KIRJALLINEN KYSYMYS P-2462/97 esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE) - komissiolle (8. heinäkuuta 1997)

Aihe: Rikkomismenettelyn aloittaminen Kreikkaa vastaan yhteisön lainsäädännön rikkomisesta ympäristönsuojeluun ja kansanterveyteen liittyvissä asioissa

Yhteisön oikeuden vartijan ominaisuudessa komissio valvoo perustamissopimusten ja toimielinten niiden nojalla antamien säännösten (sekundääri- ja tertiäärioikeus) soveltamista. Mitä tulee ympäristöön ja kansanterveyteen liittyvän yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon Kreikan osalta, voisiko komissio ilmoittaa:

a. kuinka monessa tapauksessa ja missä tapauksissa erityisesti komissio on aloittanut tai on ollut valmis aloittamaan menettelyt EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (yhteisön lainsäädännön rikkominen) täytäntöönpanemiseksi,

b. kuinka monessa tapauksessa ja missä tapauksissa erityisesti komissio on aloittanut tai on aikonut aloittaa menettelyt EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan 1 ja 2 kohdan täytäntöönpanemiseksi (yhteisön tuomioistuimen tuomion noudattamatta jättäminen),

c. miten komission EY:n perustamissopimuksen 169 ja 171 artiklan perusteella aloittamat menettelyt ovat edistyneet,

d. aikooko komissio 26. kesäkuuta 1997 tekemänsä päätöksen, jonka mukaan se aikoo saada Kreikalle tuomion, jossa se määrätään maksamaan vastuuvapauskysymyksissä 24 600 ecun suuruinen päivittäinen korvaus, jälkeen luopua EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan 2 kohdan mukaisista Kreikan vastaisista syytteistään, jos Kreikka noudattaa saamaansa tuomiota?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (6. elokuuta 1997)

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen vartijana komissio on vastuussa siitä, että yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan jäsenvaltioissa. Ympäristön alalla komissio on käyttänyt valtaansa käynnistää rikkomismenettelyjä yhteisön oikeuden tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi, ja on käynnistänyt rikkomismenettelyjä Kreikkaa vastaan EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan perusteella. Komissio on havainnut Kreikan viranomaisten viivyttelyn tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisessa yhteisöjen tuomioistuimen vuonna 1992 antaman tuomion täytäntöön panemiseksi (tuomio liittyi siihen, että Kreikka ei ollut noudattanut jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY ((EYVL L 194, 25.7.1975. )) ja vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 78/319/ETY ((EYVL L 84, 31.3.1978. )) velvoitteita). Tämän vuoksi komissio päätti kesäkuussa 1997 EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisesti saattaa asian uudelleen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, kuten aiemmin on tehty Saksaa (menettelyt 86/0222, 86/0121 ja 87/0372) ja Italiaa (menettelyt 88/0239 ja 90/0240) vastaan.

Neljännessätoista kertomuksessaan yhteisön oikeuden soveltamisesta ((KOM(97) 299. )) komissio ilmoitti parlamentille kaikista menettelyistä, jotka on käynnistetty ympäristön alalla yhteisön oikeuden täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa. Kertomuksen liitteessä IV annetaan tarkkoja tietoja kaikkia jäsenvaltioita vastaan aloitettujen rikkomismenettelyjen etenemisvaiheesta.

Arvoisa parlamentin jäsen kysyi lisätietoja EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan täytäntöönpanosta. Artiklassa säädetään, että komissio voi saattaa asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi ja ehdottaa samalla rahallista rangaistusta (kiinteämääräistä korvausta tai uhkasakkoa) sellaista jäsenvaltiota vastaan, joka ei ole noudattanut tuomioistuimen antamaa tuomiota. Tuomioistuin vahvistaa itse tämän rahallisen rangaistuksen määrän.

Komissio määritteli tiedonannossaan EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan soveltamisesta ((EYVL C 242, 21.8.1996. )) joukon kriteereitä, joita se soveltaa tämän säännöksen käyttöön. Komission lähestymistavassa pidetään uhkasakkoa sopivimpana keinona päämäärän saavuttamiseen mahdollisimman nopeasti. Täsmentääkseen ne yleiskriteerit, jotka se ottaa huomioon uhkasakon määrän määrittämisessä, komissio antoi toisen tiedonannon EY:n perustamissopimuksen 171 artiklassa määrätyn uhkasakon laskentatavasta ((EYVL C 63, 28.2.1997. )).

Komission pääperiaatteena tämän säännöksen käytössä on edelleen saada jäsenvaltioiden lainsäädäntö mahdollisimman nopeasti yhteisön lainsäädännön mukaiseksi. Tässä yhteydessä komissio voisi luopua perustamissopimuksen 171 artiklaan perustuvista syytteistään tuomioistuimessa, jos kyseinen jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet noudattaakseen tuomioistuimen antamaa tuomiota.

Edellä kuvatun lähestymistavan mukaisesti komissio on päättänyt keskeyttää Saksaa vastaan käynnistetyt menettelyt 86/0222 (luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY ((EYVL L 103, 25.4.1979. )) rikkomisesta) ja 86/0121 (pohjaveden suojelusta annetun direktiivin 80/68/ETY ((EYVL L 20, 26.1.1980. )) rikkomisesta) sekä Italiaa vastaan käynnistetyn menettelyn 88/0239 (jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista annetun direktiivin 75/440/ETY ((EYVL L 195, 25.7.1975. )) ja jätteistä annetun direktiivin 91/156/ETY ((EYVL L 78, 26.3.1991. )) rikkomisesta), kun nämä jäsenvaltiot olivat ilmoittaneet toteuttaneensa toimenpiteitä yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion noudattamiseksi.

Kahdessa muussa tapauksessa, joissa 171 artiklan mukainen menettely on käynnistetty, eli menettelyssä 87/0372 Saksaa vastaan (direktiivin 75/442/ETY rikkomisesta) ja menettelyssä 90/0240 Italiaa vastaan (lääketieteellisessä tutkimuksessa ja hoidossa olevien henkilöiden säteilysuojelua koskevista perustoimenpiteistä annetun direktiivin 84/466/ETY ((EYVL L 265, 5.10.1984. )) rikkomisesta), komissio käsittelee parhaillaan kansallisilta viranomaisilta saatuja ilmoituksia päättääkseen näiden tapausten edellyttämistä jatkotoimista.