KIRJALLINEN KYSYMYS P-1233/00 esittäjä(t): Rosemarie Müller (PSE) komissiolle. EU:ssa käytössä olevat hätänumerot.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0150 - 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1233/00 esittäjä(t): Rosemarie Müller (PSE) komissiolle (10. huhtikuuta 2000) Aihe: EU:ssa käytössä olevat hätänumerot Euroopan unionin jäsenvaltioissa on käytössä kussakin oma hätänumeronsa. Tästä seuraa, että oleskellessaan toisissa EU:n jäsenvaltioissa monetkaan eivät varmasti tunne siellä käytettävää hätänumeroa. USA:sta sadut kokemukset osoittavat, että yhtenäinen hätänumero yksinkertaistaa avun saamista. Näin ollen kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Mitä mieltä komissio on siitä, että EU:ssa on käytössä lukuisia hätänumeroita? 2. Onko komissio yhtä mieltä siitä, että koko EU:lle yhteinen hätänumero parantaisi avun saantia hätätilanteessa? 3. Onko komissio ryhtynyt toimiin yhteisen hätänumeron ottamiseksi käyttöön EU:ssa? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 2000) Yhtenäisen Euroopan hätänumeron käyttöönottamisesta 29. heinäkuuta 1991 tehdyssä neuvoston päätöksessä 91/396/ETY(1) edellytetään jäsenvaltioiden varmistavan, että numero 112 otetaan käyttöön yleisissä puhelinverkoissa, ISDN-verkoissa ja yleisissä matkapuhelinverkoissa. Siinä ei kuitenkaan vaadita kyseisen numeron yksinomaista käyttöä, vaan sallitaan vakiintuneiden hätänumeroiden rinnakkainen käyttö. Avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä 26. helmikuuta 1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/10/EY(2) taataan lisäksi kiinteiden ja matkapuhelinten sekä yleisöpuhelinten käyttäjille maksuton yhteys 112-hätänumeron palvelulinjoille. Vaikka mainitussa päätöksessä vahvistettiin käyttöönottopäiväksi 31. joulukuuta 1992, siinä sallittiin teknisistä, rahoitukseen liittyvistä, maantieteellisistä tai organisointiin liittyvistä vaikeuksista johtuvat poikkeukset 31. joulukuuta 1996 saakka. Tämän jälkeen kiinteistä puhelimista, matkapuhelimista ja julkisista yleisöpuhelimista on saanut maksuttoman yhteyden hätänumeroon 112 kaikissa jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Kreikkaa, jota vastaan on käynnistetty rikkomista koskeva menettely. Useat jäsenvaltiot ovat ottaneet hätänumeron 112 käyttöön ainoana kansallisena hätänumerona ja useita kansainvälisiä tiedotuskampanjoita on rahoitettu sen käytön kehittämiseksi sekä kotimaassa että yhteisössä matkustettaessa. Lisäksi monissa jäsenvaltioissa puheluihin vastataan tarvittaessa useilla eri kielillä, vaikka mainitussa päätöksessä tätä ei vaadita. Yksityiskohtaisia lisätietoja annetaan komission tammikuussa 1999 julkaisemassa kertomuksessa, joka on saatavissa Internetissä osoitteesta http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htm. Euroopan yhdentymisen jatkuessa ja vapaa-ajan matkustelun tai rajat ylittävän taloudellisen toiminnan lisääntyessä tämä asia on yleisesti yhteiskunnan kannalta tärkeä. Se on myös oivallinen esimerkki yhteisön toimenpiteestä, josta Euroopan kansalaisille on välitöntä hyötyä. Komissio on yhtä mieltä siitä, että yhteinen hätänumero auttaa parantamaan hätäapupalvelujen tehokkuutta yhteisössä. Vahvistaakseen nykyistä lainsäädäntökehystä komissio on vuonna 1999 julkistamassaan uudelleen tarkastelua koskevassa kertomuksessa(3) esittänyt, että hätätilanteessa soittavien paikannustiedot välitettäisiin sekä kiinteissä että matkapuhelinverkoissa suoraan hätäapupalveluista vastaaville viranomaisille. Tämä on tärkeä näkökohta tulevassa televiestintäpolitiikan uudelleen tarkastelussa. Yhteinen hätänumero antaa kaikille 380 miljoonalle yhteisön kansalaiselle ja ulkomaisille matkustajille varmuuden siitä, että he voivat pyytää apua ollessaan hätätilanteessa tai henkeä uhkaavassa tilanteessa. Taatut yhteydet kiinteistä ja matkapuhelinverkoista hätänumeroihin, hätänumeroihin soittamisen maksuttomuus ja hätätilanteesta soittavan paikannustiedon välittäminen ovat tällöin avainasemassa. (1) EYVL L 217, 6.8.1991. (2) EYVL L 101, 1.4.1998. (3) KOM(1999) 539 lopullinen.