KIRJALLINEN KYSYMYS P-1021/98

esittäjä(t): Angela Billingham (PSE) komissiolle

(26. maaliskuuta 1998)

Aihe: Ammatillisen pätevyyden tunnustaminen

Kreikan viranomaiset ovat kieltäytyneet tunnustamasta tai rekisteröimästä International Therapy Examination Councilin Isossa-Britanniassa Ison-Britannian kansalaiselle myöntämää ammatillista pätevyyttä. Vaikka tällä henkilöllä on näiden tutkintotodistusten perusteella pätevyys perustaa Isossa-Britanniassa oma liikeyritys kosmetologin työn tekemistä varten, Kreikan viranomaiset kieltäytyvät tunnustamasta näitä tutkintotodistuksia.

Voisiko Euroopan komissio tutkia, onko tämä vastoin palvelujen tarjoamisen vapautta, joka on yksi yhtenäismarkkinoiden perusperiaatteista?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(8. toukokuuta 1998)

Kosmetologien osalta voidaan viitata neuvoston direktiiviin 75/368/ETY(1), joka on annettu 16. kesäkuuta 1975 toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi itsenäisten ammatinharjoittajien eri toiminnassa ja erityisesti tällaista toimintaa koskevista siirtymätoimenpiteistä. Direktiivissä määrätään, että jos jäsenvaltiossa jonkin direktiivissä tarkoitetun toiminnan aloittamiseksi tai sen harjoittamiseksi edellytetään yleisiä, kaupallisia tai ammatillisia tietoja ja taitoja, tämän jäsenvaltion on hyväksyttävä riittäväksi näytöksi tällaisista tiedoista ja taidoista se, että kyseistä toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa vähintään kolme vuotta.

Todistusten tunnustamiseen liittyvät velvoitteet johtuvat suoraan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen artikloista. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on korostanut asioissa Heylens (asia 222/86, 15.10.1987) ja Vlassopoulou (asia C-340/89, 7.5.1991) antamissaan tuomioissa, että vastaanottava jäsenvaltio ei voi, laiminlyömättä EY:n perustamissopimuksesta ja erityisesti sen 5, 48, 52 ja 59 artiklasta johtuvaa velvoitetta, kieltäytyä ottamasta huomioon tietoja ja kelpoisuutta, jotka yhteisön kansalainen on hankkinut toisessa jäsenvaltiossa. Vastaanottavan jäsenvaltion on siis luotava menettely, jonka avulla asianomaisen toisessa jäsenvaltiossa saavuttamaa kelpoisuutta voidaan verrata kyseisessä jäsenvaltiossa vaadittavaan kelpoisuuteen. Menettelyssä on myös voitava varmistaa, että asianomaisen toisessa jäsenvaltiossa saavuttaman kelpoisuuden vastatessa vaadittua kelpoisuutta, vastaanottava jäsenvaltio tunnustaa sellaisenaan ulkomaisen todistuksen, jossa tämä kelpoisuus osoitetaan. Jos tunnustamisen yhteydessä huomataan, että kyseisen ammatin harjoittamiseen välttämättömäksi katsottu kelpoisuus puuttuu, vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oikeus vaatia asianosaista osoittamaan, että hän on hankkinut puuttuvat tiedot ja kelpoisuuden, mutta vastaanottavan jäsenvaltion on hyväksyttävä koulutus siltä osin kuin se vastaa vaadittua kelpoisuutta. Sen jälkeen kun puutteet on objektiivisesti todettu, vastaanottavan jäsenvaltion on myös tarjottava kyseiselle muuttajalle mahdollisuus täydentää puuttuva osa kelpoisuudesta täydennyskoulutuksella.

Komissio on valmis tutkimaan yksittäiset tapaukset, jotka arvoisa parlamentin jäsen ilmoittaa komissiolle.

(1) EYVL L 167, 30.6.1975.