KIRJALLINEN KYSYMYS P-1025/99

esittäjä(t): Rinaldo Bontempi (PSE) komissiolle

(7. huhtikuuta 1999)

Aihe: Rajojen sulkeminen rauhanomaiselta mielenosoitukselta

Sotavarusteinen Ranskan poliisi pysäytti 27. ja 28. maaliskuuta välisenä yönä Ranskan ja Italian rajalla (Ponte San Luigissa) suuren määrän nuoria (noin 2000), jotka olivat matkalla Pariisiin tukeakseen maassa ilman henkilöpapereita olevia siirtolaisia (sans papier). Voimanosoitus oli täysin suhteeton nuorten aloitteen luonteeseen ja tavoitteisiin nähden, sillä nuoret pyrkivät harjoittamaan kansanvaltaista oikeuttaan mielenosoitukseen uudessa rajattomassa Euroopassa. Lisäksi tapauksessa rikottiin perustamissopimuksen 8 a artiklaa.

Schengenin sopimukseen sisältyvien poikkeusten ennakoiva käyttäminen yleisen järjestyksen säilyttämiseksi vaikuttaa sitä paitsi omituiselta kohdistuessaan mielenosoitukseen, josta täydellä syyllä odotettiin rauhanomaista.

1. Eikö komissio katso, että kyseessä on selvästi rikkomus vapaata liikkuvuutta ja ilmaisunvapautta vastaan?

2. Mitä komissio aikoo tehdä, jotta tällaiset tapaukset eivät toistuisi, koska ne estävät vapaan liikkuvuuden ja mielenosoittamisen yhdistyneen Euroopan alueen sisällä?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(5. toukokuuta 1999)

Unionin kansalaisilla on oikeus liikkua vapaasti jäsenvaltioiden alueella. Kyseessä ei kuitenkaan ole ehdoton oikeus: Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 18 artiklassa (ent. 8 a artikla) myönnetään tämä oikeus "jollei tässä sopimuksessa määrätyistä tai sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu". Tällaiset rajoitukset voivat olla perusteltuja yleisen järjestyksen tai turvallisuuden vuoksi(1). Jäsenvaltioiden viranomaiset voivat vedota näihin yleisen järjestyksen ja turvallisuuden perusteisiin niiden alueelle saavuttaessa(2). Direktiivin 64/221/ETY(3) säännösten mukaisesti jäsenvaltio voi siis torjua rajoiltaan toisen jäsenvaltion kansalaisen, jos se katsoo tämän kansalaisen olevan kyseisellä hetkellä vakava ja todellinen uhka yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle.

Edellä sanottu koskee arvoisan parlamentin jäsenen esittämässä kysymyksessä tarkoitettuja henkilöitä, mikäli heihin sovelletaan yhteisön oikeuden periaatetta henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta. Yhteisön oikeudessa ei ole tähän asti myönnetty tällaista vapaan liikkuvuuden oikeutta kolmansien maiden kansalaisille, vaikka he olisivat laillisesti jäsenvaltion alueella, paitsi poikkeustapauksessa perheenjäsenen saattaessa unionin kansalaista. Schengenin sopimus antaa kuitenkin sen täytäntöönpanneiden jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleville kolmansien maiden kansalaisille oikeuden matkustaa toisiin sitä soveltaviin jäsenvaltioihin enintään kolmen kuukauden ajaksi. Myös Schengenin sopimuksen perusteella voidaan kuitenkin yleisen järjestyksen ja kansallisen turvallisuuden ylläpitämiseksi asettaa matkustusoikeudelle rajoituksia, jotka eivät katoa, kun Schengenin säännöstö sisällytetään osaksi unionia.

(1) Katso myös Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 39 artiklan 3 kohta (ent. 48 artiklan 3 kohta).

(2) Katso myös ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin N:o 64/221/ETY, EYVL L 56, 4.4.1964, 2 artiklan 1 kohta.

(3) Katso myös ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin N:o 64/221/ETY, EYVL L 56, 4.4.1964, 2 artiklan 1 kohta.