ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3064/00 esittäjä(t): Francesco Rutelli (ELDR) komissiolle. Kuolemanrangaistus.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0235 - 0236



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3064/00 esittäjä(t): Francesco Rutelli (ELDR) komissiolle (2. lokakuuta 2000) Aihe: Kuolemanrangaistus Kuolemanrangaistuksen vastustaminen on jo kauan ollut yksi Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin ulkopolitiikan painopistealueista. Myötävaikuttaakseen aktiivisesti ihmiselämän loukkaamattomuutta puoltavien arvojen edistämiseen parlamentti hyväksyi vuonna 1999 joukon tarkistuksia, jotta budjettikohtia B7-702, B7-703, B7-704, B7-705 ja B7-707 käytettäisiin myös teloitusten lykkäämiseen tähtääviin kampanjoihin ja aloitteisiin. Tämä on tärkeä tehtävä, jolla on suuri merkitys sekä moraalisten arvojen että eri puolilla maailmaa kuolemanrangaistusta vastaan taistelevien henkilöiden aktiivisen tukemisen kannalta. Voisiko komissio ilmoittaa yksityiskohtaisesti, mitä aloitteita eri budjettikohtien yhteydessä on tehty Euroopan parlamentin tarkistusten toteuttamiseksi? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (18. lokakuuta 2000) Yhteisön budjetista (budjettikohta B7-7040) on vuodesta 1995 lähtien voitu rahoittaa tiettyjä valtioista riippumattomien järjestöjen toimia kuolemanrangaistuksen poistamiseksi. Neuvoston 29. huhtikuuta 1999 antamilla asetuksilla(1) luodaan oikeusperusta, joka mahdollistaa ihmisoikeuksiin liittyvien toimien toteuttamisen ja kehittämisen. Näissä asetuksissa säädetään kuolemanrangaistuksen poistamiseksi tehtävälle työlle myönnettävän tuen jatkamisesta. Komissio rahoitti vuonna 1999 Euroopan neuvoston kanssa yhteisen ohjelman kuolemanrangaistuksen poistamiseksi (Euroopan neuvoston jäsenmaiden yleisen mielipiteen muokkaamiseksi toteutetut toimet). Vuonna 2000 on päätetty toteutettaa kaksi hanketta. Toisessa on kyse sellaisten Karibian alueella kuolemaan tuomittujen vankien auttamisesta, joilla ei ole riittäviä varoja järjestää puolustustaan (512 952), ja toisessa on tavoitteena vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen ja tukea henkilöitä, jotka taistelevat kuolemanrangaistuksen poistamiseksi Filippiineillä, Yhdysvalloissa, Karibian alueella ja Euroopassa (675 859). (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 975/1999, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, demokratian ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta edistävien kehitysyhteistyötoimien täytäntöönpanoa koskevista vaatimuksista, sekä neuvoston asetus (EY) N:o 976/1999, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, demokratian ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta kolmansissa maissa yhteisön yhteistyöpolitiikan puitteissa edistävien yhteisön toimien, jotka ovat muita kuin kehitysyhteistyötoimia, täytäntöönpanoa koskevista vaatimuksista, EYVL L 120, 8.5.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2603/00 esittäjä(t): Dorette Corbey (PSE) neuvostolle. Lintudirektiivin täytäntöönpano.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0130 - 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2603/00 esittäjä(t): Dorette Corbey (PSE) neuvostolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Lintudirektiivin täytäntöönpano Maaliskuussa 2000 puhemies Nicole Fontaine vastaanotti Euroopan parlamentin puolesta 2,2 miljoonan Euroopan kansalaisen allekirjoittaman vetoomuksen, jossa kiinnitettiin vakavaa huomiota yhä jatkuviin metsästystapoihin, joissa ei noudateta luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevaa Euroopan lainsäädäntöä. 1. Yhtyykö neuvosto Euroopan parlamentin aiemminkin ilmaisemaan näkemykseen, jonka mukaan paras tapa luonnonvaraisten lintujen täydellisen suojelun takaamiseksi on säätää kaikkien lintulajien metsästyskausille yksi yhteinen päättymispäivämäärä, joka riippuisi ensimmäisenä päättyvän lajin metsästyskaudesta, kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa C-157/89 ja C-435/92 todetaan? 2. Yhtyykö neuvosto näkemykseen, jonka mukaan paras tapa luonnonvaraisten lintujen täydellisen suojelun takaamiseksi on säätää kaikkien lintulajien metsästyskausille yksi yhteinen alkamispäivämäärä, joka riippuisi viimeiseksi alkavan lajin metsästyskaudesta? 3. Yhtyykö neuvosto myös näkemykseen, jonka mukaan koko Euroopan laajuiset alkamis- ja päättymispäivämäärät olisivat paikallaan oikeudellisen varmuuden, täytäntöönpanon ja voimaan saattamisen kannalta? 4. Onko neuvosto valmis harkitsemaan parlamentin ja ainakin 2,2 miljoonan kansalaisen toivetta lintudirektiivin suojelumääräysten asianmukaisesta täytäntöönpanosta? Voisiko neuvosto hyväksyä ohjeet, joilla varmistettaisiin lintudirektiivin Euroopan laajuinen ja asianmukainen täytäntöönpano? Vastaus (20. marraskuuta 2000) Neuvosto ymmärtää arvoisan parlamentin jäsenen ja vetoomuksen allekirjoittajien huolen. Neuvosto katsoo kuitenkin, että direktiivin 79/409(1) 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu toimintamalli, jonka mukaisesti yhteisössä ei säädetä metsästyskauden yhtenäisestä alkamis- ja päättymispäivämäärästä, on direktiivin laajan alueellisen soveltamisen vuoksi sopiva ratkaisu biologisen ja ekologisen monimuotoisuuden huomioon ottamiseksi. Neuvosto korostaa, että jäsenvaltioissa sovellettavien päivämäärien suhteen on edellä mainitun artiklan mukaisesti noudatettava kyseisten lintulajien järkevän hyödyntämisen ja ekologisesti tasapainoisen sääntelyn periaatteita. Direktiivin 2 artiklassa säädetään lisäksi, että jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen lintulajien kantojen ylläpitämiseksi sellaisella tasolla, joka vastaa erityisesti ekologisia, tieteellisiä ja sivistyksellisiä vaatimuksia ottaen huomioon taloudelliset ja virkistykseen liittyvät vaatimukset taikka näiden kantojen mukauttamiseksi tähän tasoon. Komission tehtävänä on varmistaa direktiivin asianmukainen soveltaminen. (1) EYVL L 103, 25.4.1979.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3126/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Merilintujen kuolemat.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0190 - 0191



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3126/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (6. lokakuuta 2000) Aihe: Merilintujen kuolemat Yhtyykö komissio eräiden ympäristöjärjestöjen esittämään väitteeseen, jonka mukaan yli 250 000 merilintua kuolee vuosittain niiden nieltyä pitkäsiimakalastusta harjoittavien alusten laskeman syötin koukkuineen? Miten suureksi on komissio arvioinut tällä tavalla EU:n vesillä kuolevien lintujen määrän? Onko komissio ryhtynyt toimiin yrittääkseen saada lintukuolemien määrän laskemaan? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (10. marraskuuta 2000) Komissio on ilman muuta tietoinen tästä ongelmasta yhteisön kalastusalan maailmanlaajuinen ulottuvuus huomioon ottaen. Komissio ei voi kuitenkaan arvioida parlamentin edustajan mainitseman luvun tarkkuutta ilman täsmällisempiä tietoja siitä, mitkä lajit ovat vaarassa, millä merialueilla vahingot tapahtuvat, millainen kalastustoiminta on kyseessä ja lopuksi, miten tarkkoihin lähteisiin väite perustuu. Komission tietoon ei ole tullut, että pitkäsiimakalastuksen aiheuttamat merilintujen kuolemat yhteisön vesialueilla olisivat ongelma. Suurin osa komission saamista huolestuneista yhteydenotoista on koskenut albatrossien vahinkokuolemia eteläisellä pallonpuoliskolla (valtamerillä). Komissio tekee työtä varmistaakseen, että merellisen ympäristön ja muiden kuin kaupallisten lajien säilyttämiseen kiinnitetään erityishuomiota. Jäsenvaltioilla on myös keskeinen asema ympäristöön ja kalastukseen liittyvien toimenpiteiden määrittelyssä ja toteutuksessa. Lintudirektiivillä(1) taataan vahvat lainsäädännölliset puitteet merilintujen suojelemiseksi yhteisön alueella. Ongelman ratkaisemiseksi on äskettäin tehty seuraavat aloitteet: tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä 18. joulukuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 66/98(2), jonka tavoitteena on pitkäsiimakalastusta harjoittavien alusten aiheuttamien vahinkokuolemien vähentäminen, sekä kansainvälisen toimintasuunnitelman (IPOA) käyttöönotto YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestössä (FAO) vuonna 1999 merilintujen kuolemien vähentämiseksi pitkäsiimakalastuksessa. Tämä suunnitelma koskee kaikkia valtioita. Yhteisö esittelee oman merilintuja koskevan toimintasuunnitelmansa helmikuussa 2001 järjestettävässä seuraavassa FAO:n kalastuskomiteassa (COFI). (1) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annettu neuvoston direktiivi 79/409/ETY, EYVL L 103, 25.4.1979. (2) EYVL L 6, 10.1.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2379/00 esittäjä(t): Christine De Veyrac (PPE-DE) komissiolle. EU:n opetus-, ammattikoulutus-, ja nuoriso-ohjelmat.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0140 - 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2379/00 esittäjä(t): Christine De Veyrac (PPE-DE) komissiolle (13. heinäkuuta 2000) Aihe: EU:n opetus-, ammattikoulutus-, ja nuoriso-ohjelmat Otan säännöllisesti vastaan vierailijaryhmiä, joiden ikähaitari on 1318 vuotta. Euroopan parlamentin jäsenen päivittäisten työtehtävien esittelyn lisäksi kerron näille nuorille EU:n lukuisista opetus-, ammattikoulutus ja nuoriso-ohjelmista. Olen huomannut, että pienet, ainoastaan muistutukseksi tai lisätiedoksi tarkoitetut seikat tarjoavatkin heille usein todellisia elämyksiä. Tämä ei koske ainoastaan Ranskaa vaan myös muissa maissa, kuten Saksassa, on tullut esille samanlaisia tilanteita. Miten komissio selittää sen, ettei tieto mene perille oppilaitoksiin asti? Mitä keinoja komissio suosittelee tilanteen ratkaisemiseksi? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (5. lokakuuta 2000) Yli miljoona nuorta on jo osallistunut yhteisöohjelmiin opiskellakseen, kouluttautuakseen tai kehittääkseen itseään jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin kotimaassaan. Vaikka tämä onkin osoitus siitä, että ohjelmat ovat onnistuneet erittäin hyvin, komissio tietää, että tiedotusta alalla on jatkettava ja lisättävä. Yhteisön Sokrates-, Leonardo da Vinci - ja Nuoriso-ohjelmia hallinnoidaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Jokaiseen jäsenvaltioon on nimetty kansallinen toimisto, jonka vastuulla on suurin osa yhteydenpidosta mahdollisiin osallistujiin. Tärkeintä on taata, että tarkkaa, ajantasaista tietoa ohjelmista on saatavilla siellä, mistä nuoret aktiivisesti hakevat tietoa koulutukseen ja ammattiin liittyvistä aiheista. Tällaisia tahoja ovat koulujen ammatinvalinnanohjaajat sekä nuorisolle tarkoitetut tiedotuskeskukset. Lisäksi ohjelmia mainostetaan myös suurelle yleisölle suunnatun tiedotuksen yhteydessä esimerkiksi Internetissä, julkaisuissa ja nuorisotapahtumien messuosastoilla. Ohjelmien uusi sukupolvi vuosiksi 20002006 käynnistettiin äskettäin, ja komissio tekee parhaillaan kansallisten toimistojen kanssa uusia sopimuksia. Näihin sopimuksiin sisältyy tiedotustoiminnan lisääminen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3324/00 esittäjä(t): Bernd Lange (PSE) komissiolle. Suurten nopeuksien junien melupäästöt.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0136 - 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3324/00 esittäjä(t): Bernd Lange (PSE) komissiolle (18. lokakuuta 2000) Aihe: Suurten nopeuksien junien melupäästöt Olen saanut tietää, että direktiiviä 96/48/EY(1) täydentävät suurnopeusjunien melupäästöjen eritelmät (YTE) laaditaan vain teknisenä mukautuksena. Pitääkö tämä paikkansa? Jos pitää miksi komission mielestä tässä tapauksessa saadaan ja voidaan luopua yhteispäätösmenettelystä, johon Euroopan parlamentti ja neuvosto osallistuvat? (1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (28. marraskuuta 2000) Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 23. heinäkuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/48/EY(1) säädetään menettelyistä, joita on noudatettava laadittaessa ja hyväksyttäessä yhteentoimivuutta koskevia teknisiä eritelmiä (YTE). YTE:ihin kuuluvat mm. ehdot, joiden mukaisia Euroopan laajuisen suurnopeusrautatiejärjestelmän perusparametrien tulee olla. Yksi direktiivin liitteessä II mainituista perusparametreistä on ulkoiseen meluun liittyvät vähimmäisominaisuudet. Tämä on se lainsäädännöllinen kehys, jonka puitteissa YTE:issä vahvistetaan se melupäästötaso, jota liikkuvan kaluston tulee noudattaa vertailuinfrastruktuurissa, sekä tarvittaessa eritelmät, joita infrastruktuurin on noudatettava melupäästöjen pitämiseksi yleisesti hyväksyttävällä tasolla. YTE:ien luonnoksista kuullaan jäsenvaltioita direktiivillä 96/48/EY perustetussa komiteassa, kuten direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa säädetään. Kuten toimielinten sopimuksessa määrätään komitologiasta, parlamentille annetaan tiedot komitean työstä. YTE:issä ei ole tarkoitus vahvistaa radanvarren asukkaille kantautuvan melun hyväksyttävää tasoa: tämä taso riippuu paljolti paikallisista olosuhteista, joten sen määrittäminen jätetään jäsenvaltioille. Komissio on kuitenkin äskettäin ehdottanut meluindikaattoreita ja kantautuvan melun arviointimenetelmiä, mutta ei vielä raja-arvoja näille määritetyille meluindikaattoreille. Kyseinen direktiiviehdotus(2) on parhaillaan menossa parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettelyyn. Pitemmällä aikavälillä tämä direktiivi, jos se hyväksytään ja pannaan täytäntöön, voisi toimia pohjana raja-arvojen vahvistamiselle. (1) EYVL L 235, 17.9.1996, ja EYVL L 262, 16.10.1996. (2) KOM(2000) 468 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3055/00

esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle

(22. syyskuuta 2000)

Aihe: Sellafieldin ydinturvallisuus

Komissio on haastamassa Ison-Britannian oikeuteen Sellafieldin ydinpolttoaineen jälleenkäsittelylaitoksen Windscale n:o 1 -ydinreaktorin purkusuunnitelmien takia. Kun British Nuclear Fuelsin (BNFL) suhdetoimintaosaston salaiset muistiot vuotivat julkisuuteen tällä viikolla, paljastui BNFL:n kovanaamainen välinpitämättömyys Irlannin kansalaisten turvallisuutta kohtaan Sellafieldissä. Tätä tukevat myös laitoksella aiemmin tapahtuneet kauhistuttavat turvallisuus- ja varmuussääntöjen rikkomiset(1). BNFL suunnittelee muutoksia ydinjätteen käsittelymenetelmiinsä. Se aikoo mm. ottaa käyttöön miehittämättömiä radioaktiivisen jätteen sijoituspaikkoja ja pienentää käytöstä poistettujen reaktoreiden suojakuorta, mikä viime kädessä heikentäisi reaktorien sydämen suojausta. Haluaisin tietää, mitä mieltä komissio on edellä mainituista kolmesta asiasta ja millaisiin toimiin eri viranomaisten tulisi sen mielestä ryhtyä Sellafieldin laitosta vastaan?

(1) The Guardian, 11. syyskuuta. The Guradianin erityisraportti Ison-Britannian ydinteollisuudesta.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(13. lokakuuta 2000)

Komissio katsoo, että Yhdistynyt kuningaskunta oli laiminlyönyt Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 37 artiklassa säädetyt velvollisuutensa, koska se ei ollut antanut yleisiä tietoja Windscalen ydinreaktorin nro I purkamisesta. Komissio päätti tästä syystä heinäkuussa 2000 aloittaa rikkomisesta johtuvan menettelyn Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Tapaus liittyi sopimuksen tulkintaeroihin ja Yhdistyneen kuningaskunnan väitteeseen, että Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimus (tässä tapauksessa 37 artikla) ei koske ydinvoiman käyttöä sotilaallisiin tarkoituksiin. Komission mukaan sopimuksen III luku koskee suojelua kaikelta ionisoivalta säteilyltä. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat tämän jälkeen ilmoittaneet, että reaktorin purkamista ei tällä hetkellä suunnitella ja että toteuttamiskelpoisen suunnitelman löydyttyä yleiset tiedot annetaan 37 artiklan mukaisesti, sillä jätteiden hävittämiseksi ehdotettujen toimien ei enää katsota koskevan puolustusohjelmaa.

Komissio ei voi vahvistaa tai kumota The Guardian -lehden artikkelissa 11. syyskuuta 2000 British Nuclear Fuels Limitedin sisäisiin asiakirjoihin tehtyjen viittausten paikkansapitävyyttä.

Komissiolla ei vielä ole tietoja miehittämättömistä radioaktiivisen jätteen sijoituspaikoista tai suunnitelluista purkutoimista, joihin parlamentin jäsen viittaa. Nämä tiedot ovat osa niitä yleisiä tietoja, jotka Yhdistynyt kuningaskunta antaa kaikista tällaisista suunnitelmista.

Komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että jäsenvaltioissa noudatetaan yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee yleisiä turvallisuusnormeja työntekijöiden ja yleisön suojelemiseksi ionisoivan säteilyn vaikutuksilta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3553/00 esittäjä(t): James Provan (PPE-DE) komissiolle. Vapaan kaupan rajoittaminen.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0233 - 0234



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3553/00 esittäjä(t): James Provan (PPE-DE) komissiolle (15. marraskuuta 2000) Aihe: Vapaan kaupan rajoittaminen Onko komissio tietoinen siitä, että ainoiden Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestettävien kaupan alan messujen järjestäjät kieltävät erään yrityksen osallistumisen messuihin, koska se on messujen tärkeimpien sponsorien kilpailija? Voiko komissio kertoa, onko tämä syrjintä määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä ja kaupankäynnin vapautta koskevien EU:n säädösten vastainen? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (12. joulukuuta 2000) Komission tulkitsevassa tiedonannossa sisämarkkinoita koskevien sääntöjen soveltamisesta messujen ja näyttelyiden alalla(1) esitetään messuihin ja näyttelyihin liittyvät oleelliset sisämarkkinaperiaatteet. On syytä painottaa, että sisämarkkinasääntöjä sovelletaan silloin, kun toiminta on yhteisön sisäistä, eli siihen liittyy liike jäsenvaltiosta toiseen. Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden näytteilleasettajien on siten voitava osallistua missä tahansa yhteisön alueella järjestettäviin messuihin ja näyttelyihin ilman syrjintää tai perusteettomia rajoituksia. Tämän periaatteen valossa kaikki kansalliset säännöt, jotka tekevät mahdolliseksi sen, että järjestäjä voi estää huonosti määriteltyjen perusteiden mukaan tai mielivaltaisesti joidenkin näytteilleasettajien osallistumisen messuille, antavat aiheen epäillä osallistumisehtojen asianmukaisuutta. Silloin oikeusvarmuuden taso tuskin on riittävä, eikä EY:n perustamissopimuksen suomia oikeuksia ehkä turvata asianmukaisesti. Kaikki päätökset jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevan toimijan sulkemisesta messujen tai näyttelyn ulkopuolelle on aina perusteltava, ja päätösten on oltava avoimia oikeudelliselle tarkastelulle. Jos messujen tai näyttelyn järjestäjä on määräävässä asemassa kyseisillä markkinoilla ja asettaa perusteettomia tai tarpeettomia rajoituksia ja käyttää siten asemaansa kilpailun ehkäisemiseksi, voi kyseessä olla kilpailusääntöjen rikkominen. Osallistumisen kieltämistä voidaan silloin pitää järjestäjän väärinkäytöksenä. Tämä riippuu kunkin tapauksen piirteistä. Kysymyksestä ei käy ilmi, kuuluuko arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittama tapaus näiden sääntöjen piiriin. Jos tapaukseen liittyy yhteisön sisäistä toimintaa, yritys jota asia koskee voi tehdä komissiolle kanteen sisämarkkina- tai kilpailusääntöjen rikkomisesta. (1) SEC(97) 2338 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2465/00 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle. Ruumiiden balsamointia ja siirtoa koskevat eurooppalaiset normit.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0040 - 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2465/00 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle (24. heinäkuuta 2000) Aihe: Ruumiiden balsamointia ja siirtoa koskevat eurooppalaiset normit Ruumiiden kotimaahan palauttamisen ongelma EU:ssa tuli dramaattisesti tietooni, kun erään Portugalissa äkillisesti kuolleen irlantilaisen ruumis kuljetettiin takaisin Irlantiin. Ruumis saapui perille niin pitkälle edenneessä mätänemistilassa, että omaiset eivät voineet nähdä ruumista ennen hautajaisia, mikä lisäsi omaisten tuskaa ja kärsimystä. Koska EU:n kansalaiset liikkuvat enemmän ja entistä useammin jäsenvaltiosta toiseen sekä työhön että vapaa-aikaan liittyen, ja koska tämä väistämättä lisää ruumiiden palauttamista yhdestä EU:n jäsenvaltiosta toiseen, voiko komissio harkita sitä, että se antaa ruumiiden balsamointia ja kuljetusta säänteleviä normeja koskevan asetuksen mainitun kaltaisten tuskaa ja kärsimystä aiheuttavien tilanteiden välttämiseksi tulevaisuudessa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (11. lokakuuta 2000) Komissio on pahoillaan kyseisessä parlamentin jäsenen kysymyksessä tarkoitetun vainajan omaisten kärsimyksistä. Ruumiiden kuljettamisesta määrätään kansainvälisessä Berliinin sopimuksessa (1937, nro 4391 Kansainliiton sopimussarja) ja Euroopan neuvoston syyskuussa 1973 tekemässä ruumiiden kuljettamista koskevassa sopimuksessa. Komissio totesi vastauksessaan Ian Whiten esittämiin kirjallisiin kysymyksiin E-0144/95 ja E-0428/95(1), että se tuli kuultuaan laajalti kaikkia asiaan liittyviä tahoja siihen tulokseen, että jäsenvaltioiden tämän alan säännösten nykyistä pidemmälle menevä yksityiskohtainen yhtenäistäminen ei ole toivottavaa eikä tarpeellista, eikä sitä voida perustella toissijaisuuden ja suhteellisuuden kannalta. (1) EYVL C 202, 7.8.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2873/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Koheesiorahasto ja uuden lentokentän rakennushanke Madridissa nykyiseen Madridin lentokenttään tehtyjen 300 miljardin pesetan investointien lisäksi.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0020 - 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2873/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (14. syyskuuta 2000) Aihe: Koheesiorahasto ja uuden lentokentän rakennushanke Madridissa nykyiseen Madridin lentokenttään tehtyjen 300 miljardin pesetan investointien lisäksi Espanjan kehitysministeri ilmoitti äskettäin, että sen jälkeen kun nykyiseen Madridin lentokenttään, sen kahteen uuteen kiitorataan ja uuteen terminaalirakennukseen on käytetty 300 miljardia pesetaa, Madridiin aletaan heti rakentaa uutta lentokenttää, joka on nimitetty Etelä-Espanjan lentokentäksi. Tarkoituksena on selvästi keskittää entisestään Espanjan lentoliikennettä, mikä vaikeuttaa suuresti muiden Espanjan alueiden lentokenttätilannetta. Näin erityisesti Galiciassa, jonka asukkaat joutuvat nykyisin muualle Eurooppaan matkustaessaan tekemään useita koneenvaihtoja, joista ensimmäisen Madridissa. Tietääkö komissio tästä Espanjan hallituksen hankkeesta? Käyttääkö Espanjan hallitus koheesiorahaston varoja Madridin nykyisen lentokentän uusien kiitoratojen ja terminaalin rakentamiseen? Voiko Espanjan hallitus käyttää koheesiorahaston varoja tämän suuren menoerän jälkeen Madridin uuden lentokentän rakentamiseen, mikä merkitsee Espanjan alueellisen ja taloudellisen tasapainon kannalta erittäin haitallista keskittämistä? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (26. lokakuuta 2000) Uusien kiitoratojen tai uuden terminaalirakennuksen rakentamiseen Madridin nykyiselle lentoasemalle ei ole haettu tai myönnetty koheesiorahaston tukea. Komissio ei voi ottaa kantaa tukihakemukseen ennen kuin kansalliset viranomaiset ovat sen tosiasiallisesti esittäneet.