KIRJALLINEN KYSYMYS P-3515/02

esittäjä(t): Theodorus Bouwman (Verts/ALE) komissiolle

(2. joulukuuta 2002)

Aihe: Simapia koskevan tuomion (C-303/98, annettu 3 päivänä lokakuuta 2000) vaikutus työaikadirektiiviin 2000/34/EY ja Rotterdamin ammattipalokunnan työmenetelmiin

Komissio lienee tietoinen Luxemburgissa toimivan EU:n tuomioistuimen 3. lokakuuta 2000 antamasta Simapia koskevasta tuomiosta (C-303/98). Komissio on epäilemättä ryhtynyt toimiin ilmoittaakseen jäsenvaltioille Simapia koskevan tuomion vaikutuksista direktiiviin 2000/34/EY(1), jonka mukaan jatkuvaa läsnäoloa edellyttävät ja valvontatoimet ovat direktiivissä annetun työajan määritelmän mukaisia, ja ne otetaan siten huomioon säädettäessä 48 tunnin enimmäistyöajasta.

Onko komissio tietoinen, että runsaan kahden vuoden kuluttua tästä Alankomaissa ei ole monella alalla tehty mitään tuomioistuimen päätöksen vuoksi ja että hallitus ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimiin yhteisön lainsäädännön rikkomisen lopettamiseksi? Esimerkiksi ammattipalokuntien enimmäistyöaika voi olla 5460 tuntia.

Jos komissio on tästä tietoinen, onko se aloittanut rikkomisesta johtuvan menettelyn Alankomaita vastaan, onko kyseisen menettelyn aloittaminen odotettavissa, ja milloin se on odotettavissa? Jos komissio ei ole tietoinen, aikooko se tutkia asiaa?

Voiko komissio ilmoittaa, mikä on tuomioistuimen päätöksen jälkeen kohtuullinen määräaika, jonka puitteissa jäsenvaltion on yhteisön lainsäädännön mukaisesti varmistettava tuomion mukaiset työläisten oikeudet?

(1) EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41.

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(23. joulukuuta 2002)

Tuomioistuin päätti 3. lokakuuta 2000 tapauksesta C-303/98 (Simap) antamassaan tuomiossa, että ensiapuryhmien lääkäreiden päivystysaika on terveydenhoitolaitoksissa tarvittavaa fyysistä läsnäoloa koskevan järjestelmän mukaisesti katsottava kokonaisuudessaan työajaksi ja mahdollisesti ylityöajaksi direktiivin 93/104/EY(1) mukaisesti.

Vaikka ennakkotapauksissa tuomioistuimen antama tuomio sitoo periaatteessa suoraan ainoastaan riita-asiaa käsitteleviä kansallisia tuomioistuimia, sen yhteisön lainsäädäntöä koskeva tulkinta selventää ja täsmentää säännön merkitystä ja ulottuvuutta siinä mielessä, miten se on ymmärrettävä ja miten sitä on sovellettava tai miten se olisi pitänyt ymmärtää ja miten sitä olisi pitänyt soveltaa voimaantuloajankohdastaan saakka. Tämän seurauksena ennakkotuomiot koskevat siten tosiasiassa kaikkia (erga omnes), ja niitä on sovellettava samankaltaisiin, verrattavissa oleviin tai samanlaisiin oikeustilanteisiin ja -suhteisiin. Työajan käsite on siten vastedes tulkittava tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti.

Tässä yhteydessä on muistettava, että jäsenvaltioiden tehtävänä on panna täytäntöön tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset direktiivien noudattamiseksi. Niiden on myös varmistettava, että niiden kansallisten määräysten noudattamista valvotaan ja seurataan tarkoituksenmukaisesti, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Komissio on päättänyt käynnistää tarjouspyyntömenettelyn teettääkseen tutkimuksen Simap-tuomion ulottuvuudesta ja sen vaikutuksista jäsenvaltioihin. Komissio päättää tutkimuksen tulosten perusteella ja harkintansa mukaan toimenpiteistä, joita se voisi ehdottaa toteutettaviksi. Komissio aikoo käsitellä kysymystä myös vuoden 2003 lopussa julkaistavassa tiedonannossa direktiivistä 93/104/EY. Tiedonanto hyväksytään direktiivin 18 artiklan 1 kohdan ja 17 artiklan 4 kohdan nojalla.

(1) Neuvoston direktiivi 93/104/EY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1993, työajan järjestelystä EYVL L 307, 13.12.1993.