KIRJALLINEN KYSYMYS P-2368/99

esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle

(1. joulukuuta 1999)

Aihe: Legionellabakteeri

1. Onko komissio tietoinen legionellabakteerin aiheuttaman keuhkokuumeen ja Pontiac-kuumeen, joka tunnetaan paremmin nimellä legioonalaistauti, tarttumisesta esimerkiksi Länsi-Friisinmaan Flora-messuilla Bovenkarspelissa helmikuun lopussa ja Kapellenissa 29.10.7.11. pidetyillä messuilla?

2. Onko komissiolla tietoja, joiden mukaan nämä taudinesiintymät oltaisiin voitu välttää tai ainakin merkittävästi vähentää niitä, jos veden tutkiminen olisi pakollista paikoissa, joissa tauti saattaa tarttua, kuten porealtaissa, ilmastointilaitteissa ja kuumavesijärjestelmissä?

3. Katsooko komissio, että tällaiset tarkastukset pitäisi tehdä pakollisiksi messuilla tai muissa sen kaltaisissa tapahtumissa, joihin osallistuu paljon ihmisiä?

4. Aikooko komissio käynnistää rajat ylittävän yhteistyön tietojen vaihtamiseksi legioonalaistaudista tai muista sen kaltaisista bakteeritaudeista?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(16. joulukuuta 1999)

1. Jäsenvaltioiden viranomaiset ilmoittivat komissiolle legioonalaistaudin äskettäisestä puhkeamisesta Alankomaissa ja Belgiassa käyttäen varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmää, joka perustettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2119/98/EY(1) (tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston perustamisesta yhteisöön 24. syyskuuta 1998 tehty päätös).

2. Riskien minimoimiseen tähtäävien torjuntatoimien on oltava vesitutkimuksia laajempia, sillä tällaisia tutkimuksia ei käytännön syistä voida tehdä niin usein, että ne olisivat yksinomaan käytettyinä

tehokas torjuntakeino. Kun pyritään torjumaan sairauksien puhkeaminen ilmoitetun kaltaisissa tapauksissa, olisikin sen vuoksi pyrittävä usealla eri toimenpiteellä minimoimaan eri riskitekijät (esim. huono vedenlaatu, suljetut vesijärjestelmät, veden lämpötila ja riittämättömät puhdistusjärjestelmät).

3. Puheena olevat kaksi tuoretta tapausta ovat tuoneet esiin legioonalaistautitartunnan kannalta uuden riskitilanteen: kansalliset ja kansainväliset messut, joilla on esillä porealtaita ja muita laitteita, joista legioonalaistauti voi levitä messuvieraisiin. Sen vuoksi komissio arvioi jäsenvaltioitten teknisten asiantuntijoiden kanssa, olisiko tällaisissa tilaisuuksissa kävijöiden suojelemiseksi annettava yhteisön tason terveys- ja turvaohjeet legioonalaistaudin torjumisesta. Tässä vaiheessa ei vielä pystytä sanomaan, päädytäänkö arvioinnissa vesitutkimuksiin vai keskitytäänkö täysin muihin, tehokkaampiin torjuntatoimiin.

4. Legioonalaistautitartuntoja koskeva kansainvälinen yhteistyö on jo nyt hyvin kehittynyttä. Legioonalaistautia on käsitelty erityisessä verkossa (European Working Group for Legionella Infections, EWGLI) itse asiassa jo ennen päätöksen N:o 2119/98/EY tekemistä, ja komissio on tukenut sen toimintaa jo vuodesta 1986. Seurantajärjestelmässä on tällä hetkellä mukana 31 maata, ja tavoitteena on kerätä tietoja matkustajien saamista legioonalaistautitartunnoista, jotta saataisiin selville paikat, joissa tartuntoja on sattunut useita, ja ilmoittaa asiasta kyseisen maan viranomaisille. Järjestelmään liitettiin hiljattain raportointi muista kuin matkailuun liittyvistä tapausrypäistä n kyse oli ennen kaikkea reagoinnista Alankomaissa aiemmin tänä vuonna puhjenneisiin tapauksiin. Kaikista EWGLIn tietoon saatetuista tapauksista tiedotetaan maalle, jossa tartunta tapahtui, samoin kuin muille yhteistyökumppaneille. Menettelyn ansiosta on pystytty nopeammin havaitsemaan epidemioiden puhkeaminen, jolloin myös torjuntatoimiin on päästy entistä varhaisemmassa vaiheessa. Järjestelmä kuuluu nyt tautikohtaisena verkkona yhteisön tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkostoon.

(1) EYVL L 268, 3.10.1998.