KIRJALLINEN KYSYMYS E-0183/00

esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle

(31. tammikuuta 2000)

Aihe: Pohjavettä johtavan kerroksen saastuminen Kreikan eri alueilla

Kreikan lehdistössä viime aikoina julkaistujen tietojen mukaan viidellä Kreikan alueella, erityisesti Thessalian, Ilian, Messinian ja Thessalonikin tasangolla, esiintyy huomattavasti sallitun rajan ylittäviä nitraattipitoisuuksia.

Voiko komissio kertoa minulle, onko se tietoinen pohjavettä johtavan kerroksen saastumisesta kyseisillä alueilla, mitkä ovat sallitun rajan ylittävien nitraattipitoisuuksien todennäköiset seuraukset, sekä onko Kreikka pannut täytäntöön yhteisön direktiivin 91/676(1) ja onko se hyväksynyt direktiivin edellyttämät hyvän maatalouskäytännön ohjeet sekä toimintaohjelman vesien nitraattien aiheuttaman pilaantumisen välttämiseksi?

(1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(24. maaliskuuta 2000)

Komissio on tietoinen maatalouden (tehoviljelyn ja kotieläintuotannon) typpipäästöjen aiheuttamista rehevöitymisongelmista, jotka koskevat sekä pohjavesiä että eräitä järviä, patoaltaita ja suljettuja merenlahtia Kreikassa. Liian suuri määrä nitraatteja pohjavedessä voi vaikuttaa lasten terveyteen näiden nitraattien muuttuessa nitriiteiksi kaivoissa tai ruoansulatusjärjestelmässä (imeväisten syanoosi). Nitriittien epäillään myös voivan aiheuttaa syöpää niiden reagoidessa mahanesteiden kanssa, ja nitraatit puolestaan edistävät rehevöitymistä (levien ja planktonin liiallista lisääntymistä) siirtyessään pohjavesistä pintavesiin ja meriin.

Kreikka saattoi vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY osaksi kansallista lainsäädäntöään hyvin myöhään (1997), ja on vasta äskettäin (1999) nimennyt seitsemän pohjaveden saastumisen osalta pilaantumisaltista vyöhykettä sekä tunnustanut, että tällaisia vyöhykkeitä on määriteltävä lisää. Yhdellekään tähän mennessä nimetyistä vyöhykkeistä ei ole vielä laadittu virallista toimintaohjelmaa.

Thessaliassa on kokeiltu vuodesta 1995 lähtien ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92(1) mukaisesti paikallista (30 000:ta puuvillahehtaaria koskevaa), komission hyväksymää ohjelmaa typpilannoituksen vähentämiseksi. Koska ohjelman tulokset näyttävät lupaavilta, samanlaista lähestymistapaa kannattaa epäilemättä käyttää myös tulevaisuudessa nitraattien osalta pilaantumisalttiiden alueiden toimintaohjelmien perustana.

Todettuaan, että Kreikan viranomaisten ilmoittamat direktiivin 91/676/ETY soveltamista koskevat kansalliset toimenpiteet eivät olleet kyseisen direktiivin mukaisia komissio vei asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 22.12.1999. Kanteluperusteena oli muun muassa hyvän maatalouskäytännön sääntöjen puuttuminen, pintavesien rehevöitymisen puutteellinen seuranta sekä nimettyjä pilaantumisalttiita vyöhykkeitä koskevien toimintaohjelmien puuttuminen.

On huomattava, että hyvien maatalouskäytäntöjen soveltaminen on pakollista sekä nitraattien suhteen pilaantumisalttiilla vyöhykkeillä että alueilla, joilla sovelletaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1257/1999(2).

(1) EYVL L 215, 30.7.1992.

(2) EYVL L 160, 26.6.1999.