Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3794/97 komissiolle esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) (26. marraskuuta 1997) Aihe: Ranskan tiesulut: vahinkojen arviointi Ranskalaisten rekka-autonkuljettajien toteuttamat tiesulut alkavat olla toistuva ilmiö, joka on vastoin yhteisön määräyksiä vapaasta kilpailusta, sillä se estää tavaroiden vapaan liikkumisen Euroopan unionissa. Euroopan sisäiselle kaupalle aiheutetut vahingot ovat erittäin suuria, minkä vuoksi jotkut maat kuten Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa ja Alankomaat ovat valittaneet asiasta. Espanjalaiset kuljetusalan järjestöt arvioivat, että jokainen tiesulkupäivä maksaa alan yrityksille yli 2,5 miljardia pesetaa. Tähän mennessä Ranskan viranomaiset eivät ole puuttuneet lakkoon ranskalaisten rekka-autonkuljettajien toteuttamien tiesulkujen lopettamiseksi. Tiesulkuihin liittyy usein hyökkäyksiä Espanjasta hedelmiä ja vihanneksia kuljettavia rekka-autoja vastaan. Mutta Ranskan viranomaiset ovat kuitenkin luvanneet, että vahinkoa kärsineille maksetaan korvauksia. Tästä lupauksesta huolimatta brittien, espanjalaisten, saksalaisten, portugalilaisten ja belgialaisten syyskuuhun 1997 mennessä esittämistä 2 749 korvausvaatimuksesta on käsitelty vain 737 (26,8 %), joista 124 on saanut myönteisen päätöksen (4,51 %). Espanjan kansalaisten Ranskan tuomioistuimissa esittämästä 500 vaatimuksesta vain yksi on saanut myönteisen päätöksen. Ranskan viranomaiset puolustelevat tätä oikeuden päätösten hitautta sillä, että maan oikeusjärjestyksen mukaan tuomioistuin voi myöntää korvauksia vain niissä tapauksissa, joissa voidaan esittää kirjallisia todisteita autoille tai kuormille aiheutetuista vahingoista. Näitä todisteita ei ole helppo koota. Näin ollen ei ole todellista mahdollisuutta arvioida niitä suuria kustannuksia, jotka kuljetusten estäminen rajoilla aiheuttaa, vaikka niihin ei olekaan liittynyt fyysistä väkivaltaa. Onko komissio aikonut toteuttaa perinpohjaisen selvityksen kustannuksista, joita nämä tiesulut aiheuttavat Euroopan talouksille? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-E-3793/97, E-3794/97, E-3795/97, E-3796/97, E-3797/97, E-3798/97 ja E-3799/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole oikeusperustaa puuttua työnantajien ja ammattijärjestöjen väliseen kansalliseen kiistaan. Komissio tosin toteaa, että lakko-oikeus määritellään sosiaaliseksi perusoikeudeksi vuonna 1989 annetussa työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön peruskirjassa (13 kohta). Perustamissopimusten noudattamisen valvojana komissio huolehtii siitä, että tavaroiden ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta ei estetä perusteettomasti siten, että se häiritsisi vakavasti sisämarkkinoiden toimintaa. Komissio voi kuitenkin toimia vain, jos jäsenvaltio todistettavasti laiminlyö velvollisuuttaan pitää yllä lakisääteistä tavaroiden ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta perustamissopimuksessa määrätyllä tavalla. Myös vahingonkorvaukset kuuluvat kansalliseen toimivaltaan, ja vaikka komissio on hyvin huolissaan kuljetustyöläisten ilmoittamista vaikeuksista, se ei kykene takaamaan muutosta. Komissio ei suunnittele tekevänsä tutkimusta siitä, millaiset kustannukset tiesuluista aiheutuu Euroopan taloudelle. Se on kuitenkin aina valmis tekemään yhteistyötä asianomaisten viranomaisten kanssa yrityksissä löytää kaikkia osapuolia tyydyttäviä ratkaisuja. Tämän johdosta komission jäsenet kirjoittivat useaan otteeseen Ranskan ministereille ja kehottivat heitä tekemään kaikkensa taatakseen vapaan liikkuvuuden tieverkostossaan. Lisäksi komissio on ottanut yhteyttä sekä Ranskan viranomaisiin että tieliikennealan ammatillisiin liittoihin, jotta ne pyrkisivät edistämään korvaushakemuksien käsittelyä. Yhteisön sisäisen tieliikenteen sosiaalisia näkökohtia käsitellään tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetussa asetuksessa (ETY) N:o 3820/85 ((EYVL L 370, 31.12.1985. )) sekä yhdenmukaisista menettelyistä pantaessa täytäntöön tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annettu asetus (ETY) N:o 3820/85 ja tieliikenteen valvontalaitteista annettu asetus (ETY) N:o 3821/85 annetussa neuvoston direktiivissä 88/599/ETY ((EYVL L 325, 29.22.1988. )). Lisäksi tietyt aiheet kuuluvat kansallisen lainsäädännön piiriin. Tämänhetkisten sääntöjen ja täytäntöönpanokäytänteiden moninaisuus yhteisössä aiheuttaa merkittäviä eroja kilpailun suhteen. Valkoisessa kirjassa työaikadirektiivin ulkopuolisista toimialoista ((Asiak. KOM (97) 334 lopullinen. )) hahmotellaan komission aikomusta tehdä vuoden 1998 alkupuolella ehdotus asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttamiseksi siten, että siihen otettaisiin mukaan työajan käsite lisäämällä säännöksiä lastauksesta ja purkamisesta sekä muista kuskien suorittamista töistä. Sen yleinen tavoite olisi yhdenmukaistaa sekä sääntöjä että täytäntöönpanojärjestelmiä.