KIRJALLINEN KYSYMYS E-2333/01

esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE) komissiolle

(31. heinäkuuta 2001)

Aihe: Puhtaan kehityksen mekanismin täytäntöönpano ja Amazonin sademetsän hakkuut

Kioton pöytäkirjan puhtaan kehityksen mekanismissa (Clean Development Mechanism CDM) otetaan huomioon metsänhoitohankkeet niiden hiilinielu-mahdollisuuden vuoksi. Se, miten laajalti CDM:ää voidaan soveltaa metsähankkeisiin, on tällä hetkellä vielä keskustelun alaisena. Metsien häviämisen ehkäiseminen kestävällä metsänhoidolla on menetelmä, jolla ehkäistään kasvihuonekaasujen syntyä, koska suojelemalla olemassa olevia metsiä niiden potentiaalinen kyky sitoa hiilidioksidia säilyy. Amazonin alue on tässä yhteydessä erityisen tärkeä, koska Amazonin sademetsä on maailman suurin jäljellä oleva trooppinen sademetsä.

Kestävien metsänhoitohankkeiden ja niiden yhteydessä metsien häviämisen ehkäisemisen menestys riippuu suuresti paikallisväestön osallistumisesta ja motivaatiosta. Näkyvät taloudelliset ja sosiaaliset edut ja paikallisväestön aktiivinen osallistuminen ovat tämän perusedellytyksiä. Kansallisten hallitusten toimesta toteutettavaa CDM:n yksityiskohtaista täytäntöönpanoa koskevien kansainvälisten neuvottelujen ja paikallisten metsäalueiden asukkaiden, joilla on suora intressi näiden neuvottelujen suhteen, vaikutusmahdollisuuksien välillä on kuitenkin suuri kuilu.

1. Pitääkö komissio toivottavana, että metsien häviämisen ehkäisemiseen suunnatut kestävät metsänhoitohankkeet otetaan huomioon CDM:ssä? Mikä on syynä, jos komissio vastaa kieltävästi?

2. Onko komissio valmis toimimaan aktiivisesti paikallisväestöjen vaikutusmahdollisuuksien toteuttamiseksi, kun CDM:n yhteydessä päätetään ehdoista, jotka koskevat hiilinieluhankkeita? Jos komissio aikoo toimia näin, missä muodossa tämän vaikuttamisen tulee ilmetä?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(30. lokakuuta 2001)

1. Ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen sopimuspuolten kuudennessa konferenssissa (COP6) käydyissä neuvotteluissa komissio vastusti kaikkien jäsenvaltioiden ja monien muiden osapuolten kanssa ehdotusta, että metsien hävittämisen ehkäiseminen lisättäisiin puhtaan kehityksen mekanismiin erityiseksi hanketoiminnaksi. Tästä syystä kyseinen toiminta ei nyt kuulu puhtaan kehityksen mekanismin alaiseen päästöhyvitysjärjestelyyn ensimmäisellä sitoumuskaudella.

Tämä ei tietenkään merkitse, että komissio suhtautuisi sallivasti metsien hävittämiseen tai ettei se tiedostaisi metsien hävittämisen tuhoisia yhteiskunnallisia ja ympäristövaikutuksia. Komissio ja Euroopan yhteisö pyrkivät päinvastoin suurella poliittisella panoksella ja rahoituksella sekä hanketoiminnalla pysäyttämään maailmanlaajuisen metsien hävittämisen, jonka nopeus on nykyään noin 13 miljoonaa hehtaaria vuodessa.

Metsien hävittämisen estämiseen tähtäävä hanketoiminta ei kuitenkaan sovi kovin hyvin puhtaan kehityksen mekanismiin. Suurin syy tähän on vuotaminen: yksittäisiä metsäalueita voidaan säilyttää onnistuneesti, mutta puun tai maan kysyntä siirtyy muualle, hankkeen rajojen ulkopuolelle ja jopa muihin maihin, ja aiheuttaa siellä hiilidioksidipäästöjä. Lisäksi jos metsien hävittämisen ehkäisemisestä myönnettäisiin päästöhyvityspisteitä ja se kompensoitaisiin hankekohtaisesti, tämä voisi johtaa tarkoituksenvastaisesti siihen, että tietyssä maassa ei pyrittäisi ehkäisemään metsien hävittämistä muilla poliittisilla ja lainvalvonnallisilla keinoilla.

Näistä syistä sopimuspuolet päättivät, että metsien hävittämisen ehkäisemistä tarkastellaan erityisilmastorahastossa ja Kioton pöytäkirjaan perustuvassa mukauttamisrahastossa, jotka kumpikin perustetaan lähitulevaisuudessa, mutta sitä ei oteta huomioon puhtaan kehityksen mekanismin päästövähenemissä.

2. Pöytäkirjassa määrätään kahdesta puhtaan kehityksen mekanismin tarkoituksesta. Ensimmäinen niistä on liitteessä I lueteltujen sopimuspuolten auttaminen sitoumustensa täyttämisessä ja toinen on kestävän kehityksen edistäminen. Komissio ei katso, että kestävää kehitystä voitaisiin edistää metsähankkeilla ilman, että paikalliset ja alkuperäisryhmät osallistuvat niihin. Siksi komissio otti tulevaisuutta ennakoivan aktiivisen roolin neuvotteluissa, jotka koskivat nielujen käyttöä puhtaan kehityksen mekanismissa, ja pyrki varmistamaan mainituille ryhmille näkyvän roolin.

COP6:n tulosten mukaan puhtaan kehityksen mekanismin nieluhankkeiden sosioekonomisten vaikutusten käsittelystä on sovittava vuoteen 2003 mennessä. Alustavissa ehdotuksissa päästövähennysten vahvistamiseksi pöytäkirjan 12 artiklan mukaisesti käsitellään sidosryhmien osallistumista melko laajasti.

Yksi käytännöllinen väline, jolla voidaan varmistaa sidosryhmien osallistuminen metsänhoitoon, voisi olla metsien sertifiointi eli riippumattoman kolmannen osapuolen tekemä arvio siitä, täyttääkö metsänhoito tietyt kestävyysperusteet. Perusteisiin kuuluvat alkuperäiskansojen oikeudet ja sidosryhmien riittävä osallistuminen. Metsien sertifiointia on sovellettu jo lähes 100 metsähehtaariin eri puolilla maailmaa. Komissio järjesti hiljattain erityisen seminaarin tästä aiheesta edistääkseen sertifioinnin mahdollista käyttöä sen varmistamisessa, että hiilinielujen käytössä noudatetaan ympäristövaatimuksia ja yhteiskunnallisia periaatteita.