KIRJALLINEN KYSYMYS E-3421/01

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(21. joulukuuta 2001)

Aihe: Syrjintää koskevien direktiivien soveltaminen

Koskevatko rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta annettu neuvoston direktiivi 2000/43/EY(1) ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY(2) Euroopan komissiota, ja jos koskevat, niin kuka vastaa toimivaltaisten tuomioistuinten perustamisesta?

Pitääkö paikkansa, että koska välillisen syrjinnän käsite on sisällytetty direktiiveihin, työnantajan voidaan katsoa syyllistyvän syrjintään, vaikka tämä pystyisikin todistamaan, että työsuhde perustui julkisissa kokeissa (kuten kilpailuissa) saatuihin tuloksiin tai työn kannalta selvästi välttämättömiin taitoihin, kuten sotilaan kykyyn osoittaa riittävää voimaa haavoittuneen sotilastoverin kantamiseen turvaan?

Sovelletaanko neuvoston direktiivin 2000/78/EY tapauksessa välillisen syrjinnän käsitettä työikäisten miesten ja naisten lukumäärän perusteella, vai onko se niin joustava, että siinä otetaan huomioon se, että suuri osa naisista päättää jossakin elämänsä vaiheessa jättää työnsä voidakseen hoitaa lapsiaan, jolloin he eivät ole työmarkkinoiden käytettävissä?

Jos työnantaja saa selville, että työhönotossa käytetty valintamenettely on johtanut tilanteeseen, jossa työnantaja on vaarassa joutua oikeuteen välillisen syrjinnän vuoksi, miten työnantaja voi suojautua syytteiltä turvautumatta rotuun tai sukupuoleen perustuvaan selvään ja välittömään syrjintään, joka on perussopimusten määräysten vastaista ja jota jäsenvaltioiden on perussopimusten velvoitteiden mukaisesti torjuttava?

(1) EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22.

(2) EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16.

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(30. tammikuuta 2002)

Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29. kesäkuuta 2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/43/EY sekä yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27. marraskuuta 2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY ovat molemmat osoitettuja jäsenvaltioille eivätkä yhteisön toimielimille(1). Komissio on kuitenkin sitoutunut soveltamaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteita kaikkiin henkilöstönsä jäseniin ja on toteuttanut uudistusprosessin yhteydessä toimenpiteitä, joiden avulla halutaan varmistaa henkilöstön yhdenvertainen kohtelu. Jo henkilöstösääntöjen 1 a artiklan mukaan virkamiehillä on oikeus

tasa-arvoiseen kohteluun ilman että rotu, poliittinen, aatteellinen tai uskonnollinen vakaumus, sukupuoli tai sukupuolinen suuntautuminen otetaan huomioon suoraan tai välillisesti. Henkilöstösääntöihin on ehdotettu muutoksia, jotta katettaisiin myös 13 artiklan muut perusteet. Kiistanalaisissa tapauksissa voidaan tehdä valitus nimittävälle viranomaiselle henkilöstösääntöjen 90 artiklan mukaisesti. Jos valitus hylätään, on mahdollista nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 91 artiklassa määrättyjen ehtojen mukaisesti.

Näitä periaatteita sovelletaan myös komission suhteisiin yleisöön. Komission henkilöstölle osoitetuissa hyvää hallintotapaa koskevissa toimintasäännöissä, joissa käsitellään suhteita yleisöön, määrätään erityisesti yleisön yhtäläisestä kohtelusta riippumatta kansalaisuudesta, sukupuolesta, rodusta, etnisestä alkuperästä, uskonnosta tai vakaumuksesta, vammaisuudesta, iästä tai sukupuolisesta suuntautumisesta. Toimintasäännöissä esitettyjen periaatteiden rikkomisesta voidaan kannella suoraan komission pääsihteeristölle tai Euroopan oikeusasiamiehelle.

Direktiivin 2000/78/EY johdanto-osan 17. kappaleessa säädetään selvästi, että direktiivi ei velvoita sellaisen henkilön työhönottoon, ylentämiseen, työssä pitämiseen tai koulutukseen, joka ei ole pätevä, kykenevä ja käytettävissä suorittamaan työn edellyttämiä oleellisia tehtäviä tai osallistumaan annettavaan koulutukseen, mutta tämä ei kuitenkaan rajoita velvoitetta toteuttaa kohtuullisia mukautuksia vammaisia varten. Työnantaja pystyy esittämään puolustuksen syrjintää koskevaa kannetta vastaan, jos hän voi osoittaa, että työsuhde perustui julkisissa kokeissa saatuihin tuloksiin edellyttäen, että kyseiset kokeet oli suunniteltu työn kannalta välttämättömien taitojen testaamista varten. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämän sotilasesimerkin osalta on huomattava, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus päättää, että ne jättävät soveltamatta ikää ja vammaisuutta koskevia direktiivin 2000/78/EY säännöksiä puolustusvoimiinsa tai joihinkin sen osiin taatakseen puolustusvoimiensa toimintakyvyn.

Arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksen kolmas osa koskee sukupuoleen perustuvaa syrjintää, joka ei kuulu neuvoston direktiivin 2000/78/EY soveltamisalaan.

Komissio katsoo, että kysymyksen viimeinen osa koskee työnantajan mahdollisuutta toteuttaa toimia jonkin heikossa asemassa olevan ryhmän hyväksi esimerkiksi tilanteessa, jossa työnantaja havaitsee, että ryhmä on selvästi aliedustettu yrityksessä. Molemmissa direktiiveissä säädetään nimenomaan, että jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai toteuttaa erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ehkäistä tai hyvittää haittoja, jotka liittyvät johonkin direktiiveissä tarkoitettuun perusteeseen. Asianomaisen jäsenvaltion tämän suhteen tekemästä päätöksestä siis riippuu, voiko työnantaja toteuttaa yrityksessään erityistoimenpiteitä heikossa asemassa olevien ryhmien hyväksi. Kansallisella tasolla toteutettujen myönteisten toimenpiteiden on kuitenkin oltava yhteisön lainsäädännön mukaisia.

(1) Neuvoston direktiivin 2000/43/EY 19 artikla ja neuvoston direktiivin 2000/78/EY 21 artikla.