Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1710/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (23. toukokuuta 1997) Aihe: Sähkövirran jakelua koskeva laki Komission jäsen Van Miert lähetti Saksan valtiovarainministeri Rexrodtille 26.10.1996 päivätyn kirjeen, jossa käsitellään sähkövirran jakelua koskevan lain kielteisiä vaikutuksia yhteisön alueella tapahtuvaan sähköalan kaupankäyntiin. Kirjoituksen yhteydessä pyydettiin lisäksi lausuntoa PO XVII:ltä. PO XVII:n kesällä 1996 PO IV:lle lähettämässä sisäisessä lausunnossa mainitaan Saksan uudelleen käyttöön otetut tai myöhemmin käyttöön otettavat tuulivoimalat ja niiden otaksuttu suhteettoman suuri satunnainen myyntivoitto. Tällä välin (vuoden 1997 alussa) Saksan tutkimusinstituutti on julkaissut tuulienergian kustannuskehityksestä tutkimuksia, joissa osoitetaan, ettei sähkövirran jakelua koskevan lain yhteydessä voi olla kyse liiallisesta edistämisestä. Tutkimukset osoittavat, että nykyään myönnettävät hyvityspalkkiot riittävät tuulivoimaloiden taloudellisesti kannattavaan ylläpitoon ainoastaan kaikkein suotuisimmilla rannikkoseuduilla. Laskelmissa ei ole lainkaan otettu huomioon jatkossa mahdollisesti ilmeneviä vahinkoja ja korjaustöitä. 1. Onko energia-asioita käsittelevä pääosasto tietoinen näistä tutkimustuloksista ja aikooko se nämä uudet havainnot huomioon ottaen suhteuttaa kesällä 1996 antamaansa lausuntoa? 2. Miten pääosasto XVII perustelee edellä mainitussa sisäisessä muistiossa esitettyä vaatimusta tukea uudistuvia energianlähteitä yksinomaan julkisilla määrärahoilla sen sijaan, että hyödynnettäisiin ja kehitettäisiin edelleen menestyksekkäitä instrumentteja, joiden käyttöön ei ylipäätään tarvita julkisia varoja (kuten esim. sähkövirran jakelua koskeva laki)? eikö tällainen vaatimus julkisista määrärahoista tapahtuvasta rahoittamisesta ole ristiriidassa Maastrichtin sopimuksen kriteerien kanssa, joissa vaaditaan rajoittavaa talousarviopolitiikkaa? 3. Mitkä uudistuvien energialähteiden edistämistavat ovat energia-asioista vastaavan komission jäsenen mielestä osoittautuneet viime vuosien aikana kaikkein parhaimmiksi? Eikö taattujen vähimmäishintojen järjestelmä tarjoa kaikkein tehokkainta ja taloudellisinta mahdollisuutta sille, että uudistuvat energianlähteet lyövät itsensä läpi markkinoilla mahdollisimman pian? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 ja E-1717/97 (31. heinäkuuta 1997) Komissio ei voi tässä vaiheessa kommentoida Saksan sähköteollisuuden kustannus- ja kapasiteettilukuja. Se haluaa kuitenkin vahvistaa sitoumuksensa uudistuvien energiavarojen käytön edistämiseen. Koska komissio sai myönteistä palautetta uusiutuvista energialähteistä julkaisemastaan vihreästä kirjasta ((KOM(96) 576 lopullinen )), se aikoo ehdottaa jatkotoimenpiteitä uusiutuvien energiavarojen käytön edistämiseksi yhteisössä, jotta ehdotettu 12 prosentin tavoite voitaisiin saavuttaa vuoteen 2010 mennessä. Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19. joulukuuta 1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/92/EY ((EYVL L 27, 30.1.1997. )) tuli voimaan 19. helmikuuta 1997. Direktiivin 8 artiklan 3 kohdassa ja 11 artiklan 3 kohdassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus antaa kuormituksen jakovaiheessa etusija sähkölle, jota tuotetaan joko uusiutuvista energianlähteistä, jätteestä tai yhdessä lämmön kanssa. Direktiivissä ei kuitenkaan käsitellä tällaisen toiminnan rahoitukseen liittyviä ongelmia, jotka on ratkaistava toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansallisina direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä. Komissio tutkii kaikki ehdotetut toimenpiteet ja niiden yhteensopivuuden direktiivin kanssa rajoittamatta asiaa koskevia EY:n perustamissopimuksen määräyksiä (varsinkaan kilpailumääräyksiä). Neuvosto antoi 27. toukokuuta 1997 uusiutuvien energialähteiden strategiaa koskevan päätöslauselman aiheesta julkaistun komission vihreän kirjan pohjalta. Päätöslauselmassa todetaan, että uusiutuvien energialähteiden kilpailuaseman parantamiseksi tarvitaan energiamarkkinoiden vapauttamisen yhteydessä toteutettavaa jäsenvaltioiden ja (toissijaisuusperiaatteen rajoissa) yhteisön tason politiikkaa. Komissio aikoo jatkaa aiheeseen liittyvien kysymysten, mm. sähkön syöttöä koskevien lakien tarkastelua valmistellessaan yhteisön strategiaa uusiutuvista energialähteistä. Kuten vihreässä kirjassa mainitaan, komission tarkoituksena on julkaista strategia valkoisena kirjana sekä ehdotuksena toimintasuunnitelmaksi myöhemmin tänä vuonna.