KIRJALLINEN KYSYMYS P-0193/98 komissiolle esittäjä(t): Paul Lannoye (V) (28. tammikuuta 1998)

Aihe: Zoonoosit

Neuvoston direktiivillä 97/22/EY ((EYVL L 113, 30.4.1997, s. 9. )) zoonoosien vastaisista suojatoimenpiteistä annetun direktiivin 92/117/ETY ((EYVL L 62, 15.3.1993, s. 38. )) muuttamisesta lisätään kyseiseen direktiiviin 15 a artikla, jossa säädetään, että komissio antaa 1. marraskuuta 1997 mennessä neuvostolle kertomuksen zoonoosien tarkkailemiseksi ja ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä.

Voiko komissio ilmoittaa minulle kertomuksen johtopäätöksistä?

Mitkä jäsenvaltiot eivät 1.1.1998 vielä olleet toteuttaneet salmonellaa koskevia vähimmäistoimenpiteitä, joista säädetään liitteessä III olevassa I jaksossa (direktiivin 92/117/ETY 10 artiklan 1 kohta ja direktiivin 97/22/EY 1 artiklan 4 kohta)?

Kuinka paljon vuodesta 1992 alkaen on vuosittain todettu salmonelloositapauksia eri jäsenvaltioiden siipikarjaparvissa? Kuinka paljon näitä tapauksia on samalla ajanjaksolla todettu ihmisissä?

Direktiivissä 92/117/ETY säädetään lisäksi liitteessä I olevassa I kohdassa määriteltyihin neljään zoonoosiin liittyvät pakolliset toimenpiteet. Konkreettiset suunnitelmat (direktiivin 92/117/ETY 8 ja 10 artikla, liitteet II ja III) koskevat kuitenkin vain salmonelloosia. Eivätkö kolme muuta zoonoosia siis aiheuta ongelmia? Jos näin on, miksi ne sitten pidetään edelleen liitteessä I olevassa I kohdassa?

WHO on ilmoittanut kampylobakteerin aiheuttamien infektioiden lisääntymisestä. Koska tämä bakteeri on vastustuskykyinen monille antibiooteille, eikö kampylobakterioosi pitäisi luokitella direktiivin 92/117/ETY liitteessä I olevaan I kohtaan?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 1998)

Tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi annetun neuvoston direktiivin 92/117/ETY, sellaisena kun se on muutettuna neuvoston direktiivillä 97/22/EY, 15 a artiklassa säädetään, että komissio antaa neuvostolle kertomuksen zoonoosien tarkkailemiseksi ja ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä. Komissio ei ole valitettavasti pystynyt noudattamaan määräaikaa, jonka mukaan kertomus piti antaa 1. marraskuuta 1997 mennessä. Syynä olivat nautojen BSE-taudin aiheuttamat ensisijaiset ongelmat ja niistä johtuva komission yksiköiden perinpohjainen uudelleenorganisointi. Komissio aloittaa kuitenkin nyt kertomuksen valmistelun, joten tässä vaiheessa komissio ei voi tehdä aiheesta johtopäätöksiä.

Direktiivin 92/117/ETY 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen liitteessä III olevassa I jaksossa salmonellan osalta määrätyt vähimmäistoimenpiteet. Kyseiseen päivään mennessä komissio oli saanut neuvoston direktiivin 97/22/EY 2 artiklan mukaiset ilmoitukset Saksasta, Luxemburgista, Itävallasta, Ruotsista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt aloitetaan niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole vielä ilmoittaneet kansallisia säännöksiään. Salmonellaa koskevat valvontasuunnitelmat on hyväksytty direktiivin 92/117/ETY 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti Tanskan, Irlannin, Suomen ja Ruotsin osalta (komission päätökset 94/507/EY, 96/389/EY, 96/390/EY ja 96/502/EY vastaavassa järjestyksessä). Tämä hyväksyntä vaaditaan yhteisön taloudellisen tuen saamiseksi siipikarjan salmonellan valvontaa varten. Tähän mennessä taloudellista tukea on myönnetty ainoastaan Tanskalle.

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain zoonoositartuntojen kehitystä ja lähdettä koskeva tiedonanto direktiivin 92/117/ETY 5 artiklan mukaisesti. Komissio arvioi jäsenvaltioilta saamansa tiedot ja antaa pysyvälle eläinlääkintäkomitealle kertomuksen. Tämä tehtiin ensimmäisen kerran vuonna 1994 ja sen jälkeen vuosittain. Komissio arvioi parhaillaan vuoden 1996 tietoja ja antaa piakkoin pysyvälle eläinlääkintäkomitealle kertomuksen. Vuoden 1995 kertomus toimitetaan suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle.

Direktiivin 92/117/ETY liitteessä I olevan I kohdan soveltamisalaan sisältyvät Mycobacterium bovisin aiheuttama tuberkuloosi, luomistauti, salmonelloosi ja trikinoosi. Komissio on kehittänyt toimenpiteitä usean vuosikymmenen ajan valvoakseen tai jopa hävittääkseen nautojen tuberkuloosin, nautojen luomistaudin sekä lammasten ja vuohien luomistaudin. Nämä zoonoosit onkin joko hävitetty yhteisöstä tai siihen pyritään edistyksellisillä hävittämis- ja valvontaohjelmilla. Toimenpiteitä kuvaillaan muun muassa asiaa koskevissa kauppaan liittyvissä direktiiveissä (esimerkiksi eläinten terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annettu neuvoston direktiivi 64/432/ETY). Ne jäsenvaltiot, joissa vielä esiintyy kyseisiä zoonooseja, voivat hakea yhteisöltä taloudellista tukea tautien hävittämis- ja seurantaohjelmia varten. Trikinoosia koskevista valvonta- ja tarkkailutoimenpiteistä säädetään asiaa koskevissa lihan hygieniaan liittyvissä direktiiveissä (esimerkiksi terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annettu neuvoston direktiivi 64/433/ETY). Koska trikinoosi on hävitetty useimmista jäsenvaltioista, komissio harkitsee parhaillaan tieteellisin perustein tapahtuvaa alueellistamista niiden alueiden vapauttamiseksi sianlihaa koskevista kattavista näytteenotoista, joissa trikinoosia ei ole. Hygieniaa koskevat yleiset säädökset ja salmonellaa koskevat tietyt toimenpiteet on vahvistettu eri direktiiveissä, joissa säädetään eläinperäisten tuotteiden hygieniasta (esimerkiksi terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa annettu neuvoston direktiivi 71/118/ETY). Direktiivissä 92/117/ETY säädettiin tietyistä erityistoimenpiteistä salmonellan valvomiseksi siipikarjassa, sillä ihmisessä on todettu yhä enemmän siipikarjatuotteista aiheutuneita salmonelloositapauksia.

Komissio on täysin tietoinen elintarvikkeista aiheutuneiden tiettyjen tautien (kuten kambylobakterioosi ja enterohemorragiset E. coli -infektiot) merkittävyydestä. Näitä zoonoosien aiheuttajia, kuten salmonellaakin, tavataan kaikkialla luonnollisessa ympäristössä, ja niitä voidaan eristää monilla tasoilla kliinisesti terveistä kotieläimistä ja villieläimistä. Lisäksi on otettava huomioon, että ihminen saattaa olla taudinkantaja, sekä muut infektiolähteet (vihannekset, vesi, lemmikkieläimet ja niin edelleen). Zoonoosien aiheuttajien patogeenisuudesta, virulenssista ja epidemiologiasta tiedetään kuitenkin vähän, ja tyydyttäviä rutiinitestausmenetelmiä ei ole. Epidemiologisten tietojen saamiseksi ja asianmukaisia testausmenetelmiä varten tarvitaan laajaa valvontaa ja tutkimusta. Ainoastaan silloin, kun tällaisia välineitä on käytettävissä, voidaan asianmukaiset menetelmät toteuttaa mahdollisten riski-alttiiden eläinten tunnistamiseksi ja sellaisten toimien ehdottamiseksi varmuudella, joilla vähennetään näiden zoonoosien aiheuttajien esiintymistä karjassa. Komissio tutkii tällä välin, kuinka teurastamoissa ja käsittelylaitoksissa voidaan ottaa käyttöön toimintatapoja elintarvikkeiden tartunnan ja ristikkäistartunnan vähentämiseksi sekä lämpökäsiteltyjen tuotteiden uudelleentartunnan ehkäisemiseksi (vaarojen analysointia ja niiden hallitsemisen kriittisiä kohtia koskeva järjestelmä - HACCP). Komissiolla on myös tarkoitus ottaa käyttöön joitakin konkreettisia toimenpiteitä teurastamoiden hygieniatason parantamiseksi valmistelemalla asianmukaisia ehdotuksia, joilla on tarkoitus muuttaa lihan hygieniaa koskevia nykyisiä direktiivejä.