Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0452/99 esittäjä(t): Gianni Tamino (V) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Swine vesicular -tautiepidemia Italiassa, tarkemmin sanottuna Mantovan maakunnassa, ilmeni tammikuun lopussa kolme swine vesicular -tautipesäkettä, mikä johti noin 10 000 sian teurastukseen. Vesicular-taudin oireet eivät ole kovin merkittäviä ja vaikka sairastumisprosentti on suuri, oireet häviävät muutamassa päivässä aiheuttamatta erityisiä seurauksia sairastuneille eläimille, lukuunottamatta epäsäännöllisesti ilmenevää kynsien irtoamista. Suolistoviruksen aiheuttaman vesicular-taudin oireet ovat hyvin samankaltaisia kuin suu- ja sorkkataudissa, jonka aiheuttamat vahingot eläimille ovat kuitenkin huomattavia (tauti tarttuu myös nautoihin). Swine vesicular -taudin vuoksi teurastettujen sikojen liha toimitettiin eläintekniseen käyttöön. Tällä hetkellä karjankasvattajat eivät aina, voimassa olevien terveydellisten toimien ankaruudesta johtuen, ilmoita swine vesicular -taudista. Toisin kuin aikaisemmin, nykyisin käytössä olevat diagnosointivälineet mahdollistavat, että eron tekeminen vesicular-tautiviruksen sekä suu- ja sorkkatautiviruksen välillä käy paljon nopeammin. Katsooko komissio, että nykyisiä terveysmääräyksiä olisi tarkistettava siten, että vesicular-taudin ilmoittamisvelvollisuus poistetaan? Eivätkö teurastukset ole komission mielestä järjettömiä suhteessa sairauden vakavuuteen? Paljonko nykyisiä diagnosointivälineitä käyttäen tarvitaan aikaa siihen, että erotetaan, onko kyseessä vesicular-tautivirus vai suu- ja sorkkatautivirus? Eikö se, että tartunnan saaneiden eläinten liha käytetään jauhojen valmistukseen, ole ristiriidassa yhteisön hullun lehmän kriisin jälkeisten säännösten kanssa? Kuinka paljon karjankasvattajille on viime vuosina kaikkiaan maksettu korvauksia? Onko nykyisistä ennaltaehkäisevistä toimista laadittu tarkkaa kustannus- ja hyötyanalyysiä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Nykyiset swine vesicular -tautia (SVD) koskevat säännökset on annettu yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien torjumiseksi sekä swine vesicular -tautiin liittyvistä erityistoimenpiteistä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/119/ETY(1), joka annettiin sen huomioimiseksi, että mainittu tauti on luokiteltu Maailman eläintautijärjestön (OIE) eläintautien luetteloon A. Tämä elin on mainittu Maailman kauppajärjestön eläinten ja kasvien terveyttä koskevien toimenpiteiden soveltamisesta tehdyssä sopimuksessa tekniseksi lähteeksi kansainvälisten eläinten terveyttä koskevien standardien, suuntaviivojen ja suositusten kehittämiseksi ja edistämiseksi elävien eläinten ja eläintuotteiden kaupan osalta. Luetteloon A kuuluvat eläintaudit, joiden puhkeamisesta on ilmoitettava välittömästi niiden suuren taloudellisen vaikutuksen ja nopean leviämisen vuoksi. Tämän vuoksi oleelliset muutokset yhteisön swine vesicular -taudin kaltaisten eläintautien politiikassa ovat mahdollisia vain, jos OIE:n nykyistä luokitusta muutetaan. Yksi syy siihen, että swine vesicular -tauti on lisätty OIE:n luetteloon A on se, että se on suu- ja sorkkataudin kaltainen. Viime aikoina on kehitetty uusia diagnoosivälineitä, joiden avulla nämä taudit voidaan erottaa toisistaan nopeasti, yleensä 24 tunnin kuluessa. Muiden kuin märehtijöiden ruokintaan käytetylle nisäkkäiden lihaluujauholle on yhteisön voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti tehtävä erityinen lämpökäsittely nautojen spongiformista enkefalopatiaa sisältävän aineksen tuhoamiseksi. Swine vesicular -taudin vuoksi teurastettujen sikojen ruhojen käyttö lihaluujauhon valmistukseen ei ole näiden säännösten vastaista. Kolmen viime vuoden aikana swine vesicular -tauti on puhjennut yhteisössä ainoastaan Italiassa. Siankasvattajille maksettiin korvauksia vuonna 1997 havaittujen tautitapausten vuoksi 8 833 miljoonaa Italian liiraa (4,6 miljoonaa euroa). Italian viranomaiset eivät ole vielä toimittaneet komissiolle vuotta 1998 koskevia lukuja, mutta teurastettujen sikojen lukumäärän perusteella voidaan sanoa, että määrä on suunnilleen sama kuin vuonna 1997. Komissio ei ole tehnyt kustannus-hyötyanalyysia swine vesicular -taudin voittamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Nykyisen hävittämispolitiikan hyötyjen arvioimiseksi on otettava kuitenkin huomioon, että tämän taudin esiintyminen saattaa olla vakava haitta elävien sikojen ja niistä saatujen tuotteiden yhteisön sisäiselle kaupalle ja viennille kolmansiin maihin. (1) EYVL L 62, 15.3.1993.