KIRJALLINEN KYSYMYS P-0735/00

esittäjä(t): Anneli Hulthén (PSE) komissiolle

(6. maaliskuuta 2000)

Aihe: Kalastussopimus Baltian maiden kanssa

Ruotsalaisten ja balttilaisten kalastajien välinen kiista Itämerellä on laajentunut. Ruotsin länsirannikon kalastajilla on vaikeuksia kalastaa Ruotsin aluevesillä, koska balttilaiset kalastajat estävät pääsyn kalavesille. Euroopan unionin kanssa tehdyn sopimuksen perusteella Latvian ja Liettuan kalastajilla on oikeus pyytää osa kansallisista pyyntikiintiöistään EU:n jäsenvaltioiden kalastusalueilla. Ulkomaisten kalastusalusten on ilmoitettava, kun ne saapuvat ruotsalaisille kalastusalueille ja kun ne poistuvat niiltä. Nämä ilmoitukset menivät ennen suoraan Ruotsin rannikkovartiostolle. Nykyään ne kulkevat Brysselin kautta, minkä vuoksi ne viipyvät useita päiviä. Seurauksena on luonnollisesti se, että alukset ehtivät poistua Ruotsin aluevesiltä, ennen kuin rannikkovartiosto saa niistä ilmoituksen.

Miten komissio aikoo ratkaista nämä ilmeiset valvonta- ja koordinointiongelmat?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(13. huhtikuuta 2000)

Kalastusneuvoston joulukuussa 1995 antaman julkilausuman jälkeen komissio esitti kolmansien maiden kalastusaluksiin sovellettavien yhteisön säilyttämis- ja hallinnointitoimenpiteiden seurantaa koskevan kertomuksen(1). Tämän kertomuksen perusteella pääteltiin, että näiden alusten valvontaa on lisättävä ja että se voitaisiin tehdä nykyisen lainsäädännön nojalla.

Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93(2) mukaan kunkin jäsenvaltion tehtävänä on valvoa, tarkastaa ja seurata kaikkea kalastustoimintaa ja siihen liittyvää toimintaa omalla alueellaan ja sen suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla mukaan luettuna kolmannen maan lipun alla purjehtivien tai kolmannessa maassa rekisteröityjen alusten harjoittamat toimet.

Ruotsin rannikkovartiosto teki Baltianmaiden lipun alla purjehtiville aluksille merellä 46 tarkastusta vuonna 1997 ja 23 tarkastusta vuonna 1998. Tarkastukset kattoivat 13 prosenttia kyseisten alusten kalastusmatkoista. Komission mielestä tarkastuksia olisi lisättävä huomattavasti.

Ilmoittaessaan kalastusalueelle saapumisesta ja sieltä poistumisesta balttilaisten alusten on käytettävä yhteisön lainsäädännössä ilmoitettuja radioasemia.

Nämä radioasemat välittävät ilmoitukset komissiolle, joka puolestaan välittää kaikki ilmoitukset kaikille kyseisille jäsenvaltioille. Ruotsin viranomaisilla on näin ollen käytössään kaikki ilmoitukset yhteisön vesien Tanskan ja Saksan puoleisissa osissa toimivista aluksista, myös balttilaisista. Välitys tapahtuu tavallisesti muutaman tunnin kuluessa, mutta viikonlopun jälkeen siihen voi kulua 48 tuntia. Käytännössä tämä ei aiheuta ongelmia Ruotsin viranomaisille, sillä lähes kaikki balttilaiset alukset (yli 98 % viesteistä) välittävät ilmoituksensa Ruotsissa sijaitsevan Grydin rannikkoaseman kautta, jolloin ruotsalaiset saavat niistä tiedon ennen komissiota.

Tarkastajien ongelmana on ennemminkin balttilaisten alusten ilmoittamien maantieteellisten sijaintien epätarkkuus. Komission tarkastajien vierailujen yhteydessä tehdyissä tarkistuksissa kävi ilmi, että ilmoitettujen paikkojen läheisyydestä ei löytynyt yhtään alusta. Komissio totesi myös, että jotkut ilmoitukset eivät tulleet kapteenilta aluksesta vaan ne lähetettiin maista.

Joka tapauksessa alueelle saapumisesta ja sieltä poistumisesta ilmoittamiseen perustuva valvonta on käynyt vanhanaikaiseksi sen jälkeen, kun kolmansien maiden alusten kalastustoiminnan valvontaa koskevia yhteisön säännöksiä vahvistettiin joulukuussa 1998. Tämän vuoden alusta alkaen kaikki yli 24-metriset alukset, ulkomaiset alukset mukaan luettuina, kuuluvat satelliittivalvontajärjestelmään. Tässä järjestelmässä valvontaviranomaiset saavat vähintään kahden tunnin välein reaaliaikaisen tiedon alusten maantieteellisestä sijainnista ilman kapteenin ilmoitusta. Näin ollen balttilaisten alusten maantieteellinen sijainti on jatkuvasti tiedossa.

Nykyisten säännösten täysimääräinen soveltaminen mahdollistaa tehokkaan valvonnan, mikäli kalastustoiminnan valvontaan osoitetaan riittävät voimavarat. Yhteisön vesillä samanaikaisesti toimivien balttilaisten alusten määrä on keskimäärin enintään 20.

Komissio kutsui vuoden 1999 alussa kaikkien Itämeren rantavaltioiden edustajat Brysseliin kokoukseen, jonka tarkoituksena oli yleisesti parantaa tarkastusten ja valvonnan laatua ja lisätä niiden määrää. Toinen vastaavanlainen kokous pidetään Bornholmin saarella Tanskassa huhtikuussa 2000.

(1) KOM(96) 493 lopullinen.

(2) EYVL L 261, 20.10.1993.