KIRJALLINEN KYSYMYS E-3512/02

esittäjä(t): Herman Vermeer (ELDR) komissiolle

(10. joulukuuta 2002)

Aihe: Schengen-valtion myöntämän viisumin tunnustaminen Antwerpenin satamassa

Vision-luetteloa laajennettiin Antwerpenin satamassa 1. lokakuuta 2002 alkaen. Vision-luetteloon kuuluville kansallisuuksille on tiedotettava asiasta STVZ-lomakkeella. Henkilöt, joiden kansallisuus mainitaan luettelossa, eivät saa matkustaa toisen Schengen-valtion alueelle. He voivat mennä Belgiasta lähtömaahansa, tai heidät voidaan karkottaa Schengen-sopimuksen ulkopuolisiin valtioihin, kuten Isoon-Britanniaan tai Sveitsiin. Merimiehet, joiden kansalaisuus on mainittu kyseisessä Vision-luettelossa ja jotka aikovat mennä Belgiaan Amsterdamin (Schiphol), Frankfurtin tai Pariisin kautta, käännytetään Belgian rajalla, ja he eivät voi pestautua belgialaisessa satamassa olevaan laivaan. Heidän on ryhdyttävä oikeustoimiin Belgiaa vastaan tai saavuttava Belgiaan Schengen-alueen ulkopuolelta, kuten Sveitsistä tai Isosta-Britanniasta. Tämän rekisteröintipakon vuoksi Belgian rajavalvonta ei tunnusta Schengen-alueen valtion antamaa viisumia. Tämä on mielestäni vastoin Schengen-valtioiden tekemiä sopimuksia.

Voiko komissio tarkastella Schengenin sopimuksen valvojana tarkemmin tätä asiaa ja selventää sitä? Onko Belgian viranomaisten laatima Vision-luettelo Schengenin säännösten mukainen? Mitä kriteerejä Belgian viranomaiset ovat käyttäneet näiden valtioiden sisällyttämiseksi luetteloon? Miksi tähän luetteloon kuuluvien kansallisuuksien on matkustettava Belgiaan suoraan tai Schengen-alueen ulkopuolisen valtion kautta? Onko Vision-luettelo itse asiassa salainen keino tukea Brysselin lentokentän toimintaa? Voiko komissio selventää asiaa?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(30. tammikuuta 2003)

Komissio haluaa aluksi muistuttaa, että Vision on tietojenvaihtoverkosto eikä tietokanta, johon voidaan kerätä olemassa olevia tietoja. Arvoisa parlamentin jäsen tarkoittanee Vision-luettelolla Schengenin säännöstöä soveltavien valtioiden tietojenvaihtoa kolmansista maista, joita koskevat yhteisen konsuliohjeiston liitteen 5 B-osan mukaiset, viisumien myöntämistä edeltävät neuvottelut.

Komissio muistuttaa kysyjää siitä, että yhtenäisten Schengen-viisumien myöntämismenettelyt ja -ehdot vahvistetaan yhteisessä konsuliohjeistossa Schengen-valtioiden diplomaattilähetystöille ja konsuliedustustoille(1).

Yhteisen konsuliohjeiston mukaan Schengen-viisumia koskevasta hakemuksesta on joissakin tapauksissa neuvoteltava etukäteen yhden tai useamman Schengen-valtion keskusviranomaisen kanssa. Ohjeistossa määritellään myös tätä koskevat menettelyt. Kukin Schengen-valtio päättää itsenäisesti, missä tapauksissa sen keskusviranomaisen on neuvoteltava toisen Schengen-valtion keskusviranomaisen ennen yhtenäisen Schengen-viisumin myöntämistä. Tätä koskevat tiedot sisältyvät yhteisen konsuliohjeiston luottamukselliseksi luokiteltuun liitteeseen. Kukin maa voi muuttaa tätä liitettä ilmoittamalla suunnittelemistaan muutoksista neuvoston pääsihteeristölle ja esitettyään muille Schengen-valtioille muutosehdotuksen, jotta nämä voivat kommentoida ehdotettuja muutoksia. Muutokset tulevat voimaan päivänä, jolloin pääsihteeristö ilmoittaa niistä neuvoston jäsenille ja komissiolle.

Edellä mainitut keskusviranomaisten ennalta käymät neuvottelut ovat eri asia kuin kyselyjen tekeminen Schengenin tietojärjestelmästä (SIS). Aina kun konsulaatti vastaanottaa viisumihakemuksen, sen on tarkistettava SIS:stä, sisältyykö viisumia hakeva niiden henkilöiden luetteloon, jotka on määrätty maahantulokieltoon Schengenin yleissopimuksen 96 artiklan nojalla. Jos SIS:ssä on maahantulokielto, ei kyseiselle henkilölle voida myöntää yhtenäistä Schengen-viisumia. Poikkeustapauksissa Schengen-valtio voi kuitenkin myöntää omalla alueellaan voimassa olevan viisumin (viisumi, jonka voimassaolo on rajoitettu alueellisesti).

Rajalla tapahtuvaa viisumien myöntämistä koskee poikkeuksellinen menettely, joka on rajoitettu asianmukaisesti perusteltuihin erityistapauksiin. Viisumien myöntämistä kauttakulkumatkalla oleville merimiehille on helpotettu jossain määrin (katso toimeenpanevan komitean päätös, tehty 19 päivänä joulukuuta 1996, kauttakulkumatkalla oleville merimiehille rajalla myönnettävistä viisumeista [SCH/Com-ex (96) 27])(2). Päätöksen mukaisesti rajalla voidaan myöntää viisumi merimiehille, jotka ajanpuutteen vuoksi tai pakottavista syistä haluavat tulla maahan Schengenin ulkorajan yli ilman maahanpääsyviisumia, edellyttäen, että he täyttävät muut maahanpääsyedellytykset eivätkä kuulu niiden ulkomaalaisten ryhmään, joille yhteisen konsuliohjeiston liitteen 5 B-osan mukaisesti saa myöntää viisumin vasta ennalta käytyjen neuvottelujen jälkeen. Silloin myönnetään kauttakulkuviisumi, joka on voimassa enintään viisi päivää. Viisumissa on mainittava, että se on myönnetty merimiehelle.

Viisumipakon alaiset merimiehet, jotka kuuluvat niiden ulkomaalaisten ryhmään, joille yhteisen konsuliohjeiston liitteen 5 B mukaisesti saa myöntää viisumin vasta ennalta käytyjen neuvottelujen jälkeen, voidaan toimeenpanevan komitean 26. huhtikuuta 1994 tekemän päätöksen (SCH/Com-ex (94) 2)(3) mukaisesti myöntää viisumi, jonka voimassaolo rajoittuu sen myöntäneen valtion alueeseen.

Voidakseen arvioida viisumien myöntämistä kauttakulkumatkalla oleville merimiehille Belgiassa ja sellaisten kauttakulkumatkalla olevien merimiesten maahan pääsyä, joilla on toisen Schengen-valtion myöntämä yhtenäinen Schengen-viisumi, komissio ottaa yhteyttä kaikkiin tarvittaviin tahoihin saadakseen täydelliset tiedot esille tuodusta asiasta.

(1) EYVL L 239, 22.9.2000.

(2) EYVL L 239, 22.9.2000.

(3) EYVL L 239, 22.9.2000.