KIRJALLINEN KYSYMYS P-2576/00

esittäjä(t): Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) komissiolle

(25. heinäkuuta 2000)

Aihe: Aidsin ennaltaehkäisy ja hoito Etelä-Afrikassa

Etelä-Afrikassa aidsia esiintyy enemmän kuin missään muualla. Yhdistyneiden kansakuntien mukaan alueella on absoluuttisesti eniten HIV-tartunnan saaneita. Lisäksi aidsin pitäminen tabuna vaikeuttaa uusien tartuntojen ja niiden seurausten estämistä. Raportit osoittavat, että Etelä-Afrikan hallitus etsii selityksiä sen sijaan, että miettisi keinoja epidemian vastustamiseksi. Presidentti Mbeki onkin perustanut aids-paneelin, jossa on edustajia muun muassa pienestä toisinajattelevien tutkijoiden ryhmästä, jonka mukaan HIV:n ja aidsin välillä ei ole mitään yhteyttä. Tällä viikolla paneeli päätti lisätutkimuksista, joiden tavoitteena on muun muassa varmistaa HIV-testin luotettavuus. Amerikkalaiset ja eurooppalaiset tutkijat pitävät tätä erittäin surullisena asiana.

1. Onko komissio tietoinen 5000 tutkijan julistuksesta juuri ennen Durbanin aids-konferenssia, että HIV-virus kiistämättä aiheuttaa aidsia ja että politiikkojen on perustuttava tähän tosiseikkaan?

2. Katsooko komissio, että aidsin ehkäisemiselle ja hoidolle olisi annettava korkea prioriteetti Etelä-Afrikassa, koska politiikan säilyessä ennallaan on todennäköistä, että puolet nyt 15-vuotiaista ei elä 25-vuotiaiksi, mikä olisi paitsi inhimillinen murhenäytelmä, myös taloudellinen katastrofi?

3. Onko komissio kysyjän kanssa yhtä mieltä siitä, että Etelä-Afrikan taloudellinen kehitys riippuu tehokkaista toimenpiteistä aids-ongelman suhteen ja että nämä toimenpiteet ovat edellytys yhteisön tuen tehokkuudelle?

4. Jos komission vastaus on myönteinen, ja kun otetaan huomioon, että Etelä-Afrikka on EU:n kehitysavun suurin vastaanottaja, aikooko komissio painostaa Etelä-Afrikan hallitusta täyttämään tämän edellytyksen?

5. Aikooko komissio käyttää yhteisön ja Etelä-Afrikan välistä tieteellistä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että EU:n tuki Etelä-Afrikan tutkimukselle käytetään tehokkaasti?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(18. syyskuuta 2000)

Komissio osallistui aktiivisesti Durbanissa pidetyn kolmannentoista kansainvälisen aids-konferenssin valmisteluihin. Se antoi taloudellista tukea yhteensä 94:lle kehitysmaista tulevalle osallistujalle, jotta he voivat osallistua konferenssiin ja esittää tieteellisiä selontekojaan. Durbanin julistus, jonka yli 250 tutkijaa laati yhdessä ja jonka allekirjoitti yli 5 000 tutkijaa, julkistettiin viikko ennen konferenssin alkua. Kyseisessä julistuksessa vahvistettiin se näyttö, että aidsin aiheuttaa HI-1- tai HI-2-immuunikatovirus. Komissio tukee tätä kantaa.

Komissio on samaa mieltä siitä, että HIVin/aidsin torjuminen ja hoito olisi asetettava tärkeälle sijalle Etelä-Afrikassa. Aidsin hoitomenetelmät ovat erittäin monimutkaisia, mistä syystä ne tarvitsevat tuekseen hyvin toimivan terveydenhuoltojärjestelmän. Komission kantana on, että rajalliset resurssit olisi kohdistettava edelleen kansallisten terveydenhoitojärjestelmien lujittamiseen sekä HIVin/aidsin torjumiseen, mikä koskettaa useita henkilöitä, sen sijaan, että tarjottaisiin muutamille potilaille hoitoa, jolla ei kuitenkaan ole parantavaa vaikutusta. Etelä-Afrikan terveydenhoitoalaa onkin varauduttu lujittamaan vuosina 20002002 kyseisessä maassa käynnissä olevien yhteisön terveydenhoitoalan tukiohjelmien lisäksi.

HIVin/aidsin lisäksi Etelä-Afrikan kehittymistä koettelevat monet muut rasitteet. Yhteiskunnallisen kehityksen alalla on huolehdittava puuttuvasta perusinfrastruktuurista, korkeasta työttömyysasteesta, korkeasta rikollisuudesta ja kehnosta koulutustasosta. Etelä-Afrikan talouden kehitystä rasittavat yleisesti hidas kasvu, heikkenevä työllisyys ja yritysten vähäiset investoinnit. Tämän lisäksi maata rasittavat hallinnon heikkoudet. Etelä-Afrikan kehitys on täysin riippuvainen paitsi toimivasta lähestymistavasta aidsin osalta myös muiden sellaisten tekijöiden osalta, jotka haittaavat kasvua ja hyvinvointia.

Komissio laatii parhaillaan aloitetta tukeakseen kolmen sellaisen tartuntataudin vastaista nopeutettua toimintaa, joilla on suurin vaikutus köyhyyteen (tuberkuloosi, malaria, HIV/aids). Neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetaan tiedonanto syyskuussa 2000. Ehdotetulla toiminnalla pyritään yleisesti maksimoimaan nykyisten toimiviksi osoitettujen ja tehokkaiden toimien käyttömahdollisuudet, ratkaisemaan keskeisiin lääkkeisiin liittyviä kysymyksiä, jotka koskevat niiden saantia ja varaa hankkia niitä, ja lisäämään investointeja edellä mainittuihin kolmeen sairauteen tarkoitettujen uuden sukupolven lääkkeiden ja rokotteiden tutkimukseen ja kehitykseen. Tehokkaat toimet edellyttävät innovointia, uusia kumppanuuksia ja kansainvälisen yhteisön toimien koordinointia.

Yhteisön varoja pitäisi suunnata paitsi HIVin/aidsin torjumiseen myös esimerkiksi tuberkuloosin ja malarian torjumiseen. HIV/aids ja tuberkuloosi liittyvät yhä enemmän toisiinsa Etelä-Afrikan ja muiden maiden tuberkuloositartuntojen voidaan odottaa lisääntyvän entisestään HIVin/aidsin vastaisen tehokkaan toiminnan puuttuessa. Kaikki merkittävimmät tarttuvat taudit myötävaikuttavat suhteettomasti väestön köyhyyden jatkumiseen, ne kaikki vaikuttavat nuoriin aikuisiin heidän tuottavina vuosinaan ja aiheuttavat valtavia yhteiskunnallisia kustannuksia. Lisäksi olemassa olevat ennalta ehkäisevien tai sairauksia parantavien toimien hyödyntäminen ei ole riittävää. Etelä-Afrikan kehitysyhteistyöohjelma, jota yhteisö tukee noin 125 miljoonalla eurolla vuosittain, on yksi suurimmista yhteisön hallinnoimista apuohjelmista. Komissio on sitoutunut ohjelman täytäntöönpanossa laajaan poliittiseen vuoropuheluun Etelä-Afrikan hallituksen kanssa. Vuoropuhelussa keskitytään yhteisön avun pääaloihin, jolla kullakin komission keskeisenä tavoitteena on pikemminkin kunnioittaa ja tukea Etelä-Afrikan omia poliittisia valintoja kuin asettaa ehtoja. Komissio lisäksi pyrkii varmistamaan, että sen tukemat politiikat ovat kestäviä, niitä valvotaan demokraattisesti ja ne edesauttavat köyhyyden vähentämistä.

Euroopan yhteisön ja Etelä-Afrikan tiedettä ja teknologiaa koskevaa sopimusta on käytetty sen voimaantulosta alkaen tukemaan yhteistä tutkimusta ensisijaisilla aloilla. Vuosina 19961999 eteläafrikkalaiset tutkimusryhmät ovat ehdottaneet 235 hanketta sopimuksen mukaiseen kansainväliseen yhteistyöohjelmaan. Näistä hankkeista 49 on jo saanut rahoitusta neljännestä puiteohjelmasta. Nyt käynnissä olevan viidennen puiteohjelman osalta eteläafrikkalaisten tutkijoiden kiinnostus näyttää olevan entistäkin suurempi. Pretoriassa heinäkuussa 2000 pidetyssä tieteen ja teknologian sekakomitean viimeisimmässä kokouksessa sopimuspuolet sopivat tulevaisuuden tutkimusyhteistoiminnan uusista ensisijaisista aloista, joita ovat köyhyyteen liittyvien sairauksien torjuminen ja hoito.