KIRJALLINEN KYSYMYS P-2806/02

esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle

(30. syyskuuta 2002)

Aihe: Euroopan komission tiedonannot (24. syyskuuta 2002) euroalueen maiden budjettivajeen vähentämistä koskevien säännösten keventämisestä

1. Kuinka voidaan sovittaa yhteen kaksi Euroopan komission 24. syyskuuta 2002 antamaa tiedonantoa, joista ensimmäinen koskee budjettivajeen vähentämistä koskevien säännösten keventämistä, kun taas toisessa ilmoitetaan, että vakaussopimukseen ei kosketa? Onko komissio tietoinen, että tämä kanta on vastoin vakaussopimuksen henkeä ja vähentää huomattavasti kuluttajien luottamusta?

2. Voisiko komissio selventää, kuinka se aikoo selittää irlantilaisille sen, minkä vuoksi Irlannille annettiin aikaisemmin tänä vuonna varoitus, vaikka kooltaan suuri jäsenvaltio Saksa ei saanut varoitusta, ja minkä vuoksi nyt jo toisen kerran muutaman kuukauden aikana tietyt jäsenvaltiot, kuten Ranska ja Italia, ovat luistaneet vakaussopimuksen velvoitteista? Voisiko komissio vahvistaa, että euroalueen sisällä noudatetaan nyt kaksijakoista politiikkaa, jonka mukaan suuret valtiot voivat laiminlyödä sopimuksia, kun taas pienet valtiot eivät voi näin tehdä?

3. Kuinka Euroopan komission nykyinen kanta sopii yhteen komission jäsenen Jacques Pedro Solbes Miran 14. toukokuuta 2002 antaman lehdistötiedotteen kanssa, jonka mukaan jäsenvaltioiden on nyt vihdoin ja viimein ryhdyttävä toimiin taloutensa vakauttamiseksi, jotta julkisen talouden rahoitusasema saadaan lähelle tasapainoa vuoteen 2004 mennessä ja lisäksi julkisen talouden vakaudesta pitäisi tulla vakiinnutettu lähtökohta EU:lle ja julkisen talouden vakauttamiseen on palattava mahdollisimman nopeasti, () muutoin talouspolitiikkamme eduista ei päästä hyötymään täysimääräisesti?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(17. lokakuuta 2002)

Syyskuun 24. päivänä 2002 annettua tiedonantoa ei pidä tulkita siten, että julkista taloutta koskevia unionin sääntelypuitteita ollaan höllentämässä. Tiedonannossa pikemminkin painotetaan, että vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa on tehostettava, jotta saavutetaan tavoitteena oleva julkisen talouden tasapainoinen rahoitusasema. Tiedonannossa pyritään yhdistämään näihin puitteisiin suhdannekehityksen vaikutus finanssipolitiikkaan ja kiinnittämään jäsenvaltioiden huomio siihen, että havaitut poikkeamat sopeutusurasta tai liialliset alijäämät edellyttävät nopeita, tehokkaita toimia. Tiedonannossa pyritään myös palauttamaan luottamus selventämällä keskeisiä näkökohtia vakaus- ja kasvusopimuksen toiminnasta esitetyn sekavan kritiikin vastapainoksi, joka heikensi unionin finanssipoliittisten puitteiden uskottavuutta. Nämä puitteet soveltuvat hyvin unionin kansantalouksille, koska ne auttavat säilyttämään kestävän julkisen talouden rahoitusaseman jäsenvaltioissa ja pitämään inflaatio-odotukset ennätyksellisen alhaalla.

Toukokuun 14. päivänä 2002 annettu lehdistötiedote on sopusoinnussa tiedonannon kanssa, koska alijäämäisiä jäsenvaltioita kehotetaan toimimaan määrätietoisesti julkisen talouden rahoitusaseman tasapainottamiseksi. Talouden nykyisen tilan vuoksi tavoitteiden saavuttaminen vuoteen 2004 mennessä vaatisi liiallisia sopeuttamistoimia. Toukokuussa 2002 julkaistun lehdistötiedotteen mukaisesti näitä jäsenvaltioita kehotetaan paitsi jatkamaan vakautustoimia viivytyksettä myös seuraamaan ainakin rakenteellisen sopeutusuran sovittua vähimmäistasoa, jotta siirtymäkausi saadaan päätökseen viimeistään vuoteen 2006 mennessä.

Komissio uskoo, että kaikki järjestelmän osapuolet hoitavat osansa. Komissio kuitenkin edellyttää, että kaikki jäsenvaltiot noudattavat EY:n perustamissopimuksen sekä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia velvoitteitaan ja varmistavat, että yksittäistä jäsenvaltiota suosivaa rinnakkaista politiikkaa ei harjoiteta. Komissio käynnistää tarvittaessa EY:n perustamissopimuksen sekä kasvu- ja vakaussopimuksen mukaiset menettelyt. Tämä vastaa aiemmin toteutettuja toimia, koska kyseiset menettelyt käynnistettiin jo vuonna 2001, kun Irlanti ei noudattanut talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, ja vuonna 2002, kun Saksa ja Portugali eivät saavuttaneet julkisen talouden sovittuja tavoitteita.