ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3621/97 komissiolle esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Liikenneilmailu ja henkilöstön työolot Onko komissio seurannut lähes kaikissa unionin maissa ja erityisesti Italiassa käynnissä olevaa vilkasta keskustelua liikenneilmailusta ja alan henkilöstön (lentäjien, teknikoiden ja miehistön) työoloista? Alan työntekijät katsovat, että heidän työolonsa ovat muuttuneet erityisen raskaiksi muun muassa siksi, että lentoyhtiöiden välisen kilpailun lisääntyminen viime vuosien aikana on kiristänyt henkilöstön työtahtia. Tästä on seurauksena ¨elimistön vastuskyvyn heikkeneminen ja näin ollen suurempi altistuminen tulehdustaudeille, erityisesti trooppisilta alueilta peräisin oleville taudeille¨, kuten professori Scanon tutkimukset osoittavat. Aikooko komissio edellä sanottu huomioon ottaen puuttua liikenneilmailun alalla työskentelevän henkilöstön työoloihin? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 1998) Kuten arvoisa parlamentin jäsen luultavasti tietää, siviili-ilmailu on jätetty tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/ETY ((EYVL L 307, 13.12.1993. )) soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio valmistelee parhaillaan ehdotuksia työ- ja lepoaikojen säätelemiseksi kyseisellä alalla. Nykyiset aloitteet perustuvat heinäkuussa 1997 julkaistun, työaikadirektiivin ulkopuolisia toimialoja koskevan komission valkoisen kirjan aiheuttamiin reaktioihin. Komission pitäisi hyväksyä ehdotukset kesään 1998 mennessä. Neuvoston direktiivissä 89/391/ETY ((EYVL L 183, 29.6.1989. )) toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä vaaditaan työnantajia kuitenkin velvollisuuksiensa mukaisesti toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi. Yksi yleisistä, ehkäiseviä toimenpiteitä koskevista periaatteista, joita työnantajan on noudatettava näitä toimenpiteitä toteuttaessaan, on 'sellaisen yhtenäisen ja kattavan ehkäisypolitiikan kehittäminen, joka kattaa teknologian, työn organisoinnin, työolot, sosiaaliset suhteet sekä työympäristöön liittyvien tekijöiden vaikutukset' (6 artiklan 2 kohdan g alakohta). Direktiivi on saatettu osaksi Italian kansallista lainsäädäntöä, ja Italian viranomaisten tehtävä on päättää, miten sitä sovelletaan käytännössä. Komissio pitää työhön liittyvän stressin ehkäisemistä tärkeänä työterveyteen ja työturvallisuuteen liittyvänä kysymyksenä ja aikoo laatia työhön liittyvää stressiä koskevat ohjeet, joissa otetaan huomioon työhön liittyvää stressiä käsittelevän kertomuksen suositukset. Kertomuksen on laatinut työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveydenhuoltoa käsittelevä kolmikantaan perustuva neuvoa-antava komitea, ja se lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön. Komissio uskoo, että näitä toimia voidaan soveltaa myös tiettyihin teollisuuden aloihin tai ammatteihin.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3899/97 komissiolle esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Kansainvälinen RAI ja tietosuoja Pyrkiessään varmistamaan uutisten ja ohjelmien lähettämisen merentakaisille italialaisille Italian televisio on jo jonkin aikaa käyttänyt palvelumuotoa, jolla ohjelmia lähetetään Rooman studioissa luodun italiankielisen käsikirjoituksen pohjalta. Näissä ohjelmissa ei kuitenkaan täytetä olennaisen tärkeitä kohtuullisuuden ja moniarvoisuuden vaatimuksia, joiden pitäisi olla julkisen palvelun tunnuspiirre, ja kun ohjelmia lähetetään valtamerten taakse, niin parlamentaarisen valvontakomitean ei ole mahdollista harjoittaa institutionaalista tehtäväänsä. Aikooko komissio laatia direktiivin, jolla määrätään, että palvelujen tarjoajat ja yleispalveluista vastaavat ottavat huomioon objektiivisuuden, kohtuullisuuden, riippumattomuuden ja moniarvoisuuden vaatimukset? Aikooko komissio laatia myös direktiivin, jolla yhteisön palveluiden käyttäjää suojellaan puolueellisen tiedon aiheuttamilta vääristymiltä ja jolla hänelle taataan riippumaton ja monipuolinen tiedonsaanti? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 1998) Yhteisön oikeuteen ei sisälly televisiopalveluiden sisäistä moniarvoisuutta koskevia säännöksiä, sillä kyseinen aihe kuuluu - ainakin periaatteessa - jäsenvaltioiden toimivaltaan. Amsterdamin sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa yleisradiotoiminnasta vahvistetaan jäsenvaltioiden toimivalta myöntää lupia yleisradiotoimintaa varten sekä määritellä ja organisoida kyseistä toimintaa. Muun muassa Radio Televisione Italianalla (RAI) on lupa harjoittaa tätä toimintaa. Riippumatta mielipiteestään parlamentin jäsenen mainitsemien toimenpiteiden tarpeellisuudesta, komissio ei aio tässä vaiheessa ehdottaa parlamentille ja neuvostolle tätä asiaa sääntelevien lainsäädäntötoimenpiteiden hyväksymistä, sillä EY:n perustamissopimukseen ei sisälly tätä asiaa sääntelevää asianmukaista oikeusperustaa.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3516/97 komissiolle esittäjä(t): John Iversen (PSE) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Kasvunedistäjät Epäilyt siitä, että sioille tarkoitettuun rehuun lisätty tylosiini voi johtaa siihen, että Erytromysiini-niminen lääkeaine ei enää tehoa ihmisiin, ovat huolestuttavia. Voiko komissio tehdä ehdotuksen kasvunedistäjillä tuotetun sianlihan merkitsemistä koskevista määräyksistä? Voiko komissio samalla ehdottaa teurassioille tarkoitetussa rehussa käytettäviä kasvunedistäjiä koskevia maksuja? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1998) Komissio muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että eläinten ruokinnassa käytetyistä lisäaineista annetun lainsäädännön mukaisesti ja niiden tutkimusten perusteella, jotka on tehty lisäaineita koskevien lupien myöntämiseksi yhteisössä, lisäaineet eivät saa aiheuttaa vaaraa eläinten tai ihmisten terveydelle tai ympäristölle taikka aiheuttaa vahinkoa kuluttajalle muuttamalla eläintuotteiden ominaispiirteitä. Kuten komissio totesi arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen E-3388/97 ((EYVL C 174, 8.6.1998, s. 51. )) antamassaan vastauksessa, komissiolla ei ole käytössä tietoja, joiden avulla voisi osoittaa syy- ja seuraussuhteen sikojen rehuissa käytetyn tylosiinin ja sen välillä, että ihmisille tautia aiheuttavat bakteerit ovat tulleet vastustuskykyisiksi erytromysiinille. Jos Suomen pyynnöstä tehdystä tylosiinin sallimista koskevasta uudelleentarkastelusta käy kuitenkin ilmi, että aine aiheuttaa vaaraa kuluttajan terveydelle, komissio ehdottaa välittömästi aineen kieltämistä. Jos eläinten ruokinnassa käytettyjä lisäaineita pidetään turvallisina, komissio ei katso tarpeelliseksi säätää kyseisiä tuotteita koskevasta erityisestä päällysmerkinnästä. Komissio ei aio ehdottaa, että säädettäisiin edellä mainittuja tuotteita koskevia maksuja.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3944/97 komissiolle esittäjä(t): Guido Viceconte (UPE) (4. joulukuuta 1997)

Aihe: Tekstiilituotteiden tuonti ja merkintöjä koskevien yhteisön säännösten noudattamatta jättäminen

Noin vuoden ajan Italian markkinoille on tullut yhteisön ulkopuolella tuotettuja tekstiilituotteita tiettyjen valtioiden muodostaman ¨kolmion¨ kautta (Bangladesh-Englanti-Italia), ja jollakin keinolla on onnistuttu kiertämään yhteisön säännöksiä ja kiintiöitä.

Tarkemmin sanottuna nämä tuodut tekstiilituotteet eivät ole merkintöjä koskevien yhteisön säännösten mukaisia, koska niissä ei ole minkäänlaisia tietoja tuotteen koostumuksesta tai alkuperämaasta. Nämä tuotteet aiheuttavat huomattavaa taloudellista vahinkoa yhteisön tuottajille ja erityisesti paikallisille tuottajille, kuten Barlettan tekstiilintuotantokeskukselle, joka muodostuu pienistä ja keskisuurista yrityksistä ja jolla on tärkeä merkitys Etelä-Italian BKT:hen ja työllisyyteen ja joka tuottaa tekstiili- ja neuletuotteita noudattaen täysin yhteisön säännöksiä kuluttajansuojasta.

Näin ollen kysyn komissiolta,

1. onko se tietoinen tästä sääntöjenvastaisesta ja valitettavasta tilanteesta, joka aiheuttaa vahinkoa yli 300 apulialaiselle yritykselle?

2. miten ja milloin se aikoo puuttua asiaan lopettaakseen tällaiset kilpailua koskevat rikkomukset, niin että Euroopan kuluttajien terveyttä suojeltaisiin ja moitteeton tietojen saanti taattaisiin?

3. mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa yhteisön säännöksistä poikkeavien tekstiilituotteiden tuonnin valvonnan lisäämiseksi Euroopan unionin ulkorajoilla?

4. aikooko se määrätä rahoitustoimenpiteistä, joilla korvattaisiin edellä mainittujen yritysten kärsimät taloudelliset tappiot?

Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (9. tammikuuta 1998)

Monikuitusopimuksessa tarkoitetut tuontikiintiöt on muutettu yhteisön kiintiöiden mukaisiksi 1. tammikuuta 1992 lähtien. Bangladeshiin ei sovelleta mitään määrällistä rajoitusta vaan hallinnollista yhteistyötä koskevia säännöksiä, joilla otetaan käyttöön vienti- ja tuontilupien myöntämiseen perustuva kaksoisvalvontajärjestelmä.

Tekstiilien nimityksistä annetussa direktiivissä 96/74YEY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/37/EY ((Komission direktiivi 97/37/EY, annettu 19 päivänä kesäkuuta 1997, tekstiilien nimityksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/74/EY liitteiden I ja II mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (EYVL L 169, 27.6.1997). )), säädetään, että tekstiilituotteita saa saattaa markkinoille yhteisössä ainoastaan, jos ne ovat mainitun direktiivin säännösten mukaisia. Kun tekstiilituotteita tarjotaan myytäväksi kuluttajalle, niissä on oltava seloste, josta käy ilmi niiden kuitusisältö.

Alkuperämaan ilmoittava seloste ei ole välttämätön yhteisön tasolla, mutta jotkut jäsenvaltiot vaativat sen.

Jos yhteisöön tuodut, Bangladeshistä lähtöisin olevat tuotteet eivät ole direktiivin merkintöjä koskevien säännösten mukaisia, eri osapuolilla on mahdollisuus tehdä komissiolle valitus asiasta.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3936/97 komissiolle esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Elintarvikehygienia Nyt kun komissio on saanut organisoitua elintarvikehygieniaa koskevan vastuun uudelleen vastauksena parlamentin painostukseen BSE-taudista aiheutuvan kriisin vuoksi, eikö komissio ole samaa mieltä siitä, että sen on aika tehdä kauan kaivattu ehdotus elintarvikehygieniaa koskevaksi puitedirektiiviksi? Milloin komissio aikoo tehdä sen? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (27. tammikuuta 1998) Komissio pyytää parlamentin jäsentä tutustumaan elintarvikehygieniasta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettuun neuvoston direktiiviin 93/43/ETY ((EYVL L 175, 19.7.1993. )), jonka 1 artiklan 1 kohdassa ¨vahvistetaan elintarvikehygieniaa koskevat yleiset säännöt¨. Komissio tutkii mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti tapoja ja keinoja, joiden avulla tämä direktiivi ja joihinkin elintarvikeluokkiin sovellettavat yksityiskohtaisemmat säännöt saataisiin yhdenmukaisemmiksi. Komission on tarkoitus saattaa työnsä päätökseen vuoden 1998 aikana.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3692/97 komissiolle esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Phare-ohjelmaan tehtävien muutosten vaikutus Virossa Euroopan unioni avustaa Keski- ja Itä-Euroopan maita Phare-ohjelmallaan. Komission suuntaviivat tuleviksi vuosiksi Phare-ohjelman osalta ovat muuttaneet avustusjärjestelmää jonkin verran. Kysynkin komissiolta, miten se katsoo muutosten vaikuttavan Viron avustuksiin vuonna 1998 verrattuna vuoteen 1997? Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3692/97 ja E-3699/97 (21. tammikuuta 1998) Komissio antaa arvoisalle parlamentin jäsenelle seuraavat tiedot Virossa vuonna 1997 toteutetuista ja vuonna 1998 toteutettavista Phare-ohjelmista: 1. Vuoden 1997 ohjelma a) Maakohtainen ohjelma Phare-ohjelmasta rahoitettuun vuoden 1997 maakohtaiseen toimintaohjelmaan, jonka kokonaismäärä on 29,6 miljoonaa ecua, kuuluvat seuraavat osa-alueet: >TABLE> Lisäksi Tempus-ohjelmaa varten on myönnetty 1,2 miljoonaa ecua. Vuoden 1997 koskeva rahoituspöytäkirja allekirjoitettiin helmikuussa 1997 ja sitä ollaan panemassa täytäntöön. Vaikutusten arvioinnit voidaan toteuttaa kuitenkin vasta sen jälkeen, kun yksittäiset ohjelman osa-alueet on pantu kokonaisuudessaan täytäntöön. b) Raja-alueyhteistyöohjelmat Raja-alueyhteistyöhön on myönnetty 3,1 miljoonaa ecua. 2. Vuoden 1998 ohjelma Vuoden 1998 Phare-ohjelman ohjelmointi tapahtuu vasta vuoden 1998 toisen neljänneksen aikana. Ohjelmassa keskitytään kuitenkin useimpiin Viroa koskevassa komission lausunnossa mainittuihin painopistealueisiin. Noin 30 prosenttia määrärahoista käytetään toimielinten kehittämiseen ja 70 prosenttia erityisinvestointien tukemiseen erityisesti ympäristön, liikenteen ja maatalouden aloilla.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0020



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3131/97 komissiolle esittäjä(t): Raimo Ilaskivi (PPE) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Lentoyhtiöiden matkustajatilojen seuranta 24.3.1997 esittämässäni kirjallisessa kysymyksessä komissiolle (E-1118/97) ((EYVL C 367, 4.12.1997, p. 80. )) esitin direktiivin säätämistä lentomatkustajille varattavan minimitilan osalta. Viittasin tällöin perusteluna mm. terveydellisiin seikkoihin. Komission jäsenen Neil Kinnockin vastauksessa kerrottiin, että komissio ei katso direktiiviä tarpeelliseksi mutta ¨aikoo ottaa asian esille säännöllisessä yhteydenpidossaan niihin liikenteenharjoittajiin, joita asia koskee¨. Kuluvan vuoden aikana eräät lentoyhtiöt ovat lyhentäneet turistiluokassa polvitilaa. USA:ssa puolestaan on ilmestynyt lääketieteellinen tutkimus, jossa korostetaan ahtauden aiheuttamia terveydellisiä haittoja ja viitataan mm. todettuihin infarktitapauksiin. Tiedustelen nyt, onko ja minkälaisin tuloksin komissio ollut yhteydessä vastauksessa mainittuihin liikenteenharjoittajiin ja mitä huomiota se kiinnittää yhä ilmeisimmiksi osoitettujen terveyshaittojen eliminoimiseen. Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 1997) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa yhtä mieltä siitä, että on tärkeää huolehtia kaikkien lentoliikenteen osapuolten terveydestä ja turvallisuudesta lentoyhtiöiden henkilöstö ja matkustajat mukaan lukien. Yhteisön lainsäädännössä on jo säädetty yhteisössä toimivien lentoyhtiöiden koneiden turvallisuusstandardeista, ja komissio on tyytyväinen kyseisten koneiden yleiseen turvallisuuteen. Tiukkojen evakuointivaatimusten vuoksi lentokoneiden istumapaikkojen välisen tilan on oltava vähimmäisvaatimusten mukainen. Koska istumapaikkojen välisen tilan laajentaminen vaadittua suuremmaksi on ensi sijassa mukavuuskysymys, komissio ei katso olevan tarpeellista * eikä edes mahdollista * ehdottaa uusia säädöksiä turvallisuutta koskevien EY:n perustamissopimuksen määräysten perusteella. Matkanjärjestäjät ja pelkistettyyn matkustamiseen erikoistuneet lentoyhtiöt tarjoavat yhä enemmän palveluja, jotka ainakin jossain määrin perustuvat siihen, että kullakin lennolla kuljetetaan enimmäismäärä matkustajia, mikä voi vaikuttaa kielteisesti matkustajien mukavuuteen. Lentomatkustajien on kuitenkin itse päätettävä, pitävätkö he tärkeämpänä hintaa vai mukavuutta. Komissio ei siis toistaiseksi aio tehdä säädösehdotuksia, koska se ei katso siihen olevan turvallisuussyitä. Se aikoo kuitenkin tiedottaa edelleen asianomaisille lentoyhtiöille sille ilmoitetuista epäkohdista, mutta niiden poistaminen jää niiden lentoyhtiöiden tehtäväksi, jotka haluavat puolustaa omia kaupallisia etujaan.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3957/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Ihmisoikeudet Burmassa Alankomaiden ulkoministeri Van Mierlo on ilmoittanut Alankomaiden parlamentille aikomuksestaan pyytää EU:ta huomioimaan, että 15. elokuuta langetettiin burmalaisessa ammattiyhdistyksessä johtavassa asemassa olleelle U Myo Aung Thantille elinkautinen vankeustuomio räjähdysaineiden salakuljetuksesta. Samassa oikeudenkäynnissä tuomittiin myöskin kolme burmalaista ihmisoikeusaktivistia kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Tuomiot langetettiin suljetuin ovin käydyssä oikeudenistunnossa. Onko komissio jo vastaanottanut tämän Alankomaiden ministerin esittämän pyynnön? Miten komissio voi ja aikoo toimia näiden tuomioiden johdosta, jotka ihmisoikeusjärjestöjen ja kansainvälisen ammattiyhdistysliiton mukaan langetettiin epärehellisessä oikeuskäsittelyssä ja puutteellista todistusaineistoa käyttäen? Miten komissio yleisesti suhtautuu Burman ihmisoikeustilanteeseen? Onko tilanne huononemaan päin? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (23. tammikuuta 1998) Komissio ei ole ollut tähän asti tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta kirjeestä. Joka tapauksessa asian esille ottaminen YUTP-neuvotteluissa, joita tavanomaisesti käydään vastaavissa tapauksissa, on kyseisen jäsenvaltion tehtävä. Komissio on ottanut sopivissa tilanteissa esille yksittäisiä mielipidevankeja tai mielipidevankien luetteloita keskusteluissaan eri hallitusten kanssa. Myös jäsenvaltiot tekevät samoin aina kun sen on mahdollista korkean tason tapaamisissa kyseisten hallitusten kanssa. Unionilla ei ole syvemmän vuoropuhelun mahdollistavia korkean tason yhteyksiä Burman sotilasjunttaan (aiemmin valtion lain ja järjestyksen palauttamisneuvosto SLORC). Unioni on yrittänyt useaan otteeseen aloittaa kriittisen vuoropuhelun Burman kanssa, mutta Burman haluttomuuden vuoksi se on toistaiseksi epäonnistunut tässä pyrkimyksessä. Neuvosto vahvisti 23. lokakuuta 1996 yhteisen kannan, jossa kielletään poliittinen yhteydenpito SLORCiin. Kannan voimassaoloa on pidennetty kahdesti kuudella kuukaudella. Mahdollisuudet ottaa esille mielipidevankiongelma rajoittuvat näin ollen unionin julistuksiin tai toimiin sekä Yhdistyneiden kansakuntien (YK) ihmisoikeustoimikunnan ja yleiskokouksen jatkuvaan työhön. Komissio tukee säännönmukaisesti viimeksi mainittujen elinten aloitteita tuomita Burman ihmisoikeusrikkomukset ja parantaa yleistä ihmisoikeustilannetta. Komissio pitää luonnollisesti mielessään tapauksen, johon arvoisa parlamentin jäsen on pyytänyt sitä kiinnittämään huomiota. Komissio käyttää ensimmäistä mahdollista tilaisuutta huomion kohdistamiseksi U Myo Aung Thantin tapaukseen. Burman kokonaistilanteesta komissio toteaa jakavansa YK:n erityisraportoijan kannan, että joistakin myönteisistä merkeistä huolimatta kokonaistilanne Burmassa ei ole parantunut. Edistyksen puute huolestuttaa suuresti komissiota.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3695/97 komissiolle esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Phare-varojen käyttö Unkarissa Euroopan unioni avustaa Keski- ja Itä-Euroopan maita Phare-ohjelmallaan. Tästä on ollut kaiketi paljon apua jäsenyyttä hakevien maiden kehitykselle. Pyydänkin komissiolta selvitystä vuodeksi 1997 myönnettyjen Phare-varojen käytöstä Unkarissa. Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 1998) Komissio antaa arvoisalle parlamentin jäsenelle seuraavat tiedot Unkarissa vuonna 1997 toteutetusta Phare-ohjelmasta. 1. Phare-ohjelman hallintokomitea hyväksyi 30. lokakuuta 1997 ehdotetun maakohtaisen toimintaohjelman (COP) vuodelle 1997 (65 miljoonaa ecua). Taulukossa esitetään vuoden 1997 maakohtaisen toimintaohjelman (COP 97) varojen ehdotettu kokonaisjakauma: >TABLE> Unkarille vuonna 1997 myönnettyyn kokonaistukeen sisältyy myös 7 miljoonaa ecua Tempus-ohjelmaa varten ja 2,962 miljoonaa ecua Unkarin osallistumiseksi kolmeen yhteisöön ohjelmaan, joista on sovittu erillisissä rahoituspöytäkirjoissa. Lisäksi myönnetään 15 miljoonan ecun suuruinen lisätuki maakohtaisen Phare-määrärahan ulkopuolella erityisesti käytävän N:o 4 rautatieosuuden parantamiseksi Slovenian kanssa. 2. Vuonna 1997 Unkarille on myönnetty 14 miljoonaa ecua raja-alueyhteistyöohjelmien yhteydessä Itävallan kanssa harjoitettavaa yhteistyötä varten. Varojen jakauma on seuraava: >TABLE> Phare-ohjelman kokonaistalousarvio on Unkarin osalta 104 miljoonaa ecua vuonna 1997.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3624/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Itävallassa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Itävallassa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.