KIRJALLINEN KYSYMYS E-2876/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(22. lokakuuta 2001)

Aihe: Radioaktiivisista saasteista vaikeneminen jäsenvaltioissa Tshernobylin onnettomuuden jälkeen ja kilpirauhassyövän vastaisen suojan parantaminen

1. Voiko komissio vahvistaa, että asianomaiset viranomaiset vaikenivat cesium-137:sta koostuvan radioaktiivisen saasteen laskeutumisesta Ranskan itä- ja kaakkoisosiin Tshernobylissä (Ukrainassa) 26. huhtikuuta 1986 tapahtuneen ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen ja kiistivät sen, todennäköisesti ehkäistäkseen levottomuutta väestön keskuudessa ja turvatakseen ydinvoimaan perustuvan sähköntuotannon laajenemisen Ranskassa?

2. Voiko komissio kertoa, onko Ranskan lisäksi muissakin senaikaisissa ja nykyisissä jäsenvaltioissa alueita, joissa ei aikoinaan tiedotettu riittävästi niistä vaaroista, joita radioaktiivisen saasteen laskeutuminen niityille ja muille kasvualustoille sisältää? Jos vastaus on myönteinen, mistä alueista oli kyse? Jätettiinkö sen vuoksi toteuttamatta asianmukaisia toimenpiteitä vaarojen vähimmäistämiseksi?

3. Onko kilpirauhassyövän esiintyvyys 100 000 asukasta kohti lisääntynyt EU:n jäsenvaltioissa vuoden 1986 jälkeen? Onko kyseisen taudin lisääntymiselle olemassa muita selityksiä kuin Tshernobylin onnettomuus?

4. Onko jäsenvaltioissa alueita, joissa kilpirauhassyöpätapausten määrä on kasvanut selvästi enemmän kuin muilla alueilla? Mistä alueista on kyse?

5. Mitä riskejä nykyään sisältyy radioaktiivisille saasteille hyvin alttiiden tuotteiden kuten vuohenmaidon ja vuohenjuuston käyttämiseen ihmisravintona? Ovatko herkkusieniin ja villisian lihaan liittyvät riskit vieläkin suuremmat ja pidempiaikaisemmat kuin vuohenmaitoon ja -juustoon liittyvät riskit?

6. Mitä takeita on olemassa siitä, että mahdollisissa tulevissa vastaavanlaisissa tapauksissa, joissa radioaktiivista saastetta kulkeutuu yhteisön alueelle pitkän matkan päästä, unionin asukkaille tiedotetaan asiasta totuudenmukaisesti, riittävästi ja hyvissä ajoin?

Lähde: Netwerk-ajankohtaisohjelma, TV Nederland 1, 3. lokakuuta 2001.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(17. joulukuuta 2001)

1. Ei. Komissiolla ei ole mitään sellaisia todisteita, jotka osoittaisivat, että Ranskan viranomaiset eivät tiedottaneet radioaktiivisuustasoista Ranskassa Tshernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen.

Komissio on julkaissut asiakirjan Atlas of caesium deposition in Europe(1), joka perustui Ranskan sääntelyviranomaisten (OPRI, Office de Protection contre les Rayonnements Ionisants) Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 36. artiklan mukaisesti antamiin ja ympäristön radioaktiivisuutta koskevaan tietokantaan tallennettuihin tietoihin. Lisäksi julkisesti on saatavilla tietoja muun muassa IPSN:n (Institut pour la Protection et la Sûreté Nucléaire) tekemistä tarkemmista mittauskampanjoista.

2. Ei. Yleisesti ottaen tiedotus oli riittävää kaikissa jäsenvaltioissa. On muistettava, että suurin osa viranomaisista, laitoksista ja laboratorioista ei ollut valmistautunut tämänkokoisen onnettomuuden hoitamiseen, ja asiasta vastaavilta tahoilta kului aikaa, ennen kuin osattiin päättää, mitkä ovat elintarvikkeiden valvonnan asianmukaiset toimenpiteet. Yhteisön tasolla komissio hyväksyi 6. toukokuuta 1986 ensimmäisen jäsenvaltioille osoitetun suosituksen 86/156/ETY(2), jossa annettiin enimmäistoleranssiarvot myytäville maitotuotteille, hedelmille ja vihanneksille.

3. Kyllä. Kilpirauhassyöpä on yleistynyt ja sen aiheuttama kuolleisuus on vähentynyt unionin alueella. Kilpirauhassyövän yleistymisen ja Tshernobylin onnettomuuden jälkeisen radioaktiivisen laskeuman, erityisesti jodi 131:n, tason välillä ei kuitenkaan ole todettu olevan mitään yhteyttä. Tällaisiin tuloksiin on päädytty Euroopan komission tutkimusosaston toimeksiannosta tehdyssä aikaisemmassa tutkimuksessa. Tuloksia tukee lisäksi EU:n jäsenvaltioiden kilpirauhassyöpätapauksista ja kilpirauhassyövän aiheuttamista kuolemantapauksista antamien tietojen perusteella tehty tutkimus. Tiedot oli kerätty Lyonissa toimivan Maailman terveysjärjestön WHO:n/Kansainvälisen syöväntutkimuskeskuksen IARC:n ylläpitämään Euroopan syöpärekisteriverkoston Eurocim-tietokantaan, joka oli perustettu Eurooppa syöpää vastaan -ohjelman yhteydessä.

4. Kyllä. Eurocim-analyysin mukaan joissakin jäsenvaltioissa, kuten Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja vähemmässä määrin myös Suomessa, kilpirauhassyöpätapausten määrän kasvu on selvää, kun taas toisissa jäsenvaltioissa, kuten Tanskassa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, muutos on hyvin pieni. Tässä yhteydessä on syytä ottaa huomioon, että unionin alueen kilpirauhassyöpätapausten alhainen määrä aiheuttaa tilastollisia vaihteluita esiintyvyydessä. Jäsenvaltioissa, joissa kilpirauhassyöpätapaukset selvästi yleistyivät, se oli nähtävissä jo ennen vuotta 1986 eikä tapausten määrä ole lisääntynyt vuoden 1986 jälkeen. Lyhyesti sanottuna yksittäisissä jäsenvaltioissa ei ole havaittu mitään yhteyttä kilpirauhassyöpätapausten yleistymisen ja Tshernobylin onnettomuuden jälkeisen radioaktiivisen laskeuman välillä.

5. Elintarvikkeiden radioaktiivisuutta tutkitaan jatkuvasti. Tämä koskee erityisesti niitä kolmansista maista tuotavia elintarvikkeita, joihin Tshernobylin onnettomuudessa vapautunut cesium vaikutti suoraan. Tällä hetkellä voimassa olevaan yhteisön lainsäädäntöön kuuluu kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä Tshernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen 22. maaliskuuta 1990 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 737/90(3) ja yksityiskohtaisista säännöistä kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä Tshernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 737/90 soveltamiseksi 27. heinäkuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1661/1999(4). Näihin säädöksiin sisältyy toimenpiteitä luonnonvaraisten sienten valvonnan lisäämiseksi, sillä näissä luonnontuotteissa todetaan yhäkin suurempia pitoisuuksia. Yhteisön alueen elintarvikkeiden radioaktiivisuustasoon liittyviä tietoja kerätään Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 36. artiklan mukaisesti ja julkaistaan säännöllisesti. Väestön altistuminen on tällä hetkellä alle 0,1 prosenttia annosrajasta.

6. Mahdollisen tulevan onnettomuuden varalta elintarvikkeiden radioaktiivisen saastumisen sallitut enimmäistasot useammille radionuklidiluokille määritellään elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen sallituista enimmäistasoista ydinonnettomuuden tai muun säteilytilan jälkeen 22. joulukuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (Euratom) N:o 3954/87(5). Tshernobylin onnettomuuden jälkeen jäsenvaltiot ja komissio ovat huomattavasti paremmin varautuneita vastaavan onnettomuuden varalta. Erityisesti yhteisön järjestelyistä nopeaksi tietojenvaihdoksi säteilyhätätilanteen yhteydessä 14. joulukuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/600/Euratom täytäntöönpanon myötä tietoa päästään jakamaan tunnin sisällä onnettomuuden ensimmäisestä ilmoittamisesta.

(1) EUR 16733, 1998.

(2) EYVL L 118, 7.5.1986.

(3) EYVL L 82, 29.3.1990.

(4) EYVL L 197, 29.7.1999.

(5) EYVL L 371, 30.12.1987.