KIRJALLINEN KYSYMYS E-0341/01 esittäjä(t): Karla Peijs (PPE-DE) ja Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle. Erityisen käyttöveron periminen ulkomailla rekisteröidyistä autoista.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0036 - 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0341/01 esittäjä(t): Karla Peijs (PPE-DE) ja Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle (13. helmikuuta 2001) Aihe: Erityisen käyttöveron periminen ulkomailla rekisteröidyistä autoista Alankomaiden veroviranomaiset kohtelevat huonosti alankomaalaisia, jotka oleskelevat suhteellisen pitkiä aikoja ulkomailla. Tästä osoittaa se, että ulkomailla oleskeleva alankomaalainen, joka vuokraa auton ulkomailla matkustaakseen Alankomaihin viikonlopuksi ja vie sen jälkeen auton takaisin ulkomaille, joutuu maksamaan täysimääräisenä erityisen käyttöveron, joka on laskettu auton vuokrahinnasta. 1. Miksi ulkomailla väliaikaisesti oleskeleva henkilö ei voi ilman seuraamuksia vuokrata ulkomailla rekisteröityä autoa matkustaakseen kotimaahansa? 2. Alankomaissa on voimassa erityinen käyttövero (jota ei ole yhdenmukaistettu). Pitääkö komissio asianmukaisena sitä, että Alankomaat perii tämän erityisen käyttöveron henkilöiltä, jotka matkustavat Alankomaihin ulkomailta vuokratuilla autoilla? 3. Pitääkö komissio asianmukaisena sitä, että Alankomaat perii tällaisen erityisen käyttöveron henkilöltä, joka on Euroopan keskuspankin palveluksessa ja jonka asemaan sisältyy siten koskemattomuus? Onko tämä komission mielestä ristiriidassa sisämarkkinoiden periaatteiden kanssa? 4. Onko tämä ongelma ilmennyt myös muissa jäsenvaltioissa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 2001) Komissiolla on kunnia ilmoittaa arvoisille parlamentin jäsenille, että direktiivin 83/182/ETY(1), joka koskee ajoneuvon verotonta väliaikaista käyttöä jäsenvaltiossa, joka on muu kuin ajoneuvon rekisteröintijäsenvaltio, keskeisenä kriteerinä on ajoneuvon käyttäjän pysyvä asuinpaikka. Tällä pysyvällä asuinpaikalla, joka määritellään yksityiskohtaisesti direktiivin 7 artiklassa sekä yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevassa oikeuskäytännössä, tarkoitetaan paikkaa, johon asianomaisella henkilöllä on luontaiset perhesiteet tai muut henkilökohtaiset siteet ja jossa hän lisäksi viettää kalenterivuodessa suurimman osan ajastaan. Tämän vuoksi olisi tehtävä ero eri tapausten välillä: - Jos asianomaisen henkilön pysyvä asuinpaikka on Saksassa kaupungissa, jossa hänen työpaikkansa eli Euroopan keskuspankki sijaitsee, hän voi käyttää Saksassa rekisteröityä ajoneuvoa verottomasti enintään kuuden kuukauden ajan vuodessa kaikissa muissa jäsenvaltioissa, hänen alkuperäinen koti- ja/tai lähtömaansa (Alankomaat) mukaan luettuna. - Sitä vastoin, jos asianomaisen henkilön pysyvä kotipaikka on hänen alkuperäisessä koti- ja/tai lähtömaassaan (jolloin hänen Saksassa oleskelunsa on pelkästään väliaikaista), oikeudesta käyttää toisesta jäsenvaltiosta vuokrattua ajoneuvoa verotta väliaikaisesti jäsenvaltiossa, jossa hänen pysyvä asuinpaikkansa sijaitsee, ei ole säädetty asianomaisessa yhteisön direktiivissä. Edellä mainittu direktiivi perustuu periaatteeseen, jonka mukaan verottomuutta sovelletaan tavallisesti muissa jäsenvaltioissa kuin jäsenvaltiossa, jossa ajoneuvon käyttäjän pysyvä kotipaikka sijaitsee. Tietyistä poikkeuksista säädetään, mutta ne eivät päde kysymyksessä mainittuun tapaukseen. On kuitenkin syytä todeta seuraavaa: a) Direktiivin 9 artiklan mukaisesti jäsenvaltioilla on mahdollisuus soveltaa vapaampia sääntöjä. Jäsenvaltiot voivat sallia ajoneuvon pidempiaikaisen tai muuten säännöksistä poikkeavan väliaikaisen käytön ja soveltaa näissä tapauksissa halutessaan tiettyjä verosääntöjä. Jäsenvaltiot käyttävät usein tätä mahdollisuutta kysymyksessä kuvatun tapauksen kaltaisten tilanteiden korjaamiseksi. Alankomaat todennäköisesti käyttää kyseistä mahdollisuutta kantaessaan moottoriajoneuvoveroa (motorrijtuigenbelasting) tapauksessa, jossa ajoneuvon käyttö on verollista, silloin kun ajoneuvon Alankomaissa tapahtuvasta käytöstä ei säädetä direktiivin jäsenvaltioita sitovissa säännöksissä. b) Komissio sisällytti edellä mainitun direktiivin(3) uuteen muutosehdotukseen mahdollisuuden käyttää verotta toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityä ja sen jäsenvaltion asukkaan, jossa väliaikainen käyttö tapahtuu, tekemän vuokrasopimuksen perusteella vuokrausyrityksestä vuokrattua yksityisajoneuvoa, jonka käyttö rajoittuu kahdeksaan päivään. Tämä ehdotus annettiin neuvoston käsiteltäväksi helmikuussa 1998. Euroopan parlamentti antoi siitä myönteisen lausunnon 18. kesäkuuta 1998, mutta direktiiviehdotus on yhä neuvoston käsiteltävänä. Edellä a-kohdassa kuvatun kaltaisissa käytännöissä pyritään nähtävästi tasapainoon ajoneuvojen sisämarkkinoilla tapahtuvan vapaan liikkuvuuden ja jäsenvaltioiden ajoneuvojen verotukseen liittyvien oikeutettujen taloudellisten etujen välillä. Komissio onkin noudattanut tätä periaatetta käsitellessään muiden jäsenvaltioiden vastaavia tapauksia. Komission yksiköt ovat ottaneet yhteyttä Alankomaiden viranomaisiin selvittääkseen, onko mainitussa tapauksessa kyse moottoriajoneuvoverosta (motorrijtuigenbelasting) vai muusta erityisestä verosta, ja saadakseen tietoja a.o. veroon sovellettavista yksityiskohtaisista säännöistä. Kysymys siitä, mikä arvoisien parlamentin jäsenten kysymyksessään mainitseman henkilön pysyvä asuinpaikka on käytännössä, kuuluu kansallisten viranomaisten ratkaistavaksi direktiivin 7 artiklan säännösten ja yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti. Kun kyse on Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja toimihenkilöihin sovellettavista säännöksistä, komissio ei katso, että Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyllä pöytäkirjalla, jota sovelletaan myös Euroopan keskuspankkiin(2), ja tässä tapauksessa sen 12 artiklalla voitaisiin kieltää jäsenvaltiota, joka on muu kuin se jäsenvaltio, jossa asianomainen toimielin sijaitsee, verottamasta yhteisöjen virkamiehen ajoneuvon yksityiskäyttöä varsinkin, kun oletetaan, että kyseisen virkamiehen pysyvä asuinpaikka on edelleen hänen alkuperäisessä koti- ja/tai lähtömaassaan. (1) Neuvoston direktiivi 83/182/ETY, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista (EYVL L 105, 23.4.1983, s. 59). (2) Pöytäkirjan 23 artiklan mukaisesti. Kyseinen artikla on lisätty pöytäkirjaan Amsterdamin sopimuksen 9 artiklan 5 kohdassa. (3) Neuvoston direktiivi 83/182/ETY, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista (EYVL L 105, 23.4.1983, s. 59).