KIRJALLINEN KYSYMYS E-0231/03

esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle

(4. helmikuuta 2003)

Aihe: Kreikan talouteen suunnatut yhteisön rahavirrat

Komission arvion ja Kreikan taloutta koskevien tietojen (vakausohjelman ajantasaistaminen vuosilta 2001 ja 2002) mukaan Kreikan bruttokansantuote kasvoi 4,1 prosenttia vuonna 2001, mikä esitetään Kreikan talouden hyvänä kehityssuuntauksena suhteessa eurooppalaiseen keskiarvoon. Euroopan komission kertomuksen mukaan (Budjettipääosasto, syyskuu 2002) yhteisön varoja suunnattiin kuitenkin Kreikalle 3,5 prosenttia bruttokansantuotteesta vastaava määrä vuonna 2001 ja 3,65 prosenttia vastaava määrä vuonna 2000. Kyseisen kertomuksen mukaan vastaavat yhteisön varojen osuudet EU:n muiden jäsenvaltioiden bruttokansantuotteesta vuonna 2001 olivat Portugalissa 1,53 prosenttia, Irlannissa 1,13 prosenttia ja Espanjassa 1,24 prosenttia. Lisäksi Kreikan bruttokansantuotteen kasvu turvataan itse asiassa EU:n talousarviosta suoritettavalla uudelleenjaolla, koska Euroopan komission tietojen mukaan yhteisön eri rahavirtojen rakennerahastot, koheesiorahasto, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto, Euroopan sosiaalirahasto jne. osuus Kreikan bruttokansantuotteen kasvusta oli 85,4 prosenttia vuonna 2001.

1. Vahvistaako Euroopan komissio, että Kreikalle myönnettyjen yhteisön varojen osuus bruttokansantuotteesta oli 3,50 prosenttia vuonna 2001 ja 3,65 prosenttia vuonna 2000 ja että bruttokansantuotteen 4,1 prosentin kasvu on lähes yksinomaan yhteisön rahavirtojen ansiota?

2. Minkä verran yhteisön talousarvio myötävaikutti Kreikan bruttokansantuotteen kasvuun vuonna 2002 ja minkä verran Kreikalle maksettiin määrärahoja samana vuonna?

3. Mitkä ovat näin merkittävän yhteisön varojen siirron kerrannaisvaikutukset Kreikan talouteen vuosina 2000 ja 2001 ja vieläpä vuonna 2002 saatavilla olevien tietojen pohjalta?

4. Kuinka hyvin Kreikan talous kykenee komission arvion ja tämänhetkisten tietojen mukaan ylläpitämään kasvuvauhtia yhteisön kolmannen tukikehyksen voimassaolon päättymisen (2006) jälkeen?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(13. maaliskuuta 2003)

Kreikka on unionin talousarviovarojen nettosaaja, koska se kuuluu köyhimpiin jäsenvaltioihin. Kreikan ostovoimastandardin mukainen bruttokansantuote (BKT) asukasta kohti oli 68 prosenttia koko unionin keskiarvosta vuonna 2001. Julkisen talouden nettorahoitusasema oli vuonna 2001 noin 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kreikalle suunnatut varat tulevat pääasiassa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja rakennetoimista. Kreikalle maksetut määrät suhteessa BKT:hen eivät olleet vuosina 2000 ja 2001 merkittävästi suuremmat kuin aiempina vuosina. Tämä käy ilmi taulukosta 1, jossa esitetään maksut rakennerahastoista.

>TAULUKON PAIKKA>

Tarjontapuoleen keskittyvän koheesiopolitiikan päätavoite ei ole lyhytaikaisen kysynnän piristäminen vaan tuottavuuden ja kilpailukyvyn vahvistaminen pitkällä aikavälillä. Unionin rakennerahastoista tuetut julkiset investoinnit tosin johtavat kotimaisen kysynnän kasvuun. Kauppataseen negatiivinen vaikutus saattaa kuitenkin heikentää kotimaisen kysynnän vaikutusta BKT:n kasvuun etenkin pääasiassa muista jäsenvaltioista tuotujen tavaroiden ja palvelujen kautta. Maahan tuotavat laitteet edistävät talouden pitkän aikavälin tuottavuutta ja kasvupotentiaalia. Vuonna 2002 Kreikan kokonaistuotannon kasvun veturina oli voimakas kotimainen kysyntä, joka perustui vahvana pysyneeseen yksityiseen kulutukseen sekä julkisiin ja yksityisiin investointeihin. Maksutaseen vaikutus sen sijaan oli negatiivinen, mikä johtui kysynnän maailmanlaajuisen heikkenemisen vaikutuksesta vientiin ja tuonnin elpymisestä.

Tammikuussa 2001 julkistetussa toisessa koheesioraportissa arvioitiin koheesiorahastojen potentiaalista vaikutusta koheesiomaiden bruttokansantuotteeseen vuosina 20002006. Käytetty makrotaloudellinen malli, Hermin, analysoi paitsi kysyntäpuolen lyhytaikaisia vaikutuksia myös potentiaalisia pitkäaikaisia vaikutuksia talouden tarjontapotentiaaliin. Inhimilliseen pääomaan ja infrastruktuuriin tehtävien investointien nimittäin oletetaan lisäävän tuottavuutta, houkuttelevan enemmän ulkomaisia suoria sijoituksia ja parantavan kotimaisten teollisuudenalojen kilpailukykyä. Analyysi osoitti, että yhteisön tukikehykset voivat kasvattaa BKT:ta noin 56 prosenttia vuosina 20002006 perusskenaarioon verrattuna. Vaikka rahoituksen oletettaisiin teoreettisesti loppuvan vuoden 2006 jälkeen, pitkän aikavälin vaikutukset tarjontapuoleen jatkuvat ja ovat noin 2 prosentin luokkaa.

Vaikka Kreikan vuodesta 1996 jatkunut vahva talouskasvu johtuu osittain unionin yhteisrahoituksella toteutetuista julkisista investoinneista, muillakin toimilla on ollut keskeinen merkitys. Raha- ja finanssipolitiikka sekä maltillinen palkkakehitys antoivat Kreikalle mahdollisuuden liittyä euroalueeseen ja loivat positiiviset olosuhteet yksityisille investoinneille. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti laaditusta Kreikan vuoden 2002 tarkistetusta vakausohjelmasta käy ilmi, että kokonaistuotannon ennustetaan kasvavan Kreikassa unionin keskiarvoa nopeammin tulevina vuosina. Pidemmän aikavälin kasvunäkymät edellyttävät vakauteen tähtäävää talouspolitiikkaa, jolla varmistetaan erityisesti julkisen talouden kestävyys. Lisäksi on tehostettava hyödyke- ja työmarkkinoiden toimintaa investointien houkuttelemiseksi. Komissio ja neuvosto ovatkin useaan otteeseen suositelleet Kreikan hallitukselle näitä toimintalinjoja.