ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4123/97 komissiolle esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Neuvoa-antavat komiteat Kuinka monesta ei-komitologisesta [neuvoa-antavasta komiteasta] PO XI on vastuussa ja mitkä ne ovat? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (2. maaliskuuta 1998) Pääosasto XI - Ympäristö, ydinturvallisuus ja väestönsuojelu - on vastuussa seuraavista neuvoa-antavista komiteoista: - Euroopan ympäristöalan ja kestävän kehityksen neuvoa-antava foorumi (komission päätös 97/307/EY, tehty 16 päivänä toukokuuta 1997 ((EYVL L 131, 23.5.1997.))), - radioaktiivisia jätteitä koskevan yhteisön toimintasuunnitelman toteuttamista käsittelevä neuvoa-antava komitea (neuvoston päätöslauselma, annettu 18 päivänä helmikuuta 1980 ((EYVL C 51, 19.2.1980.)), uusittu 15 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston päätöslauselmalla ((EYVL C 158, 25.6.1992.))), - mereen päästettyjen hiilivetyjen aiheuttaman pilaantumisen valvontaa ja vähentämistä käsittelevä neuvoa-antava komitea (komission päätös 80/686/ETY, tehty 25 päivänä kesäkuuta 1980 ((EYVL L 188, 22.7.1980.))), - kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua käsittelevä neuvoa-antava komitea (komission päätös 90/67/ETY, tehty 9 päivänä helmikuuta 1990 ((EYVL L 44, 20.2.1990.))), - kemiallisten yhdisteiden myrkyllisyyttä ja ekomyrkyllisyyttä käsittelevä tieteellinen neuvoa-antava komitea (komission päätös 78/618/ETY, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1978 ((EYVL L 198, 22.7.1978.))), - jätehuoltoa käsittelevä neuvoa-antava komitea (komission päätös 76/431/ETY, tehty 21 päivänä huhtikuuta 1976 ((EYVL L 114, 1.5.1976.))).
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3999/97 komissiolle esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Verotusjärjestelmien yhdenmukaistaminen Onko komissio harkinnut työntekijöiden liikkuvuuden tukemista ja verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmien yhdenmukaistamista, ottaen huomioon työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan sitoumuksen ja ilmeisen ongelman, joka johtuu siitä, että jäsenvaltiot pitävät kiinni omista verotusta koskevista säännöksistään? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1998) Komissio olettaa, että arvoisan parlamentin jäsenen esittämä verojärjestelmiä koskeva kysymys kohdistuu tuloverotukseen, koska hän käsittelee työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. Yhteisön jäsenvaltioiden tuloverotuksen mahdollisen yhdenmukaistamisen osalta komissio katsoo, että tuloverotuksen yleinen yhdenmukaistaminen ei ole toissijaisuusperiaatteen vuoksi lähitulevaisuudessa mahdollista. Komissio voi tietenkin tehdä verotusta koskevia ehdotuksia eri aloilla. Se onkin jo tehnyt työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevia ehdotuksia ((Komission suositus, annettu 21 päivänä joulukuuta 1993, jossain muussa jäsenvaltiossa kuin asuinmaassaan oleskelevien henkilöiden tiettyjen tulojen verotuksesta (EYVL L 39, 10.2.1994). )) varmistaakseen, että syrjintäkiellon periaatetta noudatetaan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Schumacker (asia C-279/93) vahvistaman kannan mukaisesti. Sosiaaliturvan osalta komissio haluaa tähdentää parlamentin jäsenelle, että sosiaaliturvaa koskevan yhteisön lainsäädännön ((Neuvoston asetus (EY) N:o 118/97, annettu 2 päivänä joulukuuta 1996, sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle. )) tarkoituksena on ainoastaan jäsenvaltioiden erilaisten sosiaaliturvajärjestelmien koordinointi * ei niiden yhdenmukaistaminen. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on useaan otteeseen todennut ((Katso esim. asia 161/97, Van Munster, tuomio 5.10.1994 (Kok. 1994, s.466). )), jäsenvaltioiden tehtävänä on määrittää sosiaaliturvajärjestelmiensä rakenteet ja ominaispiirteet. Järjestelmien välillä on yhä eroja, jotka johtuvat sekä sosiaaliturvan myöntämisperusteita että sosiaaliavustusten määriä koskevista kansallisista tavoitteista, joiden osalta on noudatettava EY:n perustamissopimuksen periaatteita, erityisesti tasa-arvoisen kohtelun periaatetta tai periaatetta, jolla kielletään kansalaisuuteen perustuva syrjintä. Komissio ei aio näissä olosuhteissa ehdottaa jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien yhdenmukaistamista.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4064/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Tuotantotoiminnasta maksettava alueellinen vero Italian talousministeri on ottanut käyttöön uuden veron, tuotantotoiminnasta maksettavan alueellisen veron, jota ei ole missään muussa Euroopan maassa. Veroa ei lasketa tuottajan todellisten ansioiden perusteella, kuten kaikkialla muualla Euroopassa, vaan tuotantokustannusten, kuten työvoimakulujen ja sijoituskulujen perusteella. Eikö komissio katso, että tällä jarrutetaan EU:ssa jo käynnissä olevaa verotuksen yhdenmukaistamista? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4063/97 ja E-4064/97 (17. helmikuuta 1998) Saatavilla olevien tietojen mukaan uuden alueveron, IRAPin (Imposta regionale sulle attivitá produttive), bruttomääräisenä määräytymisperusteena käytetään summaa, joka sisältää yleensä verovelvollisen myymistään tavaroista ja palveluista saamat tulot bruttomääräisinä. IRAPin nettomääräinen määräytymisperuste voi kuitenkin poiketa nettotulojen määrästä, koska tietyt kustannuserät eivät ole vähennyskelpoisia. Komissio huomauttaa, että lukuun ottamatta kahta vuonna 1990 annettua direktiiviä, jotka ovat 23 päivänä heinäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/434/EY ((EYVL L 225, 20.8.1990. )) eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojen siirtoihin ja osakkeiden vaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä ja 23 päivänä heinäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/435/EY1 eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä, välitöntä verotusta ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla. Kaikki yhdenmukaistamiseen tähtäävät toimenpiteet edellyttävät EY:n perustamissopimuksen 100 artiklan mukaisesti neuvoston yksimielistä päätöstä, myös niissä tapauksissa, joissa yhdenmukaistamisella pyritään tehostamaan sisämarkkinoiden toimintaa. Jäsenvaltiot voivat tämän vuoksi melko vapaasti päättää omista välittömän verotuksen järjestelmistään, kunhan ne noudattavat perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä, erityisesti syrjimättömyyden ja tasa-arvoisen kohtelun periaatteita. Vastauksena parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen voidaan todeta, ettei IRAPin käyttöönotto näytä ensi näkemältä vaikuttavan näiden velvollisuuksien noudattamiseen
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3783/97 komissiolle esittäjä(t): Carlos Pimenta (PPE) (26. marraskuuta 1997) Aihe: EU:n rahoitus kivuttomalle ansastukselle Euroopan yhteisön, Kanadan ja Venäjän federaation kivuttoman ansastuksen standardeja koskevan sopimusehdotuksen (97/C 207/11) ((EYVL C 207, 8.7.1997. s. 14. )) I liitteen IV osassa Euroopan yhteisö suostuu edistämään lisätutkimuksia ¨..pyydettyjen eläinten hyvinvoinnin tason arviointia koskevan tieteellisen tiedon kehittämiseksi...¨ Ehdotettu EY:n tutkimusohjelma liittyy piisamiin (Ondatra zibethicus) ja se on suoritettava kolmessa vuodessa. Voisiko komissio ilmoittaa, mistä budjettikohdasta tämä tutkimus rahoitetaan ja vahvistaa, noudatetaanko tässä tutkimuksessa tiukasti direktiivin 86/609/ETY ((EYVL L 358, 18.12.1986, s. 1. )) vaatimuksia? Voisiko komissio myös ilmoittaa, milloin tämä tutkimus todennäköisesti aloitetaan, ja selvittää tarkasti, millainen tämä tutkimus on ja kuinka monta eläintä tutkimuksessa käytetään? Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1998) Soveltamalla yhteisön, Kanadan ja Venäjän federaation kivutonta ansastusta koskevista standardeista tehdyn kansainvälisen sopimuksen 9 artiklan ja I liitteen IV osan säännöksiä, sopimuspuolet ovat sitoutuneet edistämään ja kannustamaan tutkimusta, joka pyrkii kehittämään kyseisiä standardeja. Sopimuspuolten suorittamat tutkimukset koordinoidaan sopimuksen 14 artiklassa säädetyssä yhteisessä hallintokomiteassa. Yhteisö on puolestaan sitoutunut suorittamaan piisamia (Ondatha zibethicus) koskevia tutkimuksia sopimuksen voimaantuloa seuraavan kolmen vuoden aikana. Komissio yhteisrahoittaa nämä tutkimukset budjettikohdista, joita ei vielä ole määritelty. Kyseisiä tutkimuksia edistämään pyrkivä menettely aloitetaan mahdollisimman pian sopimuksen voimaantulon jälkeen eli kuusikymmentä päivää viimeisen ratifioimis-, liittymis-, tai hyväksymisasiakirjan tallettamisen jälkeen, kuhunkin sopimuspuoleen sovellettavien sääntöjen mukaan. Komissio voi vahvistaa kyseisten tutkimusten tehtävänkuvauksessa määrättävän, että tutkimuksissa noudatetaan asiaakoskevan yhteisön lainsäädännön säännöksiä ja erityisesti arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annettua direktiiviä 86/609/ETY. Sopimuksen I liitteen 4 osan 6.1 kohdan mukaisesti tutkimuksissa pyritään tutkimaan erityisesti tiettyjä käyttäytymistä ja fysiologisia tekijöitä koskevia indikaattoreita, jotta ansastettujen eläinten hyvinvointia voidaan arvioida tämän sopimuksen sisältämien kivuttoman ansastuksen standardien tulevaa kehittämistä varten. On liian aikaista ilmoittaa tutkimukseen tarvittavien eläinten lukumäärä, koska tämä riippuu tutkimustavasta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3852/97 komissiolle esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) (5. joulukuuta 1997)

Aihe: DEI:n aiheuttama saastuminen Kreikassa

Ammoudaran alueella Linoperamatassa Iraklionin läänissä Kreetalla toimii Kreikan valtion sähkölaitoksen (DEI:n) sähkövoimala. Alueen asukkaiden ja ammatinharjoittajien esittämien syytösten mukaan se saastuttaa päästöillään ja jätteillään tuhoisassa määrin luonnonympäristöä ja ilmaa tällä alueella, jonka luonto on erittäin kaunis, ja aiheuttaa siten suurta vahinkoa matkailulle, joka on asukkaiden tärkein elinkeino. Huolimatta siitä, että toimivaltaiset viranomaiset ovat useaan otteeseen vakuuttaneet, että he ryhtyvät toimenpiteisiin, moniin vuosiin ei ole tapahtunut yhtään mitään.

Voisiko komissio kertoa minulle, onko tämän tehtaan toiminta mainitulla alueella yhteisön ympäristölainsäädännön mukaista, ja jos se ei ole, mitä on tapahduttava, jotta se saataisiin tämän lainsäädännön mukaiseksi, sekä hyväksyisikö komissio oikaisutoimenpiteiden rahoituksen, esimerkiksi tehtaan siirtämisen pois alueelta tai edes suodattimien asentamisen sen piippuihin, jotta tämä merkittävä ongelma saataisiin ratkaistua tai sitä edes lievennettäisiin niin, että se tulisi siedettäväksi?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 1998)

Komissio haluaa ilmoittaa parlamentin jäsenelle, että se on tietoinen kyseisistä väitteistä, ja että se on jo ryhtynyt toimenpiteisiin kirjaamalla asiaa koskevan valituksen. Komissio tutkii väitteet yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja pyytää lisätietoja Kreikan viranomaisilta.

Komissio tutkii erityisesti tapausta, joka liittyy ympäristön tilan huononemiseen valtiollisen voimayhtiön energialaitoksen toiminnan aiheuttaman ilman pilaantumisen vuoksi. Laitoksen toiminta on ristiriidassa tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 24 päivänä marraskuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/609/ETY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/66/EY ((EYVL L 337, 24.12.1994. )) ja teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/360/ETY ((EYVL L 188, 16.7.1984. )) kanssa.

Jos todetaan, että yhteisön lainsäädäntöä on rikottu, komissio aloittaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen rikkomisesta johtuvan menettelyn. Komissio ottaa mielellään vastaan lisätietoja voidakseen tehdä asiasta päätöksen.

On kuitenkin tärkeää huomata, että valituksentekijöillä on mahdollisuus hakea ratkaisua hallintoteitse Kreikan viranomaisilta tai tehdä valitus toimivaltaiselle tuomioistuimelle Kreikan lainsäädännön mukaisesti. Valituksentekijöitä kehotetaan käyttämään näitä mahdollisuuksia.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4103/97 komissiolle esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Ylituotantomaksun suorittaminen Italiassa 1. Onko komissio tietoinen ilmoituksista, joiden mukaan Italian hallitus aikoo maksaa 80 prosenttia maidontuottajille tarkoitetusta ylituotantomaksusta? 2. Jos nämä ilmoitukset pitävät paikkansa, eikö silloin luovutakin ylituotantomaksuja koskevasta periaatteesta, jonka mukaan maataloustuottaja on itse vastuussa maitokiintiönsä ylittämisestä? 3. Eikö komissio katsokin, että jäsenmaiden kaikkien maidontuottajien täytyy samalla tavalla noudattaa maitokiintiöjärjestelmän velvoitteita? Voisiko komissio ilmoittaa, missä määrin Italiassa nyt käyttöön otettu järjestelmä sopii yhteen tämän kanssa? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 1998) Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 4. joulukuuta 1997 asetuksesta, jossa säädetään, että noin 80 prosenttia vuosina 1996-1997 maksetuista maito- ja maitotuotealan lisämaksuista palautetaan tuottajille. Asetus tuli voimaan 2. joulukuuta 1997, ja sitä käsiteltiin Italian lainsäädännön mukaisesti parlamentissa, joka muutti sen laiksi 23. tammikuuta 1998. Tällä välin komissio pyysi Italian viranomaisia esittämään huomautuksensa pikaisesti. Komissio on täysin samaa mieltä siitä, että jos määrä ylittää tuottajakohtaisen viitemäärän, tuottajan on maksettava lisämaksu maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 ((EYVL L 405, 31.12.1992. )) 1 artiklan mukaisesti. Komissio tutkii huolellisesti kaikki oletetut rikkomiset, mikä voi johtaa valvontamenettelyn aloittamiseen, jos toiminta ei ole säännösten mukaista. Menettely on aloitettu Italiaa vastaan 12. tammikuuta 1998. Italialla on kuukausi aikaa vastata esitettyihin huomautuksiin ja alkaa noudattaa niitä.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2729/97 komissiolle esittäjä(t): Marianne Thyssen (PPE) (30. heinäkuuta 1997) Aihe: Korvaussäännös alankomaalaisille huoltoasemanpitäjille Belgian ja Saksan rajalla Kuuleman mukaan tästä päivästä eli 23.7.1997 alkaen Belgian ja Saksan rajalla olevia huoltoasemanpitäjiä varten tulee voimaan säännös, jolla heille korvataan menetys, joka heille aiheutuu veronkorotuksen vuoksi maassaan kallistuneesta bensiinistä. Voiko komissio ilmoittaa minulle, onko tämä säännös, jota ei sovelleta maantieteellisesti yleensä Alankomaiden maa-alueella vaan joka rajoittuu raja-alueille, sopusoinnussa Euroopan kilpailusääntöjen kanssa? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama täydentävä vastaus (16. helmikuuta 1998) Syyskuun 11. päivänä 1997 antamansa vastauksen ((EYVL C 82, 17.3.1998, s. 133. )) täydentämiseksi komissio voi tällä hetkellä antaa asiasta seuraavia lisätietoja. Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat 18. elokuuta 1997 Saksan rajan läheisyydessä sijaitseville hollantilaisille huoltoasemille myönnettävästä tuesta (N:o 558/97). Tukea voidaan myöntää luonnollisille tai oikeushenkilöille, yhtiöille tai kommandiittiyhtiöille, joiden tiliin yksi tai useampi huoltoasema ja niiden seuraaja toimii. Tuen tarkoituksena on korvata kyseisten huoltoasemien omistajille ne todennäköiset liikevaihtotappiot, joita aiheutui kevyen polttoöljyn valmisteveron korottamisesta Alankomaissa 1. heinäkuuta 1997 alkaen. Tukihanke kestää enintään kolme vuotta, 1. heinäkuuta 2000 saakka. Komissio pyysi 22. syyskuuta 1997 asiasta lisätietoja tutkiakseen ensiksikin, missä määrin ilmoitettujen toimenpiteiden voidaan odottaa vääristävän kilpailua muissa jäsenvaltioissa * etenkin Saksassa ja Belgiassa * ja toiseksi, voiko tuella olla kertautuvia vaikutuksia. Komissiossa epäillään myös, ovatko nämä sopimukset perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinostosopimusten ryhmiin 22 päivänä kesäkuuta 1983 annetun komission asetuksen (ETY) No 1984/83 ((EYVL L 173, 30.6.1983. )) mukaisia. Alankomaiden viranomaisten vastaus saatiin 30. lokakuuta 1997. Komissio pyysi 17. joulukuuta 1997 asiasta lisätietoja, sillä Alankomaiden hallitus ei ollut antanut tyydyttävää vastausta kaikkiin 22. syyskuuta 1997 päivätyssä komission kirjeessä esitettyihin kysymyksiin. Tällä hetkellä komissio ei voi määritellä kantaansa, sillä se odottaa yhä Alankomaiden hallituksen vastausta 17. joulukuuta 1997 päivättyyn kirjeeseensä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3502/97 komissiolle esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) (10. marraskuuta 1997)

Aihe: Lahjonta EU:n jäsenvaltioissa

Vuonna 1985 BT:n palveluksessa oleva brittiläinen mies murhattiin Abidjanissa. Murhaan liittyvät todisteet osoittavat, että miehen työpaikkana ollut avustushanke oli korruption kohteena.

Kun otetaan huomioon, että kaupallisiin menettelytapoihin liittyvissä normeissa on eroja EU:n sisällä, mitä unioni voi tehdä varmistaakseen, että kaikki jäsenvaltiot pyrkivät ehkäisemään rajojensa sisällä toimivien yritysten ja niiden kansainvälisten hankkeiden lahjontaa ja korruptiota? Mitä Euroopan unioni voi tehdä kannustaakseen kaikkia jäsenvaltioita käsittelemään lahjontaa rikoksena ja muuttamaan asiaa koskevaa verohelpotuskäytäntöä?

Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1998)

Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema ongelma on komission huomion keskipisteenä, ja se luovuttikin toukokuussa 1997 neuvostolle ja parlamentille tiedonannon unionin korruption vastaisesta politiikasta ((Asiak. KOM (97) 192 lopullinen. )). Tässä tiedonannossa pyritään muodostamaan yhteisön sisä- ja ulkopuolella toteutettavan korruption vastainen strategia. Korruptioon, rikoslainsäädäntöön sekä lahjusrahojen verovähennyskelpoisuuteen liittyviä ongelmia tutkitaan ja konkreettisia toimia ehdotetaan. Tiedonannossa otetaan myös esille ulkopuolisen avun ja yhteistyön yhteydessä ilmenevät korruptioon liittyvät erityisongelmat.

Komissio jatkaa kehitysyhteistyöpolitiikassaan korruption vastaisia toimia erityisesti valmistelemalla IV Lomén sopimuksen 5 artiklan täytäntöönpanoon liittyvää tiedonantoa valtion asioiden moitteettomasta hoidosta sekä vahvistamalla korruption vastaisia lausekkeita komission, avunsaajamaiden ja avustusohjelmia toteuttavien järjestöjen sopimussuhteiden osalta. Tätä työtä koordinoivat taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD), Maailmanpankki sekä Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF). Neuvosto määritteli yhteisen kantansa 6 päivänä lokakuuta 1997 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan neuvostossa ja OECD:ssä käytävistä lahjonnan torjuntaa koskevista neuvotteluista ((EYVL L 279, 13.10.1997. )). OECD:n sopimusneuvottelut kansainväliseen kauppaan liittyvän ulkomaisten virkamiesten korruption vastaisista toimista päättyivät 20. marraskuuta 1997.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0006



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3565/97 komissiolle esittäjä(t): Graham Mather (PPE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Komission tiedonanto verotuksen yhteensovittamisesta (KOM (97)0495) Komission tiedonannosta keskusteltiin ensimmäistä kertaa 13. lokakuuta 1997 pidetyssä Ecofin-neuvoston kokouksessa. Asiakirjassa ehdotetaan toimenpidepakettia, jolla pyritään puuttumaan vahingolliseen verokilpailuun. Neuvosto pyysi komissiota marraskuun 12. päivään mennessä esittämään uuden tiedonannon, jossa otetaan huomioon tämän kokouksen ja 20. lokakuuta järjestetyn veropolitiikkaa käsittelevän työryhmän kokouksen tulokset. Ministerit korostivat yksimielisesti pyrkimystään saavuttaa poliittinen sopimus asiasta 1. joulukuuta pidettävässä Ecofin-neuvoston kokouksessa. Tiedonannon 19 III kohdassa sanotaan pääomatulojen verotuksesta, että ¨jokaisen jäsenvaltion olisi joko perittävä vähimmäislähdevero tai annettava tiedot talletuksista saatavista tuloista toisille jäsenvaltioille¨. Kohdassa 19 VI sanotaan taas, että ¨jos jäsenvaltio ei käytä tiedonvaihtomahdollisuutta, sen on kannettava ainakin vähimmäistason lähdeveroa. Tämä vähimmäisverokanta on määritettävä tasolle, joka riittää varmistamaan rajat ylittävien talletusten verotuksen hyväksyttävän tason¨ Miten ¨hyväksyttävä verotuksen taso¨ lasketaan ja miten siitä sovitaan? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3563/97, E-3564/97, E-3565/97, E-3566/97 ja E-3567/97 (3. helmikuuta 1998) Komissio kehottaa arvoisaa parlamentinjäsentä tutustumaan 5. marraskuuta 1997 annettuun komission uuteen tiedonantoon ((Asiak. KOM(97)564 lopullinen. )) sekä Ecofin-neuvoston kokouksessaan 1. joulukuuta 1997 veropolitiikasta tekemiin päätelmiin. Näissä päätelmissä neuvosto hyväksyi talletusten verotusta koskevan asiakirjan, johon sisältyi neljä keskeistä kohtaa. Nämä kohdat voivat toimia uuden direktiiviehdotuksen perustana. Kuten edellä mainitussa tiedonannossa ennakoitiin, komissio aikoo esittää direktiiviehdotuksen varsin pian, periaatteessa viimeistään huhtikuussa 1998. Komissio pitää ennenaikaisena ottaa tässä vaiheessa kantaa arvoisan parlamentinjäsenen esittämiin arkaluonteisiin kysymyksiin. Komissio harkitsee edelleen asiaa ja ilmaisee kantansa selkeästi direktiiviehdotuksessa.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3921/97 komissiolle esittäjä(t): Paul Lannoye (V) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Mankotsebin aiheuttama saastuminen Lokakuussa 1995 EKR:n tontilla Kigalissa syttyi tuleen varasto, jossa oli 475 tonnia mankotsebia (sienimyrkky). Syyskuussa 1996, kun tapahtumasta oli kulunut 11 kuukautta, FAO:n asiantuntijaryhmä kävi tapahtumapaikalla ja suositteli hätätoimenpiteitä ja ratkaisuja, joilla varasto ja saastunut maa tehdään vaarattomaksi. Tietojemme mukaan kuluneina kuukausina tilanne ei ole muuttunut. Asialla on kiire, sillä huonosti varastoitu mankotsebi muuttuu nopeasti eteenitiokarbamidiksi, joka on todistetusti karsinogeeninen aine. Ranskalaiset tutkimukset ovat osoittaneet, että mankotsebi muuttuu 85 prosenttisesti eteenitiokarbamidiksi. Vaikka ongelman laajuutta ei tarkkaan tiedetä, varaston ympärillä oleva maa ja erittäin todennäköisesti myös juomavesi on jo eteenitiokarbamidin saastuttamaa. Tiedämme vain, että puhdistustyöhön on myönnetty 500 000 ecun määräraha. Voiko komissio ilmoittaa, mitä se on tehnyt kuluneiden kahden vuoden aikana tämän ongelman ratkaisemiseksi? Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1998) Komissio on yhtä huolissaan kuin arvoisa parlamentin jäsen niistä riskeistä, joita elintarviketurvallisuuden hankkeen yhteydessä Kigalin teollisuusalueelle varastoidun mankotsebin syttyminen tuleen saattaa aiheuttaa ihmisen terveydelle jos aluetta ei puhdisteta hyvin nopeasti. Heti kun komissio sai tietää syyskuussa 1995 sattuneesta synkästä onnettomuudesta, se suoritti asiantuntijatutkimuksen, jonka johtopäätökset Ruandan viranomaiset ja komissio hyväksyivät 3. lokakuuta 1995. Koska asiaan kuuluvien ministeriöiden välille puhkesi erimielisyyksiä jätteiden puhdistuksen jatkotoimenpiteistä, komission aloitteesta suoritettiin uusi asiantuntijatutkimus yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) kanssa. Koska kaikki osapuolet hyväksyivät johtopäätökset ja suositukset, työt pystyttiin aloittamaan tarjouskilpailun jälkeen heinäkuussa 1997. Komissio kiinnittää edelleen runsaasti huomiota tähän asiaan ja pyrkii yhteistyössä Ruandan viranomaisten kanssa ryhtymään kaikkiin toimiin alueella, jotta jätteet voidaan poistaa nopeasti.