FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/925

(2004/C 84 E/1023)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0963/04

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(29. maaliskuuta 2004)

Aihe: Euro 4 -normeihin perustuvat rajoitukset automoottorin päästämiä pienhiukkasia torjuvien hiukkas-suodattimien sisällyttämiseen

1. Voiko komissio vahvistaa, että lähivuosina autojen nykyistä hiukkaspäästöjen tilannetta ei juurikaan voida parantaa, koska useimmat uudet henkilöautot, mukaan lukien ne, jotka kuluttavat suhteellisen paljon polttoainetta, täyttävät ilman erityisiä toimenpiteitä jo nyt EU:ssa vuonna 2005 voimaan tulevat Euro 4 -normit, joiden mukaisesti uudet henkilö- ja kuoma-autot saavat päästää aiempaa vähemmän hiilidioksidia ja typpeä ja dieselautojen hiukkaspäästöjen sallittu enimmäismäärä pienenee 0,05 grammasta 0,025 grammaan, kun sitä vastoin bensiinimoottoreiden hiukkaspäästöille ei ole asetettu enimmäismäärää?

2. Miten komissio suhtautuu asiantuntijoiden näkemykseen, että tästä lähtien ei enää pitäisi säännellä hiukkaspäästöjen enimmäismäärää grammoina, vaan olisi tarkkailtava niiden lukumäärää ajettua kilometriä kohti, koska sellainen normi olisi paljon merkittävämpi kansanterveyden kannalta?

3. Onko komissio tietoinen siitä, että vuonna 2005 voimaan tulevat joustavat normit ovat johtaneet siihen, että vain harvat autonvalmistajat sisällyttävät markkinoille tulleet uudet suodattimet, jotka Alankomaiden, Saksan ja Itävallan kansallisten autoilijajärjestöjen teettämän tutkimuksen mukaan voivat poistaa päästöt liki kokonaan, tuotteisiinsa, koska niiden aiheuttama muutaman sadan euron hinnannousu autoa kohti heikentää valmistajien kilpailukykyä ja niiden mahdollisuuksia kasvattaa markkinaosuuttaan?

4. Katsooko komissio, että lainsäädäntöteitse olisi mahdollista edistää hiukkassuodattimien sisällyttämistä uusiin henkilöautoihin, pakettiautoihin, kuorma-autoihin ja linja-autoihin siten, että muutaman vuoden kuluttua ne löytyvät kaikista autoista? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tämän suhteen?

5. Yhtyykö komissio Alankomaiden ympäristöministerin johtopäätökseen, jonka mukaan EU:n nykyinen lainsäädäntö estää jäsenvaltioita edistämästä hiukkassuodattimien käyttöä verotuksen keinoin? Mikä on syynä tähän kieltoon? Miten komissio aikoo saada muutoksen tähän tilanteeseen?

Lähde: alankomaalainen päivälehti de Volkskrant 11. maaliskuuta 2004.

Erkki Liikasen komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-0962/04 ja E-0963/04

(30. huhtikuuta 2004)

Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista pienhiukkasten vaikutuksista ihmisten terveyteen. Vaikka liikenteestä ja muista lähteistä peräisin olevien hiukkaspäästöjen vähentämisessä on edistytty, ilman pitoisuudet ovat kuitenkin edelleen korkeat useilla alueilla unionissa. Joillakin alueilla ne ylittävät ilmanlaadulle asetetut rajat.

Henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen hiukkaspäästöjä säädellään nykyään direktiivillä 98/69/EY (1) ja raskaiden ajoneuvojen päästöjä direktiivillä 1999/96/EY (2). Raja-arvot asetettiin ilmanlaatua, tieliikenteen päästöjä, polttoaineita ja moottoriteknologiaa koskevan komission ohjelman (Auto-Oil-ohjelma (3)) suositusten mukaisesti. Toteutettavilla toimenpiteillä vähennetään tieliikenteen hiukkaspäästöjä noin 90 prosentilla vuosina 1995-2020.

Edellä mainituissa direktiiveissä ei esitetä teknologiaa koskevia säännöksiä vaan asetetaan päästöjen raja-arvot. Valmistajien vastuulla on kehittää ja käyttää asianmukaista teknologiaa, jotta näitä raja-arvoja voitaisiin noudattaa. On kuitenkin aiheellista todeta, että suodatinteknologian käyttö ei ole tarpeen kaikissa tapauksissa. Esimerkiksi henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen päästöjen raja-arvot, jotka tulevat voimaan 1. tammikuuta 2005, voidaan yleensä saavuttaa ilman tätä teknologiaa. Ainoastaan jotkin suhteellisen suuret henkilöautomallit tarvitsevat suodatinteknologiaa, jotta hiukkaspäästöjen raja-arvoa (0,025 grammaa kilometriä kohden (g/km) voitaisiin noudattaa.

Komissio on periaatteessa samaa mieltä parlamentin jäsenen kanssa siitä, että hiukkaspäästöjen — myös erittäin pienistä hiukkasista muodostuvien päästöjen — torjumiseksi on vielä paljon tehtävää.

Komissio laatii tämän vuoksi parhaillaan kevyitä ja raskaita hyötyajoneuvoja koskevia säädösehdotuksia tavoitteenaan vähentää lisää näistä lähteistä aiheutuvia päästöjä. Hiukkaspäästöt ovat tässä työssä keskeisellä sijalla. Komission on tarkoitus ehdottaa toimenpiteitä piakkoin ja toimittaa ne sitten parlamentille ja neuvostolle yhteispäätösmenettelyä noudattaen.

Lisäksi komissio osallistuu aktiivisesti hiukkasten mittausohjelmaan (Particulate Measuring Programme, PMP), joka on parhaillaan käynnissä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission puitteissa. Ohjelman tavoitteena on kehittää uusi hiukkasten arviointi- ja mittausohjelma, jota käytettäisiin henkilöautojen sekä kevyiden ja raskaiden hyötyajoneuvojen tyyppihyväksyntätesteissä hiukkaspäästöjen osalta. Järjestelmän avulla olisi mahdollista kehittää tulevia päästönormeja ja käyttää uusia päästöjenvähennystek-niikoita ottaen huomioon, että terveysvaikutusten kannalta tärkeitä kriteerejä saattavat kokonaismassan lisäksi olla hiukkasten koko ja lukumäärä. Järjestelmää voitaisiin soveltaa dieselajoneuvojen tai -moottorien lisäksi myös vähäpäästöisiin ottomoottoreihin, joita on odotettavissa lähitulevaisuudessa markkinoille tulevan edistyneen tekniikan ansiosta.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/69/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta, EYVL L 350, 28.12.1998.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/96/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999, ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavista toimenpiteistä annetun jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja neuvoston direktiivin 88/77/ETY muuttamisesta, EYVL L 44, 16.2.2000.

(3) KOM(2000) 626 lopullinen.