KIRJALLINEN KYSYMYS E-1797/02

esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (NI) komissiolle

(24. kesäkuuta 2002)

Aihe: Tuulivoimalan rakentaminen Tolfa-vuorille

Espanjalainen Gamesa Eólica -niminen yritys on pyytänyt saada rakentaa tuulivoimalan Allumieren alueella (Lazion maakunta) sijaitseville Tolfa-vuorille, jotka kuuluvat direktiivissä 79/409/ETY(1) tarkoitettuihin erityisiin suojelualueisiin. Tämä tuliperäinen alue, joka sijaitsee rantavyöhykkeellä Roomasta luoteeseen, on kokonaan metsien ja laidunmaan peittämä, sen luonto on koskematonta, eikä alueelle ei ole lainkaan rakennettu. Huomattavan biologisen monimuotoisuutensa vuoksi alueella on suurta arvoa sekä luonnon että maiseman kannalta. Erityisesti alueen metsiköt kuuluvat koko Italian arvokkaimpiin ekologisen tiedon lähteisiin. Tuulivoiman käyttö tuhoaa arvokkaita luontoalueita Italiassa, ja useissa tapauksissa kuten tässäkin näitä alueita kuitenkin suojellaan kansallisella tai yhteisön lainsäädännöllä (erityiset suojelualueet tai yhteisön tärkeinä pitämät alueet). Sekä erityisillä suojelualueilla että yhteisön tärkeinä pitämillä alueilla on uhattuja eläinlajeja ja elinympäristöjä, jotka tarvitsevat erityissuojelua ja joita tämän vuoksi pidetään kansainvälisten yleissopimusten ja yhteisön säännöstön, esimerkiksi direktiivin 92/43/ETY(2) ja direktiivin 79/409/ETY, nojalla Euroopalle tärkeinä. Italiassa useiden alueiden viranomaiset ovat laatineet yhteisön rakennerahastojen puitteissa ohjelmia, joiden mukaisesti tuulivoimaloiden rakentamiseen käytetään Euroopan unionin varoja. On olemassa ilmeinen ristiriita, jos yhteisön varoja myönnetään hankkeille, jotka aiheuttavat korjaamattomia vahinkoja edellä mainituissa direktiiveissä tarkoitettujen ympäristön kannalta tärkeiden alueiden luonnolle.

Yhtyykö komissio näkemykseen, että suurikokoisen ja suuritehoisen tuuligeneraattorilla varustetun tuulivoimalan rakentaminen erityissuojelualueelle, jolla on luonnonarvojen lisäksi huomattavaa maisemallista arvoa (etenkin kun Tolfa-vuoret sijaitsevat meren rannalla) ei ole hyväksyttävää?

Eikö komissionkin mielestä ole myös täysin ristiriitaista, että uusiutuvista energialähteistä saatavan energian tuotantoon tarkoitettuja yhteisön varoja käytetään tuulivoimaloiden rakentamiseen erityisen arvokkaille luontoalueille, jotka on lisäksi sisällytetty erityssuojelualueiden ja yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloon ja joita Euroopan unionin direktiivien nojalla pitäisi pikemminkin suojella?

(1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(30. heinäkuuta 2002)

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklassa säädetään suojeluvaatimuksista, joita sovelletaan erityisten suojelutoimien alueisiin. Direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti näitä säännöksiä sovelletaan myös yhteisön tärkeänä pitämiin alueisiin, kun ne on hyväksytty yhteisön tärkeänä pitämiksi ehdotettujen alueiden luetteloon 4 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tällä hetkellä yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloa ei ole vielä hyväksytty. Yhteisön tärkeänä pitämiksi

ehdotettujen alueiden osalta jäsenvaltioilla on kuitenkin velvollisuus varmistaa, ettei direktiivin tavoitteita vaaranneta, etenkin jos alueella esiintyy ensisijaisesti suojeltavia luontotyyppejä ja lajeja. Vaikka yhteisön hyväksymää luetteloa ei vielä olekaan vahvistettu, jäsenvaltioita neuvotaan vähintäänkin jättämään toteuttamatta toimia, jotka voivat heikentää ehdotetun alueen tilaa.

Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY nojalla nimettyjen erityissuojelualueiden osalta ja direktiivin 92/43/ETY 7 artiklan mukaisesti direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan säännöksiä sovelletaan jo.

Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa: Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin. Alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnista tehtyjen johtopäätösten perusteella ja jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, toimivaltaiset kansalliset viranomaiset antavat hyväksyntänsä tälle suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, että suunnitelma tai hanke ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen, ja kuultuaan tarvittaessa kansalaisia.

Direktiivin 6 artiklan 4 kohdan puolestaan säädetään seuraavaa: Jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset tai taloudelliset syyt, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä.

Lupa tuulivoimalan rakentamiseen erityissuojelualueelle voidaan antaa ainoastaan siinä tapauksessa, että hankkeella ei ole merkittävää vaikutusta alueeseen luonnonsuojelun kannalta tai se on vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, vaikka sillä olisikin merkittäviä vaikutuksia.

Kysymyksessä mainitun hankkeen toteuttamiselle ei ilmeisesti ole vielä annettu lupaa, ja komissio voi ainoastaan odottaa, että direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan säännöksiä noudatetaan kaikilta osin. Mahdollisen ristiriidan hankkeen ja erityissuojelualueiden tavoitteiden välillä pitäisi tulla ilmi direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun arvioinnin suorittamisen yhteydessä.

Lopuksi voidaan todeta, ettei komission rahoituksen myöntäminen hankkeille, joiden tarkoituksena on tuottaa energiaa uusiutuvista energialähteistä, ole ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa, jossa sallitaan ainoastaan sellaisten hankkeiden toteuttaminen, joista ei ole merkittävää haittaa luonnonsuojelulle.