KIRJALLINEN KYSYMYS E-0792/01 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Ympäristövaikutusten arviointien vähimmäisvaatimukset.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0094 - 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0792/01 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (13. maaliskuuta 2001) Aihe: Ympäristövaikutusten arviointien vähimmäisvaatimukset On ilmeistä, että useissa tapauksissa ympäristövaikutusten arvioinnit eivät ole saavuttaneet tavoitteita, joita arvioinnin pakollisuuden vahvistamisen yhteydessä on asetettu sellaisille töille, joilla on mahdollisesti ympäristövaikutuksia. Niinpä eräät yritykset, joiden on ollut määrä esittää tällainen arviointi, ovat pitäneet sitä vain työsuorituksensa muodollisena vaatimuksena, joka heidän tulee itse tehdä. Mikä on komission näkemys ympäristövaikutusten arviointien todellisesta hyödystä? Katsooko komissio, että arvioinnit täyttävät niille aikanaan asetetut tavoitteet? Katsooko komissio, että sen olisi annettava ympäristövaikutusten arviointien vähimmäisvaatimuksista sellainen ehdotus, jonka perusteella arviointien tekemistä ei voida enää pitää pelkkänä muodollisena vaatimuksena? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (14. toukokuuta 2001) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY(1) on osoittautunut erittäin onnistuneeksi ympäristönsuojeluvälineeksi, koska siinä korostetaan erityisesti ennaltaehkäisyn periaatetta. Koska kyseessä on luonteeltaan puitedirektiivi, siinä säädetään vähimmäisvaatimukset, joita jäsenvaltioiden on edelleen tarkennettava ja toteutettava. Ympäristövaikutusten arviointia koskevaa direktiiviä voidaan pitää menettelytapadirektiivinä, jossa säädetään jäsenvaltioiden tärkeimmistä toimista direktiivin tavoitteen saavuttamiseksi. Toimia ovat ympäristöselonteko, asiaan liittyvän yleisön ja ympäristöviranomaisten osallistuminen, tulosten huomioon ottaminen päätöksenteossa ja päätöksestä tiedottamiseen asianomaisille osapuolille. Jos hankkeilla on rajat ylittäviä ympäristövaikutuksia, todennäköisesti merkittävien vaikutusten kohteeksi joutuvat jäsenvaltiot osallistuvat tasavertaisesti menettelyyn, joka perustuu Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission Espoon yleissopimuksen kansainväliseen sitoumukseen rajat ylittävien ympäristövaikutusten arvioimiseksi. Komission tuntemissa tapauksissa ympäristövaikutusten arviointia koskevan direktiivin oikea soveltaminen on yleensä parantanut kyseisiä hankkeita ympäristön kannalta ja antanut yleisölle mahdollisuuden osallistua hankkeeseen ja tukea sitä tyydyttävällä tavalla. Ympäristövaikutusten arviointidirektiivin 85/337/ETY soveltamista ja tehokkuutta koskevan selonteon paljastamien puutteiden vuoksi 3. maaliskuuta 1997 annettiin parannettu neuvoston direktiivi 97/11/EY(2), jolla muutettiin alkuperäistä direktiiviä. Tämän välineen menestys ja tärkeys näkyy myös siinä, että nykyistä lähestymistapaa laajennetaan hankkeen yläpuolella olevaan suunnittelutasoon tulevassa direktiivissä tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten strategisesta arvioinnista(3). (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 73, 14.3.1997. (3) Muutettu ehdotus neuvoston direktiiviksi tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista EYVL C 83, 25.3.1999.