KIRJALLINEN KYSYMYS E-0431/03 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle. Jäsenvaltioiden yhtäläinen vastuu laittoman maahanmuuton vastustamisesta.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0024 - 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0431/03 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle (18. helmikuuta 2003) Aihe: Jäsenvaltioiden yhtäläinen vastuu laittoman maahanmuuton vastustamisesta Laittoman maahanmuuton estäminen ja vastustaminen ovat Euroopan unionin yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan keskeisiä osia, ja laittoman maahanmuuton torjunta on tuotu korostetusti esille Tampereella lokakuussa 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä. On myös otettava huomioon 15. marraskuuta 2001 annetussa tiedonannossa Yhteisön maahanmuuttopolitiikka ilmaistu yhteistyön välttämättömyys ja vankkumaton päättäväisyys rikollisverkostojen vastustamisessa. Tiedonannossa kehotetaankin Euroopan unionin neuvostoa hyväksymään mahdollisimman pian toimintasuunnitelma laittoman maahanmuuton estämiseksi ja nujertamiseksi. Jokin aika sitten Italiassa Capo di Santa Maria di Leucan rannikolla syntyi murhenäytelmä, kun joukko Turkista peräisin olevia laittomia maahanmuuttajia kuoli, sen jälkeen kun kreikkalaiset laittoman kuljetustoimen harjoittajat olivat antaneet heille polttoainetäydennystä ja siirtäneet heitä toisille aluksille. Kreikan hallitus vaikka se on asettanut Euroopassa laittomaan maahanmuuttoon sovellettavan politiikan yhdenmukaistamisen puolivuotisen puheenjohtajakautensa painopisteiden joukkoon ei käytännön toimissaan ole osoittanut vastustavansa muuttovirtoja, jotka kulkevat Kreikan alueen kautta kohti muita Euroopan unionin valtioita. Italian sisäasiainministeriön valtiosihteeri Alfredo Mantovano onkin sanonut täsmälleen näin: Turkki ja Kreikka eivät suorita vaadittua valvontaa. Voisiko komissio: - kehottaa Euroopan unionin valtioiden hallituksia lisäämään yhteistyötä? - tarkastaa, merkitseekö Kreikan viranomaisten puutteellinen rajavartiointi laittoman maahanmuuton torjunnassa harjoitettavasta yhteistyöstä annettujen yhteisön voimassa olevien säännösten rikkomista? - kehottaa Kreikan hallitusta tehostamaan muuttovirtojen valvontapolitiikkaansa? - ryhtyä toteuttamaan kaikkia niitä perussopimusten mukaisia toimenpiteitä, joiden avulla Kreikan viranomaiset saataisiin lopettamaan piittaamattomuutensa, joka osaltaan on aiheuttanut sellaisia järkyttäviä tapahtumia, joista on koitunut vakavia seurauksia muille Euroopan unionin jäsenvaltioille? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (27. maaliskuuta 2003) Komissio kehottaa jatkuvasti jäsenvaltioita tehostamaan yhteistyötään laittoman maahanmuuton torjunnassa ja yhteisten ulkorajojen valvonnassa. Komission annettua 15. marraskuuta 2001 tiedonannon laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta(1) neuvosto hyväksyi 28. helmikuuta 2002 toimintasuunnitelman laittoman maahanmuuton torjunnasta(2). Neuvosto hyväksyi lisäksi 13. kesäkuuta 2002 Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen valvontaa koskevan suunnitelman, joka perustuu myös komission 7. toukokuuta 2002 antamaan samaa aihetta koskevaan tiedonantoon(3). Edellä mainitut suunnitelmat ovat nyt lainsäädännöllisten ja täytäntöönpanotoimien osalta toteuttamisvaiheessa. Esimerkiksi Kreikka johtaa parhaillaan jäsenvaltioiden yhteistä toimenpidettä, jonka tavoitteena on itäisellä Välimerellä meritse tapahtuvan laittoman maahanmuuton valvonta ja vähentäminen (ns. Triton-operaatio). Komissiolla ei ole toistaiseksi tietoa Kreikan rajavalvonnan puutteellisesta toiminnasta, joka on vastoin Schengenin standardeja. Päinvastoin komissiolla on täysi syy katsoa, että Kreikka tekee kaikkien kumppaneidensa tavoin voitavansa laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Kuten Herbert Böschin kirjalliseen kysymykseen P-122/03 annetussa vastauksessa(4) on jo todettu, komissio osallistuu Schengenin säännöstön asianmukaisen täytäntöönpanon arviointiin ja ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin, mikäli jokin jäsenvaltio rikkoo ulkorajojen valvontaa koskevia yhteisiä säännöksiä. (1) KOM(2001) 672 lopullinen. (2) EYVL C 142, 14.6.2002. (3) KOM(2002) 233 lopullinen. (4) EUVL C 161 E, 10.7.2003, s. 179.