KIRJALLINEN KYSYMYS E-3500/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(8. tammikuuta 2002)

Aihe: Junamatkustajien matkustusajan piteneminen ja kustannusten nousu luotijunien joustamattomien paikkalippujärjestelyjen käyttöönoton vuoksi

1. Onko komissio tietoinen, että rautateiden pitkän matkan matkustajaliikenteessä matkustajilla on aina ollut mahdollisuus päättää mahdollisimman myöhään matkustuksen ajankohta seuraavalla lähtevällä junalla, koska paikkalippuja on voitu niiden kelpoisuusaikana käyttää eri ajankohtina, erinopeuksisilla junilla ja jopa eri reiteillä?

2. Onko komissio lisäksi tietoinen, että paikkalipun lisäksi mahdollisesti perittävät pikajuna- ja varausmaksut on aina voitu maksaa junassa konduktöörille ja että vain paikka- ja makuupaikkalippuja ei ole lunastettu takaisin, jos niitä ei ole käytetty varauksen mukaisesti?

3. Voiko komissio vahvistaa, että lentoliikenteen mallin mukaisesti nyt myös rautateillä erityisesti luotijunissa on alettu soveltaa toisenlaista tariffijärjestelmää, jonka mukaan matkustajilla ei enää ole mahdollisuutta valita seuraavaa lähtevää junaa, vaan asianmukainen pääsy junaan on varmistettava ennalta ja jo lunastetut paikkaliput käyvät vain yhteen ennalta varattuun junaan?

4. Millä tavoin junamatkustajaa, jonka lähtöaika riippuu esimerkiksi työn päättymisestä, suojataan tarpeettomilta viivästyksiltä, jotka aiheutuvat ennakkoilmoitusvelvoitteesta, mahdolliselta kiellolta, jolla evätään pääsy junaan, ja sakoilta, jotka annetaan, koska henkilöllä ei ole kyseisenä ajankohtana voimassa olevaan paikkalippua?

5. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta ainakin säännöllisesti (kerran tunnissa tai useammin) ja korkeintaan 750 kilometrin matkan kulkevissa junissa säilyisi mahdollisuus päättää junaan noususta juuri ennen sen lähtöä, minkä myötä junavaihtoehto olisi lähes yhtä joustava kuin oma auto ja jotta vältettäisiin tarpeetonta matkustusajan pidentymistä luotijunien käyttöönoton jälkeen?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(20. helmikuuta 2002)

1. ja 2. Kyllä. Komissio on tietoinen kansainväliseen rautatieliikenteeseen sovellettavista ehdoista.

3. Komissio aloitti äskettäin tutkimuksen kansainvälisten rautateiden matkustajapalvelujen kilpailukyvystä muihin liikennemuotoihin nähden koko Euroopan unionissa. Tutkimuksen ensimmäisistä tuloksista käykin ilmi, että esimerkiksi Eurostar- ja Thalys-junissa on alettu käyttää uutta lipunmyyntijärjestelmää, jossa hyödynnetään tuotonhallintaa. Uusi lipunmyyntijärjestelmä ei merkitse, että junamatkustajilla olisi vähemmän valinnanvaraa, koska heillä on mahdollisuus ostaa lippunsa tai vaihtaa varauksensa vähän ennen junan aikataulun mukaista lähtöaikaa sen mukaan, onko junassa vapaita paikkoja ja minkä tyyppinen alun perin ostettu matkalippu on. Yhteisön rautateiden kehittämisestä 29. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY(1) mukaan rautatieyritysten on toimittava mahdollisimman suuressa määrin tavanomaisten liikeyritysten tapaan. Tuotonhallintatekniikoiden käyttöönotto lentoyhtiöiden tapaan onkin lisännyt rautatieyritysten mahdollisuuksia lisätä tulojaan ja sitä kautta rautateiden matkustajaliikenteen taloudellista merkitystä ja houkuttelevuutta.

4. ja 5. Komissio ilmoitti valkoisessa kirjassaan Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(2) antavansa vuonna 2002 ehdotuksia rautatieliikenteen palvelujen ja käyttäjien oikeuksien suojaamiseksi. Ehdotuksissa tullaan käsittelemään myös matkustajien oikeuksia, esimerkiksi korvauksia kansainvälisten junien myöhästymistapauksissa. Niissä on myös tarkoitus pyytää rautatieyrityksiä kehittämään kansainväliselle matkustajaliikenteelle vapaaehtoisia palvelun laatua koskevia sitoumuksia.

Parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemat erityistoimenpiteet eivät tule kysymykseen, koska komissiolla ei ole tarvittavaa toimivaltaa. Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26. kesäkuuta 1969 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1191/69(3) puitteissa jäsenvaltiot voivat kuitenkin tehdä rautatieyritysten kanssa sopimuksia, joihin voidaan sisällyttää määräyksiä esimerkiksi (kansainvälisten) rautatiepalvelujen saatavuudesta, liikennöintitiheydestä ja hinnoista.

(1) EYVL L 237, 24.8.1991.

(2) KOM(2001) 370 lopullinen.

(3) EYVL L 156, 28.6.1969.