ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2117/97 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) - komissiolle (23. kesäkuuta 1997) Aihe: Uuselintarvikkeita koskeva asetus (EY) N:o 258/97 - lajikkeiden salliminen 1. Onko oikein, että mistään kasvituotteista, joilla jo on lajikkeille myönnettävä lupa, ei enää tarvitse tehdä ilmoitusta eikä niiden osalta edellytetä uuselintarvikkeita koskevan asetuksen (EY) N:o 258/97 ((EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1. )) mukaista yksinkertaista hyväksymismenettelyä? 2. Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen, niin tarvitsevatko tällaisista tuotteista tuotetut jalosteet uuselintarvikkeita koskevan asetuksen mukaista lupaa? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2113/97, E-2115/97, E-2117/97, E-2119/97, E-2121/97, E-2123/97, E-2127/97, E-2129/97, E-2131/97, E-2133/97, E-2135/97, E-2137/97, E-2139/97, E-2141/97, E-2143/97, E-2145/97, E-2147/97, E-2149/97, E-2151/97, E-2153/97, E-2155/97, E-2157/97, E-2159/97, E-2161/97, E-2163/97, E-2165/97, E-2167/97, E-2169/97, E-2171/97, E-2173/97, E-2175/97, E-2177/97, E-2179/97, E-2181/97, E-2183/97, E-2185/97, E-2187/97, E-2189/97, E-2191/97, E-2193/97, E-2195/97, E-2197/97, E-2199/97, E-2201/97, E-2203/97 ja E-2205/97 (17.9.1997) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1785/97 esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) - komissiolle (16. toukokuuta 1997) Aihe: Hormonilihan tuontikiellon kumoamisen vaikutukset EU:n kuluttajien terveyteen ja kuluttajien oikeuteen itse kieltäytyä hormonilihan käytöstä Suomessa julkaistujen tietojen mukaan Euroopan unioni olisi häviämässä Maailman kauppajärjestön WTO:n välityslautakunnassa hormonilihalle terveyssyistä julistamansa kiellon. Jos näin todella tapahtuisi, merkitsee se hormonilihalle terveyssyistä säädetyn tuontikiellon purkautumista. Hormonien käyttö lihantuotannon edistämisessä on maan tapa USA:ssa, kun taas EU:ssa hormonien käyttö ei ole säädösten mukaan sallittua juuri niiden terveyshaittojen vuoksi. Tieteellisin tutkimuksin saatua tietoa erityisesti lihantuotannossa käytettyjen hormonien vaarattomuudesta kuluttajille ei ole olemassa riittävästi. Jos nyt WTO:n välityslautakunta kuitenkin päätyy toisenlaiseen päätökseen, sivuuttaa välityslautakunta kuluttajien terveyden suojelun ja silloin liiketoiminnan edut painavat päätöksessä enemmän kuin kuluttajien terveyden suojelu. WTO:n välityslautakunnankaan päätöksellä EU:n kuluttajia ei voi pakottaa syömään hormoneilla tuotettua lihaa! Silloin nousevat ensiarvoisen tärkeiksi EU:n kuluttajien oikeudet saada aina tietää kaikki oleellinen elintarvikkeiden tuotantoetiikasta, elintarvikkeiden raaka-aineiden koostumuksesta, hormonien ja geenimanipulaation käyttökin mukaan luettuna. Kuluttajien oikeuksien turvaaminen ja riittävän tiedonsaannin varmistaminen onkin otettava Amsterdamin huippukokouksen asialistalle. Jäsenmaat, mm. Suomi, ovat esittäneet kuluttajapolitiikan ja erityisesti kuluttajien oikeuksien parantamista yhdeksi asiaksi HVK-kokouksen asialistalle. EU-alueen kuluttajien luottamus lihaan on jo ennestäänkin heikko BSE-kriisin vuoksi. Siksi Euroopan unionissa ei olekaan varaa enää minkäänlaiseen uuteen hysteriaan ja epätietoisuuteen lihan laadusta. Mihin toimenpiteisiin Euroopan unionin komission kuluttaja-asioista vastaava komissaari ja viranhaltijat ovat valmiita ryhtymään kuluttajien oikeuksien turvaamiseksi siinäkin tapauksessa, että WTO:n välityslautakunta kumoaisi EU:n terveyssyistä julistaman hormonikiellon? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18.6.1997) Maailman kauppajärjestön WTO:n välityslautakunta on julkaissut alustavat havaintonsa Yhdysvaltojen ja Kanadan valitettua yhteisön lainsäädännöstä, joka koskee kasvunedistämishormoneita saaneista eläimistä peräisin olevan lihan ja lihavalmisteiden tuontia. Komission mielestä näihin alustaviin havaintoihin sisältyy merkittäviä virheitä, ja se on pyytänyt niiden uudelleen tarkastelua. Koska riitojen ratkaisumenettely, valistusmenettely mukaan lukien, ovat vielä kesken, komissio ei pysty ennustamaan tulevaa ratkaisua. Arvoisa parlamentin jäsen on oikeassa todetessaan, että yhteisön kuluttajia ei voida pakottaa syömään hormoneilla kasvatettua lihaa WTO-päätöksen seurauksena. Riitojen ratkaisumenettelyn tuloksesta riippumatta komissio ei tee esityksiä, jotka alentaisivat yhteisössä vallitsevaa kuluttajien terveyden suojelun korkeaa tasoa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2492/02 esittäjä(t): Jean-Maurice Dehousse (PSE) komissiolle. Kiinteistöjen hankkiminen Tanskassa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0022 - 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2492/02 esittäjä(t): Jean-Maurice Dehousse (PSE) komissiolle (2. syyskuuta 2002) Aihe: Kiinteistöjen hankkiminen Tanskassa ARTE-televisiokanavan Eurooppa-asioiden ohjelman Forum des Européens lauantain 29. kesäkuuta lähetys käsitteli Tanskaa ja sen tulevaa puheenjohtajakautta. Ohjelmassa mainittiin, että Tanskan lainsäädännön mukaan muut kuin tanskalaiset, mukaan lukien yhteisön asukkaat, eivät voi ostaa kiinteistöjä (tai ainakaan joitain kiinteistöjä) Tanskasta. Jos tämä tieto pitää paikkaansa, mihin säännökseen se perustuu, ja katsooko komissio, että tällainen kielto on yhteisön ja yhtenäismarkkinoiden perusperiaatteiden mukainen (joihin kuuluu kansalaisten yhdenvertaisuus)? Eikö eri ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä neuvotteluissa ole todettu, että yhteisön säännöksien mukaan tällainen varaus on kielletty? Jos näin on, mitkä ovat asiaan liittyvät tämänhetkiset tulokset eri ehdokasvaltioiden kanssa käydyissä neuvotteluissa? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (26. syyskuuta 2002) Kiinteistön ostaminen toisesta jäsenvaltiosta on pääomanliike. Näin ollen siihen sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 56 artiklaa, jossa kielletään kaikki rajoitukset, jotka koskevat pääomanliikkeitä. Tästä määräyksestä on kuitenkin poikkeuksia, joista määrätään erikseen EY:n perustamissopimuksessa. EY:n perustamissopimukseen on liitetty pöytäkirja kiinteän omaisuuden hankkimisesta Tanskassa. Pöytäkirjassa määrätään seuraavasti: Sen estämättä, mitä sopimuksessa määrätään, Tanska saa pitää voimassa vapaa-ajan asunnon hankkimista koskevan voimassa olevan lainsäädäntönsä. Voimassa olevan lainsäädännön mukaan edellytetään, että voidakseen hankkia vapaa-ajan asunnon Tanskasta ostaja on asunut Tanskassa viisi vuotta. Vaikka pääoman vapaan liikkuvuuden periaate on kirjattu yhteisön säännöstöön, niin on myös määräys vapaa-ajan asunnon hankkimisesta Tanskasta. Pääoman liikkuvuutta koskevat neuvottelut on saatu päätöksen kaikkien ehdokasmaiden kanssa Romaniaa lukuun ottamatta. Joillekin maille on myönnetty siirtymäaika, jonka jälkeen vasta aletaan soveltaa kiinteistöalalla täyttä vapautta vapaa-ajan asuntojen ja/tai maanviljelysmaan ja metsän hankkimisessa. Yhteenveto yksittäisiä ehdokasmaita koskevista siirtymä- ja muista järjestelyistä on seuraavassa osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/enlargement/negotiations/chapters/chap4/index.htm.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2098/01 esittäjä(t): Pat Gallagher (UEN) komissiolle. Erasmus-opiskelijat Connaughtissa Pohjois-Irlannissa.



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0106 - 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2098/01 esittäjä(t): Pat Gallagher (UEN) komissiolle (13. heinäkuuta 2001) Aihe: Erasmus-opiskelijat Connaughtissa Pohjois-Irlannissa Voisiko komissio ilmoittaa, montako opiskelijaa Connaughtissa (Pohjois-Irlanti) on osallistunut Euroopan unionin tukemaan Erasmus-ohjelmaan? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (10. syyskuuta 2001) Yhteisön opiskelijavaihto-ohjelma Erasmus tarjoaa loppututkintoa suorittaville opiskelijoille mahdollisuuden opiskella ulkomailla jossakin toisessa ohjelmaan osallistuvassa maassa (jäsenvaltiossa tai assosioituneessa maassa). Opiskelujakson pituus voi vaihdella kolmesta kuukaudesta vuoteen. Komissio ja Erasmus-ohjelmaa kansallisella tasolla hallinnoivat kansalliset toimistot eivät kuitenkaan rekisteröi ohjelmaan osallistuvien opiskelijoiden kotipaikkaa koskevia tietoja, vaan ainoastaan heidän kansallisuutensa, mikä on ennakkoedellytys osallistumiselle. Komissio pahoittelee, ettei se tämän vuoksi voi toimittaa arvoisan parlamentin jäsenen pyytämiä tietoja ohjelmaan osallistuneiden, Connaughtista (Pohjois-Irlannista) kotoisin olevien opiskelijoiden määrästä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1952/01 esittäjä(t): Johannes Swoboda (PSE) komissiolle. Komission jäsenen Margot Wallströmin näkemys Alppien suojelua koskevasta yleissopimuksesta.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0148 - 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1952/01 esittäjä(t): Johannes Swoboda (PSE) komissiolle (3. heinäkuuta 2001) Aihe: Komission jäsenen Margot Wallströmin näkemys Alppien suojelua koskevasta yleissopimuksesta Mitä mieltä ympäristöasioista vastaava komission jäsen Wallström on Alppien suojelua koskevasta yleissopimuksesta? Margot Wallströmin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1951/01 ja E-1952/01 (3. syyskuuta 2001) Komissio tunnustaa, että Alppien suojelua koskevalla yleissopimuksella voi olla suuri merkitys kestävän kehityksen edistämisen kannalta Alppien alueella. Alppien suojelua koskeva yleissopimus on tärkeä kansainvälinen väline, jonka tavoitteena on suojella Alppien ekosysteemiä ja varmistaa, että ympäristöä ja yhteiskuntaa koskevat asiat liitetään toisiinsa talouselämän useilla eri sektoreilla. Komissio ymmärtää parlamentin jäsenen huolen siitä, että komissio ei osallistunut pysyvän komitean ja ministerikokouksen viimeksi järjestettyihin kokouksiin lokakuussa 2000. Voimavarojen puute kuitenkin estää komissiota pitämästä aktiivista osallistumista Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen työhön juuri nyt ensisijaisena asiana. Tilannetta on tarkasteltava myös siltä kannalta, että toissijaisuusperiaate on merkittävä tekijä Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen täytäntöönpanossa. Itse asiassa kansallisten ja paikallisten viranomaisten toiminta alueellisella tasolla voi olla tehokkaampaa kuin yhteisön tason toiminta. Lisäksi useat Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen pöytäkirjat kattavat aloja, joilla yhteisön toimivalta on rajallinen. Tällaisia ovat erityisesti matkailu, maaperän suojelu ja vuoristometsät. Tilannetta ei kuitenkaan missään nimessä pidä tulkita niin, että Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen puitteissa tehtävä työ ei kiinnosta yhteisöä. On syytä korostaa, että tavoitteet, joihin yhteisö on sitoutunut yleissopimuksen sopimuspuolena, saavutetaan yleissopimukseen kuuluvilla eri aloilla yhteisön toiminnan ja lainsäädännön - kuten luontotyyppi- ja lintudirektiivien, Natura 2000 -verkoston sekä kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman - kautta. Komissio antoi 16. tammikuuta 2001 neuvostolle ehdotuksen liikenteen alalla tehdyn pöytäkirjan(1) allekirjoittamisesta, mikä on myös merkki siitä, että komissio on kiinnostunut Alppien suojelua koskevasta yleissopimuksesta. (1) KOM(2001) 18 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3736/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Osteoporoosi Uusista tieteellisistä tutkimuksista käy ilmi, että osteoporoosin aiheuttamat murtumat ovat kasvava uhka vanhusten terveydelle ja että ne tulevat lähivuosina lisääntymään huomattavasti. Ottaen huomioon, että ravinnolla on merkittävä vaikutus luuston terveyteen, aikooko komissio teettää tutkimuksen, jonka avulla kehitetään tiedottamista suurelle yleisölle ja laaditaan seurantajärjestelmä murtumien esiintymiselle kansallisella ja yhteisön tasolla? Jotta laadittaisiin yhteisön toimenpiteet osteoporoosin ehkäisemistä varten, jotta saataisiin kansalaiset ja yksittäisten jäsenvaltioiden terveysviranomaiset tietoisiksi asiasta ja jotta turvattaisiin kansalaisten terveys ja myötävaikutettaisiin asianmukaisesti terveydenhoitohenkilöstön koulutukseen, voiko komissio panna alulle tiedotuskampanjan osteoporoosin torjumiseksi?
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4026/98 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (8. tammikuuta 1999) Aihe: Shinias ja vuoden 2004 olympiakisat Mitä pidemmälle Ateenan vuoden 2004 olympiakisojen rakennushankkeet edistyvät, sitä konkreettisemmiksi käyvät tietyt ympäristöä uhkaavat seikat ja sitä todennäköisemmiksi yhteisön ympäristölainsäädännön rikkomukset. Vastauksena aiempaan kysymykseeni E-3097/97(1), komissio vakuutti, että se seuraa tilannetta kyseisten ongelmien ehkäisemiseksi. Voisiko komissio tutkia jo tänään Shiniasin suojellun kosteikkoalueen tilannetta? Alueelle aiotaan sijoittaa esimerkiksi soutustadion katsomoineen vuoden 2004 kisoja varten. Olen saanut luotettavista lähteistä kuulla, että Shiniasin alueen nimeksi tulee "luonnonpuisto", jolle kuitenkin sijoitetaan sattumalta (?) myös edellä mainitut rakennelmat. Onko muutos mahdollista tehdä rikkomatta yhteisön lainsäädäntöä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1999) Schiniasin kosteikkoaluetta ei ole luokiteltu erityissuojelualueeksi luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetussa neuvoston direktiivissä 79/409/ETY(2) eikä tärkeäksi lintualueeksi. Alue ei myöskään ole Kreikan viranomaisten laatimassa luettelossa yhteisön tärkeinä pitämistä alueista, joita ehdotetaan liitettäväksi Natura 2000 -verkostoon. Tämän luettelon Kreikan viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivin 92/43/ETY(3) mukaisesti. Schinias on tosin merkitty tieteelliseen luetteloon, koska sen alueella on useita ensisijaisesti suojeltava luontotyyppejä, mutta nämä luontotyypit ovat muutenkin kattavasti edustettuina Kreikan kansallisessa luettelossa, joka mahdollistaa niiden lisäämisen luetteloon yhteisön tärkeinä pitämistä alueista. Edellä olevan perusteella on selvää, ettei parlamentin jäsenen mainitsema tapaus kuulu luonnonsuojelua koskevan yhteisön lainsäädännön piiriin. Komissio voi ainoastaaan vahvistaa, että jäsenvaltiot ovat velvollisia panemaan täytäntöön kaiken asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön, myös tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/337/ETY(4). (1) EYVL C 117, 16.4.1998, s. 151. (2) EYVL L 103, 25.4.1979. (3) EYVL L 206, 22.7.1992. (4) EYVL L 175, 5.7.1985.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3775/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Kuoleman ja ihmisruumiin kaupallisesta hyödyntämisestä johtuva eettisten ja yhteiskunnallisten arvojen mureneminen 1. Voiko komissio kertoa, onko oikeudellisesti hyväksyttävää (eettisestä kyseenalaisuudesta puhumattakaan) testamentata ruumiinsa yksityiselle plastiikkakirurgian klinikalle? Eikö tällöin ole syytä olettaa, että äärimmäinen köyhyys pakottaa ihmiset tekemään tällaisen "lahjoituksen", aivan kuten erittäin köyhissä maissa joudutaan luovuttamaan "lahjoituksena" elimiä (ks. myös neljäs kysymys)? 2. Onko komissio samaa mieltä siitä, että lääkärin ammattietiikka kieltää ihmisruumiin "silpomisen" näytteillepanoa varten tai sen käytön "raaka-aineena"? 3. Eikö komissiokin ole sitä mieltä, että koko ruumiin kaupallinen näytteillepano ja markkinointi niin sanotuissa taidenäyttelyissä, videoilla ja CD-romeilla rienaa Euroopan yhteisön arvomaailmaa ja oikeuskäsitystä? 4. Onko ainakin kolmelle "taideteokseksi" muutetulle Kiinasta, Venäjältä ja Kirgisiasta peräisin olevalle ruumiille annettu tuontilupa Saksaan? 5. Onko Euroopan yhteisön ihmisoikeuksien yleismaailmallisuutta koskevan käsityksen mukaista, että Kiinassa oikeusvaltion periaatteen kannalta arveluttavissa olosuhteissa tuomittujen ja teloitettujen ihmisten ruumiita tai niiden osia käytetään Euroopassa näyttelyesineinä? 6. Miten on mahdollista, että tavallisesti yksityishenkilöiltä kielletty ihmisruumiin luovutus hyväksyttiin tässä tapauksessa ilmeisesti ongelmitta? Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 1999) Komissio katsoo, että yhteisön lainsäädännöstä ei löydy riittävää oikeusperustaa tämän asian käsittelemiseksi. Tämän vuoksi Euroopan unionin toimielimillä ei ole toimivaltaa tällä alueella. Ei voida kuitenkaan sulkea pois mahdollisuutta antaa asia Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaistavaksi. Arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomien kysymysten arkaluonteisuuden vuoksi komissio on päättänyt siirtää asian tieteen ja uusien teknologioiden etiikkaa Euroopassa tutkivan ryhmän käsiteltäväksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/205

(2004/C 88 E/0213)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0686/04

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(9. maaliskuuta 2004)

Aihe: Vedyn hyödyntämistä käsittelevä eurooppalainen foorumi

Panin tyytyväisenä merkille vedyn hyödyntämis- ja polttokennotekniikkaa käsittelevän eurooppalaisen foorumin (European Hydrogen and Fuel Cell Technology) perustamisen, mutta olen hämmästynyt siitä, ettei tämän foorumin neuvoa-antavan komitean 35 jäsenen joukossa ole yhtään portugalilaista.

Muistutan komissiota siitä, että Azorien yliopiston meriympäristön ja -tekniikan laboratorio (Laboratório de Ambiente Marinho e Tecnologias) on johtavassa asemassa vedyn hyödyntämistekniikan kehittämisessä.

Onko mahdollista, että komission mielestä erittäin syrjäisellä alueella tehtävä tutkimustyö ei ole yhtä arvokas kuin kyseiseen komiteaan kuuluvissa suurissa maissa tehty tutkimus?

Eikö komissio katso, että tämäntyyppiseen aloitteeseen olisi otettava mukaan kaikki asianomaiset osapuolet asianomaisten maiden koosta riippumatta?

Pitääkö komissio aiheellisena laajentaa kyseistä neuvoa-antavaa komiteaa esimerkiksi siten, että siihen otettaisiin mukaan Azorien yliopiston meriympäristön ja -tekniikan laboratorio?

Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus

(21. huhtikuuta 2004)

Tammikuussa 2004 aloitettuun vety- ja polttokennoteknologian yhteistyöfoorumiin (Technology Platform for Hydrogen and Fuel Cells) pyritään saamaan mukaan kaikki tulevaisuuden vetytaloutta edistävän teknologian kehittämisen alan eurooppalaiset toimijat ja toimet. Yhteistyöelimen neuvoa-antavalla toimikunnalla on keskeinen tehtävä eri toimien ja toimijoiden ohjaajana.

Ensimmäinen neuvoa-antava toimikunta valittiin 18 kuukauden toimikaudeksi. Se muodostuu korkean tason henkilöistä, jotka edustavat eurooppalaisen talouden ja yhteiskunnan eri toimijoita, tutkimusyhteisö sekä tärkeimmät asiaa koskevan teknologian kehittämiseen osallistuvat teollisuudenalat mukaan luettuina.

Vaikka neuvoa-antavassa toimikunnassa ei ole tällä hetkellä portugalilaista jäsentä, portugalilaisia osapuolia osallistuu varmasti foorumin eri ryhmiin ja rakenteisiin (mm. jäsenvaltioiden seurantaryhmä, ohjaus-komiteat, aloiteryhmät) ja erityisesti yhteistyöfoorumin toimiin, joihin on mahdollista osallistua kaikkien asiaa koskevien ja meneillään olevien aloitteiden kautta. Komissio panee merkille Azorien yliopiston meriympäristö- ja teknologian laboratorion (Laboratorio de Ambiente Marinho e Tecnologias, da Universidade dos Açores) mahdollisen kiinnostuksen.
2.ja 3.

Komissio on tietoinen siitä, että pankkitakuiden puuttuminen on usein ongelma investointihankkeissa Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa (AKT-valtioissa). Tästä syystä ja muista syistä komissio tutkii parhaillaan mahdollisuuksia takuiden antamiseen. Tällä hetkellä toteutetaan kahta tointa. Euroopan investointipankin (EIP) hallinnoima 2,2 miljardin euron investointikehys on tärkein yksityissektorin kehittämisväline, ja sitä voidaan käyttää myös pankkitakuisiin. EIP:n tuoreessa tutkimuksessa vahvistettiin, että paikallisia rahoitusmarkkinoita on kehitettävä ja että takuita voidaan käyttää tähän tarkoitukseen. Investointikehyskomitea keskustelee lähikuukausina siitä, pitäisikö EIP:n myöntää pankkitakuita, ja jos pitäisi, niin miten. Toiseksi komissio tekee parhaillaan yhdessä AKTin sihteeristön kanssa tutkimusta kansainvälisestä takuujärjestelmästä. Tutkimuksen tavoitteena on selvittää, tarvitaanko AKT-valtioissa takuuvälineitä, joita nykyinen takuujärjestelmä ei sisällä. Komissio varmistaa, että pankkitakuut otetaan tutkimuksessa asiaankuuluvasti huomioon ja että tutkimuksen suositusten toteutumista seurataan asianmukaisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/491

(2004/C 88 E/0503)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0254/04

esittäjä(t): Elspeth Attwooll (ELDR) komissiolle

(3. helmikuuta 2004)

Aihe: Maailmanlaajuinen tuberkuloosilääkerahasto

Onko komissiolla mitään aikomusta antaa rahallista avustusta maailmanlaajuiselle tuberkuloosilääkerahastolle (Global TB Drug Facility)? Jos on, voisiko se ilmoittaa, minkä suuruista summaa se ehdottaisi?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(18. maaliskuuta 2004)

Komissio myöntää, että maailmanlaajuisella tuberkuloosilääkerahastolla (Global TB Drug Facility, GDF) on merkittävä rooli ”Stop TB” -aloitteessa laadukkaisiin tuberkuloosilääkehoitoihin pääsemisessä ja näiden lääkkeiden saatavuuden lisäämisessä, jotta valvotun lyhytaikaisen hoidon (DOTS-ohjelma) leviäminen helpottuisi ja tuberkuloosi saataisiin hallintaan maailmanlaajuisesti.

Komissio ei aio antaa suoraa tukea tuberkuloosilääkerahastolle. Se antaa tukea osana toimintaohjelmaansa, joka koskee nopeutettua toimintaa ihmisen immuunipuolustusvirusta ja hankittua immuunipuolustus-syndroomaa (HIV/aids) sekä malariaa ja tuberkuloosia vastaan köyhyyden vähentämisen yhteydessä. Ohjelmalla pyrittiin laajalle ulottuvaan ja johdonmukaiseen vastaukseen näihin ongelmiin vuosiksi 2001—2006. Yhteisön ohjelmien avulla erilaisten taloudellisten välineiden kautta annettava tuki HIV:n/aidsin, malarian ja tuberkuloosin vastustamiseen on yhteensä lähes 1 200 miljoonaa euroa (vuosittain keskimäärin 300 miljoonaa euroa) kaudella 2003—2006. Tähän lukuun sisältyy ”Global Fund to Fight AIDS, Tuberculosis and Malaria” -rahastolle annettu tuki. Komissio on maksanut rahastolle 120 miljoonaa euroa vuonna 2002 ja on suunnitellut 340 miljoonan euron tukia vuosiksi 2003—2006. 17 prosenttia ensimmäisillä kierroksilla myönnetyistä tuista myönnettiin tuberkuloosin hallintaan pyrkiville ohjelmille. On arvioitu, että näiden hankkeiden avulla voidaan tarjota DOTS-hoitoja 2,8 miljoonalle potilaalle, vastaava luku vuonna 2000 oli 830 000 potilasta. Lisäksi 46 prosenttia kaikkien sairauksien hoitoon käytetyistä varoista on myönnetty lääkkeisiin ja kulutushyödykkeisiin. Toisaalta melkein kaikissa komission kahdenvälisissä terveysohjelmissa ennakoidaan integroitua lähestymistapaa perushoidon toimittamisen parantamiseksi. Tähän sisältyy tuberkuloosin asianmukainen diagnosointi ja hoito, varmistaen, että tuberkuloosin vastaiset lääkkeet annetaan tehokkaalla tavalla, jolla vastaisuudessa vältetään vastustuskyvyn syntyminen näille lääkkeille.