Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4039/97 komissiolle esittäjä(t): María Sornosa Martínez (GUE/NGL) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Alicantessa sijaitsevien Agua amargan suolasoiden rappeutuminen Agua amargan suolasuot muodostavat ainutlaatuisen ekosysteemin, joka täyttää kaikki Ramsarin yleissopimuksen (vesilintujen elinympäristönä kansainvälisesti merkittäviä vesiperäisiä maita koskeva yleissopimus), johon Espanjan valtio on liittynyt, edellytykset. Tällä korvaamattomalla luonnonalueella on suuri kulttuurillinen, tieteellinen ja virkistyksellinen merkitys. Suolasuot ovat maisemallinen kokonaisuus, jossa on paikalleen jähmettyneitä ja eläviä dyynejä ja rantaviivassa meren muovaavia tasankoja ja matalikkoja, jotka tarjoavat monimuotoiselle eläimistölle korvaamattoman elinympäristön. Vuosien mittaan alue on kärsinyt rakentamisesta, joka vaarantaa alueen suojelun ja palauttamisen ennalleen vesiperäiseksi maaksi. Vuonna 1994 Alicanten kaupunginhallitus päätti yksimielisesti tehdä tutkimuksen tämän vesiperäisen maan suojelun kannattavuudesta. Edellytyksenä alueen julistamiselle suojelluksi vesiperäiseksi maaksi Alicanten kaupunginhallituksen on, Valencian itsehallintoyhteisön luonnonsuojelualueista 27. joulukuuta 1994 antaman lain 11/94 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti, muutettava tekeillä olevaa suunnitelmaansa yleiskaavaksi. 1. Voiko komissio kääntyä Alicanten kaupunginhallituksen puoleen ja suositella sille neuvoston direktiivin 92/43/ETY ((EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. )) soveltamista ja sitä, että noudatettaisiin vesiperäisiä maita koskevaa yleissopimusta, jonka 1 artiklassa vesiperäiseksi maaksi määritellään murtoveden tai suolaisen veden kattamat pinnat? 2. Voiko komissio, jos sen antamaa suositusta ei noudateta, direktiivin 92/43/ETY mukaisesti nimittää asiantuntijan, joka matkustaa alueelle ja arvioi Agua amargan suolasoiden sopivuuden luonnonsuojelualueeksi ja tutkii, täyttävätkö ne mainitun direktiivin tavoitteet? 3. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa yhdessä toimivaltaisten viranomaisten kanssa nopeuttaakseen suojelua ansaitsevien alueiden, joita ei vielä suojella, luokittelemista suojeltaviksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 1998) 1. Komissio ei voi ottaa yhteyttä Alicanten kaupunginviranomaisiin suositellakseen luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY ((EYVL L 206, 22.7.1992. )) soveltamista, sillä komission neuvottelukumppaneina tällaisissa kysymyksissä ovat edelleenkin jäsenvaltioiden keskus- eikä paikallishallinnon viranomaiset. Yhteisö ei ole liittynyt Ramsarin yleissopimukseen, eikä komissiolla ole toimivaltaa panna sitä täytäntöön jäsenvaltioissa. 2. Espanja ei ole vielä toimittanut komissiolle luetteloa Välimeren aluetta varten ehdottamistaan Natura 2000 -kohteista. Niinpä ei voida vielä tietää, sisältyykö parlamentin jäsenen mainitsema alue ehdotukseen. Komissio järjestää erityiset kokoukset, joissa se arvioi jäsenvaltioiden ja riippumattomien asiantuntijoiden kanssa luettelot jäsenvaltioiden Natura 2000 -verkkoon ehdottamista alueista. Ehdotettuja alueita on niin paljon (useita tuhansia), ettei ole mahdollista todentaa paikan päällä kunkin alueen arvoa. 3. Koska Espanjan luettelojen lähettäminen on viivästynyt, komissio on aloittanut Espanjaa vastaan direktiivin 92/43/ETY rikkomisesta johtuvan menettelyn.