KIRJALLINEN KYSYMYS P-1730/03

esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle

(19. toukokuuta 2003)

Aihe: Eurojustin vuosikertomus 2002

Eurojustin vuosikertomuksesta 2002 käy ilmi monia sen toimivuuteen ja toimintaan liittyviä ongelmia.

Haluaisinkin tietää, onko komissio kanssani samaa mieltä seuraavista seikoista:

a) Eurojust ja sen suhteet muihin elimiin: Menevätkö Eurojustin ja Euroopan oikeudellisen verkoston tehtävät päällekkäin ja onko niiden keskinäinen asema epäselvä (vuosikertomuksessa tunnustetaan, että roolit ovat monella tavalla samankaltaiset, ja todetaan, että ero ei ole vielä lainkaan selvä kansallisten oikeudellisten asiantuntijoiden mielestä)? Ottaen huomioon, että kyseessä on kaksi eri elintä, jotka käsittelevät luottamuksellisia, henkilökohtaisia tietoja, olisiko Eurojustin ja Euroopan oikeudellisen verkoston suhteiden perustuttava selkeisiin sääntöihin vuosikertomuksessa todetun joustavuuden ja epävirallisten järjestelyjen sijaan? Onko Eurojustin suhteet Europoliin ja OLAFiin saatava avoimemmiksi ja onko tarvetta varmistaa oikeudellisen ja demokraattisen valvonnan toteutuminen Euroopan unionissa? Onko syytä selkiyttää Eurojustin roolia yhteisissä tutkintaryhmissä? Ovatko Eurojustin ja sen kokouksiin osallistuneiden ja sen kanssa tietoja vaihtaneiden unionin ulkopuolisten valtioiden ja elinten väliset suhteet Eurojustin perustamispäätöksen 27 artiklan mukaisia?

b) Tietojen saanti, tietosuoja ja avoimuus: Onko Eurojustin vuosikertomuksessa 2002 tekemä ehdotus tutkimuksia koskevan tietokannan perustamisesta (erityisesti tietokanta, joka koskee Internetin pornoaineistoa) epämääräinen ja onko epäiltävissä, ettei se ole Eurojustin perustamispäätöksen mukainen? Eikö nykyisissä säännöissä myönnetä Eurojustille pääsyä Schengen-tietokantaan tai Eurojustin kansallisille jäsenille suoraa tai välillistä mahdollisuutta tutustua SIS:n sisältämiin tietoihin? Olisiko taattava mahdollisuus tutustua Eurojustin pöytäkirjoihin asetuksen (EY) 1049/2001(1) mukaisesti? Eikö vuosikertomuksessa ole mitään tietoja tietosuojavaltuutetun nimittämisestä? Eikö se, että Eurojustista vastaava yhteisen tietosuojavalvontaviranomaisen lopullinen jäsen nimitettiin vasta vuoden 2003 alkupuolella, riko merkittävällä tavalla Eurojustin perustamispäätöksessä annettuja määräyksiä tietosuojasta?

(1) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

Antonio Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(24. kesäkuuta 2003)

1. Komissio katsoo Eurojustin ja Euroopan oikeudellisen verkoston tehtävien täydentävän toisiaan. Yleisesti ottaen Euroopan oikeudellisen verkoston tulisi keskittyä helpottamaan kahdenkeskisiä yhteyksiä oikeusviranomaisten välillä, kun taas Eurojustin tulisi keskittyä enemmän kolmea tai useampaa maata koskevien tapausten koordinointiin. Mitä tulee näiden kahden elimen suhteiden muodollisuusasteeseen, komission mielestä olisi valitettavaa, jos joustamattomat järjestelyt haittaisivat rajatylittävää yhteistyötä vakavan rikollisuuden tutkimisessa ja tekijöiden syytteeseen asettamisessa. Komissio on kuitenkin samaa mieltä siitä, että Eurojustin on otettava käyttöön asianmukaiset tietosuojasäännöt (ks. jäljempänä).

Eurojust-päätöksen(1) 26 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että Eurojust luo Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa tiiviin yhteistyön ja pitää sitä yllä. Eurojust ja OLAF ovat allekirjoittaneet yhteisymmärryspöytäkirjan yhteistyönsä käytännön järjestelyistä. Eurojustin ja Europolin välisistä suhteista tullaan määräämään parhaillaan neuvoteltavana olevalla sopimuksella. Eurojust-päätöksen 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvoston on hyväksyttävä kyseinen sopimus. Demokraattisen legitiimiyden ja oikeudellisen valvonnan parantamisen osalta komissio toivoo, että nämä seikat saadaan kuntoon yhdistettäessä nykyiset pilarit yhdeksi perustuslaiksi.

Eurojustin tehtävä yhteisissä tutkintaryhmissä perustuu itse Eurojust-päätökseen. Eurojust voi pyytää joko asianomaisten kansallisten jäsentensä välityksellä tai kollegiona asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia perustamaan yhteisen tutkintaryhmän (6 artiklan a kohdan iv alakohta sekä 7 artiklan a kohdan iv alakohta). Kunkin jäsenvaltion on määriteltävä tekemiensä kansainvälisten sitoumusten mukaisesti kansallisen jäsenen oikeus olla yhteydessä ulkomaisiin oikeusviranomaisiin (9 artiklan 3 kohta). Tästä seuraa, että Eurojustin kansallinen jäsen voi myös osallistua yhteiseen tutkintaryhmään.

Komissio ei katso, että Eurojustin ja unionin ulkopuolisten valtioiden väliset yhteydet, sellaisina kuin ne on esitetty vuosikertomuksessa, olisivat Eurojust-päätöksen 27 artiklan vastaisia, kuten arvoisa parlamentin jäsen esittää.

2. Komissio ei ole samaa mieltä siitä, että tutkintatoimien rekisterin luominen olisi mahdollisesti päätöksen vastaista. Päätöksen 16 artiklassa edellytetään tällaista rekisteriä. Kertomuksessa todetaan, että mahdollisuutta luoda Eurojustiin tietokanta, johon voitaisiin keskittää lapsipornoa koskevat tiedot, arvioidaan parhaillaan. Koska komissiolla ei ole tiedossa enempää yksityiskohtia mahdollisista ehdotuksista, se ei pysty arvioimaan, olisiko tällainen tietokanta päätöksen mukainen.

Komissiolla ei ole syytä epäillä, etteivätkö ne jäsenvaltiot, jotka ovat myöntäneet kansallisille jäsenilleen oikeuden saada tiettyjä tietoja Schengenin tietojärjestelmästä, olisi toimineet nykyisten sääntöjen mukaisesti. Tässä yhteydessä Espanja teki vuonna 2002 aloitteen(2) vuoden 1990 Schengenin yleissopimuksen(3) muuttamiseksi siten, että kaikilla Eurojustin kansallisilla jäsenillä olisi mahdollisuus tutustua tiettyihin Schengenin tietojärjestelmän sisältämiin tietoihin. Aloite on parhaillaan neuvoston tarkasteltavana.

Eurojust-päätöksessä (39 artikla) edellytetään, että Eurojustin säännöissä, jotka koskevat asiakirjojen saamista tutustuttavaksi, otetaan huomioon asetus (EY) N:o 1049/2001(4). Eurojustin hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan vielä hyväksymättä olevia Eurojustin sääntöjä eikä asetusta (EY) N:o 1049/2001. Päätöksen oikeudesta tutustua Eurojustin pöytäkirjoihin tekee Eurojust itse tutkiessaan yksittäisiä pyyntöjä tulevien sääntöjensä mukaisesti.

Vuosikertomuksessa ei ole tietoja tietosuojavaltuutetun nimittämisestä, koska toimi ilmoitettiin avoimeksi vasta 13. helmikuuta 2003(5) eli sen ajanjakson jälkeen, jota kertomus koskee. Lopuksi on todettava, että yhteisen tietosuojavalvontaviranomaisen viimeisen jäsenen nimittäminen vasta vuoden 2003 alkupuolella johti tosiaan siihen, että päätöksessä säädetty tietosuojajärjestelmä ei ollut valmiina vielä vuonna 2002.

(1) Neuvoston päätös 2002/187/YOS, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Eurojust-yksikön perustamisesta vakavan rikollisuuden torjunnan tehostamiseksi, EYVL L 63, 6.3.2002.

(2) EYVL C 160, 4.7.2002.

(3) EYVL L 239, 22.9.2000.

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi, EYVL L 145, 31.5.2001.

(5) EUVL C 34 A, 13.2.2003.