Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3355/98 esittäjä(t): Maartje van Putten (PSE) komissiolle (16. marraskuuta 1998) Aihe: Valinnanvapauden takaaminen kuluttajille GMO:ista vapaiden tuotteiden suhteen Katsooko komissiokin, että 1. Kuluttajille on taattava valinnanvapaus varmistamalla sellaisten elintarvikkeiden tarjonta, jotka on tuotettu käyttämättä tarkoituksellisesti geneettisesti muunnettuja organismeja; 2. Jotta kuluttajia ei hämmennettäisi, ekomerkinnällä varustetut tuotteet eivät yhäkään saa sisältää GMO:ja; 3. GMO:ista vapaita tuotteita on valvottava luotettavalla tavalla; voisiko komissio ilmoittaa, miten se tulee mahdollisesti harjoittamaan tällaista valvontaa; 4. Järjestelyistä ja valvonnasta aiheutuvia kustannuksia ei saa siirtää sellaisille aloille, kuten biologinen ala, jotka eivät halua käyttää GMO:ja? Komission jäsenen Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (11. helmikuuta 1999) Komissio on samaa mieltä, että on suotavaa, että kuluttajat voivat vapaasti valita geneettisesti muunnettuja organismeja (GMO) sisältävien ja niitä sisältämättömien elintarvikkeiden välillä. Nykyinen yhteisön lainsäädäntö, joka koskee niiden tuotteiden lupia, jotka sisältävät geneettisesti muunnettuja organismeja tai muodostuvat taikka ovat peräisin niistä, ei rajoita taloudellisten toimijoiden valinnanvapautta käyttää tai olla käyttämättä hyväksyttyjä tuotteita siihen tarkoitukseen, johon ne on hyväksytty. Elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä koskevan yhteisön politiikan odotetaan helpottavan sellaisten markkinasegmenttien kehitystä, jotka erottuvat toisistaan sen perusteella, onko geneettisesti muunnettuja tuotteita käytetty. Komissio on jo esittänyt yleiskatsauksen geneettisesti muunnetuista soijapavuista tai maissista valmistettujen elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien pakkausmerkinnöistä annetun asetuksen (EY) 1139/98(1) täytäntöönpanotilanteeseen vastauksessaan arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-3354/98(2). Vapaaehtoiset pakkausmerkinnät sallitaan yleensä ehdolla, että ne noudattavat kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 79/112/ETY(3) vaatimuksia. Vapaaehtoisten pakkausmerkintöjen on siten oltava totuudellisia, niiden on perustuttava objektiivisiin kriteereihin eivätkä ne saa johtaa kuluttajia harhaan. Tämä vapaaehtoisten pakkausmerkintöjen mahdollisuus mainitaan nykyisessä yhteisön lainsäädännössä, jossa säädetään geneettisesti muunnettujen tuotteiden pakollisista pakkausmerkinnöistä(4)(5). Joulukuun 14.-15. päivänä 1998 pidetyn maatalousneuvoston kokouksen perusteella näyttää todennäköiseltä, että maataloustuotteiden luonnonmukaista tuotantotapaa koskevaa nykyistä yhteisön sääntökehystä (maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annettu asetus (ETY) 2092/91)(6) muuttava neuvoston asetus hyväksyttäneen lopullisesti vuoden 1999 alkupuolella, ja siten vakiinnutetaan periaate, jonka mukaan geneettinen muuntaminen on kiellettyä luonnonmukaisessa viljelyssä. Komissio tutkii parhaillaan mahdollisuutta ja tarvetta laatia yhteisön sääntökehys, jonka nimenomaisena tarkoituksena on asettaa ilman geneettistä muuntamista tuotettujen elintarvikkeiden vapaaehtoista tuotantoa ja niiden pakkausmerkintöjä koskevat yksityiskohtaisemmat standardit. (1) EYVL L 159, 3.6.1998. (2) EYVL C 289, 11.10.1999. (3) EYVL L 33, 8.2.1979. (4) EYVL C 289, 11.10.1999. (5) Uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista annettu asetus (EY) 258/97 (johdanto-osan 10 kappale), EYVL L 43, 14.2.1997. (6) EYVL L 198, 22.7.1991.