KIRJALLINEN KYSYMYS E-0623/03 esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR)ja Dorette Corbey (PSE) komissiolle. Korvaukset Zeelandin ja Zuid-Hollandin alueiden rannikoiden öljyn keräämisestä aiheutuvista kustannuksista.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0099 - 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0623/03 esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR)ja Dorette Corbey (PSE) komissiolle (3. maaliskuuta 2003) Aihe: Korvaukset Zeelandin ja Zuid-Hollandin alueiden rannikoiden öljyn keräämisestä aiheutuvista kustannuksista Tricolor-aluksen onnettomuuden aiheuttamat suorat ja välilliset vahingot Zeelandin ja Zuid-Hollandin rannikolla Calais'n salmessa viime joulukuussa ovat huomattavat. Öljyn puhdistamisesta aiheutuvat kustannukset (tarvikkeiden vuokrat, puhdistajat ja öljyn kuljettaminen pois) ovat suunnilleen miljoona euroa. 1. Katsooko komissio, että myös meri ja merenkulku on kuuluttava yhteisön ympäristövastuuta koskeviin direktiiveihin? 2. Katsooko komissio, että saastuttajaa voidaan pitää vastuussa myös välittömistä vahingoista, jotka aiheutuivat Tricolor-aluksen onnettomuudesta? 3. Onko komissio valmis antamaan tukea Alankomaiden rannikolla sijaitseville alueille rahoittamalla osan onnettomuuden aiheuttamista kuluista, jos niitä ei voida periä saastuttajalta, eli Tricolor-aluksen omistajalta? 4. Katsooko komissio, että Alankomaiden ja Belgian viranomaiset ovat toimineet kunnollisesti yhteistyössä tämän onnettomuuden estämiseksi? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (14. toukokuuta 2003) 1. Komissio uskoo vakaasti, että meri ja merenkulku kuuluvat asianmukaisiin vastuuohjelmiin sekä kansainvälisellä tasolla että Euroopan yhteisön tasolla. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotus ympäristövastuusta ympäristövahinkojen estämiseksi ja korjaamiseksi(1) edellyttää, että jos tiettyjä kansainvälisiä sopimuksia voidaan soveltaa, niitä on sovellettava mahdollisen tulevan direktiiviin sijaan. Kyseisessä direktiiviehdotuksessa luetellut kansainväliset sopimukset liittyvät muun muassa öljysäiliöalusten aiheuttamiin ympäristövahinkoihin, kuten tässä tapauksessa. Hyväksyessään edellä mainitun ehdotuksen komissio otti huomioon olemassa olevan kansainvälisen lainsäädäntökehyksen ja lisäksi Erika II -paketin (katso öljysäiliöalus Erikan(2) uppoamisen jälkeen laadittua tiedonantoa yhteisön toisesta merenkulun turvallisuuden parantamiseksi tarkoitetusta toimenpidekokonaisuudesta, jossa komissio pyrkii tekemään katsauksen voimassaoleviin kansainvälisiin sopimuksiin.) hyväksymisen yhteydessä esille tuomansa kannan meriturvallisuudesta. Samalla komissio katsoi, että ensin olisi yritettävä toimia kansainvälisellä tasolla, sillä ympäristölle olisi laajasti katsottuna enemmän apua siitä, että käytössä olisi parempi kansainvälinen (maailmanlaajuinen) lainsäädäntökehys. Äskettäisessä Prestige-onnettomuuden(3) jälkeen laatimassaan merenkulun turvallisuutta koskevassa tiedonannossaan komissio esitti huolensa öljyvahingoista ja toi ilmi kansainvälisten sopimusten tarpeen, mukaan luettuna sopimukset öljyn aiheuttamien pilaantumishaittojen vastuista ja korvauksista. Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO:n) olisi ryhdyttävä tarpeellisiin toimiin öljysäiliöalusten aiheuttamiin pilaantumisvahinkoihin liittyviä vastuita ja korvauksia koskevien kansainvälisten sopimusten muuttamiseksi. Jos tässä ei onnistuta, komissio harkitsee yhteisön tasolla tapahtuvien toimien ehdottamista. On syytä huomata, että sopimus vastuista ja korvauksista öljysäiliöaluksille tapahtuvien onnettomuuksien sattuessa ei ole vielä tullut voimaan. Sopimuksen voimaantuloa odotettaessa öljysäiliöalusten aiheuttamiin pilaantumisvahinkoihin sovelletaan tulevaa ympäristövastuuta koskevaa direktiiviä. 2. Komissio ei katso kykenevänsä vastaamaan tähän kysymykseen lyhyesti, varsinkaan, kun kysymyksen esittänyt jäsen ei erittele tarkemmin, minkätyyppisistä epäsuorista vahingoista hän puhuu. Joka tapauksessa on kiinni valtiosta ja eri oikeusjärjestelmistä, onko epäsuoran vahingon aiheuttamisesta maksettava korvauksia ja kuinka nämä määritellään kunkin valtion lainsäädännön perusteella. On kuitenkin huomattava, että jos kansainvälinen öljysäiliöalusten aiheuttamiin pilaantumisvahinkoihin liittyviä vastuita ja korvauksia koskeva sopimus tai tuleva ympäristövastuudirektiivi olisivat jo olleet voimassa, pilaantumisvahingon estämiseksi tai minimoimiseksi toteutettavista toimista aiheutuneet kustannukset olisi katsottu korvauskelpoisiksi. 3. Osa Tricolor-aluksen onnettomuuden kohteeksi joutuneista Zeelandin ja South Hollandin kunnista katsotaan kuuluviksi alueeseen, joita koskee yhteisön rakenneavun 2. tavoiteohjelman Alankomaiden eteläisen alueen mukainen yhtenäinen ohjelma-asiakirja (CCI 2000.NL.16.2.DO.003). Tämä on tietenkin suhteellisen pieni osa kokonaisratkaisua. Ohjelmaan kuuluu kuitenkin toimia, joilla saatettaisiin tehdä mahdolliseksi ympäristöhankkeiden yhteisrahoitus, mitä asiaa hoitava viranomainen voisi tarpeelliseksi katsoessaan hyödyntää. Tarkasteltaessa asiaa 11. marraskuuta 2002 perustettua Euroopan unionin solidaarisuusrahastoa silmällä pitäen, tuho on mittakaavaltaan liian vaatimaton, jotta siitä maksettaisiin korvauksia rahaston varoista ensisijaisten kriteerien perusteella (vahingon on oltava yli 3 miljardia euroa tai 0,6 prosenttia kyseisen valtion bruttokansantuotteesta (BKT). Alankomaat voisi hakea Euroopan unionin solidaarisuusrahaston poikkeusavustusta, jota annetaan, kun tietyllä alueella sattuu poikkeuksellisen vakavia taloudellisia haittoja aiheuttavia tuhoja. Komissio käsittelisi hakemuksen, vaikka rahaston poikkeusapuun tarkoitettu kokonaissumma onkin käytetty lähes kokonaan. 4. Kuten kysymyksen esittänyt parlamentin jäsen tietää, saastumistapauksista vastaaminen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Komission tehtävänä on ensisijaisesti tukea asiasta vastaavien kansallisten viranomaisten välistä koordinointia. Komission Euroopan vastauskeskus oli yhteydessä Belgian, Ranskan ja Hollannin viranomaisiin Tricolor-aluksen onnettomuuden jälkeen. Tuossa yhteydessä ainoa komission saama avunpyyntö tuli Belgian viranomaisilta ja liittyi öljyn tahrimien lintujen puhdistamiseen. (1) EYVL C 151 E, 25.6.2002. (2) KOM(2000) 802 lopullinen. (3) KOM(2002) 681 lopullinen.