KIRJALLINEN KYSYMYS E-2196/02

esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle

(19. heinäkuuta 2002)

Aihe: Työaikadirektiivin soveltamisala

Ylempien toimihenkilöiden määrä Euroopan unionin jäsenvaltioissa on kasvussa. Tästä huolimatta ylemmät toimihenkilöt eivät saa työaikasuojelua, sillä he eivät kuulu EU:n työaikadirektiivin (93/104/EY)(1) piiriin. Ylempien toimihenkilöiden työajat ovat eri jäsenvaltioissa palkansaajien keskuudessa pisimmästä päästä ja jatkuva sääntelemätön ylityö on jo johtanut työperäisiin sairauksiin ja lukuisiin muihin ongelmiin.

Yritysten keskijohto on kuitenkin selkeästi palkansaaja-asemassa ja sen tulisi saada sama lainsuoja kuin muidenkin henkilöstöryhmien. Tämänhetkinen tilanne on myös selkeässä ristiriidassa Euroopan sosiaalisen peruskirjan kanssa, jossa taataan oikeudenmukaiset työskentelyolosuhteet, erityisesti kohtuullinen työaika.

Työaikadirektiivin soveltamisala tulisi ulottaa koskemaan yritysten ylempiä toimihenkilöitä mahdollisimman pian, jotta kohtuuttomien työaikojen aiheuttamat rasitukset ja terveyshaitat voidaan estää. Millä aikataululla komissio aikoo uudistaa työaikadirektiiviä niin, että myös ylemmät toimihenkilöt saadaan direktiivin piiriin?

(1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(27. elokuuta 2002)

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY(1) kattaa myös ylemmät toimihenkilöt. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan mukaan direktiiviä sovelletaan kaikkeen direktiivin 89/391/ETY 2 artiklassa tarkoitettuun julkiseen ja yksityiseen toimintaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 93/104/EY 17 artiklan säännösten soveltamista, lukuun ottamatta lento-, rautatie-, maantie-, meri-, joki- ja järviliikennettä, merikalastusta, muuta merellä tehtävää työtä ja lääkärien harjoittelua.

Kun direktiivi 2000/34/EY(2) tulee voimaan 1. elokuuta 2003 lähtien (lääkärien harjoittelun osalta 1. elokuuta 2004 lähtien), direktiivi 93/104/EY kattaa myös toimialat ja toiminnat, jotka ovat kyseiseen päivämäärään saakka olleet sen soveltamisalan ulkopuolella.

Direktiivin 17 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat poiketa 3, 4, 5, 6, 8 ja 16 artiklan säännöksistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemisessa noudatettavien yleisten periaatteiden huomioon ottamiseksi, kun kyseessä olevan toiminnan erityispiirteiden vuoksi työajan pituutta ei mitata ja/tai määritellä ennalta tai työntekijät voivat itse päättää siitä ja erityisesti, kun kyseessä ovat johtavassa asemassa olevat tai muut henkilöt, joilla on itsenäistä päätöksentekovaltaa.

Tämä säännös ei sulje johtavassa asemassa olevia henkilöitä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, vaan sallii jäsenvaltioiden poiketa tiettyjen artikloiden soveltamisesta.

Poikkeusta on kuitenkin tulkittava suppeasti, koska se koskee direktiivin perusperiaatteita. Poikkeusta ei siis myönnetä edellä mainituista artikloista ylemmille toimihenkilöille kaikissa tapauksissa, vaan ainoastaan, kun kyseessä olevan toiminnan erityispiirteiden vuoksi työajan pituutta ei mitata ja/tai määritellä ennalta tai työntekijät voivat itse päättää siitä.

Edellä mainittu huomioon ottaen komissio ei aio ehdottaa direktiivin 93/104/EY muuttamista direktiivin soveltamisalan laajentamiseksi.

(1) EYVL L 307, 13.12.1993.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2000, tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja, EYVL L 195, 1.8.2000.