KIRJALLINEN KYSYMYS E-2214/01

esittäjä(t): Brian Simpson (PSE) komissiolle

(24. heinäkuuta 2001)

Aihe: Autonvalmistajat ja kieltäytyminen antamasta teknisiä tietoja itsenäisille autonkorjaajille

Onko komissio tietoinen, että suuret autonvalmistajat pimittävät laitteistoa ja teknisiä tietoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivilta itsenäisiltä autonkorjaajilta ja varmistavat siten, että ainoastaan valtuutetut korjaamot voivat korjata autoja?

Voiko komissio tutkia mahdollisimman pian tätä käytäntöä, joka näyttää rajoittavan kauppaa ja ajaa pienet ja itsenäiset toimijat alalta?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(10. lokakuuta 2001)

Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään katsomaan komission kysyjän 9. heinäkuuta 2001 päivättyyn kirjeeseen antamaa vastausta, joka kattoi pääosin saman asiasisällön kuin tämäkin vastaus.

Komissio on hyvin perillä sellaisten itsenäisten autonkorjaajien ongelmista, jotka haluavat korjata nykyaikaisia ajoneuvoja. Tällaiset ajoneuvot pitävät sisällään monimutkaisia elektronisia järjestelmiä, joihin voi päästä käsiksi ainoastaan hyödyntämällä merkki- tai mallikohtaisia teknisiä tietoja ja diagnostisia välineitä.

Kuten kysyjä varmasti tietää, autojen yksinomaisen ja valikoivan jakelun verkostot kuuluvat nykyisin ryhmäpoikkeusasetuksen (EY) N:o 1475/95(1) soveltamisalaan. Siihen aikaan, kun kyseinen asetus annettiin, autot olivat teknisesti yksinkertaisempia ja diagnostisten erikoistyökalujen ja teknisten tietojen käyttömahdollisuus ei ollut niin merkittävää kuin se on nykyisin.

Asetuksen (EY) N:o 1475/95 6 artiklan 1 kohdan 12 alakohdassa säädetään, että autonvalmistajien on annettava itsenäisille korjaajille tarpeelliset tekniset tiedot moottoriajoneuvojen korjaamiseksi ja ylläpitämiseksi. Myös silloin, kun tieto kuuluu valmistajan teollis- ja tekijänoikeuksien alaan tai sisältää eriteltyä, huomattavaa ja salaista taitotietoa, oikeutta kieltäytyä antamasta tietoa ei saa käyttää syrjivällä tavalla tai väärin.

Valmistaja voi pyytää itsenäisiltä autonkorjaajilta kohtuullista korvausta teknisen tiedon antamisesta. Korvaus ei kuitenkaan saa olla syrjivä tai asetettu kohtuuttoman korkealle tasolle.

Asetus (EY) N:o 1475/95 ei tietenkään ole ainoa säädös, jolla on merkitystä kyseisessä asiassa. Joissain tapauksissa, kun kyseistä laitteistoa käytetään saasteiden vähentämiseen tähtäävien ajoneuvon sisäisten valvontajärjestelmien tarkastamiseen, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta 13. lokakuuta 1998 annettu parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/69/EY(2) saattaa myös olla merkityksellinen. Kyseisessä direktiivissä säädetään, että viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun valmistaja on toimittanut korjaustiedot jollekin hyväksymälleen jälleenmyyjälle tai korjaamolle yhteisössä, valmistaja antaa kyseiset tiedot (myös kaikki myöhemmät muutokset ja täydennykset) kaikkien markkinoilla toimivien alan yrittäjien käyttöön kohtuullista ja syrjimätöntä korvausta vastaan.

Asetuksen (EY) N:o 1475/95 voimassaoloaika päättyy syyskuussa 2002, ja komissio tarkastelee parhaillaan kilpailusääntöjen vaikutuksia kyseisellä alalla. Osana tarkastelua komissio teki viime vuonna arvioinnin ryhmäpoikkeusasetuksen (EY) N:o 1475/95 toimivuudesta sen antamisen jälkeen vuonna 1995.

Kyseisessä kertomuksessa, joka on saatavilla internetissä(3), komissio päätteli, että ryhmäpoikkeus ei ollut täyttänyt joitakin sille asetetuista tavoitteista, muun muassa yksityisten autonkorjaajien teknisten tietojen saannin osalta.

Komissio tutkii parhaillaan tarkasti kaikkia merkityksellisiä seikkoja koskien vuoden 2002 jälkeisen autojen myynnin kehyksestä päättämistä. Tässä suhteessa teknisen tiedon ja diagnostisten välineiden saanti on erityisen tärkeä kysymys. Erityisesti näyttäisi siltä, että tällaisten laitteiden saannin vaikeus voi käytännöllisesti katsoen estää itsenäisten korjaajien pääsyn kasvavalle korjausalan markkinasegmentille ja vahingoittaa näin kilpailua. On kuitenkin olemassa myös muita intressejä, jotka tulee ottaa huomioon, kuten autonvalmistajien ja kyseisten diagnostisten laitteiden valmistajien edut.

Komissio on hiljattain valtuuttanut itsenäisen konsulttitoimiston Arthur Andersenin suorittamaan tutkimuksen sen määrittämiseksi, kuinka mahdolliset käyttöön otettavat lainsäädännölliset strategiat vaikuttaisivat eri osapuoliin, ja toimistoa on erityisesti pyydetty kiinnittämään huomiota diagnostisen välineistön ja teknisen tiedon saatavuuteen.

Kysyjä voi olla vakuuttunut siitä, että komissio ottaa huomioon kaikki merkitykselliset tekijät ennen kuin se päättää, kuinka kyseistä asiaa tulee käsitellä vuoden 2002 jälkeisen autojen myyntiin sovellettavan järjestelmän yhteydessä.

(1) Komission asetus (EY) N:o 1475/95, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1995, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin, EYVL L 145, 29.6.1995.

(2) EYVL L 350, 28.12.1998.

(3) Osoitteessa http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/distribution/eval_reg_1475_95/report/.