KIRJALLINEN KYSYMYS E-0821/00

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(21. maaliskuuta 2000)

Aihe: USA:n lain Omnibus Appropriation Act 211 §

Ottaen huomioon EU:n ja Yhdysvaltojen kiistan, joka koskee USA:n vuonna 1998 antaman lain Omnibus Appropriation Act 211 §:ää, voiko komissio ilmoittaa:

1. Mitkä ovat ne Euroopan yleiset edut, joita kiistassa puolustetaan?

2. Ranskalaisyhtiö Pernod Ricardin 7. helmikuuta antamasta lehdistötiedotteesta, joka koski yhdysvaltalaisen vetoomustuomioistuimen 4. helmikuuta antamaa kielteistä päätöstä, voisi päätellä että yhtiö tavallaan ennakoi itseään koskevia komission päätöksiä. Vaikuttaa jopa siltä, että kyseessä on yritys käyttää hyväksi komission palveluksia.

Kun yleisesti tiedetään puheenjohtaja Prodin sitoutuminen avoimuuden periaatteeseen komission ja sen virkamiesten toiminnassa, voidaanko taata, että komissio puolustaa todella yleisiä etuja eikä vain yhden taloudellisen ryhmän etuja?

3. Yleisen edun mukaista on, että takavarikoimistoimia ei toteuteta kansainvälisesti ilman että laillisille omistajille maksetaan korvaus. Tämä on yleisesti hyväksytty periaate Euroopan perustuslaeissa, ja sitä on sovellettu monta kertaa tuomioistuimissa. USA:n lain Omnibus Appropriation Act 211 §:ssä ainoastaan vahvistetaan tämä periaate.

Eikö komissio katso, että Euroopan vetäminen kiistaan Yhdysvaltojen kanssa WTO:ssa 211 §:n kumoamiseksi voi näyttää taistelulta takavarikoijan perusteluiden puolesta vahingon kärsinyttä osapuolta vastaan ja voiman puolesta oikeudenmukaisuutta vastaan?

Pascal Lamyn komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0820/00 ja E-0821/00

(14. huhtikuuta 2000)

Arvoisa parlamentin jäsen viittaa useisiin seikkoihin, jotka koskevat kiistaa Yhdysvaltojen vuonna 1998 annetun Omnibus Appropriations Act -säädöksen 211 artiklan yhdenmukaisuudesta Maailman kauppajärjestön (WTO) teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia koskevan sopimuksen (TRIPS-sopimus) määräysten kanssa.

WTO:ssa tällä hetkellä käynnissä oleva kiista ei koske kysymystä, onko kolmansien maiden tunnustettava vastikkeettomat pakkolunastukset. Itse asiassa Kuuban valtio ei pakkolunastanut eikä olisi voinutkaan pakkolunastaa yhdysvaltalaisia tavaramerkkejä. Kuuban valtion pakkolunastuksen kohteeksi joutuneet yksityiset henkilöt ja yritykset säilyttivät omistusoikeutensa Kuuban rajojen ulkopuolella olevaan omaisuuteensa. Kuuban vallankumous ei vaikuttanut niiden Yhdysvalloissa rekisteröityihin tavaramerkkeihin kohdistuviin oikeuksiin.

WTO:ssa käynnissä oleva kiista koskee pikemminkin sellaisten yhdysvaltalaisten tavaramerkkien kohtelua, jotka niiden aikaisemmat kuubalaiset haltijat olivat hylänneet ja joita uusi tavaramerkin haltija voi rekisteröidä, uusia ja käyttää Yhdysvalloissa ainoastaan tietyin edellytyksin. Näistä edellytyksistä säädetään kyseisen säädöksen 211 artiklassa, johon sisältyvät säännökset Yhdysvallat antoi lähes 40 vuotta Kuuban vallankumouksen jälkeen. Kyseisessä 211 artiklassa ei säädetä arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta periaatteesta, jonka mukaan ulkomaisia pakkolunastuksia ei tunnusteta, tai tueta sitä.

Tarkasteltuaan 211 artiklaa yksityiskohtaisesti komissio päätteli, että se rikkoo WTO:n TRIPS-sopimuksen tiettyjä määräyksiä erityisesti kansallista kohtelua, tavaramerkkejä ja soveltamisen varmistamista koskevia määräyksiä. Kaikki jäsenvaltiot yhtyivät tähän päätelmään.

Kyseisen 211 artiklan syrjivien vaikutusten osalta komissio haluaa toistaa, että WTO:ssa käynnissä oleva kiista ei koske tavaramerkkien vastikkeetonta pakkolunastusta. Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden mielestä 211 artiklassa tavaramerkkien rekisteröinnille ja käytölle säädetyt edellytykset rikkovat TRIPS-sopimusta erityisesti silloin, kun 211 artikla koskee ainoastaan niin kutsuttuja nimettyjä kansalaisia, kuubalaiset yksityishenkilöt ja yritykset mukaan luettuina. Yhdysvallat ei ilmoittanut syys- ja joulukuussa 1999 WTO:ssa käydyissä neuvotteluissa, että vastaavia edellytyksiä sovelletaan Yhdysvaltojen kansalaisiin sekä muiden kolmansien maiden kuin Kuuban kansalaisiin.

WTO:ssa käynnissä olevassa kiistassa komission päätavoitteena on edelleen se, että Yhdysvallat panee WTO:n TRIPS-sopimuksen asianmukaisesti täytäntöön ja soveltaa sitä. Komissio pitää mielessä, että 211 artikla saattaa vaikuttaa kaikkiin eurooppalaisiin yrityksiin, joilla on toimintaa Kuuban kanssa. Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden edun mukaista olisi varmistaa, että kaikki WTO:n jäsenet noudattavat WTO:n TRIPS-sopimuksen määräyksiä.

Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ottivat Yhdysvaltojen kanssa käydyissä neuvotteluissa useaan otteeseen kuten kolmessa viimeisimmässä EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa ja WTO:n TRIPS-neuvostossa esille sen tosiasian, että 211 artiklan säännökset eivät ole yhdenmukaisia WTO:n TRIPS-sopimuksen kanssa. Tarkoituksena oli päästä asiassa sovintoratkaisuun. Yhdysvaltojen viranomaiset kuitenkin kieltäytyivät jatkuvasti aloittamasta todellista vuoropuhelua. Yhteisö ja sen jäsenvaltiot pyysivät neuvotteluja heinäkuussa 1999 WTO:n riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen mukaisesti. Kaksi neuvottelukierrosta järjestettiin syyskuussa 1999 ja joulukuussa 1999, mutta Yhdysvallat pitäytyi kannassaan, jonka mukaan 211 artikla ei ole ristiriidassa Yhdysvaltojen kansainvälisten velvoitteiden kanssa.

Arvioituaan WTO:n neuvottelujen tuloksia sekä asiaan liittyviä taloudellisia ja poliittisia etuja komissio päätteli, että yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ainoana mahdollisena vaihtoehtona sen varmistamiseksi, että Yhdysvallat soveltaa WTO:n TRIPS-sopimusta asianmukaisesti tämän asian osalta, on pyytää WTO:n riitojenratkaisupaneelia käsittelemään asia.

Sen väitteen osalta, että jonkin eurooppalaisen yrityksen edut olisivat vaikuttaneet komission päätökseen kiistan osalta, komissio haluaa toistaa, että se on ollut koko ajan huolestunut siitä, että Yhdysvallat ei pane täytäntöön ja sovella WTO:n TRIPS-sopimusta asianmukaisesti. Vaikka 211 artiklaa on tähän mennessä sovellettu vain kerran, sillä voi mahdollisesti olla vaikutus kaikkiin sellaisiin eurooppalaisiin yrityksiin, joilla on toimintaa Kuuban kanssa. Komissio vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että se jatkaa kaikkien sellaisten pyrkimysten vastustamista, joilla jokin taho pyrkii vaikuttamaan sen kantoihin.