KIRJALLINEN KYSYMYS P-0395/02

esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle

(8. helmikuuta 2002)

Aihe: Ranskan Bretagne

Esimerkiksi ympäristö- ja oikeusasioihin liittyvissä kriteereissä Euroopan unioni muistuttaa Ranskaa yhteisöllisistä velvoitteista, joita Ranskan pitäisi soveltaa maassaan ja jotka se on allekirjoittanut. Tämä on hyvä asia. Paikalliskulttuurien ja vähemmistöjen kohdalla tätä muistutusta ei vielä koskaan ole tehty huolimatta ilmeisestä pahatahtoisuudesta ja jopa keskusjohtoisesta ylimielisyydestä, jolla Ranska jatkaa kulttuuriensa ja väestöryhmiensä erilaisuuden tukahduttamista.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä velvoittaakseen perustajajäsenensä Ranskan panemaan täytäntöön allekirjoittamansa sopimukset?

Katsooko komissio, että Ranskan asennoituminen vähemmistöjään kohtaan on ihmisoikeuksia ja Euroopan kansalaisten oikeuksia koskevien artiklojen mukaista?

Bretonin kieli on viimeinen kelttiläinen kieli Euroopan mantereella, ja bretagnelaiset ovat jo käyttäneet kaikki käytettävissään olevat lailliset keinot asian korjaamiseksi. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä estääkseen Bretagnen kielen ja kulttuurin nopean häviämisen seuraavan kymmenen vuoden aikana?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(11. maaliskuuta 2002)

Komission mielestä vähemmistöön kuuluvien henkilöiden oikeudet kuuluvat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa lueteltuihin jäsenvaltioille yhteisiin periaatteisiin. Periaatteet, jotka on kirjattu erinäisiin kansainvälisiin yleissopimuksiin,(1) on vahvistettu juhlallisesti myös Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.(2) Sen 21 artiklan 1 kohdassa kielletään kaikenlainen syrjintä, joka perustuu muun muassa etniseen alkuperään, kieleen, uskontoon tai kuulumiseen kansalliseen vähemmistöön, ja 22 artiklassa vaaditaan, että unioni kunnioittaa kulttuurista, uskonnollista ja kielellistä monimuotoisuutta. Peruskirjan 51 artiklassa täsmennetään, että peruskirjan määräykset koskevat unionin toimielimiä ja laitoksia toissijaisuusperiaatteen mukaisesti sekä jäsenvaltioita ainoastaan silloin, kun ne soveltavat unionin oikeutta.

Periaatteiden täytäntöönpanossa ja valvonnassa käytetään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 artiklassa säädettyä rikkomisesta johtuvaa menettelyä ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklassa vahvistettua poliittista menettelyä. Edellisen artiklan mukaan komissio voi viedä asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos asia kuuluu yhteisön lainsäädännön piiriin; näin menetellään esimerkiksi tapauksissa, joissa jäsenvaltio ei saata yhteisön direktiiviä asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jälkimmäisessä artiklassa todetaan, että jos jäsenvaltio rikkoo 6 artiklassa mainittuja periaatteita vakavasti ja jatkuvasti, komissio tai yksi kolmasosa jäsenvaltioista voi viedä asian valtion- ja hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuvan neuvoston käsiteltäväksi.

Mitä tulee kielivähemmistöjen kohteluun Ranskassa, komissiolla ei ole tiedossaan seikkoja, jotka antaisivat aihetta epäillä, että yhteisön lainsäädäntöä on sovellettu väärin, tai jotka viittaisivat siihen, että mainittuja periaatteita rikotaan vakavasti ja jatkuvasti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan tarkoittamassa merkityksessä.

Ranskan perustuslain 2 artiklan mukaan Ranskan tasavallan kieli on ranska. Perustuslakineuvosto on perinteisesti soveltanut tämän säännöksen tiukkaa tulkintaa alueellisiin ja vähemmistökieliin. Äskettäisessä tapauksessa, joka koski bretoninkielisten Diwan-koulujen integroimista yleiseen koulujärjestelmään,(3) perustuslakineuvosto totesi, ettei järjestelylle ole perustuslaillisia esteitä, jos oppilaita tai opettajia ei velvoiteta käyttämään bretonia koulussa tai muiden aineiden kuin kyseisen kielen opetuksessa ja oppimisessa.

On kuitenkin huomautettava, että EY:n perustamissopimuksen 149 artiklassa todetaan koulutuksesta hyvin selvästi, että opetuksen sisältö ja koulutusjärjestelmän järjestäminen sekä sivistyksellinen ja kielellinen monimuotoisuus ovat jäsenvaltioiden vastuulla.

Unioni toimii sille perustamissopimuksissa myönnetyn toimivallan rajoissa turvatakseen Euroopassa käytettyjen kielten monimuotoisuuden etenkin kulttuurin ja koulutuksen alalla. EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 4 kohdassa todetaan, että kulttuurinäkökohdat on otettava huomioon kaikessa unionin toiminnassa, ja sen mukaisesti alueellisia ja vähemmistökieliä koskevia hankkeita on rahoitettu monissa muun muassa alueiden ja maaseudun kehittämiseen, tietoyhteiskuntaan ja sosiaalipolitiikkaan liittyvissä yhteisön ohjelmissa.

Neuvosto antoi 29. marraskuuta 2001 päätöslauselman(4) kielellisestä monimuotoisuudesta ja kielten oppimisesta, ja parlamentti antoi 13. joulukuuta 2001 päätöslauselman alueellisista ja vähemmän käytetyistä eurooppalaisista kielistä. Komissio aikoo Euroopan kielten teemavuoden tulosten pohjalta tehdä vuonna 2003 konkreettisia ehdotuksia kieltenoppimista edistäviksi toimiksi.

(1) Ks. esimerkiksi Yhdistyneiden Kansakuntien kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus, jonka 27 artiklassa suojellaan vähemmistöön kuuluvien kulttuurielämää ja kieliä. Yleissopimuksen ovat ratifioineet kaikki jäsenvaltiot.

(2) EYVL C 364, 18.12.2000.

(3) Perustuslakineuvoston päätös N:o 2001-456 DC, 27.12.2001.

(4) 2391. neuvoston istunto koulutus ja nuorisoasiat Bryssel, 29.11.2001.