KIRJALLINEN KYSYMYS E-1990/03

esittäjä(t): Marco Cappato (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Emma Bonino (NI),Gianfranco Dell'Alba (NI), Olivier Dupuis (NI), Marco Pannella (NI)ja Maurizio Turco (NI) komissiolle

(16. kesäkuuta 2003)

Aihe: Oikeus uskonnonvapauteen

Viime kuukausina komission tietoon on tullut kaksi tapausta, jotka ovat täysin toisistaan poikkeavalla tavalla vaarantaneet oikeuden harjoittaa uskontoa. Kyse on Kambodan uskonnollisista kysymyksistä vastaavan ministerin antamasta direktiivistä, jolla kielletään kaikenlainen julkinen uskonnon harjoittaminen ja käännyttäminen, sekä Intian Gujaratin valtion edustajakokouksen hyväksymästä laista, joka sallii uskonnollisen käännyttämisen ainoastaan silloin kun se on alueellisen oikeuden tuomarin hyväksymä.

Komission antamat vastaukset näyttävät perustuvan kahteen erilaiseen ajatusmalliin. Ensimmäisessä Kambodaa koskevassa vastauksessa komissio toteaa, että koska tässä vaiheessa ei ole tehty perinpohjaista analyysiä, eivät kyseinen direktiivi ja uskonnonvapautta koskevat ministeriön toteuttamat toimet, jotka on pantu täytäntöön uskonnollisten konfliktien välttämiseksi, näytä olevan ristiriidassa ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen tai Kambodan perustuslain säännösten kanssa. Komissio päättää vastauksen korostamalla, että komissio ei pidä tällä hetkellä perusteltuna väitettä, jonka mukaan hallitus aikoo hyödyntää direktiiviä tiettyjen uskonnollisten ryhmien syrjimiseksi. Toisessa Intiaa koskevassa vastauksessa komissio toteaa olevansa huolestunut siitä, että tällainen lainsäädäntö voi rajoittaa Intian kansan uskonnonvapauden harjoittamista. Lopuksi komissio lupaa käsitellä kysymystä samalla tavoin kuin se käsittelee kaikkia muita demokratiaa ja ihmisoikeustilannetta koskevia ongelmia Intiassa.

- Koska olemme todenneet, että vastaukset ovat varsin erilaisia, kumpaa kriteeriä komissio aikoo noudattaa korostaakseen kaikkialla eri instituutioiden vapaata uskontoa koskevaa kantaa, jonka voidaan katsoa olevan kunkin yksilön välttämätön perusvapauksien ja -oikeuksien edellytys?

- Aikooko komissio hyväksyä uskonnonvapauskäsitteen varsin rajoittavat tulkinnat ainoastaan siksi, että hallitukset laativat ne tarkoituksenaan välttää uskonnollisia konflikteja, kuten komissio on tehnyt Kamboan tapauksessa?

- Aikooko komissio valvoa ja käyttää tarvittaessa diplomaattisia painostuskeinoja, kuten se on luvannut tehdä Intian tapauksessa myös silloin kun on kyse maista, jotka demokraattisesti päättävät rajoittaa omien kansalaistensa oikeutta harjoittaa vapaasti tunnustamaansa uskontoa ja elää samoin yhtä vapaasti vakaumuksensa mukaisesti ja toimia sen levittämisen hyväksi?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(9. heinäkuuta 2003)

Komissio korostaa uskonnonvapauteen, vakaumukselliseen vapauteen sekä ilmaisunvapauteen liittyvien oikeuksien suurta tärkeyttä vuoropuheluissa kolmansien maiden kanssa. Ajattelunvapaus ja omantunnonvapaus sekä vapaus valita uskontonsa ja vakaumuksensa ovat perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia ja sellaisina ne mainitaan lukuisissa kansainvälisissä asiakirjoissa kuten ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa (18 artikla), kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä sopimuksessa (18 artikla) sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksessa (9 artikla). Lisäksi Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka ohjaa komission ulkoista toimintaa tällä alueella, tehdään selväksi, että jokaisella on ajatuksenvapaus, omantunnonvapaus ja uskonnonvapaus (10 artikla) ja että kulttuurista, uskonnollista ja kielellistä eriäväisyyttä tulisi kunnioittaa.

Unioni on useaan otteeseen varmistanut, että ihmisoikeuksien ja demokratisaation täytyy olla kiinteä osa kaikkea poliittista vuoropuhelua kolmansien maiden kanssa. Uskonnonvapaus perustavanlaatuisena ihmisoikeutena sekä uskonnollisten vähemmistöjen oikeutena otetaan täten esiin unionin kahdenvälisissä poliittisissa vuoropuheluissa ja sopivina hetkinä virallisten toimenpiteiden ja julkilausumien avulla. Kyseinen sanoma välittyy myös unionin toiminnan kautta YK:n ihmisoikeuksia tutkivassa toimikunnassa sekä YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa.

Vaikka poliittinen tilanne ja uskonnollisten jännitteiden taso vaihtelee eri maissa, komissio voi vakuuttaa arvoisille parlamentin jäsenille, että se valvoo uskonnonvapauteen liittyvää kysymystä tarkasti kaikissa maissa. Se myös on valmiina käyttämään kaikkia mahdollisia kanavia ongelmien selvittelyyn tilanteen mukaan.