Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2291/97 esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) - komissiolle (2. heinäkuuta 1997) Aihe: Luottokorttimaksujen syrjimättömyysmääräys Onko komissio tietoinen siitä, että Alankomaiden kauppaoikeudellinen muutoksenhakutuomioistuin on päättänyt 15. toukokuuta 1997 (Virallinen lehti Staatscourant, 29. toukokuuta 1997) seuraavaa: - syrjimättömyysmääräys, jonka luottokorttiyhtiöt sisällyttävät sopimuksiinsa, joita ne tekevät kortteja vastaanottavien yritysten kanssa, on katsottava myyntihintajärjestelyksi; - tällaiset myyntihintajärjestelyt on julistettu pätemättömiksi talousministeriön päätöksellä, joka koskee horisontaalista hintojen sitomista; - muutoksenhakijoiden pyyntö sen kumoamiseksi on hylätty sillä seurauksella, että syrjimättömyysmääräys on poistettava sopimuksista, niin että kauppiaat saavat tästä lähtien neuvotella sellaisten asiakkaiden kanssa, jotka haluavat maksaa luottokortilla, mahdollisesta myyntihintaan liittyvästä lisämaksusta tai alennuksesta? Onko komissio kauppaoikeudellisen muutoksenhakutuomioistuimen kanssa samaa mieltä tämän tekemästä päätöksestä ja erityisesti siitä, että se on tällöin lähtenyt huomattavissa määrin siitä oletuksesta, että komissio tulee todennäköisesti pitämään syrjimättömyysmääräystä EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan vastaisena eikä sillä ole mitään syytä myöntää vapautusta tämän artiklan 3 kohdan perusteella? Jos on, aikooko komissio aloittaa asetuksessa 17 olevan 9 artiklan 3 kohdassa ((EYVL 13, 21.2.1962, s. 204. )) tarkoitetun menettelyn syrjimättömyysmääräysasiassa sen välttämiseksi, että Euroopan tason ja kansallisen tason viranomaiset tekevät vapautuksen myöntämisestä ristiriitaisia päätöksiä? Jos ei, niin minkä vuoksi ei? Voiko komissio ilmoittaa, milloin tullaan esittämään asiaa (luottokortti- ja pankkimaksujen syrjimättömyysmääräyksiä) koskeva suuntaa-antava kertomus, jossa ehdotettaisiin mm., että periaatteessa syrjimättömyysmääräykselle ei voida myöntää vapautusta EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan perusteella, kuten se on luvannut 9. elokuuta 1993 päivätyssä kirjeessään Alankomaiden talousministerille? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 1997) Komissio on todellakin tietoinen Alankomaiden hallintotuomioistuimen (College van Beroep voor het Bedrijfsleven) 15 päivänä toukokuuta 1997 antamasta tuomiosta, jossa hylättiin tiettyjen luotto- ja maksukorttiyhtiöiden valitus, jonka ne olivat tehneet Alankomaiden kilpailuviranomaisten päätöksestä olla myöntämättä poikkeusta ns. syrjimättömyyssäännölle (non-discrimination rule, NDR). Hallintotuomioistuimen päätös perustuu Alankomaiden kilpailulainsäädäntöön, erityisesti lakiin taloudellisesta kilpailusta (Wet economische mededinging) ja asetukseen horisontaalisista hintasopimuksista (Besluit horizontale prijsbindning). Komission ei luonnollisesti ole soveliasta kommentoida kansallisen tuomioistuimen kansalliseen kilpailulainsäädäntöön perustuvan mielipiteen oikeellisuutta. Kansallisella tuomioistuimella ei ole velvollisuutta ottaa huomioon komission mielipiteitä tai lausuntoja. Komissiolla ei toistaiseksi ole virallista kantaa syrjimättömyyssääntöön. Komissio tutkii kuitenkin parhaillaan yhteisön kilpailulainsäädännön mukaisesti useita maksukorttijärjestelmiä, joista sille tehtiin perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan täytäntöönpanosta 6 päivänä helmikuuta 1962 ((EYVL 13, 21.2.1962. )) annetun neuvoston asetuksen N:o 17 4 artiklan mukainen ilmoitus. Tutkittavina oleviin maksujärjestelmiin kuuluvat mm. VISA ja Europay, jotka molemmat soveltavat syrjimättömyyssääntöä. Pystyäkseen tekemään perustellun päätöksen komissio on aloittanut keskustelut kaikkien osapuolten kanssa.