ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3954/98 esittäjä(t): Nuala Ahern (V) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Ranskan Mururoan ja Fangataufan atolleilla suorittamien ydinkokeiden säteily- ja ympäristövaikutukset Mitkä olivat sen tutkimuksen tärkeimmät tulokset, jonka kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) suoritti komission ja ranskalaisten viranomaisten puolesta ja joka koski Ranskan Mururoan ja Fangataufan atolleilla suorittamien ydinkokeiden säteily- ja ympäristövaikutuksia? Kenelle mietintö on toimitettu ja mitä tähän ongelmaan liittyviä lisätutkimuksia komissio aikoo tukea? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 1999) Mururoaa koskevan tutkimuksen toteutti Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) perustama kansainvälinen neuvoa-antava komitea Ranskan hallituksen pyynnöstä. Komissio kuului tähän komiteaan yhtenä lukuisista kansainvälisistä organisaatioista, joista kustakin oli yksi edustaja viran puolesta. IAEA on julkaissut tulokset teknisten yksityiskohtien tason mukaan eri muodoissa yhteisellä nimellä "The radiological situation at the atolls of Mururoa and Fangataufa". Näihin tuloksiin sisältyy 16 sivun esite(1), 62 sivun tiivistelmä(2), 282 sivun pääraportti(3) sekä kuusiosainen tekninen raportti(4), jonka sivumäärä on yhteensä 950 sivua. Tulokset esitettiin Tyynenmeren alueella pidetyissä kahdessa alustavassa kokouksessa ja IAEA:n konferensissa Wienissä 30.6-3.7.1998. Myös konferenssin tulokset on julkaistu (IAEA-MFCP). Yleinen päätelmä, kuten esitteen yhteenvedossa todetaan, on seuraava: "'Radionuklidien mitattujen ja ennustettujen tasojen - ja tämänhetkisten ja tulevien arvioitujen annosten - perusteella tutkimuksessa tultiin tulokseen, että parannustoimet eivät ole perusteltuja säteilysuojelun kannalta nyt eikä tulevaisuudessa. Säteilysuojelun takia atolleilla ei myöskään tarvitse suorittaa lisäseurantaa. Tutkimuksessa kuitenkin suositellaan, että ympäristön radioaktiivisuuden mittausohjelma voisi olla käyttökelpoinen sekä tieteelliseltä kannalta että atollien jatkuvan säteilyturvallisuden takaamiseksi väestölle.'" Nämä päätelmät huomioon ottaen komissio ei aio tehdä uusia aloitteita. (1) 98-00958 IAEA/PI/A60E. (2) ISBN 92-0-101298-5. (3) ISBN 92-0-101198-9. (4) IAEA-MFTR-1 to 6.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0123



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4030/98 esittäjä(t): Honório Novo (GUE/NGL) komissiolle (8. tammikuuta 1999) Aihe: Naudoista peräisin olevan rehun tuotantoa ja käyttöä koskevan kiellon valvonta Tammikuun 1. päivästä 1999 lähtien koko EU:ssa kielletään tuottamasta ja käyttämästä rehuja, joiden valmistuksessa on käytetty naudasta peräisin olevia aineksia tai niiden johdannaisia. Tietääkseni eläinalkuperää olevien rehujen käyttäminen muiden kuin nautojen ruokinnassa on edelleen sallittua. Näiden rehujen tuotannossa käytetään muita eläinperäisiä aineksia ja/tai niiden johdannaisia, kuten sikoja tai siipikarjaa. Voiko komissio edellä mainitun johdosta vastata seuraaviin kysymyksiin? 1. Minkälaisia tehokkaita valvontatoimia komissio aikoo toteuttaa estääkseen naudasta peräisin olevia aineksia ja/tai niiden johdannaisia sisältävien rehujen tuotannon ja käytön kaikissa EU-maissa ilman poikkeuksia ja erityisesti Espanjassa, jossa kyseisen rehun käyttö sikojen ruokinnassa tiettävästi jatkuu yhä laajalti? 2. Vahvistaako komissio, että muista eläimistä kuin naudoista peräisin olevista aineksista tehdyn rehun tuotanto voi jatkua?
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4094/98 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Rakennustyöt Nestos-joen suistossa Edellisen Nestos-joen patojen rakentamista ja toimintaa käsittelevän kysymykseni (E-1648/98) jatkoksi haluaisin ilmoittaa komissiolle, että Kreikan valtion sähkölaitos DEI katkaisi lokakuussa 1998 vedenkulun Platanovrisin padossa sillä seurauksella, että joenuoma kuivui ja jokirantaan ajautui kuolleita kaloja. Näillä tapahtumilla oli haitallisia ympäristövaikutuksia salmille ja Nestos-joen suistolle, jotka ovat kansallisen, yhteisön ja kansainvälisen lainsäädännön suojelemia. Tällä toiminnallaan DEI rikkoo myös yhteistä ministeriöpäätöstä 16492/1996, jonka mukaan DEI on velvollinen varmistamaan rakennushankkeen vähimmäisvaatimuksena ja kaikissa tilanteissa, myös vesialtaiden täyttämisen aikana, että virtaus joessa on vähintään 6 m3 sekunnissa joen koko matkalta. Komissiolta kysytään, onko se tietoinen edellä mainituista seikoista ja miten se aikoo reagoida toimivaltaisten Kreikan viranomaisten toimiin varmistaakseen, että vastuulliset saadaan selville. Vastauksessaan (26.6.1998) edelliseen kysymykseeni komissio ilmoitti, että jos yhteisön lainsäädäntöä on rikottu, komissio toteuttaa EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa määrättyjä toimenpiteitä. Voidaanko DEI:n edellä mainittua toimintaa pitää riittävän vakavana rikkomuksena oikeusmenettelyn käynnistämiseksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 1999) Komissio on käynnistänyt jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn Kreikkaa vastaan vastaanotettuaan valituksen, joka koski Nestos-joen neljän padon rakennushankkeen olosuhteita. Rakentamisesta vastaa Kreikan sähköyhtiö DEI. Asiaan liittyvien tutkimusten yhteydessä Kreikan viranomaiset toimittivat komissiolle syyskuussa 1998 yksityiskohtaisen selvityksen töiden tämänhetkisestä tilasta ja erityisesti uusista tutkimuksista, jotka käynnistetään ympäristöä koskevista määräyksistä 19 päivänä syyskuuta tehdyn ministeriön päätöksen (liitteenä) mukaisesti. Komissio kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä näistä uusista tiedoista. Komissio ottaa tiedot huomioon päättäessään jatkotoimista tässä asiassa.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0020



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2982/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Kansalliset tukipaketit sianlihan tuottajille Aikooko komissio kommentoida Ranskan ja Saksan hallitusten äskettäin ilmoittamia kansallisia tukipaketteja sianlihan tuottajille, ja voiko se kertoa, ovatko tällaiset kansalliset tuet maataloustuotteiden yhtenäismarkkinoita koskevien periaatteiden mukaisia? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 1998) Komissio on ottanut yhteyttä Ranskan ja Saksan viranomaisiin pyytääkseen yksityiskohtaisia tietoja sianliha-alan tukitoimista, joista kyseiset jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet. Komissio pyrkii näin selvittämään, sisältyykö näihin tukitoimiin valtion tukea, ja jos sisältyy, voidaanko kyseistä tukea pitää EY:n perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan kannalta yhteismarkkinoille soveltuvana.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4071/98 esittäjä(t): Heidi Hautala (V) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Komission virkamiesten sivutoimet Komission vastauksesta (E-2930/98)(1) allekirjoittaneen edustajan kysymykseen komission korkeiden virkamiesten sivutoimista käy ilmi, että se on määritellyt 7. toukokuuta 1992 tekemässään päätöksessä perusteet, joita sovelletaan komission virkamiesten ja muiden toimihenkilöiden pyyntöihin saada harjoittaa viranhoitonsa ulkopuolista toimintaa. Komissio ei kuitenkaan julkistanut allekirjoittaneen pyytämää listaa pääjohtajatason virkamiesten sivutoimista. Eikö komissio pidä luetteloa virkamiesten sivutoimista? Aikooko komissio laatia luettelon ja voiko komissio luvata määräajan, jolloin tuollainen luettelo tulee julkiseksi? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 1999) Kuten vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-2930/98 mainittiin, virkamiehen, joka haluaa harjoittaa viranhoitoonsa kuulumatonta toimintaa, on pyydettävä lupa nimittävältä viranomaiselta ja annettava näin komissiolle mahdollisuus tutkia, onko kyseessä oleva ulkopuolinen toiminta henkilöstösääntöjen 12 artiklan ja komission 14. toukokuuta 1992 tekemän päätöksen mukainen. Mitä suurimpaan osaan virkamiehistä tulee (A4-palkkaluokkaan asti), on päätösvalta siirretty MAP 2000 -hankkeen puitteissa 1. tammikuuta 1998 lähtien kulloinkin asianomaisen virkamiehen pääosaston pääjohtajalle. Näin on tarkoitus taata mahdollisimman tehokas arvio siitä, soveltuuko viranhoidon ulkopuolinen toiminta kyseessä olevan virkamiehen toimiin ja edellä mainittuihin sääntöihin. Palkkaluokkaan A4 asti kuuluvien virkamiesten ulkopuolisista toimista voidaan laatia luettelo keräämällä tietoja pääosastoilta. Ulkopuoliseen toimintaan annettu lupa on joka tapauksessa voimassa vain yhden vuoden. Kuten vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-2930/98 mainittiin, on vapaiden ammattien harjoittamisesta tai asemasta liikeyrityksessä muodostuva ulkopuolinen toiminta kiellettyä, riippumatta siitä onko se palkallista vai palkatonta. Lisäksi virkamiehen ulkopuolisesta toiminnasta saamien kokonaisnettotulojen enimmäismäärä on 3500 [fmxeuro] vuodessa. Tämän määrän ylittävä osa on luovutettava komissiolle. Mikäli toiminta jatkuu yli vuoden, on virkamiehen pyydettävä sen harjoittamiseen uusi lupa, ja nimittävän viranomaisen tehtävä siitä uusi päätös. Kopiota nimittävän viranomaisen päätöksestä säilytetään aina asianomaisen virkamiehen henkilöstökansiossa. Ulkopuolisen toiminnan harjoittamiseen vuonna 1998 on myönnetty lupa seuraaville A1 -palkkaluokkaan kuuluville virkamiehille: - S. Micossi, PO 3, opetus (Rooman yliopisto) - S. Micossi, PO 3, opetus, Collège d'Europe Natolin - C. Flesch, käännöspalvelu, Club Monnet'n (Luxemburg) neuvoa-antavan lautakunnan jäsen - M. Vanden Abeele, PO XXI, opetus, L'Université Libre de Bruxelles. (1) EYVL C 135, 14.5.1999, s. 139.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3959/98

esittäjä(t): Raimo Ilaskivi (PPE) , Marjo Matikainen-Kallström (PPE) ja Jyrki Otila (PPE) komissiolle

(4. tammikuuta 1999)

Aihe: Tasa-arvo eräissä palveluissa (jatkoa)

Komission jäsen Martin Bangeman on allekirjoittanut vastauksen kirjalliseen kysymykseen no. E-2554/98(1), jonka allekirjoittaneet parlamentin jäsenet ovat esittäneet. Vastaus, jonka komissaari toivottavasti on edes lukenut, on asiallisesti ja tyylillisesti ala-arvoinen. Se kehottaa kysyjiä vain perehtymään jäsen Raimo Ilaskivelle annettuun vastaukseen no. E-3942/97(2). Tässä vastauksessa ei kuitenkaan sanallakaan oteta kantaa uudessa kysymyksessä esiin nostettuun kesäasukkaiden ja vakituisten asukkaiden epätasa-arvoon mm. jätemaksujen ja kiinteistöveron määräämisen suhteen, josta kansalaisten tasa-arvoinen kohtelu on kaukana.

Toistamatta vastaamatta jäänyttä kysymystä, haluamme tietää,

- onko komission jäsen ennen vastauksen allekirjoittamista todella perehtynyt edellä viitatun uuden kysymyksen tekstiin kokonaisuudessaan, ja jos on

- pitääkö hän komission ja parlamentin välisten luottamuksellisten suhteitten kehittämisen kannalta asiallisena sitä vastausta, jonka ao. virkamies on hänelle esittänyt allekirjoitettavaksi, ja vielä

- onko komission jäsen sitä mieltä, että jos parlamentin jäsen esittää saamaansa vastaukseen täydentäviä lisäkysymyksiä, niihin ei enää tarvitse ottaa kantaa vaan ylimielinen viittaus aiempaan vastaukseen on riittävä?

Lähetämme varmuuden vuoksi epävirallisen englanninkielisen käännöksen tästä kysymyksestä komission jäsen Bangemannille suoraan ja henkilökohtaisesti mahdollisten esiintyneitten kommunikaatiokatkosten välttämiseksi.

Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus

(6. huhtikuuta 1999)

Komissio käyttää tätä tilaisuutta vakuuttaakseen arvoisille parlamentin jäsenille, että se suhtautuu hyvin vakavasti perustamissopimuksen 140 artiklan mukaisen velvollisuuteensa vastata parlamentin kysymyksiin ja on pahoillaan, jos näyttää siltä, että johonkin kysymykseen ei ole annettu tyydyttävää vastausta.

Jokainen komissiolle esitetty kysymys jaetaan kaikille komission jäsenille, heidän kabineteilleen ja yksiköilleen. Kussakin asiassa toimivaltainen komission jäsen hyväksyy vastauksen ennen kuin koko komissio käsittelee sen. Komission luomien menettelytapojen tarkoituksena on varmistaa, että kaikkiin kysymyksiin annetaan kunnolliset vastaukset.

Valitettavasti komissiolla ei joidenkin kysymysten kohdalla ole mitään lisättävää siihen, mitä jo johonkin aikaisempaan kysymykseen vastattaessa on todettu. Viitatessaan aiempaan vastaukseen komission tarkoitus ei ole olla ylimalkainen, ja komissio on kovin pahoillaan, jos tällainen vaikutelma on päässyt syntymään.

Parlamentin jäsenen Raimo Ilaskiven kirjallisessa kysymyksessä E-2554/98 esittämien seikkojen osalta voidaan vain todeta, että jos asiassa ei pystytä osoittamaan kansallisuuden perusteella tapahtuvaa syrjintää, komissiolla ei ole perusteita puuttua asiaan.

(1) EYVL C 31, 5.2.1999, s. 149.

(2) EYVL C 223, 17.7.1998, s. 35.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3369/98 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (16. marraskuuta 1998) Aihe: Puolittain kuorittu maito Voiko komissio vahvistaa, että sen vastaus kysymykseen E-1368/98(1) on oikein? Eivätkö jäsenvaltiot voi veloittaa eri hintaa täysmaidosta ja puolittain kuoritusta maidosta? Otettiinko asetuksen (EY) 3392/93(2) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan laatimisessa huomioon lasten terveys? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (7. joulukuuta 1998) Komissio vahvistaa, että parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-1368/98 annettu vastaus on oikea. Koulumaidon tukea koskevan yhteisön lainsäädännön mukaan maitotuotteille maksettava tuki määritellään tuotteiden sisältämän maitopitoisuuden perusteella. Toisin sanoen tuen määrän pitäisi liittyä tuotteiden arvoon. Perimmäisenä tavoitteena on varmistaa, että eri tuotteiden nettomyyntihinnat ovat suunnilleen samat, jottei hinta vaikuttaisi siihen, minkä tuotteen oppilas valitsee. Asetuksissa ei kuitenkaan velvoiteta jäsenvaltiota perimään samaa myyntihintaa eri tuotteista. Niiden mukaan jäsenvaltioiden on ainoastaan toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuki siirtyy tuensaajan maksamaan hintaan. Tämän vuoksi voidaan hyväksyä, että osittain kuorittua ja täysmaitoa myydään eri hinnoilla. Komissio on vakuuttunut, että yhteisön koulumaidon tukijärjestelmä on yhteensopiva terveyspolitiikan kanssa. (1) EYVL C 402, 22.12.1998, s. 119. (2) EYVL L 306, 11.12.1993, s. 27.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4080/98 esittäjä(t): Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Aragónin autonomian hylätyt kylät Espanjassa Aragón on se Espanjan autonomia, jossa maaseudun autioituminen koskettaa noin 400 eri kokoista kylää ja maatilaa erityisesti Huescan ja Teruelin vuoristoalueilla. Tilanne on selkeä osoitus tähän päivään asti harjoitetusta aluesuunnittelupolitiikasta. Tietyt ihmiset ja yhteisöt päättävät jättää taakseen suurkaupunkien vilinän, valitsevat luonnonläheisemmän elämäntyylin ja etsivät työtä maaseudulta asutuista tai jopa hylätyistä kylistä. Aragónin autonomian Sasén "Colores"-yhteisö, joka on täysin sopeutunut Sobrarben alueen elämään, yritti tätä, mutta ilman hallinnon tukea, joka olisi helpottanut pysyvien asuinpaikkojen rakentamisessa. Aragónin autonomian hallintoelimet ovat suhtautuneet innottomasti näiden asumusten järjestämiseen, ja ainoaksi vaihtoehtoiseksi ratkaisuksi on esitetty asumusten rakentamista matkailukäyttöön. 1. Onko komissio tietoinen tästä asiasta? 2. Eikö komission tulisi perustamissopimusten valvojana edistää hylättyjen kylien kehitystä, tukemista ja kannustusta sekä helpottaa niiden uudelleenasuttamista tukemalla sellaisia yhteisöjä ja yhdistyksiä kuten "Colores", jotka esittävät pysyviä hankkeita alueen asuttamiseksi? 3. Missä määrin Euroopan kansalaisten oikeuksia rikotaan, kun heitä kielletään asettumasta pysyvästi asumaan autioituneelle alueelle? 4. Onko komissio harkinnut tätä ongelmaa koskevan direktiiviehdotuksen tai kertomuksen laatimista, kun otetaan huomioon tällä hetkellä suurkaupunkeihin muuttavien suuri määrä? 5. Voiko komissio antaa kaikki tämän asiaa seurantaa koskevat tiedot? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 1999) Komissio yhteisrahoittaa yhteisön rakennerahastoista kylien perusrakenteiden ja palvelujen parantamista helpottaakseen väestön pysymistä alueella paremmissa elinolosuhteissa. Yhteisön varoista yhteisrahoitettavia hankkeita valittaessa noudatetaan kansallisten ja alueellisten viranomaisten komission hyväksymien maaseudun kehittämisohjelmien puitteissa soveltamia hajautus- ja kumppanuusperiaatteita. Aragónin tapauksessa kylien parannustoimia tuetaan rakennerahastoista tavoite 5b-aluetta koskevan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan (YOA) puitteissa; arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittama Sasén kylä sijaitsee tällä alueella. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin täsmällisiin kysymyksiin voidaan vastata, että "Colores" -yhteisön tilanteesta ei ole toistaiseksi keskusteltu Espanjan viranomaisten ja komission välillä, eikä komissiolla ole tietoja asiasta. Komissio katsoo, että kansallisilla ja alueellisilla viranomaisilla on parhaat mahdollisuudet aluesuunnittelustrategian määrittämiseen ihmisten ja yhteisöjen sijoittamiseksi kyliin lainsäädännön ja hallinnollisten määräysten edellyttämällä tavalla. Rakennepolitiikan tarjoamat mahdollisuudet huomioon ottaen komissio ei pidä tarpeellisena laatia tästä asiasta erityistä direktiiviä.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2862/98 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle (14. syyskuuta 1998) Aihe: Rahoituspalvelujen etämyynti Rahoituspalvelut oli alun perin määrä sisällyttää yleiseen etämyyntidirektiiviin, mutta koska näin ei tapahtunut, Euroopan parlamentti kehotti komissiota laatimaan erityisen rahoituspalveluja koskevan direktiivin. Direktiiviluonnos hylättiin 15. heinäkuuta 1998. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että tavallisen kuluttajan on vaikea hyötyä rahoituspalvelujen sisämarkkinoista ja siten saada etuja euron käyttöönotosta rahoitusmarkkinoilla. Mitkä ovat komission perusteet sille, että rahoitusala jätetään sisämarkkinoiden ulkopuolelle? Millä perusteella komissio on päättänyt hylätä rahoituspalveluja koskevan direktiiviluonnoksen? Miten komissio nyt aikoo korjata tilanteen, johon kuluttajat nyt on jätetty? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-2764/98 ja P-2862/98 (17. marraskuuta 1998) Komissio hyväksyi 14. lokakuuta 1998 ehdotuksen direktiiviksi rahoituspalveluiden etämyynnistä kuluttajille(1), joka on nyt parlamentin tarkasteltavana yhteispäätösmenettelyssä. (1) KOM(98) 468.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4036/98 esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) komissiolle (8. tammikuuta 1999) Aihe: Kuluttajansuoja - solariumien säteily Saksan liittotasavallassa julkaistaan alinomaa selvityksiä siitä, että solariumien säteily ylittää laissa määrätyt rajat, että henkilökunta ei ole riittävän koulutettua tai että asiakkaille ei tiedoteta riittävästi vaaroista ja käyttöohjeista. Koska liiallinen ultraviolettisäteily voi aiheuttaa ihosyöpää, valvonnan pitäisi olla tehokkaampaa. Saksassa solariumeja on tähän asti valvottu vapaaehtoiselta pohjalta. Teknisen tarkkailun keskus TÜV-Rheinland antaa todistuksen "tutkittu solarium" turvallisuusmääräysten ja henkilökunnan pätevyyden perusteella. Tällainen todistus on kuitenkin ainoastaan 45 solariumilla Saksan 9 000 solariumista. 1. Onko Euroopan komissiolla tietoa solariumien määrästä jäsenvaltioissa? 2. Millaisiksi Euroopan komissio arvioi solariumien epäasianmukaisesta ylläpidosta aiheutuvia vaaroja? 3. Eikö olisi soveliasta muistuttaa tästä ongelmasta vähintään antamalla suositus jäsenvaltioille ja velvoittamalla jäsenvaltioita tehokkaampaan valvontaan? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1999) 1. Komissiolla ei ole tietoja solariumien lukumäärästä jäsenvaltioissa. Tällainen laskenta olisi vaikeaa jo senkin vuoksi, että varsinaisten solariumien lisäksi on muita palveluyrityksiä, joissa solarium on vain yksi palveluista. 2. ja 3. Vaikka jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu kansalaistensa turvallisuudesta, komissio on jo tehnyt joitakin aloitteita, joilla pyritään tiukentamaan tällaisten laitteiden turvallisuutta ja vähentämään niistä aiheutuvia vaaroja. Arvoisa parlamentin jäsen saa lisätietoja komission vastauksesta Joaquín Siso Cruellasin kirjalliseen kysymykseen E-1602/98(1). Komissio ei aio tämänhetkisessä tilanteessa tehdä muita erityisaloitteita. (1) EYVL C 50, 22.2.1999, s. 54.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4034/98 esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) komissiolle (8. tammikuuta 1999) Aihe: Laajaperäisen maatalouden tukeminen 1. Mitä ohjelmia Euroopan unionilla on käytettävissä laajaperäisen maatalouden tukemiseksi? 2. Onko esimerkkejä tuetuista hankkeista, joissa keskitytään munivien kanojen lattiahoitoon? Jos näin on, mistä hankkeista on kyse, missä ne toteutettiin ja kuinka suurella rahamäärällä EU on tukenut niitä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (11. helmikuuta 1999) 1. Yhteisen maatalouspolitiikan tärkeänä tehtävänä on tukea syrjäseutualueita, joilla laajaperäiset tuotantojärjestelmät ovat yleisiä. Jalostuspalkkiot ja jossain määrin myös epäsuotuisten alueiden viljelijöille myönnettävät tasaushyvitykset vaikuttavat merkittävästi maataloustoiminnan kannattavuuteen ja jatkuvuuteen näillä alueilla. Yhteisten markkinajärjestelyjen yhteydessä ja varsinkin naudanliha-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetään, että palkkiot myönnetään, jos karjan tiheys on enintään 2,0 nautayksikköä (NY) hehtaarilta. Lisäksi säädetään ylimääräisestä laajaperäistämispalkkiosta, joka voidaan myöntää, jos karjan tiheys on enintään 1,4 nautayksikköä hehtaarilta. Jäsenvaltioita kuitenkin kannustetaan (ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30. kesäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (EY) 2078/92(1)) suunnittelemaan maatalouden ympäristöohjelmissa toimenpiteitä, joilla pyritään edistämään ympäristöä säästävää laajaperäistä tuotantoa. Tavoitteena on joko säilyttää nykyiset laajaperäiset järjestelmät tai kannustaa vähentämään karjan tiheyttä. Ohjelmista laaditut arvioinnit osoittivat, että jäsenvaltioiden ohjelmat keskittyvät enimmäkseen jälkimmäisiin toimenpiteisiin. 2. Maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annetussa asetuksessa (EY) 950/97(2) säädetään mahdollisuudesta myöntää tiloille investointitukea eläinten hyvinvoinnin parantamiseksi siipikarjanliha-alalla. Investoinnit eivät kuitenkaan saa lisätä kapasiteettia. Tukea myönnettäessä on noudatettava asetuksen yleisiä ehtoja ja tuen enimmäismääriä. Se, millä edellytyksillä investointitukea myönnetään, riippuu jäsenvaltioiden ensisijaisista tavoitteista. Yksittäisten tukihakemusten hyväksyminen on jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten vastuulla. Komissio ei siten ole tietoinen munivien kanojen lattiakasvatusta koskevista hankkeista eikä niiden kustannuksista. (1) EYVL L 215, 30.7.1992. (2) EYVL L 142, 2.6.1997.