 kouluttajaa on osallistunut harjoitteluun yhteisön alueella. Lisäksi lähes 22 600 opiskelijaa tai korkeakouluista valmistunutta nuorta on vuodesta 1995 lähtien voinut harjoitella ohjelmaan osallistuvissa eri maissa sijaitsevissa yrityksissä. Komissio on aloittanut jäsenvaltioiden ja toimintaan osallistuvien organisaatioiden kanssa laaja-alaisen keskustelun niistä eri toimintalinjoista, jotka komissio esitteli koulutusalan kansainvälisiä liikkuvuuden esteitä käsittelevässä vihreässä kirjassaan ((Asiak. KOM(96) 462. )). Komissio valmistautuu nyt saamansa palautteen mukaisesti toteuttamaan joukon toimenpiteitä, joilla pyritään edistämään vihreän kirjan eri kohderyhmien, erityisesti opiskelijoiden, oppisopimuskoulutuksessa olevien, vapaaehtoisten ja tutkijoiden, liikkuvuutta. Ensimmäinen näistä toimenpiteistä voisi olla sellaisen yhteisön välineen valmistelu, jolla pyritään edistämään vuorottelu- tai oppisopimuskoulutuksessa olevien henkilöiden kansainvälistä liikkuvuutta osana eurooppalaisia koulutusjaksoja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2895/97 neuvostolle esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) (16. syyskuuta 1997)

Aihe: Ehdotus neuvoston asetukseksi eurokolikoiden nimellisarvosta ja teknisestä määrittelystä

Välitettyään edellä mainitun ehdotuksen (KOM(97) 0247) ((EYVL C 208, 9.7.1997, s. 5. )) muodollisesti käsiteltäväksi sekä parlamentille että neuvostolle, komissio on ilmeisesti päättänyt kysyä kemiallisten yhdisteiden myrkyllisyyttä ja ekomyrkyllisyyttä käsittelevältä tieteelliseltä komitealta sitä, mitä vaikutuksia terveydelle aiheutuu ehdotuksessa mainitun nikkeliä sisältävän metalliseoksen käytöstä 1 ja 2 euron kolikoissa. Vaikuttaa myös siltä, että komissio rahoittaa asian lisätutkimuksia.

Ovatko tehdyt tutkimukset neuvoston mukaan riittäviä, jotta mainitusta ehdotuksesta voidaan tehdä päätös, jossa otetaan huomioon ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu uuden Amsterdamin sopimuksen 129 artiklan mukaisesti?

Jos eivät ole, onko neuvosto sitä mieltä, että neuvoston ja parlamentin olisi viisaampaa odottaa sekä lisätutkimusten tuloksia että tieteellisen komitean lausuntoa ennenkuin ne arvioivat nikkeliä sisältävän metalliseoksen käytön sopivuuden 1 ja 2 euron kolikoissa?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2893/97 ja E-2895/97 (22. joulukuuta 1997)

Eurokolikoiden tekniset määrittelyt ja erityisesti käytettävän metallin valinta sisältyvät komission viime kesäkuussa esittelemään ehdotukseen asetukseksi. Ehdotuksessaan komissio suosittelee nikkelin käyttöä ainoastaan 1 ja 2 euron kolikoissa, joiden osuus kaikista eurokolikoista on noin 8 prosenttia. Tätä on verrattava nykytilanteeseen, jossa jäsenvaltioista suurin osa käytää nikkeliä noin 75 prosentissa kaikista kolikoista.

Korkean arvonsa vuoksi yhden ja kahden euron kolikoissa tarvitaan ylimääräisiä aitoustekijöitä mahdollisten väärennösten vähentämiseksi. Nykyisellä tekniikalla on hyvin vaikea testata, kehittää ja valmistaa kolikoiden käyttöönotolle annetun määräajan puitteissa eli ennen 1 päivää tammikuuta 2002 sellainen vaihtoehto nikkelille, jossa on vastaavat aitoustekijät. Komissio kuultuaan kemiallisten yhdisteiden myrkyllisyyttä ja ekomyrkyllisyyttä käsittelevää tiedekomiteaa on pitänyt ennallaan nikkelin käyttöä ainoastaan 1 ja 2 euron kolikoissa koskevan ehdotuksensa.

Neuvosto käsitteli 7. heinäkuuta 1997 pidetyssä istunnossaan ensimmäistä kertaa komission ehdotusta ja pääsi periaatteelliseen yhteisymmärrykseen tästä ehdotuksesta, jota voidaan muuttaa Euroopan parlamentin ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä esittämien mahdollisten muutosten pohjalta. On muistettava, että neuvosto voi antaa tämän asetuksen vasta sen jälkeen, kun on valittu ne jäsenvaltiot, jotka ottavat euron käyttöön yhtenäisvaluuttana (perustamissopimuksen 105 a artiklan 2 kohta yhdessä erityisesti 109 k artiklan kanssa).

Koska tämän asetuksen antamisessa sovelletaan yhteistyömenettelyä Euroopan parlamentin kanssa perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti, neuvosto vahvistaa yhteisen kantansa sen jälkeen, kun se on tarkastellut Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 6. marraskuuta hyväksymään lausuntoa.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3573/97 komissiolle esittäjä(t): Giancarlo Ligabue (UPE) (4. marraskuuta 1997) Aihe: PO X:n politiikka radiolähetystoiminnan osalta Radiolähetystoiminta on kehittymässä teknisesti ja siirtymässä analogisesta järjestelmästä digitaaliseen (Digital Audio Broadcasting, DAB). DAB mahdollistaa radion sisällyttämisen multimedian piiriin: uutiset, palvelut ja tiedot lisätään perinteiseen musiikki- ja viihdeohjelmistoon. DAB-radion koevaihe on saatu päätökseen, ja lähetys tapahtuu perinteisiä FM- ja AM-taajuuksia uudempien taajuuskaistojen kautta. Lähitulevaisuudessa avautuu lisäksi mahdollisuus suoraan satelliittivastaanottoon myös kannettavien vastaanottimien osalta. Tällaiset tekniikat edellyttävät suuria investointeja ohjelmien lähettämisen ja tuotannon suhteen sekä lähetystoiminnan harjoittajien huomattavaa taloudellista panosta. Nämä joutuvat melko pitkään, ehkä yli kymmenen vuoden ajan ylläpitämään kahta verkkoa, nykyistä FM-verkkoa ja uutta DAB-verkkoa, vailla mitään toiveita suuremmista mainostuloista. Nämä vaikeudet koskevat todennäköisesti eniten pieniä paikallisia lähetystoiminnan harjoittajia ja uhkaavat pahoin niiden olemassaoloa. Edellä olevaan viitaten haluan esittää seuraavat kysymykset: 1. Minkä vuoksi PO X on jatkuvasti jättänyt radiolähetystoiminnan vaille huomiota Euroopan radiolähetystoiminnan harjoittajien ja niiden järjestöjen pyynnöistä huolimatta? 2. Miksi PO X määrittelee virallisissa julkaisuissa, että audiovisuaalinen ala muodostuu ¨televisio- ja elokuva-alasta¨, niin kuin sanotaan myös asiakirjassa ¨Politique audiovisuelle: bilan et perspectives¨ (30.7.1997)? 3. Miksi kyseisen asiakirjan audiovisuaalisen alan kehitystä ja painopistealueita käsittelevässä osassa ei mainita lainkaan radiolähetystoimintaa? 4. Edellytetäänkö asiakirjassa mainitulta ¨korkean tason työryhmältä¨, että siihen kuuluu radiotoiminnan asiantuntijoita tai edustajia? 5. Minkä vuoksi PO X ei koskaan ole ehdottanut radiota koskevaa hanketta tai toimintasuunnitelmaa, kuten se on tehnyt television, elokuvan, kirjan ja muiden viestimien osalta (Media II - toimintasuunnitelma laajakuvatelevisiosta)? 6. Minkä vuoksi radio- ja televisioalan monikieliseen innovointiin varoja on jaettu ainoastaan sellaisten yleisten radio- ja televisiopalvelujen ja niiden yhteenliittymien tukemiin hankkeisiin, jotka jo saavat huomattavaa julkista rahoitusta, vaikka pienet yksityisetkin radiolähetystoiminnan harjoittajat ovat ehdottaneet hankkeita? 7. Miten komissio, ja erityisesti PO X, aikoo toimia korjatakseen radiolähetystoiminnan markkinoilla vallitsevan epäsuotuisan ilmapiirin, joka johtuu sellaisten muiden viestimien tukemisesta, joista tietyt, kuten televisio, ovat radion välittömiä kilpailijoita, mikä on voimakkaasti vääristänyt kilpailua sekä yhtenäismarkkinoilla että yksittäisillä kansallisilla markkinoilla? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (28. marraskuuta 1997) Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2997/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Direktiivin 80/778/ETY täytäntöönpano Direktiivillä 80/778/ETY ((EYVL L 229, 30.8.1980, s. 11. )) on säädetty laatustandardit, valvonta ja toimenpiteet juomaveden laadun turvaamiseksi ensisijaisesti kansanterveyden näkökulmasta. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä saattaakseen voimaan yhteisön juomaveden suojelua koskevan lainsäädännön viimeaikaisten Kastorian juomaveden saastumista koskevien havaintojen perusteella. Täyttivätkö Kastorian vesivarat direktiivissä 80/778/ETY esitetyt vaatimukset? Mihin toimenpiteisiin ryhdytään juomaveden laatustandardien täyttämisen tehokkaaksi parantamiseksi ja tarkkailemiseksi Kastoriassa ja muilla Kreikan alueilla? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 1997) Juomaveden laadusta annetun direktiivin 80/778/ETY 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on vahvistettava juomaveteen sovellettavat arvot direktiivin liitteessä I esitetyille muuttujille. Saman direktiivin 12 artiklassa säädetään lisäksi, että jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että juomaveden laatua valvotaan säännöllisesti. Kansalliset viranomaiset määrittävät tätä valvontaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Niiden on kuitenkin käytettävä (mikäli mahdollista) direktiivin liitteissä II ja III mainittuja menetelmiä ja tutkimustiheyttä. Jäsenvaltiot velvoitettiin lisäksi toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että juomaveden laatu yhteisössä on direktiivin velvoitteiden mukainen vuoteen 1985 mennessä. Kreikan viranomaiset saattoivat direktiivin 80/778/ETY osaksi kansallista lainsäädäntöä vuosina 1974 ja 1986 tehdyillä ministeriön päätöksillä ((Ministeriön päätökset G4/1722, tehty 24.9.1974, Fek B 988, 7.10.1974 ja A5/288, tehty 23.1.1986, Fek B 53, 20.2.1986. )). Lisäksi Kreikan viranomaiset toimittivat komissiolle 17. helmikuuta 1997 yksityiskohtaiset tiedot juomaveden laadusta Kreikan eri osissa vuonna 1995. Tällöin toimitettiin myös Kastorian aluetta koskevat tilastotiedot. Muuttuja-analyysi näyttää osoittavan, että muuttujat ovat direktiivin mukaiset vertailuajanjakson osalta. Komissio on tutustunut kyseiseen tapaukseen ja aikoo lähestyä Kreikan viranomaisia pyytämällä näiltä lisätietoja Kastorian alueen juomaveden laadusta sekä toimenpiteistä, joita viranomaiset ovat toteuttaneet (tai aikovat toteuttaa) varmistaakseen direktiivissä 80/778/ETY asetettujen velvoitteiden noudattamisen.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2977/97 komissiolle esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) (17. syyskuuta 1997) Aihe: Jäsenvaltioiden ammattiautoilijat, jotka eivät saa nestekaasua Espanjassa Onko komissio tietoinen siitä, että ainoastaan espanjalaiset ammattiautoilijat saavat tällä hetkellä tankata nestekaasua Espanjassa ja ettei tätä polttoainetta myydä ulkomaalaisille eikä siis EU:n jäsenvaltioiden ammattiautoilijoille? Onko komissio sitä mieltä, että tällainen toiminta on ristiriidassa Euroopan unionin määräysten kanssa, jotka koskevat jäsenvaltioiden kansalaisten tasa-arvoista kohtelua? Onko komissio valmis ottamaan yhteyttä kansallisiin viranomaisiin tällaisen toiminnan lopettamiseksi? Jos on, niin miten? Jos ei ole, niin miksi ei? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1997) Komissio ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen ilmoittamista seikoista. Sen selvittämiseksi, voidaanko näiden seikkojen katsoa olevan yhteisön oikeuden vastaisia, komissio ottaa yhteyden kansallisiin viranomaisiin ja pyytää heiltä tietoja tämän polttoaineen jakelua koskevasta lainsäädännöstä ja Espanjan viranomaisten tai taloudellisten toimijoiden soveltamista menettelyistä.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3257/97 komissiolle esittäjä(t): Edgar Schiedermeier (PPE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Eurooppalaisten tukiohjelmien uudistus Baijerin paikallisjärjestöt ovat laatineet eurooppalaisten tukiohjelmien uudistuksen yhteydessä laajan asiakirjakokonaisuuden, jonka nimeksi on annettu ¨Lust und Frust¨ (toivo ja epätoivo). Asiakirjoissa vaaditaan, että komission olisi ehdotettava vain todellista eurooppalaista lisäarvoa omaavia tukiohjelmia toissijaisuusperiaatteen turvaamiseksi. Lisäksi vaaditaan sitä, että ohjelmat keskitetään paremmin, että ne tuodaan lähemmäs kansalaisia, että niiden hakuaikoja pidennetään, että kääntäminen kaikille virallisille kielille tapahtuu samanaikaisesti ja ajoissa ja että monenkeskeisen osallistumisen yhteydessä on mahdollista tehdä poikkeuksia. Lisäksi siinä esitettiin avoimuutta, hakemuksien yhdenmukaisuutta ja byrokraattisuuden vähentämistä koskevia vaatimuksia. Aikooko komissio täyttää nämä vaatimukset ja jos aikoo niin millä tavoin? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (10. joulukuuta 1997) Komissio kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä komission huomion kiinnittämisestä Baijerin kunnallisviranomaisten laatimaan asiakirjaan. Komission perussuuntaviivat yhteisön politiikkojen uudistamiseksi on tuotu esiin Agenda 2000 -asiakirjassa ((Asiak. KOM(97) 2000. )). Viralliset ehdotukset kunkin politiikan osalta tehdään vuoden 1998 keväästä lähtien. Tätä ennen komissio ei voi täsmentää ehdotuksiaan. Vaikka komissio ei haluakaan sitoutua yksittäisiin ehdotuksiin, se voi kuitenkin todeta Baijerin kunnallisviranomaisten toivomusten muistuttavan suurelta osin komission suuntaviivoja.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0009



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2489/97 neuvostolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (28. heinäkuuta 1997) Aihe: Turkkilaisten röyhkeä provokaatio, joka koskee Konstantinopolin ekumeenista patriarkaattia Turkin Brysselissä oleva suurlähetystö on ennenkuulumattomalla tavalla neuvonantaja Cemil Karamanin allekirjoittamalla kirjeellään tiedottanut Belgian kristillisten kirkkojen komitean sihteerille Etienne Quintiensille, että Konstantinopolin ¨ekumeenista patriarkaattia¨ ei ole olemassa vaan se on ¨Fanarin patriarkaatti¨ ja uhkaa, että kirjeet, jotka lähetetään osoitteella ¨ekumeeninen patriarkaatti¨, palautetaan. Haluaisin saada tietää Euroopan komission kannan tähän turkkilaisten röyhkeään provokaatioon ja miten se aikoo reagoida tämän EU-jäsenyyttä tavoittelevan maan toimiin, joka ei kuitenkaan anna mitään näytettä eurooppalaisen valtion käytöstavoista? Vastaus (15. tammikuuta 1998) Neuvosto muistuttaa, että Euroopan unionin ja Turkin tasavallan välisessä poliittisessa vuoropuhelussa ihmisoikeuskysymys on säännöllisesti esityslistalla. Neuvosto pyrkii tässä yhteydessä jatkuvasti edistämään sovittelevaa lähestymistapaa erityisesti silloin, kun kyseessä on: - kansallisten lakien ja asetusten soveltaminen - kansainvälisellä sopimuksella taattujen, Turkin ei-islaminuskoisia vähemmistöjä koskevien velvoitteiden noudattaminen - niiden maailman lukuisten kristittyjen uskonnolliset ja hengelliset pyrkimykset, joilla on omat historialliset ja kanoniset syynsä pitää Hänen pyhyyttään ekumeenista patriarkkaa ensimmäisenä vertaistensa joukossa (primus inter pares) ortodoksisten patriarkkojen ja arkkipiispojen keskuudessa. Tietojenvaihdosta voisi tässä asiassa olla suurta hyötyä.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3251/97 komissiolle esittäjä(t): Katerina Daskalaki (UPE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Kerameikosin arkeologiseen kaivausalueeseen kohdistuva vaara Jokin aikaa sitten tehtiin lopullinen päätös siitä, että Ateenassa sijaitsevan muinaisen Kerameikosin hautausmaan alle - joka on Euroopan kulttuuriperinnön kannalta tärkeä arkkitehtoninen muistomerkki - rakennetaan maanalainen metrotunneli, vaikka kulttuurin ja argeologian alan toimivaltaiset viranomaiset ovat varoittaneet näiden töiden vakavista seurauksista kyseiselle arkeologiselle muistomerkille. Aikooko komissio tehdä ehdotuksia vaihtoehtoisista ratkaisuista mainitun arkkitehtonisen muistomerkin suojelemiseksi? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 1997) Komissiossa ollaan tietoisia Ateenan metron rakennustöiden aiheuttamasta vaarasta arkeologisille alueille ja seurataan töiden edistymistä säännöllisesti. Nyt suunnitelmissa oleva metron linjaus, joka kulkee osittain muinaisen Kerameikoksen hautausmaan alla, hyväksyttiin sen jälkeen, kun metron alkuperäisen reitin oli todettu olevan ehkä liian vaarallinen hautausmaalle. Kreikan arkeologinen neuvosto ilmaisee lopullisen kantansa asiasta sen perusteella, mitä tuloksia saadaan pienen koetunnelin poraamisesta ja sitä seuraavista geoteknisistä kokeista. Komissio pitää nykyistä suunnitelmaa parhaana, jotta voitaisiin välttää Kerameikoksen hautausmaan vaarantuminen. Komissio kuitenkin seuraa edelleen töiden edistymistä ja niiden vaikutusta ympäristöön.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2916/97 komissiolle esittäjä(t): Jaak Vandemeulebroucke (ARE) (5. syyskuuta 1997) Aihe: Komission rakennusten turvallisuuspalveluja koskevat sopimukset Flaaminkieliset lehdet ovat julkaisseet kertomuksia hämäristä sopimuksista ja mahdollisesta korruptiosta, kun komission rakennusten turvallisuuspalveluja koskeva sopimus myönnettiin Groep 4 Securitas -yritykselle vuonna 1992. On väitetty, että vähän ennen kuin tarjoukset oli määrä avata, yksityiskohtaiset tiedot kilpailijoiden tarjouksista annettiin Groep 4 Securitas -yritykselle, joka sai sen jälkeen mahdollisuuden muuttaa omaa tarjoustaan. Jonkin aikaa komission 600:n turvahenkilön palkat laskettiin ilmeisesti käyttäen väärää indeksiä niin, että komissio maksoi Groep 4 Securitas -yritykselle enemmän palkkaa kuin yritys tosiasiassa maksoi turvahenkilöille. On väitetty myös, että komission erään virkamiehen toiminnan ansiosta 18 henkilöä sai palkkaa Groep 4 Securitas -yritykseltä tekemättä mitään työtä komissiolle. Hyödynsaajat antoivat kuitenkin jotakin hyvitystä kyseiselle virkamiehelle. Kerrotaan, että samanaikaisesti kyseisen virkamiehen veli, poliisivoimissa toimiva tarkastaja, on siirretty yhteyshenkilöksi virkamiehen toimipaikkaan. Tästä ilmoitettiin komission korkeille virkamiehille vuonna 1994. Kuitenkaan asiasta ei tehty virallista tutkimusta eikä mihinkään kurinpidollisiin toimiin ryhdytty, joten syylliset selvisivät asiasta ilman jälkiseurauksia. Ovatko edelliset väitteet tosia? Elleivät ole, miltä osin ne ovat epätarkkoja? Jos väitteet ovat tosia, miksi komissio salli Groep 4 Securitas -yrityksen kanssa tehdyn sopimuksen jatkumisen senkin jälkeen, kun totuus oli tullut julki? Pyydän komissiolta tarkkaa kronologista selvitystä tehdyistä toimenpiteistä. Komission jäsenen Anita Gradinin komission puolesta antama vastaus (17. lokakuuta 1997) Komissio on pannut merkille belgialaisissa sanomalehdissä De Morgen ja Het Algemeen Dagblad 18.-20. elokuuta 1997 ilmestyneet vakavat väitteet, jotka koskivat Groupe 4 Securitas -yhtiön ja komission sopimusta. Komission petostentorjuntayksikkö (Uclaf) ja varainhoidon valvonta perustivat välittömästi työryhmän suorittamaan väitteitä koskevan perusteellisen tutkimuksen sekä komission sisällä että sen ulkopuolella. Jo käynnissä olevat tutkimukset keskittyvät erityisesti seuraaviin seikkoihin: - olosuhteet, joissa turvallisuuspalvelusopimus myönnettiin lokakuussa 1992 Groupe 4 Securitas -yhtiölle - väitteet, joiden mukaan sopimuksen perusteella maksettiin palkkaa henkilöille, jotka ilmeisesti eivät suorittaneet mitään palveluksia komissiolle - komission sisäisten menettelyjen mukaisuus. Indeksiluvussa olleista epätarkkuuksista johtuvat liian suuret maksut on jo korjattu. Tässä vaiheessa on ennenaikaista tehdä mitään johtopäätöksiä käynnissä olevista tutkimuksista.