KIRJALLINEN KYSYMYS E-0610/01

esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle

(1. maaliskuuta 2001)

Aihe: EU:n paikallisten ja alueellisten viranomaisten tehtävä kehittyvien maiden itsehallinnon edistämisessä

Miten Euroopan komissio suhtautuu EU:n jäsenvaltioiden paikallisten ja alueellisten viranomaisten sekä niitä edustavien elinten rooliin edistettäessä paikallista itsehallintoa ja sen harjoittamista kehittyvissä maissa?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(15. toukokuuta 2001)

Yhteisö antaa yhä enemmän tunnustusta sille, että tuen antaminen kehittyvien maiden uusille hajauttamisprosesseille on erittäin keskeistä. Oikeanlaisella hajauttamisella on hyvät kehittymismahdollisuudet, ja se sisältää tehokkaan vallan, vastuun ja varojen siirtämisen (vaaleilla valituille) paikallisille viranomaisille. Paikallishallinnot voivat toimia tehokkaina yhdyssiteinä keskushallinnon ja paikallisten yhteisöjen välillä. Ne voivat tarjota kansalliset puitteet demokraattiselle vuorovaikutukselle sekä antaa mahdollisuuden paikallisten kehityspainopisteiden yhteiselle suunnittelulle, suuremmalle vastuuvelvollisuudelle ja kehitystoimien kestävyydelle. Niillä on avainasema suotuisan toimintaympäristön luomisessa paikalliselle (taloudelliselle) kehitykselle ja siihen liittyvässä köyhyydenvastaisessa taistelussa. Ne voivat kunkin suhteellisiin etuihin perustuen auttaa luomaan uusia kumppanuuksia julkisten ja yksityisten toimijoiden välille.

On kuitenkin selvää, että hajauttaminen on monimutkainen ja herkkä prosessi. Uudet paikalliset viranomaiset joutuvat todennäköisesti kohtaamaan suuria ongelmia, jotka liittyvät legitiimiyteen, poliittiseen ja hallinnolliseen kulttuuriin, rahoitukseen ja valmiuksiin. Jos kestävä inhimillinen kehitys voidaan taata sekä maaseudulla että kaupungeissa ja jos hajauttamisprosessissa onnistutaan, on tärkeää, että paikallisille viranomaisille ja niiden instituutioille annetaan mahdollisuus kehittää omia valmiuksiaan ja hankkia riittävästi resursseja, jotta ne pystyisivät vastaamaan kohtaamiinsa kasvaviin vaatimuksiin. Tältä pohjalta yhteisö on kiinnostunut vahvistamaan yhteistyökumppanuutta yhteisön paikallisten ja alueellisten viranomaisten (ja niitä edustavien elinten) kanssa, sillä ne voivat tarjota hyödyllistä lisäapua elinkykyisten paikallishallintojärjestelmien edistämiselle kehittyvissä maissa.

Paikallishallintojen mahdollinen arvonlisä ja suhteellinen etu on kolmitahoinen. Ensinnäkin, yhteisön paikalliset ja alueelliset viranomaiset voivat hyvän asemansa vuoksi tarjota paikallishallinnoille ja kansallisille järjestöille kohdennettuja malleja valmiuksien lisäämiseksi, muun muassa kuntien välisen kansainvälisen yhteistyön innovatiivisten muotojen avulla.

Toiseksi, yhteisön paikalliset ja alueelliset viranomaiset voivat tarjota paikallisille (taloudellisille) kehitysohjelmille (vastakohtana perinteisille hankkeille) erilaisia tukimuotoja, jotka perustuvat uuteen julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuuteen lukuisten paikallisten toimijoiden välillä (paikallishallinnot, yksityinen sektori, kansalaisyhteiskunta). Paikallishallinnoilla on yhteisiä päämääriä ajaessaan keskeinen rooli näiden paikallisten kehitysohjelmien välisten liittojen luomisessa. Paikallishallintojen tehtävä on kuitenkin vielä melko uusi. Niiden pohjoiset kumppanit voivat yhdessä muiden kehitysalueen toimijoiden kanssa auttaa niitä tulemaan tehokkaiksi katalysaattoreiksi paikallisessa kehityksessä.

Kolmanneksi, yhteisön alue- ja paikallisyhteisöillä on merkittävä rooli yhteisön ja paikallishallintojen (pohjoisten ja eteläisten) välisen vahvemman yhteistyökumppanuuden puolestapuhujana sekä auttaessaan uusien politiikkojen ja välineiden muodostamisessa paikallishallintojen ja hajauttamisprosessin tueksi.

Viime vuosina yhteisö on pyrkinyt edistämään ja syventämään yhteistyötään yhteisön paikallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa, kunnioittaen paikallista määräysvaltaa ja toissijaisuusperiaatetta. Innovatiivisia aloitteita on tuettu hajautetun yhteistyön budjettikohdasta. Yhteisö on kehittänyt hajautetulle yhteistyölle uudet poliittiset kehykset (1999), joissa tunnustetaan, että paikallisen johtamisen ja tehokkaan paikallishallinnon edistäminen on ensisijaista. Vuonna 1999 pidettiin myös ensimmäinen suunnitelmallinen vuoropuhelu yhteisön ja paikallishallintojen edustajien välillä, jotka tulivat Afrikasta ja yhteisön sisältä.

Tältä pohjalta yhteisö aikoo laatia tiedonannon keinoista, joilla vahvistetaan yhteistyökumppanuutta kehittyvien maiden paikallishallintojen kanssa, mukaan lukien kattavat poliittiset kehykset, sopivat (rahoitus-) välineet ja selkeys tarkoituksenmukaisesta roolijaosta paikallishallintojen toimijoiden ja yhteisön välillä. Tässä suhteessa yhteisö on järjestelmällisesti painottanut yhteisön alue- ja paikallisyhteisöjen tarvetta selvittää niiden politiikat, roolit, toimet, strategiat ja valmiudet. Tämä selvitys on välttämätöntä, jotta yhteisön paikalliset ja alueelliset viranomaiset voisivat kehittää tehokkaita tukimuotoja, jotka eivät korvaa niitä rooleja ja vastuualoja, joita kehittyvien maiden paikallishallinnoilla tulisi olla.