KIRJALLINEN KYSYMYS P-0904/02

esittäjä(t): Bill Newton Dunn (ELDR) komissiolle

(25. maaliskuuta 2002)

Aihe: Näkövammaisten hankkimien välineiden arvonlisävero

Ainakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa näkövammaiset voivat ostaa tietokoneohjelmistoja ja suljetun piirin televisiolaitteita ilman arvonlisäveroa. Motorisoidut ortopediset sängyt ovat arvonlisäverosta vapaita tai kuuluvat arvonlisäveron piiriin ostajan terveydentilasta riippuen. Tietokonelaitteistot kuitenkin kuuluvat arvonlisäveron piiriin kaikkien kuluttajaryhmien ollessa kyseessä heidän näkökyvystään riippumatta.

Miten kyseisen asian laita on muissa jäsenvaltioissa?

Katsooko komissio, että näkövammaisten pitäisi voida ostaa sekä tietokonelaitteistoja että ohjelmistoja ilman arvonlisäveroa kaikkialla Euroopan unionissa?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(23. huhtikuuta 2002)

Yhteisön voimassa olevan alv-lainsäädännön mukaisesti arvonlisäveroa pitäisi soveltaa vakiomääräisenä tietokoneohjelmiin ja -laitteisiin. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa alennettua verokantaa kuudennen alv-direktiivin 77/388/ETY(1) liitteessä H olevan 4 ryhmän tavaroihin (Vammaisen henkilön henkilökohtaiseen käyttöön tavallisesti vammojen lieventämiseksi tai hoitamiseksi tarkoitetut lääketieteelliset laitteet, apuvälineet ja muut laitteet, mukaan lukien näiden tavaroiden korjaus, sekä autojen lastenistuimet). Jäsenvaltiot voivat näin ollen soveltaa alennettua, vähintään viiden prosentin alv-kantaa kyseisiin tavaroihin ja palveluihin. On epätodennäköistä, että tietokoneohjelmat ja -laitteet kuuluisivat yleisesti tähän ryhmään, tosin erityislaitteet kuten näkövammaisille tarkoitettu pistekirjoitusnäppäimistö ja siihen liittyvät ohjelmistot voitaisiin katsoa siihen kuuluviksi, suljetun piirin televisiota sen sijaan ei.

Lisäksi kuudennen alv-direktiivin 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti ainoastaan ne jäsenvaltiot, jotka 1. tammikuuta 1991 sovelsivat nollaveroa, mikä käytännössä tarkoittaa vapautuksia, joihin liittyy edeltäneessä vaiheessa maksetun veron palauttaminen, tai alennettuja kantoja muihin kuin liitteessä H mainittuihin tavaroihin ja palveluihin, voivat jatkaa samalla linjalla siirtymäkauden ajan.

Näin siitä syystä, että nollavero on poikkeus tavanomaisista säännöistä, joiden mukaan arvonlisäveroa pitäisi ostajan luonteesta riippumatta soveltaa vakiomääräisenä kaikkiin verollisiin liiketoimiin yleisenä kulutusverona kilpailun vääristymisen estämiseksi.

Voimassa olevan yhteisön lainsäädännön perusteella nollaveron soveltamisalaa ei ole mahdollista laajentaa.

Komissio kerää parhaillaan arvoisan parlamentin jäsenen pyytämiä tietoja verratakseen tilannetta eri jäsenvaltioissa. Se toimittaa keräämänsä tiedot parlamentin jäsenelle mahdollisimman pian.

(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäjärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 20. joulukuuta 2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/115/EY (EYVL L 15, 17.1.2002). Liitteessä H annetaan luettelo tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksista, joihin voidaan soveltaa alennettuja alv-kantoja.