KIRJALLINEN KYSYMYS E-1724/00

esittäjä(t): Armando Cossutta (GUE/NGL) ja Lucio Manisco (GUE/NGL) komissiolle

(31. toukokuuta 2000)

Aihe: Ternobylin katastrofi ja Valko-Venäjä

Paikallisten viranomaisten varauksellisuus, kuluneet 14 vuotta sekä EU:n ja kansainvälisen yhteisön jotka ovat vastaavasti asettaneet Ukrainan kriisin etusijalle myöntämien tukien tuntuva leikkaaminen, on johtanut siihen, että Ternobylin katastrofin seuraukset ovat olleet dramaattisia kaikkialla Valko-Venäjällä, jonne ydinreaktorin räjähdystä seuraavina päivinä kulkeutui 70 prosenttia radioaktiivista päästöistä. Kroonisista sairauksista pääasiassa kilpirauhassyövästä kärsivien lasten määrä on noussut kymmenestä prosentista 22 prosenttiin, ja heitä on nyt viisisataatuhatta. Yhteensä kaksi miljoonaa asukasta on jatkuvassa terveysvalvonnassa säteilystä johtuvien umpieritykseen, ruuansulatuselimiin, verenkiertoon ja munuaisiin liittyvien sairauksien vuoksi. Pelkästään Stolinin alueella sairauksien määrä on lisääntynyt 240 prosenttia aikuisten ja 320 prosenttia lasten keskuudessa.

Terveydenhuollon viranomaiset ennustavat, että terveydenhuollon kriisi saavuttaa huippunsa vuonna 2010 onnettomuudesta kärsimään joutuneella, 3 678 alueella, samalla kun katastrofista on aiheutunut Valko-Venäjän taloudelle 200 miljardin dollarin tappiot. Tässä yhteydessä Euroopan unioni on, sen palveluyksiköittensä uudelleenjärjestelyistä johtuen, lakkauttanut tai jättänyt uusimatta lähes kaikki Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) myöntämät tuet.

1. Mihin pikaisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä ehkäistäkseen terveydenhuolto- ja ympäristökatastrofin pahentumisen Valko-Venäjällä?

2. Mihin kriisitoimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä ECHO:n ja Tacis-ohjelman toiminnan puitteissa ja niiden lisäksi siviiliväestön auttamiseksi sekä olemassa olevien terveydenhuollon rakenteiden tukemiseksi Valko-Venäjällä?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(26. kesäkuuta 2000)

Komissio tietää, että katastrofilla on yhä ja jatkossa raskaita seurauksia Valko-Venäjän väestöön.

Tämän vuoksi komissio on aktiivisesti osallistunut kansainväliseen avustustoimintaan asian hyväksi erityisesti Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) kautta. Unionin ja Valko-Venäjän välisten suhteiden huonontuminen loppuvuodesta 1996 alkaen ei ole myöskään vaikuttanut yhteisön humanitaariseen apuun, sillä neuvosto päätti tarkoituksellisesti vuonna 1997, ettei tällaista apua lopeteta. Komissio onkin toimittanut Valko-Venäjälle nimenomaan Ternobylin onnettomuuteen liittyvää, erityisesti kilpirauhassyövän hoitoon tarkoitettua humanitaarista apua yli 6 miljoonaa euroa vuosina 19931999. Tacis-ohjelmaa on hyödynnetty ydinturvallisuusohjelman kautta kilpirauhassyövän ehkäisyyn tarkoitettuihin hoitokeinoihin, paikallisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa toteutetun LIEN-ohjelman avulla sekä ns. Interstate-ohjelman kautta, jonka avulla analysoidaan keinoja minimoida onnettomuuden ympäristö- ja terveysvaikutukset ja vahvistetaan institutionaalisia rakenteita, jotta ne kykenisivät asianmukaisesti toteuttamaan näitä keinoja.

Lienee hyvä muistuttaa, että humanitaarisen avun toimittaminen ei ole ollut yksinkertaista. Valko-Venäjän viranomaiset ovat järjestelmällisesti aliarvioineet onnettomuuden seurauksia erityisesti sisäpoliittisista syistä ja ovat tämän johdosta kansallisella tasolla toimineet riittämättömällä tavalla ongelman ratkaisemiseksi kaikilta osin (tiedotus, väestön evakuointi saastuneilta alueilta, sairaiden hoito, perheille tarkoitettu apu). Tämän seurauksena väestöä autetaan nyt palaamaan takaisin pahiten saastuneille alueille muiden elinmahdollisuuksien puuttuessa. Toisaalta yhteisön apuun on kohdistunut hallinnollisia esteitä, jotka ovat koskeneet erityisesti lääkinnällisten välineiden ja -tuotteiden tullausta.

Komissio seuraa jatkossakin ongelmaa tarkasti. Tällä hetkellä se toimittaa edelleen apua väestölle ja lääkinnällisiä ja terveyspalveluja tuottaville rakenteille ja vuonna 2000 se aikoo toimittaa vanhuksille, vammaisille ja perheille tarkoitettua elintarvike- ja lääkintäapua. Toisaalta Tacis-ohjelman kautta ei jatkossa toimiteta humanitaarista apua eikä sen kautta voida rahoittaa infrastruktuurihankkeita. Komissio aikoo kuitenkin toteuttaa Ternobyliin liittyviä terveydenhoitoalan hankkeita valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa Tacis-ohjelmasta annetun asetuksen sallimissa rajoissa.

Valko-Venäjällä pahenevan terveys- ja ympäristökriisin syyt olisi joka tapauksessa tutkittava perusteellisesti. Tässä mielessä ei pidä unohtaa sitäkään, että Valko-Venäjän väestö ja erityisesti sen huono-osaisimmat väestönosat kantavat yhteiskunnallis-taloudellisten olosuhteiden, mukaan luettuina lääkinnälliseen huoltoon, terveydenhoitoon ja sosiaaliseen suojeluun liittyvien järjestelmien yleisen heikkenemisen seuraukset. Valko-Venäjän nykyinen poliittinen järjestelmä ei toisaalta helpota yhteistyötä kansainvälisten humanitaaristen järjestöjen kanssa. Tämän vuoksi Valko-Venäjän viranomaisia olisi muistutettava perusvastuustaan tässä asiassa, ei ainoastaan sellaisten poliittisten valintojen osalta, jotka köyhdyttävät väestöä ja eristävät maan kansainvälisestä yhteisöstä, vaan myös Ternobylin onnettomuuden seurauksien riittämättömän hoidon osalta.