ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0683/02

esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) komissiolle

(12. maaliskuuta 2002)

Aihe: Euroopan unionin ja Algerian välinen kauppa

Euroopan unioni ja Allergia allekirjoittivat 19. joulukuuta 2001 assosiaatiosopimuksen.

Sopimus koskee erityisesti maataloustuotteiden vaihtoa. Euroopan unioni vie Algeriaan viljoja, sokeria ja öljykasveja ja tuo sieltä vihanneksia, oliiviöljyä, hedelmämehuja ja viinejä.

Lisäksi Algeria sitoutuu vähitellen poistamaan tullimuurinsa, jotta eurooppalaisten tuotteiden vienti Algeriaan helpottuu.

Vaikka voidaankin iloita näiden suhteiden luomisesta ja toivoa, että ne auttavat rauhan ja ihmisoikeuksien kunnioituksen palauttamisessa maahan, on kuitenkin todettava, että suunniteltu kauppavirta aiheuttaa lisäkilpailua Etelä-Euroopan tuotannolle, joka on jo nykyään kriisissä. Sopimus hyödyttää vain Pohjois-Euroopan vaurasta maataloutta ja teollisuutta.

Onko komissio samaa mieltä tästä asiasta?

Jos on, mihin tasoitusmenettelyihin komissio aikoo ryhtyä Välimeren alueen tuottajien hyväksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(22. huhtikuuta 2002)

Unionin ja Algerian välinen assosiaatiosopimus parafoitiin 19. joulukuuta 2001. Sopimuksen maataloutta käsittelevässä osassa määrätään unionin ja Algerian välisen maataloustuotteiden kaupan asteittaisesta vapauttamisesta unionin 15 jäsenvaltion ja Välimeren alueen kumppanuusvaltioiden vuonna 1995 allekirjoittamassa Barcelonan julistuksessa tarkoitetun EuroVälimeri-vapaakauppa-alueen luomiseksi.

Osapuolet ovat sittemmin sopineet monia maataloustuotteita koskevista vastavuoroisista myönnytyksistä. Jotta kaupan vapautuminen jatkuisi, sopimukseen sisältyy tarkistuslauseke, jonka perusteella voidaan sopia lisämyönnytyksistä sopimuksen viidennestä voimassaolovuodesta alkaen.

Parafoidussa sopimuksessa tarkoitetuista tullietuuksista neuvoteltiin Barcelonan julistuksen periaatteiden mukaisesti. Julistuksen mukaan yhteisön ja Välimeren maiden maataloustuotteiden kauppa on vapautettava asteittain soveltamalla osapuolten perinteiseen kaupankäyntiin vastavuoroisen etuuskohtelun periaatetta. Tämä merkitsee sitä, että myönnytyksistä neuvotellaan nykyisten kaupankäyntirakenteiden pohjalta: Algeria on myöntänyt tullietuuskohtelun tuotteille, joita maassa ei tuoteta tarpeeksi. Näitä ovat erityisesti maitotuotteet, vilja, liha, sokeri ja öljyt. Yhteisö on puolestaan myöntänyt samat etuudet perinteisille tuontituotteille erityisesti hedelmä- ja vihannesalalla. On kuitenkin korostettava, että myös Algeria on tehnyt eräiden hedelmien ja vihannesten tuontia koskevia myönnytyksiä.

Algerialaisten maataloustuotteiden tuonti yhteisöön on ollut yleensä vähäistä.

Sopimuksen mukaan kaupan vapauttaminen on vastavuoroista ja kumpaakin osapuolta hyödyttävää.

Kuten parlamentin jäsen huomauttaa, assosiaatiosopimusta on tarkasteltava myös Algerian kehityksen ja demokratiaprosessin etenemisen tukemisen valossa. Jotta tuki olisi tehokasta, sopimuksen taloutta ja erityisesti maataloutta käsittelevien osien on oltava tasapainoisia ja vastattava Algerian todellisia vientimahdollisuuksia ja tuontitarpeita.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0241/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Banaanidirektiivit.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0100 - 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0241/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (6. helmikuuta 2002) Aihe: Banaanidirektiivit Brittilehdistössä esiintyy jatkuvasti väitteitä, joiden mukaan Euroopan unioni puuttuu yhtenään joutaviin pikkuasioihin säätämällä tarpeettomia direktiivejä. Toisten mukaan tällaiset väitteet ovat euromyyttejä. Kaikkein useimmin toistuva väite koskee banaanien myyntiä. Voiko komissio kertoa, onko totta, että kaikkien Euroopan unionissa myytyjen banaanien on oltava tiettyjen standardien mukaisia, kaarevuus ja koko mukaan lukien? Jos näin on, voiko komissio tarkentaa, mistä direktiivistä on kysymys ja mihin ominaisuuksiin banaanien vähittäiskauppiaiden on pääasiassa kiinnitettävä huomiota? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 2002) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13. helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93(1) 2 artiklassa säädetään, että laatuvaatimukset vahvistetaan tuoreina kuluttajalle myytäviksi tarkoitetuille banaaneille, lukuun ottamatta jauhobanaaneja. Yksityiskohtaisista teknisistä säännöksistä säädetään banaanien laatuvaatimuksista 16. syyskuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2257/94.(2) Komissio haluaa kiinnittää parlamentin jäsenen huomion siihen, että näiden vaatimusten hyväksymistä edelsivät laajat neuvottelut alan toiminnanharjoittajien kanssa, sillä nämä sovelsivat kaupanpidon osalta jo omia sääntöjään. On lisäksi syytä muistuttaa, että laatuvaatimuksia on säädetty useille maataloustuotteille tuottajien, kaupan ja kuluttajien etua silmällä pitäen. (1) EYVL L 47, 25.2.1993. (2) EYVL L 245, 20.9.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0740/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Norsunluurannikko.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0208 - 0208



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0740/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (15. maaliskuuta 2002) Aihe: Norsunluurannikko Voiko komissio ilmoittaa, mitä Norsunluurannikkoa koskevia hankkeita EU:n talousarviosta rahoitettiin 2000? Voiko komissio ilmoittaa, mikä oli Norsunluurannikkoa koskevien tukien kokonaismäärä vuonna 2000? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0732/02, E-0733/02, E-0734/02, E-0735/02, E-0736/02,E-0737/02, E-0738/02, E-0739/02, E-0740/02 ja E-0741/02 (13. toukokuuta 2002) Komissio lähettää suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle pyydetyt tiedot.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0629/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Eläinkokeista saadut tiedot ja Euroopan unionin kemikaaleja koskeva politiikka.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0180 - 0180



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0629/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (8. maaliskuuta 2002) Aihe: Eläinkokeista saadut tiedot ja Euroopan unionin kemikaaleja koskeva politiikka Miten komissio aikoo taata kemikaalipolitiikkaa koskevassa direktiiviluonnoksessa, ettei sellaisia eläinkokeita, joista on jo olemassa tietoja, tarvitse uusia? Onko komissio tietoinen amerikkalaisen EPA:n (Environmental Protection Agency) HPV Challenge -ohjelman yhteydessä aloittaman 120 päivän julkisen valitusajan ja muiden toimien, joilla pyritään vähentämään eläinkokeiden tarvetta, hyvästä menestyksestä? Katsooko komissio, että tästä voitaisiin ottaa opiksi jotain? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2002) Valkoisen kirjan Tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskeva strategia(1) julkaisemisen jälkeen komissio kuuli laajalti monia eläinsuojelujärjestöjen, jäsenvaltioiden ja teollisuuden edustajista koostuvia sidosryhmien työryhmiä siitä, miten strategia olisi paras toteuttaa. Yksi työryhmistä pohti kysymyksiä, jotka liittyvät eläinkokeisiin ja erityisesti siihen, miten tarpeettomat, toistuvat kokeet ovat vältettävissä. Ryhmän keskustelut otetaan huomioon uuden lainsäädännön valmistelussa. Vaikka työryhmät koostuivat Euroopan unionin alueelle sijoittautuneiden organisaatioiden edustajista, komissio haluaisi ottaa huomioon kaikki asiaa koskevat kansainväliset tiedot. Tästä syystä komissio on lähestynyt Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirastoa ja pyytänyt lisätietoja sen käyttämästä 120 päivän julkisesta valitusajasta. Viraston vastaus otetaan myös huomioon uuden lainsäädännön valmistelussa. Kun komissio on valmistellut lainsäädäntöehdotuksensa, ehdotus siirretään Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi yhteispäätösmenettelyssä. Eläinkokeisiin liittyvistä säännöksistä voidaan sitten keskustella kaikkien sidosryhmien kanssa uudesta lainsäädännöstä käytävän laajemman keskustelun tärkeänä osana. (1) KOM(2001) 88 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0536/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. Kullanlouhinnan aiheuttamat ympäristötuhot.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0161 - 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0536/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (28. helmikuuta 2002) Aihe: Kullanlouhinnan aiheuttamat ympäristötuhot Traakiaan kuuluvien läänien pääkaupunkeihin perustettujen hallintokomiteoiden syytösten mukaan tietyt yritykset suunnittelevat kullanlouhinnan käynnistämistä Rodopin läänin Sapesissa ja Evrosin läänin Peramassa. Hallintokomiteoiden mukaan louhinta tuhoaa ympäristöä, koska sen yhteydessä maanpintaan nousee rikkiä, joka veden kanssa kosketuksiin joutuessaan muodostaa sulfaattia ja saastuttaa pohjavesiä. Lisäksi kivien louhinnassa käytettävien murskaimien synnyttämä laastipöly kulkeutuu ilman mukana saastuttaen maataloustuotteita. Nämä seikat vaarantavat näin ollen Traakian asukkaiden terveyden ja aiheuttavat ongelmia alueen maanviljelijöille ja kalastajille, koska ekosysteemi, josta he saavat elantonsa, kuormittuu vaarallisesti. Ovatko edellä mainitut seikat komission tiedossa? Miten komissio voi puuttua asiaan estääkseen tällaiset suunnitelmat, jotka uhkaavat haavoittuvia alueita, kuten Traakiaa yhteisön äärialuetta, joka ei valitettavasti kuulu yhteisön vauraimpien alueiden joukkoon? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (12. huhtikuuta 2002) Komissio on sille osoitettujen kantelujen myötä saanut tietää kullanlouhinnan käynnistämissuunnitelmista Sapesissa ja Peramassa. Komissio on useaan otteeseen pyytänyt Kreikan viranomaisilta tietoja kyseisestä asiasta erityisesti ympäristövaikutusten arvioinnin hyväksymismenettelyyn liittyen. Sapesin hankkeen osalta Kreikan viranomaisilta saaduista tiedoista käy ilmi, että alustava päätös louhintapaikasta tehtiin 10. helmikuuta 2000. Kreikan ympäristöministeriöön ei kuitenkaan ole vielä toimitettu minkäänlaista ympäristövaikutusten arviointia koskevaa selvitystä. Kreikan viranomaiset ovat vahvistaneet, että hankkeen hyväksymismenettelyssä noudatetaan sekä kansallista että yhteisön lainsäädäntöä. Peraman hankkeen alustava louhintapaikkapäätös tehtiin 24. maaliskuuta 2000. Ympäristöministeriöön on toimitettu selvitys arvioiduista ympäristövaikutuksista. Kreikan viranomaisten antamien tietojen mukaan hankkeen monimutkaisuuden takia on perustettu tieteellinen komitea arvioimaan hankkeen vaikutuksia ja päättämään, tarvitaanko asiassa lisäselvityksiä. Kreikan viranomaiset ilmoittavat komissiolle, kun vaikutusten arvioinnin ja hankkeen ympäristövaatimusten hyväksymismenettely on saatu päätökseen. Komissio seuraa jatkossakin tarkasti kyseisiä hankkeita ja toteuttaa tarvittaessa asianmukaiset toimenpiteet varmistaakseen yhteisön ympäristölainsäädännön noudattamisen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0147/02 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle. Etelä-Italian sokerijuurikasviljelijät.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0156 - 0157



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0147/02 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle (1. helmikuuta 2002) Aihe: Etelä-Italian sokerijuurikasviljelijät Voisiko komissio ilmoittaa, aikooko se tukea Etelä-Italian sokerijuurikasviljelijöitä myöntämällä alueellista tukea kastelujärjestelmien lyhennyskulujen kattamiseksi osittain ottaen huomioon, 1. että Euroopan unioni on hyväksynyt Sardiniaa koskevan alueellisen operatiivisen ohjelman myötä 4.9/N artiklan (asetus (EY) N:o 1257/1999(1)), joka koskee sokerijuurikkaan viljelyä, 2. että yli viisi vuotta käytössä olleisiin järjestelmiin kohdistuvia toimia voidaan pitää tukitoimina 3. ja että Etelä-Italian vesivaroja on välttämättä säännösteltävä mahdollisimman tiukasti? (1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 2002) Koska kyseinen tuki on ilmeisesti toimintatukea, komissio epäilee mahdollisuutta myöntää arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamaa yhteisön tukea. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17. toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999(1) ei säädetä tällaisten menojen rahoittamisesta. Myöskään kansallisen tuen myöntäminen tällaisiin tarkoituksiin ei vaikuta mahdolliselta, koska toimintatukea ei tavallisesti pidetä yhteensopivana EY:n perustamissopimuksen kanssa. (1) EYVL L 160, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0637/02 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) komissiolle. Avoimuus.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0220 - 0221



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0637/02 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) komissiolle (8. maaliskuuta 2002) Aihe: Avoimuus Voiko komissio kommentoida SEAP-yhdistyksen (Society of European Affairs Professionals) tekemää ehdotusta Avoimuus Euroopan unionin toimielimissä? Romano Prodi komission puolesta antama vastaus (11. huhtikuuta 2002) Komissio kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä hänen kiinnitettyään komission huomion SEAP-yhdistyksen (Society of European Affairs Professionals) laatimaan asiakirjaan, jota komissio piti erittäin mielenkiintoisena. Kyseiseen asiakirjaan sisältyy useita ehdotuksia, joilla pyritään lisäämään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission työskentelyn avoimuutta. Komissio jakaa yleisesti ottaen SEAPin huolen siitä, että on varmistettava laajempi osallistuminen ja avoimuus EU:n toimielinten päätöksentekoprosessissa. Komissio muistuttaa parlamentin jäsentä tässä yhteydessä komission tätä aihetta koskevista ehdotuksista, joita on esitetty erityisesti sen valkoisessa kirjassa eurooppalaisesta hallintotavasta. Komissio aikoo lisäksi jatkaa avoimuuteen tähtääviä toimiaan varmistamalla, että Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttaviksi 30. toukokuuta 2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1049/2001(1) käyttöön otettuja uusia asiaan liittyviä sääntöjä noudatetaan täysimääräisesti, ja kehittämällä parhaita käytäntöjä, jotta yleisö saa nämä asiakirjat mahdollisimman laajalti tutustuttaviksi. Komissio on näin ollen sitoutunut lisäämään avoimuutta toimeenpanovaltuuksiensa harjoittamisessa siten, että se saattaa EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti annetut säädösten täytäntöönpanoa koskevat toimenpideluonnokset yleisön tutustuttaviksi, edellä mainitun asetuksen 4 artiklassa säädettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta. (1) EYVL L 145, 31.5.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0643/02 esittäjä(t): Minerva Malliori (PSE) komissiolle. Todistus rakennusmateriaalien asianmukaisuudesta.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0221 - 0222



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0643/02 esittäjä(t): Minerva Malliori (PSE) komissiolle (28. helmikuuta 2002) Aihe: Todistus rakennusmateriaalien asianmukaisuudesta Tutkimukset ovat osoittaneet, että rakennusmateriaaleista aiheutuvat asuntojen radon-kertymät aiheuttavat keuhkosyövän eri muotoja altistaen erityisesti lapset tälle riskille. Riski voidaan välttää käyttämällä oikeita rakennusmateriaaleja. Euroopan markkinoilla myydään kuitenkin rakennusmateriaaleja ilman todistusta niiden asianmukaisuudesta, mikä aiheuttaa ongelmia paitsi edellä mainitun tapauksen suhteen myös muiden aineiden suhteen, joita käytetään rakennusmateriaaleissa ja jotka mahdollisesti voivat aiheuttaa vakavia ongelmia kansanterveydelle. Niinpä kysyn komissiolta: Onko se tietoinen tästä asiasta ja katsooko se olevan tarkoituksenmukaista luoda eurooppalainen todistus rakennusmateriaalien asianmukaisuudesta, jotta kuluttaja tietäisi, kuinka turvallinen hänen käyttämänsä tuote on? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (27. maaliskuuta 2002) Komissio on tietoinen siitä, että sisäilman radon on terveysvaara, ja antoi vuonna 1990 suosituksen(1) siltä suojautumiseksi. Jos viitearvo 400 becquerelia kuutiometriä kohti (Bq/m3) ylittyy, suositellaan yksinkertaisten mutta tehokkaiden parannustoimien toteuttamista. Vuoden 1990 jälkeen valmistuneiden rakennusten osalta suunnitteluarvoksi suositellaan 200 Bq/m3. Radonia voi haihtua rakennusmateriaaleista, mutta yleensä sitä vapautuu paljon enemmän maaperästä rakennuksen alta. Toisaalta muut rakennusmateriaaleihin sisältyvät luonnon perusradionuklidit aiheuttavat ulkoista säteilytystä lähettämällä gammasäteitä. Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaan perustettu asiantuntijaryhmä on antanut asiasta ohjeita.(2) On ehdotettu radioaktiivisuusindeksiä ja arvoja, joiden alle jäävät materiaalit vapautettaisiin kaikista rajoituksista. Nämä arvot ylittävät materiaalit saatetaan joutua varmentamaan, ja niistä on esitettävä tietoa siten, että rakentamista koskevia säännöksiä voidaan noudattaa. Radioaktiivisuus kuuluu rakennusalan tuotteita koskevan direktiivin(3) soveltamisalaan. Direktiivin puitteissa saatetaan asettaa erityisiä vaatimuksia, joihin kuuluu materiaalien radioaktiivisuustason varmistaminen. (1) Komission suositus, 90/143/Euratom, annettu 21. helmikuuta 1990, väestön suojelemisesta sisäilman radonille altistumiselta, EYVL L 80, 27.3.1990. (2) Radiation Protection 112, Radiological protection principles concerning the natural radioactivity of building materials, 2000, ISBN 92-828-8376-0. (3) Neuvoston direktiivi 89/106/ETY, annettu 21. joulukuuta 1988, rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 40, 11.2.1989.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0107/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Railtrackille myönnettävä tuki.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0107/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (21. tammikuuta 2002) Aihe: Railtrackille myönnettävä tuki Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus pyysi 29. marraskuuta 2001 poikkeuslupaa tukea varten avustaakseen taloudellisesti Railtrackin hallinnossa. Minkä määräinen ja millä perusteella tuen poikkeuslupa on myönnetty? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2002) Kuten arvoisa parlamentin jäsen ehkä tietääkin, Railtrack Plc asetettiin selvitystilaan 7. lokakuuta 2001. Sen jälkeen kun yhtiö oli määrätty selvitystilaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ilmoitti komissiolle, että se oli ryhtynyt rahoitusjärjestelyihin varmistaakseen, että rautatieliikennettä voidaan jatkaa turvallisesti ja normaalisti siihen asti kunnes Railtrackin luvanvarainen rautatietoiminta on erotettu konkurssipesästä kannattavana. Komissio on tutkinut vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen perusteella järjestelyt, joilla pyritään pelastamaan Railtrackin liiketoiminta selvitysmenettelyn aikana. Komissio totesi 3. helmikuuta 2002 tekemässään päätöksessä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen järjestelyt Railtrack Plc:n pelastamiseksi selvitysmenettelyssä täyttävät kyseisten suuntaviivojen vaatimukset, ja päätti sallia tuen myöntämisen ensin kuudeksi kuukaudeksi. Tapauksen poikkeuksellisen luonteen vuoksi komissio päätti lisäksi sallia ensimmäisen kuuden kuukauden jakson jatkamisen kuudella kuukaudella. Siten komissio antoi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle luvan myöntää tukea ajalle 7. lokakuuta 2001 30. syyskuuta 2002 lainoina tai takuina enintään 8,78 miljardia euroa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0459/02

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(22. helmikuuta 2002)

Aihe: Euroopan unionin jäsenvaltioiden radio- ja televisioneuvostot

Kreikassa on toiminut jo joidenkin vuosien ajan kansallinen radio- ja televisioneuvosto (ERS), jonka tehtävänä on valvoa radiossa ja televisiossa esitettävien ohjelmien laatua ja etiikkaa. Kreikassa vallitsevan yleisen käsityksen mukaan kyseinen neuvosto on kuitenkin tehoton ja hahmoton

elin, joka ei laadi aloitteita ja jonka jäsenet eivät ole pystyneet nostamaan Kreikan kansan kulttuurista tasoa, mitä pidettiin yhtenä neuvoston perustamisen tärkeimmistä syistä. Lukuisissa tapauksissa on lähetetty ohjelmia, joiden sisältö on ollut herjaavaa ja sopimatonta, ja vaikuttaa siltä, että televisio- ja radiotaajuudet ovat kaikenlaisten liikemiesten henkilökohtaista omaisuutta. Joissakin tapauksissa näillä liikemiehillä on yhteyksiä, mutta toisinaan heillä ei ole minkäänlaisia yhteyksiä tiedotusvälineisiin, ja he hyödyntävät taajuuksia täysin oman mielensä mukaan.

Voiko komissio ilmoittaa minulle, missä EU:n jäsenvaltioissa toimii radio- ja televisioneuvosto? Mikä niiden täsmällinen toiminta-ala on? Onko tästä aiheesta laadittu yhteisön lainsäädäntöä? Kenen omaisuutta televisio- ja radiotaajuudet ovat kussakin jäsenvaltiossa? Minkälaisia mahdollisia seuraamuksia muiden jäsenvaltioiden radio- ja televisioneuvostot ovat määränneet eettisten sääntöjen rikkomisesta?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(12. huhtikuuta 2002)

Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3. lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin(1), sellaisena kuin se on muutettuna 30. heinäkuuta 1997 annetulla parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY (televisio ilman rajoja -direktiivillä)(2), 3 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on asianmukaisin keinoin ja lainsäädäntönsä mukaisesti varmistettava, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat televisiotoiminnan harjoittajat noudattavat tosiasiallisesti kyseisen direktiivin säännöksiä. Artiklaan ei sisälly erityistä velvollisuutta kansallisten joukkoviestimistä vastaavien viranomaisten organisoimiseksi, mistä syystä komissio ei valvo tarkemmin näiden viranomaisten toimintaa.

Komissio tekee kuitenkin tiivistä yhteistyötä sääntelyelinten eurooppalaisen foorumin (EPRA:n) kanssa. Lisätietoja EPRA:aan kuuluvien kansallisten sääntelyelinten organisoinnista saa EPRA:n Internet-sivulta, jonka osoite on http://www. epra. org. Luxemburg on ainoa EU:n jäsenvaltio, joka ei ole edustettuna EPRA:ssa. Lisätietoja Luxemburgin sääntelyelinten organisoinnista saa Internet-sivulta, jonka osoite on http://www. gouvernement. lu/gouv/fr/sip/media/encadrem/sma. html.

(1) EYVL L 298, 17.10.1989.

(2) EYVL L 202, 30.7.1997.