Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0130/99 esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) komissiolle (2. helmikuuta 1999) Aihe: Euron käyttöönotosta aiheutuvat kustannukset 1. Onko komissio tietoinen, että euron käyttöönoton johdosta pankit veloittavat asiakkailtaan ulkomailla tapahtuvista automaattinostoista viisi guldenia kerralta? 2. Tietääkö komissio myös, että kotimaassa tapahtuvasta automaattinostosta veloitetaan puoli guldenia? 3. Ymmärtääkö komissio, että viiden guldenin kertamaksu pakottaa pankin asiakkaat kustannuksia pienentääkseen nostamaan ulkomailla suurempia summia? Viidensadan guldenin kertanoston kustannukset ovat viisi guldenia kun taas nostettaessa viisi kertaa sata guldenia kustannukset ovat 25 guldenia. 4. Katsooko komissio, että tämä heikentää kansalaisten turvallisuutta, koska he joutuvat kustannusten pienentämiseksi nostamaan ulkomailla suurempia summia? 5. Pankkien perimä maksu on yhtenäinen. Onko komissio valmis tutkimaan, onko tässä kyse kartellinmuodostuksesta tai pankkien monopoliaseman väärinkäytöstä? 6. Mikäli vastaus on myönteinen, mitä toimenpiteitä komissio aikoo asian suhteen toteuttaa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-4028/98 ja E-0130/99 (9. huhtikuuta 1999) 1. Jos pankki antaa asiakkaalle mahdollisuuden nostaa rahaa pankkiautomaateista tai suorittaa sähköisiä maksutapahtumia toisessa jäsenvaltiossa, kyseessä on palvelu, josta pankit voivat periä kilpailutilanteen mukaan määrittämänsä maksun. Komissio on tietoinen siitä, että pankit ovat muuttaneet näistä palveluista perimiään maksuja Alankomaiden lisäksi muissakin valtiossa. Muutokset rajat ylittävistä tapahtumista perittävissä maksuissa johtuvat suoraan velvollisuudesta soveltaa kiinteitä muuntokursseja talous- ja rahaliittoon (EMU) osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten valuuttojen vaihtoon ja muuntamiseen. Arvoisaa parlamentinjäsentä kehotetaan tutustumaan vastaukseen, jonka komissio on antanut Jessica Lariven kirjalliseen kysymykseen E-3962/98(1), ja jossa samaa asiaa käsitellään yksityiskohtaisesti. 2. Ulkomailla suoritettujen maksutapahtumien tapaan pankilla on oikeus määrittää kilpailutilanne huomioon ottaen maksut, jotka se perii maksukortin käytöstä kotimaisissa vähittäismyymälöissä tai rahan nostoista kotimaisista pankkiautomaateista. 3.-4. Pankkiasiakkaan päätökseen nostaa rahaa automateista vaikuttavat monet tekijät kuten riskit, joita liittyy suurten käteissummien hallussapitoon. Pankit päättävät käteisnostoista perimistään palkkioista liiketaloudellisin perustein ja päätökseen vaikuttaa kilpailutilanne. Ei olisi soveliasta velvoittaa kaikkia pankkeja soveltamaan yhtä veloitustapaa (esim. prosenttiveloitus kiinteän palkkion sijaan). 5. Komissio aikoo tutkia lähemmin maksuja, joita alankomaalaiset pankit perivät käteisnostoista ulkomailla ja ostoista, jotka suoritetaan kansallisilla maksukorteilla kotimaisissa myyntipisteissä. Jos maksut osoittautuvat samoiksi, komissio on valmis tutkimaan, rikkovatko pankit yhteisön kilpailulainsäädäntöä. 6. Jos voidaan osoittaa, että yhdenmukaiset maksut johtuvat pankkien välisestä sopimuksesta tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta, joka vaikuttaa merkittävästi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisiin toimiin voidaan ryhtyä. Perustamissopimuksen 86 artiklaa voidaan soveltaa vain siinä tapauksessa, että kyseisillä pankeilla on merkityksellisillä markkinoilla määräävä asema, jota ne käyttävät väärin. Komission vastauksessa Jessica Lariven kirjalliseen kysymykseen E-3962/98 annetaan lisää tietoja toimista, joihin komissio aikoo ryhtyä tutkiessaan maksuja, joita pankit perivät rajat ylittävistä maksutapahtumista ja euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden setelien vaihtamisesta. Komissio aikoo antaa keväällä 1999 tiedonannon, jossa käsitellään maksujärjestelmiä koskevaa politiikkaa talous- ja rahaliitossa. Tiedonannossa vahvistetaan yksityiskohtaiset puitteet yhtenäisen maksualueen toteuttamiseksi. Parlamentinjäsentä kehotetaan vielä tutustumaan vastauksiin, jotka komissio on antanut Gérard Caudronin kirjalliseen kysymykseen E-3825/98(2) ja Gianni Taminon kirjalliseen kysymykseen P-52/99(3). (1) EYVL C 320, 6.11.1999. (2) EYVL C 348, 3.12.1999, s. 3. (3) EYVL C 325, 12.11.1999.