ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3333/97 neuvostolle esittäjä(t): Yiannis Roubatis (PSE) (23. lokakuuta 1997) Aihe: Esber Yamukderelin tuomitseminen ja Turkissa jatkuvasti tapahtuvat ihmisoikeuksien loukkaukset Turkin ulkoministeri Ismail Cem luonnehtii turkkilaisen ¨Sabah¨-sanomalehden 29. syyskuuta julkaisemassa artikkelissa nk. terrorismin vastaisen lain 8 artiklaa ¨häpeän laiksi¨. Itse Turkin pääministeri Mesut Yilmaz myöntää saksalaisen Bild-sanomalehden haastattelussa 22. syyskuuta, että ihmisoikeuksien suojelua koskevia lakeja on muutettava perusteellisesti. Turkin presidentti Süleiman Demirel julisti 1. lokakuuta, että on ensisijaisen tärkeää ¨lopettaa ihmisoikeuksien loukkaamisen häpeä¨. Vaikka kaikki nämä lausunnot esitettiin, kuitenkin lokakuun ensimmäisellä viikolla turkkilainen 52-vuotias sokea lakimies Esber Yamukdereli, joka tunnetaan siitä, että hän on ajanut kymmenien toisinajattelijoiden asiaa turkkilaisissa oikeusistuimissa, tuomittiin Ankaran hovioikeudessa 23 vuodeksi vankeuteen nk. terrorismin vastaisen lain 8 artiklan perusteella. Neuvostolta kysytään: 1. Mihin konkreettisiin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä Esber Yamukderelin välittömäksi vapauttamiseksi ja Turkin hallituksen velvoittamiseksi kumoamaan kaikki lainsäännökset, joita korkea-arvoiset viranomaiset itse kutsuvat ¨häpeän laeiksi¨? 2. Kuinka kauan siedetään sitä vaihtuvien turkkilaisten hallitusten osoittamaa vilpillisyyttä, epäjohdonmukaisuutta ja epäluotettavuutta, hallitusten, jotka jo kahden vuoden ajan ovat luvanneet kumota kaikki ne lainsäännökset, joita käytetään ihmisoikeuksien loukkaamiseen ja ajatuksenvapauden rajoittamiseen ja tekosyinä jopa elämän riistämiseen Turkin kansalaisilta? 3. Eikö se katso, että niin kauan tilanne jatkuu tällaisena, ei ole kuviteltavissa, että Euroopan unionin ja Turkin välisiä suhteita millään tavoin entisestään lujitettaisiin? Vastaus (26. tammikuuta 1998) 1. Neuvosto pahoittelee syvästi lakimies Esber YAGMURDERELIn saamaa tuomiota. Vaikka vankeusrangaistusta lykättiin terveydellisistä syistä vuodella, neuvosto on pyytänyt Turkkia muuttamaan lykkäyksen lopulliseksi vapauttamiseksi. 2. Neuvosto muistuttaa, että sananvapaus on yleismaailmallinen perusoikeus, joka kaikkien demokraattisten valtioiden on turvattava. Neuvosto aikoo tuomita kaikki perusoikeuksia koskevat rikkomukset yhteydenpidossaan Turkin viranomaisiin. 3. Unionin kanta ihmisoikeuksien kunnioittamisesta Turkissa vahvistettiin äskettäin uudelleen Luxemburgissa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa 12. ja 13. joulukuuta 1997. Eurooppa-neuvostossa muistutettiin erityisesti siitä, että Turkin ja Euroopan unionin välisten yhteyksien vahvistaminen riippuu myös Turkin aloittamien poliittisten uudistusten jatkamisesta, etenkin ihmisoikeuksia koskevien vaatimusten ja käytäntöjen mukauttamisesta Euroopan unionissa voimassa oleviin vaatimuksiin ja käytäntöihin.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3412/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (28. lokakuuta 1997) Aihe: Jätteiden käsittelyä koskevan yhteisön määräysten soveltaminen Italiassa Vastauksessaan kirjalliseen kysymykseen E-2350/97 ((EYVL C 117, 16.4.1998, s. 12. )) Euroopan komissio sanoi, että Italian säännöstö ei ole yhdenmukainen jätteiden käsittelystä annetun direktiivin 91/156/ETY ((EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32. )) kanssa ja että tällä hetkellä on erityistapauksia, joista on aloitettu rikkomusmenettely. 1. Voiko komissio selvittää, millä tavoin Italian lainsäädäntö ei ole yhteensopiva direktiivin 91/156/ETY kanssa? 2. Voiko komissio sanoa, missä erityistapauksissa on aloitettu rikkomusmenettely? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (5. joulukuuta 1997) Italian viranomaisia vastaan on käynnissä rikkomismenettely, koska Italian lainsäädäntö ei vastaa jätteistä annettua direktiiviä 75/442/ETY ((EYVL L 194, 25.7.1975. )), jota on viimeksi muutettu direktiivillä 91/442/ETY ((EYVL L 78, 26.3.1991. )). Rikkomismenettelyjen sisältö on luottamuksellinen. Pääsyynä on tiettyjen jäteluokkien sulkeminen kansallisen lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle. Jätteiden hävittämiseen liittyvä rikkomismenettely on aloitettu erityistapauksissa, jotka liittyvät luvattomaan jätteiden kaatamiseen suojeltavalle alueelle (Vallone di S. Roccoon), Italian oikeusjärjestelmän ja vaarallisten jätteiden polttamisesta annetun direktiivin 94/67/EY ((EYVL L 365, 31.12.1994. )) yhteensopivuuteen sekä Italian oikeusjärjestelmän ja vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY ((EYVL L 377, 31.12.1991. )) ja pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY ((EYVL L 365, 31.12.1994. )) yhteensopivuuteen.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3189/97 komissiolle esittäjä(t): Magda Aelvoet (V) (16. lokakuuta 1997) Aihe: Kahvilan rakentaminen De Demervallein pesimäalueelle (Flanderissa) Ottaen huomioon, että: 1. Flanderissa sijaitseva De Demervallein kosteikkoalue on Belgian hallituksen 17 päivänä tammikuuta 1988 tekemän päätöksen mukaisesti 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetussa lintujen suojelua koskevassa direktiivissä 79/409/ETY ((EYVL L 103, 25.4.1979, s. 3. ))tarkoitettu luonnonsuojelualue; 2. direktiivissä 92/43/ETY ((EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. )), johon on sisällytetty myös direktiivi 79/409/ETY, määrätään, että luonnonsuojelualueisiin vaikuttavista kehityssuunnitelmista on tehtävä ympäristövaikutusten arviointitutkimus; 3. Intercommunale Schulens Meer (ISM) -järjestö, jolla on lupa yllä mainitun luonnonsuojelualueen vesialueiden käyttöön vapaa-ajan toimintaan ja urheiluun, on suunnitellut noin 40 miljoonaa Belgian frangia maksavan kahvilan rakentamista Lummeniin aivan veden rajaan; 4. tätä tarkoitusta varten ISM on saanut Belgian hallitukselta rakennusluvan, jossa ei edes mainita, että rakennus sijaitsisi luonnonsuojelualueella ja jossa ei lainkaan oteta huomioon Belgian hallituksen oman luonnonsuojeluosaston antamaa voimakkaan kielteistä lausuntoa; 5. ISM on hakenut Euroopan unionin rahoitusta hankkeen toteuttamiseen ja esitellyt sen ¨luonto-opetuskeskuksena¨, vaikka se ei tosiasiassa ole minkäänlainen ¨opetuskeskus¨ (rakennuksen ainoa osa, jota voitaisiin kuvata ¨opetuskeskukseksi¨ on näyttelyhuone, joka on wc-tilojakin pienempi!); Aikooko komissio myöntää rahoitusta tälle hankkeelle? Eikö komission pitäisi tutkia tämä hanke ja ryhtyä tarvittaviin toimiin estääkseen kyseisen pesimäalueen vahingoittumisen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama Vvastaus (15. joulukuuta 1997) Belgian viranomaiset ovat nimenneet Demervalleiksi kutsutun 5670 hehtaarin alueen erityissuojelualueeksi luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevan direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan mukaisesti. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY 7 artiklan mukaan kyseisiin alueisiin sovelletaan mainitun direktiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan säännöksiä. Niiden mukaan kansallisten viranomaisten on vältettävä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentyminen kyseisillä alueilla. Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi, on arvioitava yksityiskohtaisesti kyseisessä artiklassa kuvatun menettelyn mukaisesti. Komissio tutkii asiaa yhdessä Belgian viranomaisten kanssa määrittääkseen, onko käsiteltävänä olevassa asiassa noudatettu asianmukaista menettelyä. Hankkeeseen on ehdotettu Euroopan aluekehitysrahaston rahoitusta Limburgin yhtenäisen ohjelma-asiakirjan mukaisesti. Rahoitusta ei ole vielä maksettu. Saatavilla olevien tietojen mukaan kansallisen lainsäädännön edellyttämä menettely on vielä kesken. Lisäksi hankkeeseen tehtävistä muutoksista ympäristövaikutusten vähentämiseksi keskustellaan edelleen.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3208/97 neuvostolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (15. lokakuuta 1997) Aihe: EU:n verovapaiden alueiden lakkauttaminen On päätetty, että EU:n verovapaat alueet lakkautetaan alle kahden vuoden kuluessa. Tällä päätöksellä odotetaan olevan huomattavia taloudellisia seurauksia mukaan lukien vakava vaikutus työllisyyteen. Onko verovapaiden alueiden lakkauttamisen aiheuttamista tarkoista taloudellisista seurauksista ja tässä EU:n erittäin vaikeassa työttömyystilanteessa suoraan tai epäsuorasti menetettävien työpaikkojen määrästä tehty mitään tutkimusta? Vastaus (20. tammikuuta 1998) Yhteisöllä ei ole aikomusta lakkauttaa yhteisön tullikoodeista annetun neuvoston asetuksen (EY) 2913/92 166 - 181 artiklassa (EYVL L 302, 19.10.1997) tarkoitettuja verovapaita alueita. Kysymys koskee ilmeisesti verovapaan myynnin lakkauttamista 30. kesäkuuta 1999 jälkeen, ja neuvosto pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan kirjalliseen kysymykseen N:o 1515/97 annettuun vastaukseen sekä suullisiin kysymyksiin H-0133/97, H-0508/97 ja H-0707/97 annettuihin vastauksiin.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3486/97 neuvostolle esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) (3. marraskuuta 1997) Aihe: Varsovan sopimus ja essexiläisen panttivangin kohtalo Kuwaitissa - korvausvaatimus British Airwaysia vastaan Viitaten essexiläisen Edward Hammettin ja British Airwaysin lennolla 149 olleiden 367 matkustajan pitkään meneillään olleeseen valitukseen, jonka mukaan lentoyhtiö laskeutui vastuuttomasti ja tarkoituksella Kuwaitiin Irakin miehitettyä maan Persianlahden sodan aikaan, onko neuvosto sitä mieltä, että lento-onnettomuuteen joutuville matkustajille maksettavaa korvausta koskeva asetusluonnos muodostaa ennakkotapauksen, jolla puolletaan Euroopan unionin toimivaltaa suhteessa Varsovan sopimukseen? Aikooko neuvosto siten sitoutua kannattamaan uutta asetusta, jonka myötä Euroopan komissio voisi tutkia lentoyhtiöiden mahdollista vastuullisuutta muissa kuin lento-onnettomuuksiin liittyvissä valituksissa, riippumatta siitä voidaanko Varsovan sopimuksen näkökohtia soveltaa? Onko neuvosto sitä mieltä, että Hammettin kaltaisissa tapauksissa kyseisen lainsäädännön läpimeno olisi vain hyödyksi valitusten tekijöille? Vastaus (12. helmikuuta 1998) Neuvosto muistuttaa Arvoisalle parlamentin jäsenelle, että 9 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) 2027/97 lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa (EYVL L 285, 17.10.1997, sivu 1) koskee lento-onnettomuuksissa mukana olleiden matkustajien korvauksia. Asetus tulee voimaan vuosi sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Neuvostolle ei ole tehty tähän mennessä tätä asetusta koskevia muutosehdotuksia. Näin ollen neuvosto ei ilmeisesti voi esittää kantaansa ottaen huomioon kyseisen asetuksen mahdollisten muutosten sisällön.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3494/97 komissiolle esittäjä(t): Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) (29. lokakuuta 1997) Aihe: Euro ja valuutanvaihdon välityspalkkio Eräs korkea-arvoinen espanjalainen valtiontalouden virkamies pitää mahdollisena, että rahoituslaitokset perivät välityspalkkion vaihtaessaan pesetaa euroiksi 1. tammikuuta 1999 alkaen. Ottaen huomioon, että tämä valuutanvaihto on pakollista kaikissa jäsenvaltioissa, jotka ottavat euron käyttöön alusta alkaen: voisiko komissio vahvistaa, jääkö tämä mahdollinen toimintatapa jäsenvaltioiden harkinnan varaan, ja voisiko komissio siinä tapauksessa selvästi täsmentää, että tämä pakollinen valuutanvaihto ei aiheuta lisäkustannuksia Euroopan kansalaisille? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (4. joulukuuta 1997) Vaikka luonnoksessa neuvoston asetukseksi euron käyttöön ottamisesta ((EYVL C 236, 2.8.1997. Neuvosto hyväksyi yksimielisesti tämän luonnoksen. Oikeusperustansa vuoksi (EY:n perustamissopimuksen 109 artiklan 1 kohdan 4 alakohta) se voidaan kuitenkin antaa virallisesti vasta sitten, kun euroalueeseen osallistuvat maat ovat selvillä. )) ei suoraan käsitellä valuutanvaihtokustannuksia, se tarjoaa kuitenkin vastauksia parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen. Luonnoksen 8 artiklan 3 kohdassa säädetään, että pankkien on hoidettava asiakkaiden tileille tulleiden maksujen muuntaminen euromääräisiksi. Tämä artikla kattaa samalla sekä siirtymäkautena 1999-2001 välttämättömät valuutanvaihdot (esim. tapauksissa, joissa maksajan ja maksun saajan tileistä toinen on euromääräinen ja toinen kansallisen valuutan määräinen) että pankkitilien lopullisen muuntamisen vuonna 2002. Koska kysymys on pakollisesta toimenpiteestä, valuutanvaihdon voidaan olettaa olevan asiakkaille ilmaista. Tämä käsitys koskee myös kolikkojen ja setelien lopullista vaihtamista kansallisesta valuutasta euroiksi vuonna 2002. On kuitenkin huomattava, että 8 artiklan 3 kohdan säännökset eivät kata kaikkia vaihtokustannuksiin liittyviä kysymyksiä. Näin ollen pankkien asiakkaiden vuosina 1999-2001 pyytämien palvelujen laskuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt jäävät avoimiksi samoin kuin kolikkojen ja seteleiden vaihto vuosina 1999-2001 euroalueeseen osallistuvien valuuttojen välillä. Komissio nimesi keväällä 1997 työryhmän tutkimaan näitä kysymyksiä. Tämän työryhmän jäsenet edustavat kaikkia asianomaisia. Mukana ovat pankkiyhdistykset, ammattiyhdistykset, kuluttajajärjestöt ja julkinen valta. Työryhmä pyrkii selvittämään tämän vuoden loppuun mennessä, tarvitaanko kaikissa euroalueeseen osallistuvissa maissa mahdollisesti yhteistä lähestymistapaa. Lisäksi sen tavoitteena on kartoittaa vuoden loppuun mennessä mahdolliset lainsääntöön tai menettelyohjeisiin liittyvät tarpeet.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3238/97 komissiolle esittäjä(t): Bill Miller (PSE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Valmisteveron yhdenmukaistaminen Voiko komissio varmistaa sen, ettei valmisteveron yhdenmukaistamiseen liittyvää kysymystä pitkitetä turhaan, vaan että tälle kysymykselle annetaan sille kuuluva ensisijainen asema kasvun mahdollistamiseksi tällä vireällä sektorilla? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1997) Komissio on tehnyt jo useita ehdotuksia valmisteveroasioista. Niillä olisi jo voitu saavuttaa sellainen yhdenmukaisuus, jota verojärjestelmän saattaminen sisämarkkinoiden tarpeita vastaavaksi edellyttää. Neuvosto on kuitenkin aina jonkin ehdotuksen hyväksyessään tehnyt ensin huomattavia muutoksia. Tästä syystä yhdenmukaistaminen ei ole vielä läheskään tasolla, jolla sisämarkkinoista saataisiin kaikki hyöty. Näin ollen arvoisa parlamentinjäsen varmaan ymmärtää, että vaikka komissio pitääkin valmisteverojen yhdenmukaistamista ensisijaisen tärkeänä, se ei voi taata, että nykytila muuttuisi ratkaisevasti lähitulevaisuudessa.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0185



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3736/97 komissiolle esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Apu Kongon viimeaikaisten tapahtumien uhreille Onko Euroopan komissio harkinnut taloudellisen avun antamista Kongon viimeaikaisten tapahtumien uhreille? Jos näin on, voisiko komissio kertoa, millaisiin toimiin on ryhdytty ja kuinka myönnetyt varat ovat jakautuneet? Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3736/97 ja E-3738/97 (16. joulukuuta 1997) Komission kanta Kongon (Brazzavillen) viimeaikaisiin poliittisiin tapahtumiin ilmenee neuvoston puheenjohtajiston unionin puolesta antamasta julistuksesta, joka julkaistiin 3. marraskuuta 1997. Tämä julistus on lähetetty suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. Tässä yhteydessä komissio haluaa korostaa, että se on sotilaallisten tapahtumien alusta lähtien rahoittanut neljän järjestön antamaa kiireellistä humanitaarista apua: Médecins sans frontières (Ranska ja Alankomaat), Médecins du monde (Ranska), Secours catholique (Ranska) ja Punaisen Ristin kansainvälinen komitea. Näiden ohjelmien avulla on voitu tarjota hätäapua kriisin aikana ja vielä tänä päivänä sitä eniten tarvitseville asuinsijoiltaan siirtymään joutuneille, joita on noin 350 000. Komissio seuraa yhteistyössä tärkeimpien humanitaaristen järjestöjen kanssa tarkasti tilannetta paikan päällä, erityisesti Brazzavillen juomaveden saantia. Tähän mennessä myönnetyt varat, yhteensä noin 10 miljoonaa ecua, käsittävät useita aloja ja sisältävät myös maailman elintarvikeohjelmalle myönnetyt rahat.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3266/97 komissiolle esittäjä(t): María Estevan Bolea (PPE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Vaarallisten jätteiden hoito EU:n tietojen mukaan vuosittain kertyy 30 miljoonaa tonnia (1992) vaarallisia jätteitä, joista käsitellään asianmukaisesti 16,5 miljoonaa tonnia vuodessa (55 %). Näistä 7,5 miljoonaa tonnia vuodessa poltetaan. Kuinka monta tonnia vaarallisia jätteitä poltetaan Euroopan sementtitehtaissa? Saisimmeko tiedot maittain? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (1. joulukuuta 1997) Vaarallisten jätteiden käyttö teollisuuslaitoksissa korvaavana polttoaineena kuuluu vaarallisten jätteiden polttamisesta annetun neuvoston direktiivin 94/67/EY soveltamisalaan ((EYVL L 365, 31.12.1994. )). Direktiivin mukaan kaikkeen tällaiseen toimintaan vaaditaan lupa, joka annetaan hakijalle, joka voi osoittaa, että 7 artiklassa säädetyt päästörajat täytetään. Laitoksen käynnistymisen jälkeen kuuden kuukauden ajan mahdollisimman epäsuotuisissa olosuhteissa tehtävistä mittauksista on ilmettävä, että 7 artiklan säännöksiä noudatetaan. Nämä säännökset tulivat voimaan 31. joulukuuta 1996 uusien toimintojen osalta ja niitä sovelletaan olemassa oleviin toimintoihin vuoden 2000 kesäkuusta lähtien. Viimeisen kymmenen vuoden aikana energian talteenottaminen jätteistä polttamalla niitä korvaavana polttoaineena on lisääntynyt ja edistänyt primaaripolttoaineiden kulutuksen vähenemistä teollisuudessa ja varsinkin sementin tuotannossa. Sementtiteollisuus on runsaasti energiaa kuluttava teollisuudenala, jossa primaaripolttoaineiden osuus voi olla 35 prosenttia tuotannon välittömistä kuluista. Komissiolla ei ole käytettävissään tietoja siitä, kuinka paljon yhteisön sementinvalmistajat käyttävät vaarallisia jätteitä korvaavana polttoaineena. Tällaiset tiedot ovat saatavilla vasta kesäkuussa 2001 direktiivin 94/67/EY täytäntöönpanoa koskevan tietojen vaihdon jälkeen eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä annetun direktiivin 91/692/ETY ((EYVL L 337, 31.12.1991. )) säännösten mukaisesti. Saatavilla olevien tietojen mukaan yhteisön alueella tuotettiin kuitenkin vuonna 1996 noin 170 miljoonaa tonnia sementtiä. Koska 120 kiloa ¨kivihiiliekvivalenttia¨ tarvitaan 1 sementtitonnin tuottamiseen, vuonna 1996 käytettiin 20,4 miljoonaa tonnia ¨kivihiiliekvivalenttia¨. Noin 12 prosenttia fossiilisesta polttoaineesta korvattiin jätteillä. Lämpöarvolla mitattuna jätteitä tarvitaan noin 3 miljoonaa tonnia korvaamaan noin 2,5 miljoonaa tonnia ¨kivihiiliekvivalenttia¨. Vaarallisten jätteiden arvioitu osuus on 40 prosenttia. Näin ollen yhteisön alueella sijaitsevissa sementtiuuneissa poltettiin luultavasti noin 1,2 miljoonaa tonnia vaarallista jätettä vuonna 1996. Suurin osa poltetusta vaarallisesta jätteestä oli käytettyä öljyä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3256/97 komissiolle esittäjä(t): Riccardo Garosci (UPE) (9. lokakuuta 1997) Aihe: ALV-osuuksien nostaminen Italiassa Miten komissio suhtautuu ja mihin toimenpiteisiin se aikoo mahdollisesti ryhtyä Italian hallitusta vastaan, joka nosti äskettäin ALV-osuuksia, mikä on ristiriidassa EU:n suuntaviivojen kanssa verotusprosentin yhdenmukaistamiseksi? Erityisesti Italian autoala, joka on merkittävä työllisyyslähde, hyötyisi, jos yritysten ostamista autoista voidaan vähentää ALV. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 1997) Komission tähän mennessä saamien tietojen mukaan Italian uudet alv-kannat ovat täysin kuudennen arvonlisädirektiivin 77/388/ETY ((EYVL L 145, 13.6.1977. )) ja varsinkin sen 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan, 28 artiklan 2 kohdan i alakohdan ja liitteen H mukaisia. Komission mielestä siirtymäkauden verokannan poistaminen on tervetullut askel kohti yksinkertaisempaa ja yhdenmukaisempaa alv-järjestelmää, joka vastaa komission suunnitelmia uudeksi yhteiseksi alv-järjestelmäksi. Tilanne ei ole yhtä selvä uusien autojen arvonlisäveron vähennyskelpoisuuden osalta. Komissio tutkii parhaillaan ovatko uudet säännökset yhteisön lainsäädännön mukaisia. Tässä yhteydessä on syytä huomata, että komissio laatii parhaillaan myös ehdotusta neuvoston direktiiviksi, jonka tavoitteena on yhdenmukaisuuden lisääminen tällä alalla, sillä kuudennen arvonlisädirektiivin mukaan eräillä jäsenvaltioilla on oikeus sulkea pois arvonlisäveron vähennys, kun taas eräillä toisilla jäsenvaltioilla tätä oikeutta ei ole.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3307/97 komissiolle esittäjä(t): Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Budjettikohta ¨Työllisyys ja kasvu Euroopassa¨ Vuoden 1997 talousarviossa (luku B0-040) pidetään varauksessa 25 miljoonaa ecua Elise-ohjelmalle (korkotuet ja lainatakuut pienille ja keskisuurille yrityksille investointeihin työpaikkojen luomiseksi). Neuvosto ei kuitenkaan ole vielä onnistunut saavuttamaan yhteisymmärrystä Elise-ohjelman sisällöstä varsinkin siksi, että Itävallan, Alankomaiden ja Saksan hallitukset katsovat, että järjestely on ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa ja altistaa niiden omat järjestelmät epäreilulle kilpailulle. Mitä tapahtuu varaukseen merkitylle 25 miljoonan ecun määrärahalle? Käytetäänkö se työllisyyttä ja kasvua koskevan budjettikohdan (B5-322) hengessä vai sikaruton vastustamiseen, niin kuin jotkut väittävät? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 1997) Budjettikohtaan Työllisyys ja kasvu Euroopassa varaukseen otetut 25 miljoonaa ecua on sisällytetty kokonaismäärärahasiirtoon (määrärahasiirto 47/97), jonka tarkoituksena on mahdollistaa määrärahojen tasapainottaminen kuluvan varainhoitovuoden lopussa. Otsakkeen 3 Sisäiset politiikat sisällä ehdotetaan siirrettäväksi 65,5 miljoonan ecun kokonaismäärä ilman, että eri budjettikohtien ottojen ja lisäysten välillä olisi erillistä yhteyttä. Kokonaismäärärahasiirrosta 26 miljoonaa ecua on kuitenkin tarkoitettu neljännen tutkimuksen puiteohjelman negatiivisen varauksen purkamiseen.