KIRJALLINEN KYSYMYS P-1058/98 komissiolle esittäjä(t): Werner Langen (PPE) (30. maaliskuuta 1998)

Aihe: Päätös Volkswagenin sakottamisesta

Tämän vuoden tammikuussa Euroopan komissio määräsi saksalaiselle Volkswagen-konsernille 102 miljoonan ecun sakon kilpailulain vakavien rikkomusten takia. Komissaari Van Miertin päätös on selvä viesti siitä, että kuluttajien etuja on suojattava Euroopan sisämarkkinoilla. Sakkopäätöksen yhteydessä VW-konsernille osoitettiin selvästi, että sen on välittömästi lopetettava kilpailun vastaiset menettelynsä. Epäselväksi jäi se, missä määrin komission vaatimukset viittaavat valikoivan jakelun purkamiseen.

Esitän siksi komissiolle seuraavat kysymykset:

1. Kuinka komissio arvioi niitä oikeusseuraamuksia, jotka koskevat valtuutettuun VW-myyntiorganisaatioon kuulumattomia myyjiä?

2. Tietääkö komissio, missä määrin VW voi ja sen täytyy kansallisen lainsäädännön mukaan toimittaa tavaraa näille myyjille?

3. Mitä tietoja komissiolla on siitä, ovatko VW-konsernin ja valtuutettujen myyjien väliset sopimukset yhä voimassa?

4. Millä ehdoilla VW voi kieltää nykyisiä valtuutettuja myyjiä toimittamasta tavaraa jälleenmyyjille?

5. Mitkä vaatimukset VW:n on täytettävä saadakseen uudelleen vapautuksen?

Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 1998)

1. Sakkojen määräämisestä asiassa IV/35.733 28. tammikuuta 1998 ((EYVL L 124, 25.4.1998. )) tehdyllä komission päätöksellä ei ole oikeusseurauksia Volkswagen (VW) -jakeluorganisaatioon kuulumattomille (itsenäisille) jakelijoille, koska päätös ei sisällä ehtoja, jotka turvaavat itsenäisten jakelijoiden oikeudet tai asettavat valtuutetuille VW-jakelijoille velvollisuuksia, esimerkiksi velvollisuuden toimittaa itsenäisille jakelijoille. Komissiolla ei ole tietoja siitä, aiheutuuko jäsenvaltioiden lainsäädännöstä oikeusseurauksia itsenäisille jakelijoille, ja ainoastaan toimivaltaiset kansalliset elimet, toisin sanoen jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset ja tuomioistuimet, voivat selvittää asian.

2. Komissiolla ei ole tietoja siitä, voiko VW tai täytyykö sen toimittaa tavaraa itsenäisille jakelijoille kansallisen lainsäädännön mukaan. Ainoastaan toimivaltaiset kansalliset elimet voivat päättää asiasta.

3. Komissio on todennut sakkojen määräämisestä 28. tammikuuta 1998 tehdyssä päätöksessään seuraavasti:

¨1 artikla

Volkswagen AG on yhdessä tytäryhtiöidensä Audi AG:n ja Autogerma SpA.:n kanssa rikkonut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan määräyksiä tekemällä jakeluverkkoon kuuluvien italialaisten jakelijoiden kanssa sopimuksia myynnin kieltämiseksi tai rajoittamiseksi joko itsenäisesti tai valtuuttamansa välittäjän välityksellä toimiville muiden jäsenvaltioiden kuluttajille sekä muissa jäsenvaltioissa toimiville jakeluverkkoon kuuluville sopimusjakelijoille.¨

Nämä sopimukset ovat ilman muuta mitättömiä EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan nojalla.

Muiden jakelusopimuksien sisältämien kilpailua rajoittavien määräysten siviilioikeudellinen vaikutus on määriteltävä perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin 28 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1475/95 ((EYVL L 145, 29.6.1995. )) mukaan. Komissio totesi tästä asiasta 28. tammikuuta 1998 tehdyn päätöksen 187 kohdassa seuraavaa:

¨Asetuksen (EY) N:o 1475/95 6 artiklan 1 kohdan 3, 7 ja 8 alakohdan mukaisesti poikkeuksen soveltaminen lopetetaan ilman eri toimenpiteitä, jos osapuolet sopivat sellaisista kilpailun rajoituksista, joihin ei nimenomaan sovelleta poikkeusta. Asetuksen 6 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan mukaisissa tapauksissa poikkeuksen soveltamatta jättämistä sovelletaan kaikkiin kyseisissä sopimuksissa oleviin kilpailua rajoittaviin lausekkeisiin; 6 artiklan 1 kohdan 7 ja 8 alakohdan mukaisissa tapauksissa poikkeuksen soveltamatta jättämistä sovelletaan sellaisiin kilpailua rajoittaviin lausekkeisiin, jotka on sovittu valmistajan eduksi (6 artiklan 2 kohta). Kansallisten tuomioistuinten tehtävä on määritellä 6 artiklan soveltamisen siviilioikeudelliset seuraukset.¨

4. VW voi kieltää valtuutettuja sopimusjakelijoita myymästä itsenäisille jakelijoille, jos VW-jakelujärjestelmä täyttää asetuksessa (EY) N:o 1475/95 asetetut ehdot.

5. Tammikuun 28. päivänä 1998 tehdyn komission päätöksen 2 artikla sisältää ehdot, jotka Volkswagenin on täytettävä. Päätöksen 2 artiklan mukaan VW:n on heti kyseisen päätöksen tiedoksiantamisen jälkeen lopetettava 1 artiklassa (ks. edellä vastaus kysymykseen 3) todettu määräysten rikkominen eikä se saa sen sijasta ottaa käyttöön samaan tavoitteeseen tähtääviä rajoituksia.

Tämän toteuttamiseksi komissio on velvoittanut VW:n ja konserniin kuuluvat Audi- ja Autogerma-yritykset esimerkiksi poistamaan kahden kuukauden kuluessa kyseisen päätöksen tiedoksiantamisesta italialaisiin jakelusopimuksiin sisältyvät bonus- ja marginaalijärjestelyt, jotka asettivat taloudellisesti epäedullisempaan asemaan ne jakelijat, jotka ovat myyneet ulkomaisille loppukuluttajille tai näiden välittäjille. Lisäksi jakeluorganisaatioon kuuluville Euroopan yhteisön jakelijoille on ilmoitettava, että kaikki horisontaalisia toimituksia VW-jakeluverkon sisällä koskevat rajoitukset on poistettu eikä ulkomaisille asiakkaille tai näiden välittäjille myyviä jakelijoita rangaista.

VW-konsernin vastuulla on kaikkien sellaisten toimenpiteiden poistaminen, jotka estävät rinnakkaiskaupan loppukuluttajien ja näiden välittäjien kanssa. Tämä koskee myös sellaisia mahdollisesti toteutettuja rinnakkaiskauppaa estäviä toimenpiteitä, jotka eivät ole komission tiedossa.