KIRJALLINEN KYSYMYS E-1744/02

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle

(19. kesäkuuta 2002)

Aihe: Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen aiottu täysimääräinen soveltaminen Euroopan unionin kalastusalusten huomattavan osan vähentämiseksi

Miten komissio aikoo ratkaista hyvin vakavat oikeudelliset ja sosiaaliset ongelmat, jotka aiheutuvat KOR:n rakennerahastojen mahdollisesta käyttämisestä siihen, että vähennetään osa eurooppalaista laivastoa, kuten ilmenee komission puolustamasta yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta, kun todellisuudessa Agenda 2000 -ohjelman mukaan jaksolla 20002006 kyseiset varat on osoitettu kalastusalusten nykyaikaistamiseen?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(5. heinäkuuta 2002)

Väite, että rakennerahastojen määrärahoja ei voida muuttaa rahoituskauden aikana (20002006) on rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 14 artiklan 2 kohdan mukaan virheellinen. Kyseisen kohdan mukaan varoja voidaan siirtää toiseen ohjelmaan joko jäsenvaltion tai komission aloitteesta yhteisymmärryksessä kyseisen jäsenvaltion kanssa, väliarvioinnin yhteydessä tai jos sosiaalis-taloudellinen tilanne tai työmarkkinat muuttuvat huomattavasti.

Lisäksi kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999(2) 3 artiklan 4 kohdassa säädetään, että ohjelmatyökauden muiden osien, jotka eivät vielä kuulu komission hyväksymään monivuotiseen ohjausohjelmaan (MAGP), ohjelmatyötä koskevat tiedot ovat ainoastaan viitteellisiä. Näin ollen sen jälkeen, kun MAGP IV päättyy vuoden 2002 lopussa, jäsenvaltio voi siirtää toiseen ohjelmaan varat, jotka se on varannut kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä laivaston uusimista tai nykyaikaistamista varten.

Komissio on tietoinen siitä, että pyyntiponnistuksen alentaminen kestävälle tasolle eli tasolle, joka ei uhkaa kalakantoja pitkällä aikavälillä, aiheuttaa sosiaalisia kustannuksia lyhyellä aikavälillä. Näiden kustannusten lieventämiseksi ja uudelleenkoulutusta tai uusia kalastusalan ulkopuolisia investointeja haluavien kalastajien auttamiseksi komissio ehdottaa, että alusten rakentamiseen ja nykyaikaistamiseen varatuista määrärahoista siirretään sosiaalisiin toimenpiteisiin 460 miljoonaa euroa sen sijaan, että niihin siirrettäisiin jäsenvaltioiden kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä vuosiksi 20002006 varaamat 103 miljoonaa euroa.

Sosiaalisia toimenpiteitä tarvitaan, jotta kalastusala pystyy kohtaamaan välttämättömästä uhanalaisten lajien pyyntiponnistuksen vähentämisestä (joka tapahtuu joko kalastuspäiviä rajoittamalla tai sulkemalla kalastusvyöhykkeitä tilapäisesti) aiheutuvat seuraukset ennen kuin pitkällä aikavälillä syntyvät tuotanto- ja kannattavuusedut saavutetaan. Tämä puolestaan lisää sellaisten kalastajien työturvaa, jotka haluavat jäädä kalastusalalle sen sijaan, että liittyisivät niiden noin 8 000 kalastajan joukkoon, jotka ovat viimeisten kymmenen vuoden ajan vuosittain lopettaneet kalastustoiminnan.

Jos emme tiedosta sitä, että yhteisön vesien kalakannat eivät pysty kestämään nykyisen kalastuslaivaston kokoa, johtaisi se myöhemmin tätäkin huomattavampiin työpaikkojen menetyksiin kalakantojen ja kalastustoiminnan romahtamisen vuoksi.

(1) EYVL L 161, 26.6.1999.

(2) EYVL L 337, 30.12.1999.