KIRJALLINEN KYSYMYS E-0221/03

esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR)ja Mikko Pesälä (ELDR) komissiolle

(3. helmikuuta 2003)

Aihe: EU-projektien matkakustannusten epätasainen jakautuminen

Euroopan laitamilla asuvat Euroopan unionin eri projekteihin osallistuvat henkilöt joutuvat budjetoimaan matkoja samalla perusteella kuin heidän keskieurooppalaiset kollegansa. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että keskieurooppalaiset voivat matkustaa kokouksiin omalla autolla tai halvoilla lennoilla, kun taas esimerkiksi suomalaisilta matkarahat loppuvat usein kesken projektin. Tämä puolestaan johtaa siihen, ettei tärkeisiin kokouksiin voida aina välttämättä osallistua.

Voisiko komissio antaa selvityksen siitä, voiko se kehittää matkakustannusten budjetointia esimerkiksi matkaetäisyyden ja maantieteellisen sijainnin muodostaman kertoimen avulla.

Voiko komissio suorittaa raporttiajon EU-projekteista ja vertailla esimerkiksi suomalaisten ja ruotsalaisten matkakustannuksia englantilaisten ja saksalaisten vastaaviin? Myös yksittäisten matkojen kustannuksia eri maiden projektiedustajien kesken ja matkarahojen riittävyyttä suhteessa projektin kestoon tulisi selvittää.

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(28. huhtikuuta 2003)

Parlamentin jäsenten esittämä kysymys koskee matkakustannuksia, jotka liittyvät Euroopan yhteisön viidenteen puiteohjelmaan kuuluvan Tietoyhteiskunnan tekniikat -ohjelman (IST) tutkimushankkeisiin(1). Seuraavassa kuvataan sääntöjä, joiden perusteella viidennen ja kuudennen puiteohjelman hankkeisiin liittyviä matkakustannuksia korvataan(2).

Yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevista säännöistä Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman (19982002) täytäntöönpanoa varten tehdyn neuvoston päätöksen 1999/65/EY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11. toukokuuta 1999 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 996/1999 esitetään viidennessä puiteohjelmassa myönnettävän yhteisön rahoituksen yleiset periaatteet. Pääperiaatteena on, että komissio rahoittaa toimen tukikelpoiset kokonaiskustannukset. Yksi tukikelpoisten kustannusten luokista on matka- ja oleskelukustannukset, joista yhteisö rahoittaa tietyn prosenttiosuuden. Jos organisaatio on valinnut kokonaiskustannusmallin (FC-mallin), yhteisön rahoitusosuus on enintään 50 % osallistujan kaikista tukikelpoisista matkakustannuksista. Jos taas organisaatio on valinnut lisäkustannusmallin (AC-mallin), yhteisön rahoitusosuus on 100 % tukikelpoisista kokonaiskustannuksista. Lisäkustannusmallin valinneiden organisaatioiden kaikkia kustannuksia ei kuitenkaan korvata täysimääräisinä, vaan korvaus koskee vain sellaisia välittömiä lisäkustannuksia, joita organisaation tavanomainen rahoitus ei kata.

Tätä periaatetta selvennetään viidennen puiteohjelman vakiosopimusten liitteessä II ja viidettä puiteohjelmaa varten laadituissa rahoituksen suuntaviivoissa. Tärkein periaate on, että komissio rahoittaa osallistujien tukikelpoiset kokonaiskustannukset tositteiden perusteella. Komissio ei ole asettanut erityisiä sääntöjä tai ylärajoja matkakustannusten korvaamiselle. Osallistujat ja komissio päättävät tapauskohtaisesti budjetin jakamisesta eri kustannusluokkiin neuvotteluissa, jotka käydään ennen kunkin sopimuksen allekirjoittamista. Vaikka budjettivaroja voidaan siirtää jossain määrin eri kustannusluokkien ja hankkeen osallistujien välillä, mahdollisuudet varojen siirtoihin ovat kuitenkin rajalliset. Usein vaaditaan komission suostumus, ennen kuin suurempia varojen siirtoja voidaan tehdä.

Kuudennessa puiteohjelmassa on säilytetty se pääperiaate, että yhteisö rahoittaa tietyn osuuden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista, vaikka joitakin keskeisiä muutoksiakin on tehty. Kuudennessa puiteohjelmassa ei ole ennalta määrättyjä tukikelpoisten kustannusten luokkia, eikä sopimuksissa määritetä rahoituksen jakautumista kustannusluokkiin. Sopimuksen osapuolet voivat jakaa budjettivarat parhaaksi katsomallaan tavalla sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Siksi esimerkiksi matkakustannusten jakaminen osallistujien kesken on osallistujien itsensä vastuulla, ja matkakustannukset

korvataan, jos ne täyttävät hankesopimuksessa esitetyt vaatimukset (kustannukset ovat todelliset, taloudellisesti järkevät ja välttämättömät, ne ovat aiheutunet hankkeen aikana ja ne on määritetty sopimuspuolen tavanomaisten kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti ja kirjattu sopimuspuolen kirjanpitoon).

Yhteenvetona voidaan todeta, että sekä viidennen että kuudennen puiteohjelman tutkimushankkeissa matkakustannuksiin varattujen rahojen jakamisesta osallistujien kesken päättää konsortio itse. Koska kyseessä on konsortion sisäinen päätös, minkäänlaista maantieteellisen etäisyyden huomioon ottavaa kerrointa ei sovelleta. Komissio ei ole suunnitellut eri hankkeisiin liittyvien matkakustannusten vertailemista osallistujien lähtöpaikan perusteella. Komissio ei vaadi kuudennen puiteohjelman hankkeissa kustannusten erittelyä luokittain (esimerkiksi matkakustannukset) kunkin osallistujan osalta. Komissio edellyttää ainoastaan, että hankkeen hallinnoinnista vastaava taho on osoittanut kustannusten oikeellisuuden ja että ulkopuolinen tilintarkastaja on todentanut kustannukset.

(1) http://www.cordis.lu/fp5/.

(2) http://fp6.cordis.lu/fp6/home.cfm.