KIRJALLINEN KYSYMYS P-0415/99

esittäjä(t): James Fitzsimons (UPE) komissiolle

(19. helmikuuta 1999)

Aihe: Miesten ja naisten tasa-arvoiset mahdollisuudet

Neuvosto hyväksyi joulukuussa 1995 miesten ja naisten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevan yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelman (95/593/EY)(1), joka päättyy 31. joulukuuta 2000. Toimintaohjelman mukaisesti komission tuli esittää asiasta kertomus Euroopan parlamentille viimeistään 31. joulukuuta 1998.

1. Voiko komissio kertoa, onko kertomus jätetty ajallaan, ja jos on, mitkä olivat sen tärkeimmät johtopäätökset?

2. Jos kertomusta ei ole jätetty, milloin se jätetään?

3. Kuinka Euroopan unionin tasolla on komission mielestä suhtauduttu niihin tapauksiin, jotka koskevat miesten oikeutta saada tasa-arvoista kohtelua sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä ja kuinka monta oikeustapausta aiheesta on käsitelty yhteisöjen tuomioistuimessa?

Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus

(18. maaliskuuta 1999)

Komissio hyväksyi 17. joulukuuta 1998 väliraportin naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevan yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelman (1996-2000) täytäntöönpanosta(2). Se toimitettiin parlamentille, jossa naisten oikeuksien valiokunta tarkastelee sitä parhaillaan.

Raportissa kuvataan ohjelman peruspiirteitä ja organisaatiotapoja sekä hallintoa. Siinä esitetään ohjelman tulokset suhteessa sen kuuteen poliittiseen tavoitteeseen (naisten ja miesten tasa-arvoisten mahdollisuuksien ulottuvuuden sisällyttäminen kaikkiin politiikkoihin ja toimiin ("mainstreaming"), kaikkien toimijoiden saaminen mukaan toimintaan miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien toteuttamiseksi, miesten ja naisten tasa-arvon edistäminen muutostilassa olevassa taloudessa, työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen, naisten ja miesten tasapuolisen osallistumisen edistäminen päätöksenteossa sekä tasa-arvoa koskevien oikeuksien käytön edellytysten vahvistaminen). Siinä kuvataan ohjelman merkitystä ja panosta yhteisön tason kehityslinjoihin ja politiikkoihin. Ohjelman tärkeimmän lisäarvon muodostaa sen potentiaalinen panos tosiasiallisen muutoksen aikaansaamiseksi toiminnallisella tasolla paikallisissa, kansallisissa tai eurooppalaisissa tilanteissa innovaatioihin, kumppanuuteen ja hyvien käytäntöjen kansainväliseen vaihtoon perustuvien strategioiden kautta. Tämä sisäänrakennettu lisäarvo ilmenee ohjelman tuloksissa ja lisääntyy entisestään, kun ohjelmassa käynnistetään toimien levittämisvaihe.

Vastuu sosiaaliturvapolitiikasta ja sen hallinnosta on jäsenvaltioilla. Sen sijaan direktiiveissä 79/7/ETY(3) ja 86/378/ETY(4) (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 96/97/EY(5)) säädetään naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta sosiaaliturvan alalla. EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa turvataan naisten ja miesten oikeudet tasa-arvoiseen kohteluun työeläkejärjestelmien osalta. Näiden toimien ulkopuolelle jäävät eräät sosiaaliturvan alat, kuten perhe-eläkkeet ja eläkeikä julkisissa eläkejärjestelmissä. Komissio on tehnyt ehdotuksen kolmannesta direktiivistä tasa-arvoisen kohtelun täydentämiseksi sosiaaliturvakysymyksissä(6), mutta se on edelleen käsiteltävänä neuvostossa.

Koska yhteisön oikeudessa säädetään tasa-arvoisesta kohtelusta sukupuoleen katsomatta, ei ole olemassa tarkkaa tietoa siitä, montako miehiä koskevaa asiaa tuomioistuin on käsitellyt tasa-arvoisen kohtelun alalla.

(1) EYVL L 335, 30.12.1995, s. 37.

(2) KOM(98) 770.

(3) EYVL L 6, 10.1.1979.

(4) EYVL L 225, 12.8.1986.

(5) EYVL L 46, 17.2.1997.

(6) KOM(87) 494.