KIRJALLINEN KYSYMYS E-1133/00

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(11. huhtikuuta 2000)

Aihe: Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen

Tammikuussa 2000 ilmestyi valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta KOM(1999) 719 lopull. Luvussa 4 käsitellään Eurooppalaisen elintarvikeviranomaisen (EEV) perustamista. Luku 5 koskee elintarvikelainsäädäntöä.

Monissa EU:n jäsenvaltioissa on voimakkaasti supistettu tieteellisen tutkimuksen julkista rahoitusta. Sen vuoksi tutkijat ovat osittain riippuvaisia liike-elämästä tutkimustensa rahoittamiseksi. Tämä riippuvuus saattaa vaikuttaa tutkijoiden ja heidän antamiensa lausuntojen uskottavuuteen (kohta 41).

1. Miten komissio aikoo turvata eurooppalaisten tutkijoiden riippumattomuuden?

2. Voiko komissio muuttaa ehdotusta siten, että asetetaan yläraja tieteellisen tutkimuksen yksityiselle rahoitukselle? Jos vastaus on myönteinen, millaisen ylä- tai alarajan komissio aikoo asettaa tällaiselle yksityiselle tai julkiselle rahoitukselle? Jos vastaus on kielteinen, katsooko komissio, että yksityisellä rahoituksella ei ole mitään vaikutusta tutkijoiden riippumattomuuteen?

David Byrnen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1125/00, E-1133/00 ja E-1134/00

(21. kesäkuuta 2000)

Arvoisa parlamentin jäsen on esittänyt joukon kysymyksiä reaktiona komission ehdotukselle perustaa elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevässä valkoisessa kirjassa esitetyn mukaisesti Euroopan elintarvikeviranomainen. Osana kuulemisprosessia komissio pyysi ehdotusta koskevia kommentteja 30. huhtikuuta 2000 mennessä. Komissio arvioi parhaillaan kommentteja valmistellessaan valkoisessa kirjassa ilmoitettua lainsäädäntöehdotusta.

Valkoisessa kirjassa korostetaan jäsenvaltioiden kanssa muodostettavien verkostojen merkitystä ja tarvetta tehdä läheistä yhteistyötä kansallisten virastojen kanssa. Siinä tähdennetään myös Euroopan elintarvikeviranomaisen merkitystä kerättäessä ja analysoitaessa tietoja, joiden avulla elintarvikeviranomainen voi ryhtyä ennakoiviin toimiin kehittymässä olevien vaarojen tunnistamiseksi ja kriisien välttämiseksi mahdollisuuksien mukaan.

Tieteellinen yhteistyö on yleisesti käytetty nimitys menettelylle, joka vahvistettiin 25. helmikuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/5/ETY(1) jäsenvaltioiden avusta komissiolle ja näiden yhteistyöstä elintarvikkeita koskevien kysymysten tieteellisessä tutkimisessa. Se on yksi yhteisön lainsäädännön nojalla perustetuista verkostoista, joiden tarkoituksena on kerätä tietoja tai antaa apua komissiolle elintarviketurvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä. Komissio pohtii näiden verkostojen tulevaa organisaatiota ja resursointia Euroopan elintarvikeviranomaisen yhteydessä verkostojen parhaan mahdollisen tehokkuuden varmistamiseksi.

Komissio pitää tiedekomiteoiden ja niiden jäsenten riippumattomuutta hyvin tärkeänä. Tiedekomiteoiden perustamisesta kuluttajien terveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden alalla 23. heinäkuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 97/579/EY(2) 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että komiteoiden jäsenten on toimittava ulkoisista vaikutteista riippumattomasti. Riippumattomuuden takaamiseksi jäsenten on tehtävä kolme eri ilmoitusta kaikista etunäkökohdista, joiden voidaan katsoa heikentävän heidän riippumattomuuttaan: ilmoitus etunäkökohdista osana alkuperäistä kiinnostuksenilmausta (hakemusta) tiedekomitean jäseneksi tulemisesta, vuosittainen ilmoitus etunäkökohdista sekä ilmoitus erityisistä etunäkökohdista, joiden voidaan katsoa heikentävän asiantuntijoiden riippumattomuutta komitean kokouksen esityslistan jonkin kohdan osalta. Kuten komissio ilmaisi tiedonannossaan Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta(3), yhteisön niin julkiset kuin yksityisetkin investoinnit tutkimukseen ja kehitykseen laahaavat tärkeimpien kilpailijoiden tekemien investointien perässä. Näin ollen rajojen asettaminen tutkimusmenojen millekään osalle ei tule kysymykseen. Joka tapauksessa komissio katsoo edellä mainittujen säännösten olevan sellaisia, että eturistiriitojen ilmetessä komiteoiden objektiivisuus ei vaarannu. Käytännössä komitea päättää

tapauskohtaisesti, missä määrin jäsen voi osallistua työhön. Jäsentä, joka ei pysty toimimaan riippumattomasti, ei pyydetä esittelijäksi tai puheenjohtajaksi, eikä hän saa yrittää vaikuttaa päätelmiin. Ilmoitukset etunäkökohdista kirjataan muistiin.

Siitä lähtien kun komission tiedekomiteat järjestettiin marraskuussa 1997 yhteisen sisäisen johdon alaisuuteen, komiteoiden lausunnot on julkaistu Internetissä yleensä kolmen työpäivän kuluessa niiden hyväksymisestä. Kaikki kyseisen ajankohdan jälkeen julkaistut tiedekomiteoiden lausunnot ovat komission Europa-palvelimella

(http://www.europa.eu.int/comm/dg24/health/sc/index_en.html).

(1) EYVL L 52, 4.3.1993.

(2) EYVL L 237, 28.8.1997.

(3) KOM(2000) 6 lopullinen.