ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0649/98 komissiolle esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) (10. maaliskuuta 1998) Aihe: "Juomavero" Itävallan hallinto-oikeus on todennut, että Itävallassa kaikilta alkoholijuomilta ja alkoholipitoisilta juomasekoituksilta perittävä vero ("juomavero") on mahdollisesti ristiriidassa EU:n säännösten kanssa. 1. Kuinka monessa jäsenvaltiossa peritään tällaista valmisteveroa ja mitkä nämä jäsenvaltiot ovat? 2. Rikkooko tämä käytäntö EU:n valmisteverodirektiiviä? 3. Merkitseekö juomavero kiellettyä liikevaihtoveroa? 4. Merkitseekö juomaveron periminen, että myyntiä suoraan tilalta suositaan epäoikeudenmukaisesti, koska tällaisesta myynnistä ei peritä tätä veroa? 5. Onko kyseessä sopimusrikkomus ja olisiko komission käynnistettävä sopimusrikkomusmenettely Itävaltaa vastaan ja mihin mennessä tästä asiasta voidaan odottaa päätöstä? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0756/98 esittäjä(t): Outi Ojala (GUE/NGL) komissiolle (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän poistaminen Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt päätöksen C-249/96 (Lisa Grant vastaan South West Trains), jossa tuomioistuin toteaa, että Amsterdamin sopimuksen mukaan neuvostolla on komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan mahdollisuus ryhtyä tiettyihin toimenpiteisiin syrjinnän eri muotojen ja muun muassa sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän poistamiseksi. Vaikka Amsterdamin sopimusta ei vielä ole ratifioitu, sen sisältämien muutosten valmistelu on jo mahdollista ja välttämätönkin aloittaa. Mihin konkreettisiin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän poistamiseksi Euroopan unionissa, ja miten parlamentti aiotaan kytkeä asian valmisteluun? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (19. toukokuuta 1998) Komissio tutkii parhaillaan Amsterdamin sopimusluonnoksen 13 artiklan sisältämiä mahdollisuuksia ja sen vaikutuksia yhteisön politiikalle. Jotta kaikki keskeiset osapuolet voisivat osallistua syrjinnän poistamista koskeviin neuvotteluihin, vuoden 1998 aikana käynnistetään laaja yleiskeskustelu 13 artiklan viitoittamasta suunnasta. Parlamentin edustajat ovat mukana näissä neuvotteluissa. Tällä hetkellä komissio ei voi antaa arvoisalle parlamentin jäsenelle tarkkaa vastausta syrjinnän lajien ja erityistoimien mahdollisista painopisteistä. Asia riippuu hyvin suuressa määrin siitä, mihin neuvotteluissa päädytään.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0933/98

esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) komissiolle

(26. maaliskuuta 1998)

Aihe: Napolin kuningaskunnan "historiallisten paikkojen" myyminen yksityisille

Voiko komissio puuttua Italian viranomaisten hämmästyttävään päätökseen myydä yksityisille jopa erillisissä osissa Gaetassa (LT) sijaitsevaa valtion omaisuutta, joka on historiallista todistusaineistoa Napolin kuningaskunnan viimeisten taistelijoiden epätoivoisesta vastarinnasta?

Yleinen mielipide on laajalti tätä järjetöntä päätöstä vastaan, jota myös Gaetan kaupungin kunnanvaltuusto vastustaa yksimielisesti. Näyttää järjettömältä ja jopa Italian ja erityisesti Etelä-Italian "historiallista muistoa" loukkaavalta, että sellaisia rakennuksia ja rakennelmia kuin "Philistalin tykkivarasto", "Trinitàn ruutivarasto" ja "Serapon pengermän kasematit" myydään muutamalla sadalla miljoonalla liiralla eniten tarjoaville, yksityistetään ja unohdetaan muun muassa se, että juuri nämä historiallisesti merkittävät muistomerkit ovat Gaetan tärkeimpiä matkailukohteita ja siellä järjestetään usein kulttuurisesti merkittäviä ja kiinnostavia näyttelyitä, kokouksia ja tapaamisia.

Eikö komissio katso, että Euroopan yhdentäminen ei ole vain markkinoihin ja pankkeihin perustuvaa toimintaa, vaan että sillä ei ole mitään arvoa, ellei Euroopan unioni tee mitään "juurtensa" ja menneisyytensä suojelemiseksi?

Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus

(12. toukokuuta 1998)

Komissio ottaa huomioon arvoisan parlamentin jäsenen esittämän pyynnön, joka koskee Napolin kuningaskunnan historiallisten paikkojen myymistä yksityisille. Komissio pitää erittäin tärkeänä Euroopan historian ja taiteen kannalta merkittävien kohteiden suojelemista ja hyödyntämistä, jota se tukee erityisesti Rafael-ohjelman avulla. Kyseinen asia ei kuitenkaan toissijaisuusperiaatteen nojalla kuulu komission toimivallan piiriin vaan Italian viranomaisille.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0868/98 esittäjä(t): Ursula Stenzel (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Alppien kauttakulku Komissio haluaa esittää asetusehdotuksen raskaan liikenteen ajoneuvojen viikonloppuja ja pyhäpäiviä koskevan liikennöintikiellon yhdenmukaistamisesta. Ainoastaan kahdeksalla jäsenvaltiolla on raskaan liikenteen ajoneuvojen liikennöintiä koskevia rajoituksia ja ne ovat keskenään vaihtelevia. Itävallalla on tiukin lainsäädäntö. Näin ollen tällä asetuksella tulee olemaan kauaskantoisia seurauksia. Onko komission mielestä mahdollista säilyttää raskaan liikenteen ajoneuvojen liikennöintikielto lauantaisin, mikä on erittäin tärkeä Itävallalle, ja jos vastaus on kielteinen, millä ehdoilla komissio voisi myöntää poikkeuksen? Itävallalla on eniten pyhäpäiviä EU:n jäsenvaltioista ja niinpä lukumäärää koskevalla enimmäisrajoituksella olisi pitkäaikaisia vaikutuksia. Aikooko komissio ottaa huomioon Itävallan pyhäpäivien suuren määrän ja miten se toteutetaan käytännössä? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (23. huhtikuuta 1998) Parlamentin jäsen viittaa komission tuoreeseen ehdotukseen direktiiviksi, jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa säännöt raskaiden ajoneuvojen ajokielloista(1). Jos ehdotus hyväksytään, se antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden määrätä lauantaiajokielto. Kaikenpituiset ajokiellot olisivat itse asiassa edelleen sallittuja kaikilla teillä paitsi Euroopan laajuisella tieverkolla. Ehdotus kuitenkin sallisi vuorokaudenajan 7.00-22.00 (kesällä 24.00) ylittävät kiellot sunnuntaisin ja pyhäpäivinä Euroopan laajuisella verkolla vasta sen jälkeen, kun kielto on perusteltu puolueettomasti ja komissio on hyväksynyt sen etukäteen. Ehdotuksessa määritetään kriteerit, joilla kieltoa voidaan perustella. Kriteereinä ovat tieturvallisuus, ympäristönsuojelu ja sosiaaliset syyt. Ehdotus ei mitenkään vaikuta pyhäpäivien määrään jäsenvaltioissa. Siinä pelkästään edellytetään, että jäsenvaltio, joka haluaa määrätä ajokieltoja pyhäpäivinä Euroopan laajuisella verkolla, ilmoittaa ajokielton käsittämistä päivistä ja teistä etukäteen komissiolle. (1) KOM(98) 115.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1474/98 komissiolle esittäjä(t): Ursula Stenzel (PPE) (13. toukokuuta 1998) Aihe: Tutkimuksen neljäs puiteohjelma Voiko komissio ilmoittaa, kuinka monta tutkimusalan neljänteen puiteohjelmaan liittyvää hakemusta on tehty Itävallassa? Kuinka moneen hakemukseen komissio on vastannut myönteisesti ja millaisista konkreettisista hankkeista on tällöin ollut kyse? Miltä tämä jakauma näyttää, jos fuusioitumiset jätetään tarkastelun ulkopuolelle? Ketkä ovat toimineet kyseisten hankkeiden koordinaattoreina ja mitkä maat ovat olleet kumppaneina? Kuinka paljon rahaa on myönnetty käytettäväksi yksittäisiin hankkeisiin? Komission jäsenen Edith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (5. kesäkuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0013/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (29. tammikuuta 1998) Aihe: Monsanto-sokerijuurikkaan luvaton markkinoille levittäminen Alankomaissa Tietojen mukaan Alankomaiden osuustoiminnallinen sokeritehdas sekoitti tavanomaisiin sokerijuurikkaisiin kaksi tonnia koeviljelmiltä peräisin olevia sokerijuurikkaita, joille ei ollut myönnetty minkäänlaista markkinointilupaa, ja levitti ne jalostettuna sokerina elintarvikeketjuun. Kuituaine on tiettävästi sekoitettu elänten rehuun. Voiko komissio selittää 1. Miten tämä luvaton markkinoille levittäminen pääsi tapahtumaan? 2. Mitä tarkastuksia ja minkälainen valvonta piti oli voimassa, ja miten niitä laiminlyötiin? 3. Mihin kiireellisiin toimenpiteisiin on ryhdytty saastuneen sokerin ja kuituaineen vetämiseksi pois markkinoilta ja vastaavatko nämä lupahakemukseen sisältyviä turvatoimisuunnitelmia? 4. Mitä varoituksia annettiin elintarviketeollisuudelle, kaupalle ja rehujen valmistajille? 5. Onko mikään muu jäsenvaltio ilmoittanut vastaavista luvattomista markkinointitapauksista? 6. Mitä uusia kontrollitoimia komissio aikoo suositella sen varmistamiseksi, että tällaiset luvattomat markkinoille levittämiset eivät toistu tulevaisuudessa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama täydentävä vastaus (27. huhtikuuta 1998) Komissio voi nyt antaa seuraavat tiedot: 1. - 4. Komissio on tiedustellut Alankomaiden viranomaisilta, mihin toimenpiteisiin ne ovat ryhtyneet asiassa, joka koskee koeviljelmillä viljellystä geneettisesti muunnetusta sokerijuurikkaasta saatua sokeria. Sokeri on päässyt ravintoketjuun, kun sokerijuurikkaan kuituainetta on käytetty rehun ainesosana. Kyseessä olevalla levityksellä oli geneettisesti muunnettujen organismien (GMO:t) tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun direktiivin 90/220/ETY(1) mukaisesti myönnetty lupa. Tämä lupa koski kuitenkin vain tutkimus- ja kehittämistarkoituksia, ei markkinoille saattamista. Komissio toimittaa alustavan vastauksensa täydennykseksi suoraan parlamentin jäsenelle sekä parlamentin sihteeristölle tiedot, jotka toimitettiin Alankomaiden viranomaisille neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti. 5. Komissio ei ole tähän mennessä vastaanottanut jäsenvaltioilta muita ilmoituksia tällaisista tapauksista. 6. Direktiivin 90/220/ETY GMO:iden tutkimusta ja kehittämistä koskevan B-osan soveltaminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Niiden on päätettävä, onko uusia valvontamenetelmiä otettava käyttöön tutkimus- ja kehittämistarkoituksessa tapahtuvien levitysten aikana tapahtuvien samanlaisten tapausten välttämiseksi. Alankomaiden viranomaisten ja muiden viranomaisten toteuttamat valvontatoimet osoittavat, että jäsenvaltiot pitävät tärkeinä direktiivin 901/220/ETY 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, jotka edellyttävät, että jäsenvaltiot toteuttavat tarkastus- ja valvontatoimenpiteitä. (1) EYVL L 117, 8.5.1990.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0942/98 esittäjä(t): Allan Macartney (ARE) komissiolle (30. maaliskuuta 1998) Aihe: Öljynporauslaivat Koskeeko 17. syyskuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelystä myös öljynporauslaivoja? Kun otetaan huomioon vuonna 1996 voimaan tullut tarkistettu OECD:n sopimus laivojen vientiluotoista, olisivatko kyseiset alukset oikeutettuja EU-tukeen? Komission jäsenen >MontinKomission puolesta antama vastaus (5. kesäkuuta 1998) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1247/98

esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle

(29. huhtikuuta 1998)

Aihe: Passien kieltäminen kroaattipakolaisilta

Entisessä Jugoslaviassa käydyn sodan aikana kaikista sen osavaltioista tuli pakolaisia Kreikkaan. Monet näistä ovat yhä Kreikassa. Kreikan uuden lainsäädännön perusteella heidän on, löytääkseen työpaikan ja jäädäkseen maahan, hankittava "vihreä työlupakortti". Tärkeä edellytys tämän kortin myöntämiselle on, että heidän henkilöllisyytensä voidaan todeta heidän passistaan.

Kreikkalaisessa lehdistössä julkaistujen tietojen mukaan Kroatian Kreikan-suurlähetystö kieltäytyy myöntämästä uusia passeja niiden tilalle, joiden voimassaoloaika on päättynyt, joten Kreikassa olevat Kroatian kansalaiset, jotka haluavat työskennellä Kreikassa, eivät pysty hankkimaan työlupaa. Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta:

a) Tietääkö se edellä mainitusta Kroatian Kreikan-suurlähetystön toimenpiteestä?

b) Sitä taustaa vasten, että EU:n politiikkana on kannustaa pakolaisia palaamaan kotipaikkoihinsa, ja ottaen huomioon, että edellä mainittujen kaltaiset toimenpiteet rikkovat ihmisoikeuksia vastaan, ja että Kroatia on yhteisön Phare-ohjelmasta rahoitusta saava valtio, haluaisin saada tietää, mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä, jotta tästä yhteisön ohjelmasta johtuvat velvoitteet täytettäisiin.

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus

(18. toukokuuta 1998)

Komissio ei tunne arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman tapauksen yksityiskohtia, mutta se jakaa hänen huolensa sen suhteen, että joku valtio kieltäytyy myöntämästä passeja kansalaisilleen.

Kroatia ei ole voinut osallistua Phare-ohjelmaan vuoden 1995 elokuusta lähtien. Neuvosto päätti edellytyksistä tähän ohjelmaan osallistumiselle ja muille suhteille yhteisöön 29. huhtikuuta 1997 vahvistamissaan päätelmissä. Demokratiaa edistävien uudistusten ja yleisesti tunnustettujen ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien periaatteiden kunnioittamisen lisäksi näihin edellytyksiin kuuluu rauhansopimuksen velvoitteiden noudattaminen. Eräs tällainen velvoite on todellisten mahdollisuuksien tarjoaminen hätäsiirtolaisten ja pakolaisten kotiseudulleen paluuta varten. Komissio on vähän aikaa sitten todennut, että Kroatia ei täytä näitä edellytyksiä, eikä yleistä taloudellista ja rahoitusapua Phare-ohjelman kautta jatketa eikä neuvotteluja yhteistyösopimuksesta aloiteta, kunnes se täyttää ne.

Komissio onkin todennut näiden edellytysten täyttämistä koskevissa tuoreissa päätelmissään, että jos Kroatiassa ei tapahdu edistystä sitä koskevien edellytysten osalta, Kroatian tällä hetkellä saamat yksipuoliset kauppaetuudet eivät ehkä enää ole perusteltavissa.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1565/98 esittäjä(t): Viviane Reding (PPE) komissiolle (20. toukokuuta 1998) Aihe: Yhteisön toimielinten tavarahankintojen keskittäminen Komissio yrittää yhdessä muiden yhteisön toimielinten kanssa kustannustenalentamismielessä keskittää tavarahankinnat, erityisesti kalustehankinnat Brysseliin. Toisaalta halutaan tehdä suurempia tilauksia, toisaalta pidentää sopimusten voimassaoloaikaa, jotka useaan otteeseen jatkettuna saattavat kestää 10 vuotta. Tällä uudella toimintatavalla, joka näennäisesti tuottaa säästöä, on kuitenkin huonot puolensa. Ensiksi, kalusteet kestävät käytössä keskimäärin lyhyemmän aikaa kuin komission toivomien sopimusten kesto. Toiseksi, uusi toimintatapa suosii avoimesti suuryrityksiä, jotka pystyvät vastaamaan yhä suureneviin tilauksiin. Onko komissio tietoinen siitä, että hankintasopimusten paisuttaminen, pidentäminen ja keskittäminen Brysseliin asettaa pienet ja keskisuuret yritykset epäedulliseen asemaan? Onko komissio tietoinen siitä, että se epäolennaisten kustannussäästöjen saavuttamiseksi rankaisee ankarasti yhtä niistä taloussektoreista, joihin se panee toivonsa merkittävimpinä työpaikkojen luojina? Millä toimenpiteillä komissio aikoo ehkäistä kustannustensäästöpyrkimystensä kielteiset vaikutukset pieniin ja keskisuuriin yrityksiin? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (22. kesäkuuta 1998) Hintasäästöt eivät ole pitkäaikaisten sopimusten ja kalustehankintojen keskittämisen ainoa tarkoitus. Kysymys on myös kalusteiden standardoimisesta tavoitteena ennen muuta helpottaa kiinteistöhallintoa, suosia vaihtoja ja vähentää tarvetta siirtää kalusteita muuttojen yhteydessä. Sopimuksilla täydennetään ja uusitaan komission ja tarvittaessa myös muiden toimielinten käytössä olevia kalusteita. Sopimusten kestolla ei ole yhteyttä hankittavien kalusteiden elinkaareen. Pitkäaikaisilla sopimuksilla komissio - tai muu toimielin - sitoutuu käyttämään tiettyjen tavarantoimittajien palveluita pitkäksi aikaa, mutta niillä ei ole vaikutusta hankintojen vuotuiseen määrään, joka on yleensä varsin suuri, mutta vaihtelee huomattavasti vuodesta toiseen. Koska halutaan varmistaa, että komission tilaukset pystytään täyttämään, mutta ei haluta vaikeuttaa tavarantoimittajien taloudenhoitoa, komission on tehtävä sopimukset sellaisten yritysten kanssa, joiden tuotantokapasiteetti vastaa sen tarpeita. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että sopimusehdoissa syrjittäisiin eurooppalaisia yrityksiä tai varsinkaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Pyrkiessään käyttämään julkisia varoja mahdollisimman tehokkaasti nykyisen tiukan budjettikurin aikana komissio hakee hankinnoissaan parasta mahdollista hinta/laatu -suhdetta. Tässä se noudattaa yhteisön julkisia hankintoja koskevaa politiikkaa, jonka yhtenä päätavoitteena on parantaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1103/98 esittäjä(t): Panayotis Lambrias (PPE) komissiolle (8. huhtikuuta 1998) Aihe: Brysselin neljännen Eurooppa-koulun, Berkendaelin koulun, rakentamispaikan valintaperusteet Belgian hallitus on valinnut neljännen Eurooppa-koulun - Ucclen sivuosaston - rakennuspaikaksi Berkendaelin naisvankiloiden vieressä olevan tontin; nämä vankilat se on päättänyt muuttaa seksuaalirikoksiin syyllistyneiden vankiloiksi. Suunnitellut rakennukset ovat riittämättömät ja koulubusseja ja vanhempien henkilöautoja varten tarvittavat välttämättömät perusrakenteet puuttuvat, mikä aiheuttaisi liikennekaaoksen. Komissiolta kysytään, mitä välittömiä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa: 1. jotta otettaisiin huomioon Eurooppa-koulun oppilaiden vanhempien yleinen vastareaktio, joka ilmaistiin myös mielenosoituksessa Borchette-rakennuksen ulkopuolella (27.1.1998) ja luovuttaisiin Berkendaelia koskevan suunnitelman toteuttamisesta, 2. antaakseen jäsenvaltioiden hallituksille suosituksen koskien niitä paikkoja, joita ei katsota sopiviksi koululaitosten naapureiksi ja joihin kuuluvat vankilat, kasvatuslaitokset ja vieroitushoitoa antavat laitokset, jotka selvästi vaarantavat oppilaiden psyykkisen kehityksen ja fyysisen koskemattomuuden? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (25. toukokuuta 1998) Brysselissä sijaitsevien kahden Eurooppa-koulun tilat ovat riittämättömät ja ne vaativat peruskorjausta. Ongelmien ratkaisemiseksi Brysselissä avataan lähitulevaisuudessa uusi koulu ja puitesuunnitelmat vanhojen tilojen uudistamiseksi on jo hyväksytty. Belgian viranomaiset ovat tarjonneet Eurooppa-koulujen johtokunnalle (koululaitoksista vastaava hallitustenvälinen elin) Athénée royal de Berkendael -koulua, jonne voitaisiin väliaikaisesti siirtää osa Ucclen koulun oppilaista korjaustöiden ajaksi. Johtokunnan edustaja on äskettäin hylännyt tämän tarjouksen, koska mahdollisesti osa Ucclen koulun oppilaista voisi aloittaa uudessa koulussa ennen sen avaamista. Johtokunnan jäsenenä komissio tarkkailee asian etenemistä ja huolehtii, että Eurooppa-koulut toimivat jatkossakin moitteettomasti.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0936/98 esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) komissiolle (30. maaliskuuta 1998) Aihe: Oikeuskäsittely ulkomailla Eikö komissio katso, että asetuksiin 3820/85(1) ja 3821/85(2) liittyvien eurooppalaisten määräysten rikkomisesta voidaan periaatteessa nostaa syyte missä tahansa EU:n jäsenvaltiossa? Katsooko komissio, että jäsenvaltioilla on velvollisuus huolehtia siitä, että maan kansalaisten maan alueen ulkopuolella tekemistä rikkomuksista voidaan rangaista myös omassa maassa, jotta direktiivissä 88/599(3) säädetty valvonta voidaan ulottaa koskemaan ulkomailla tehtyjä rikkomuksia? Voiko komissio ilmoittaa, mitkä jäsenvaltiot ovat säätäneet ajo- ja lepoaikoja koskevan kansallisen lainsäädännön vaikutuksesta maan rajojen ulkopuolella ja mitkä eivät? Voiko komissio asetusten 3820/85 ja 3821/85 tarkistamisen yhteydessä lainsäädännön keinoin varmistaa, että jäsenvaltiot tekevät näistä määräyksistä maiden rajojen ulkopuolella sitovia? Onko komissio valmis aloitteisiin, jotta takuu- ja takavarikkojärjestelmää ei kolmansissa jäsenvaltiossa sovelleta sellaisten jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka ovat tehneet lainsäädännöstään sitovaa rajojensa ulkopuolella? Jos on, niin miten? Jos ei, niin miksi ei? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 1998) Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun asetuksen 3820/85(4) ja tieliikenteen valvontalaitteista annetun asetuksen 3821/85(5) perusteella yleisten ajo- ja lepoaikamääräysten rikkominen on rangaistavaa kaikissa jäsenvaltioissa. Komissio on kysymyksen esittäjän kanssa samaa mieltä siitä, että asetusten täytäntöönpanoa voitaisiin parantaa, jos jäsenvaltiot olisivat valmiita asettamaan omat kansalaisensa syytteeseen toisessa jäsenvaltiossa tehdyistä rikkomuksista. Yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan kuitenkin vain jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia päättämään asiasta. Komissio on saanut tiedot useimpien vaikkakaan ei kaikkien jäsenvaltioiden järjestelyistä, jotka liittyvät kansallisten täytäntöönpanotoimien ulottumiseen yli rajojen, ja komissio aikoo varmistaa, että täydelliset tiedot ovat käytettävissä lähitulevaisuudessa. Tämänhetkisten tietojen mukaan Belgia, Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta ja Suomi ovat katsoneet tietyssä määrin voivansa rangaista omia kansalaisiaan ulkomailla tehdyistä rikkomuksista. Yhteisön nykyisen lainsäädännön puitteissa komissio ei voi pakottaa jäsenvaltioita rankaisutoimiin, ellei näillä ole rajat ylittävää lainkäyttövaltaa. Sellaisissa tapauksissa johonkin jäsenvaltioon saapuva kuljettaja on asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön alainen. Yhteistä säännöstöä mahdollisesti uudistettaessa komissio tutkii ehdotusta kaikkien jäsenvaltioiden velvoittamisesta siihen, että niiden lainsäädäntö on maan rajojen ulkopuolella sitovaa. On kuitenkin selvää, että on vältettävä asettamasta samasta rikkomuksesta syytteeseen sekä kotimaassa että ulkomailla. (1) EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1. (2) EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8. (3) EYVL L 325, 29.11.1988, s. 55. (4) EYVL L 370, 31.12.1985. (5) EYVL L 370, 31.12.1985.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1692/98 esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Unionin pohjoinen ulottuvuus Luxemburgin huippukokous päätti Suomen aloitteesta ottaa unionin pohjoisen ulottuvuuden agendalleen. Kuinka ja millä aikataululla komissio lähtee valmistelemaan tätä aloitetta? Kuinka unionin Tacis-ohjelman uudistuminen ottaa huomioon pohjoisen ulottuvuuden tavoitteet ympäristö-, turvallisuus-, energia- ja raja-alueyhteistyön osalta? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (29. kesäkuuta 1998) Luxemburgissa ja Cardiffissa kokoontunut Euroopa-neuvosto pyysi komissiota laatimaan aiheesta välivaiheen kertomuksen esitettäväksi Wienissä joulukuussa 1998 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle. Valmistelutyöt on jo aloitettu. Myös Tacis-ohjelmaa koskevaa uutta asetusta valmistellaan parhaillaan. Komissio ottaa tässä työssä varmasti huomioon pohjoisen ulottuvuuden merkityksen uuden ohjelman kannalta.