Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2366/98 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Metsien tuhoaminen Venezuelassa Venezuelan presidentti teki äskettäin päätöksen, joka kumoaa Imatacan rauhoitetun metsäalueen suojelun. Päätöksen seurauksena tätä kaunista metsää, jossa asustaa useita alkuperäisheimoja sekä uhanalaisia lajeja, uhkaavat kaivos- ja hakkuutyöt. Presidentti teki päätöksensä kuulematta asianmukaisesti sen paremmin Venezuelan kansalliskongressia kuin metsässä asuvia heimojakaan. Lisäksi on aihetta epäillä, että päätös sivuuttaa useita kansallisia lakeja ja kansainvälisiä sopimuksia. Onko komissio sitä mieltä, että päätös on kansainvälisten sopimusten vastainen? Onko komissio neuvotellut asiasta Venezuelan viranomaisten kanssa? Onko komissio samaa mieltä siitä, että tällaiset päätökset sopivat huonosti yhteen Etelä-Amerikan sademetsien suojelun kanssa? Miten komissio aikoo taivuttaa Venezuelan hallitusta estämään alueen luonnon joukkotuhon, joka muodostaisi ikävän ennakkotapauksen Venezuelan muiden metsäalueiden kannalta? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (8. syyskuuta 1998) Komissio pitää trooppisten metsien suojelua erittäin tärkeänä. Se seuraa tarkkaan kaikkia ympäristöön liittyviä kysymyksiä ja tuntee näin ollen hyvin Imatacan suojellun metsäalueen tapauksen. Imatacan metsänsuojelualueen perustamisesta säädettiin lailla vuonna 1961. Tämän jälkeen alueella on ollut puunkorjuu- ja kaivostoimintaa. Maan viranomaisten mukaan uuden asetuksen nro 1850 ansiosta alueen hyödyntäminen on vastaisuudessa rationaalisempaa ja ympäristöystävällisempää. On kuitenkin aihetta uskoa, että koska öljyn hinta on laskenut ja talouden tila heikennyt, minkä vuoksi ainakin puolet Venezuelan väestöstä elää kurjuudessa ja maan ulkoinen velka on kasvanut valtavaksi, maan päättäjät katsovat, että alueen hyödyntämisellä voitaisiin monipuolistaa taloutta ja saada uusia rahoituslähteitä. Myös monikansalliset yritykset ovat painostaneet suojelualueen laajemman hyödyntämisen puolesta. Uutta asetusta ei kuitenkaan tällä hetkellä sovelleta ympäristönsuojelijoiden vastalauseiden ja heidän aloittamiensa oikeustoimien vuoksi. Komissio on ryhtynyt useisiin toimiin alueella. Se on osoittanut 11 miljoonaa ecua Venezuelan biologisen monimuotoisuuden suojelemiseen Orinoco-joesta haarautuvan Casiquiare-joen suojelualueella sekä 915 000 ecua "Protección del indigena amazonense" -hankkeeseen, jonka tavoitteena on ehkäistä alkuperäiskansojen muuttoa kaupunkeihin. Venezuelassa on jo kauan ollut ympäristölainsäädäntöä. Ensimmäinen ympäristöä koskeva laki hyväksyttiin maassa vuonna 1910. Alan lainsäädäntöön sisältyy yli 80 lakia ja 400 asetusta ja muuta säädöstä. Komissio onkin maiden kahdenvälisessä yhteydenpidossa kehottanut Venezuelaa varmistamaan omien lakinsa täytäntöönpanon. Lopuksi todettakoon laajemmin, että yhteisö tarjoaa kehitysmaille yleisen tullietuusjärjestelmän ympäristölausekkeen nojalla etuja, joilla kannustetaan maita kestävään metsätalouteen. Komissio tarkastelee parhaillaan mahdollisuutta tämän kannusteen käyttämiseen Andien maiden osalta, joihin myös Venezuela kuuluu.