KIRJALLINEN KYSYMYS P-3105/00 esittäjä(t): Florence Kuntz (UEN) komissiolle. Ravintola-alalla sovellettava arvonlisäveroaste Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0063 - 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3105/00 esittäjä(t): Florence Kuntz (UEN) komissiolle (26. syyskuuta 2000) Aihe: Ravintola-alalla sovellettava arvonlisäveroaste Euroopan unionissa Tietyille jäsenvaltioille, kuten Espanjalle ja Portugalille, myönnettiin poikkeuksia arvonlisäverosääntöihin niiden liittyessä Euroopan unioniin. Näin ne saivat luvan jatkaa omassa maassaan vallinnutta käytäntöä, jonka mukaan ravintola-alalla sovellettiin alennettua tai ylipäätään alhaista arvonlisäveroastetta. Nämä ns. siirtymäsäännökset otettiin käyttöön vuonna 1992 siirtymäkauden päättymispäivää ei kuitenkaan määritelty ja asiaan sovelletaan 6. arvonlisäverodirektiiviä. Tietyt jäsenvaltiot, jotka soveltavat korkeampaa arvonlisäveroastetta ravintola-alalla, joutuvat kärsimään tämän kilpailun vääristymän vuoksi. Tämä koskee sekä alan liikevaihtoa että työpaikkoja, sillä ravintola-ala on huomattava työllistäjä. Voisiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin: - Mikä estää määrittämästä tarkkaa päättymispäivää arvonlisäveroa koskevalle siirtymäkaudelle, joka tietyille yhteisön jäsenvaltioille on myönnetty, ja mitkä ovat ne edellytykset, joiden perusteella Ecofin-neuvostolle voidaan ehdottaa tarkkaa siirtymäkauden päättymispäivää? - Mitkä toimet olisivat ajateltavissa pyrittäessä mahdollisimman nopeasti eroon käytänteistä, jotka ovat selvästi vastoin tällä alalla noudatettuja Euroopan unionin kilpailupolitiikan periaatteita? - Miksi tietyt 6. direktiivin säännökset kieltävät maita, joille ei ole myönnetty poikkeusta näistä säännöksistä, alentamasta ravintola-alaan sovellettavaa arvonlisäveroastetta? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (30. lokakuuta 2000) Asiaan sovellettavien tällä hetkellä voimassa olevien yhteisön säännösten mukaisesti (12 artiklan 3 kohta kuudennessa arvolisäverodirektiivissä eli 17 päivänä toukokuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/388/ETY jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperusta(1)) ravintolapalveluihin sovelletaan yleistä 15 prosentin vähimmäisverokantaa. Korotetusta verokannasta on luovuttu arvonlisäverokantojen lähentämisestä annetun direktiivin 92/77/ETY(2) hyväksymisen myötä. Tietyissä saman direktiivin säännöksissä (28 artiklan 2 kohta) sallitaan kuitenkin se, että jäsenvaltiot soveltavat ravintola-alaan siirtymäkauden ajan tietyin edellytyksin alennettua verokantaa. Näin on niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden oli 1. tammikuuta 1991 korotettava yleistä verokantaansa yli kahdella prosentilla, ja niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka jo sovelsivat samana ajankohtana alennettua verokantaa ravintola-alaan. Näille jäsenvaltioille annettiin lupa alentaa kyseiseen alaan sovellettavaa verokantaa tai jatkaa alennetun verokannan soveltamista. Kyseisten poikkeusten soveltamisaika on sidoksissa 1. tammikuuta 1993 voimaan tulleen siirtymäjärjestelmän kestoon. Sen oli määrä kestää 31. joulukuuta 1996 saakka tai automaattisesti jatkettuna siihen saakka, kunnes lopullinen arvonlisäverojärjestelmä tulee voimaan. Lopulliseen arvonlisäverojärjestelmään siirtyminen on kuitenkin osoittautunut käytännössä vaikeaksi, ja nyt vaikuttaa siltä, että siirtymäjärjestelmää sovelletaan vielä joitakin vuosia. Ravintolapalvelut olisivat voineet hyötyä alennetun verokannan mahdollisuudesta muissakin jäsenvaltioissa, jos neuvosto ei olisi muuttanut komission ehdotusta valmisteltaessa neuvoston direktiiviä 1999/85/EY, joka annettiin 22. lokakuuta 1999 ja jolla muutettiin direktiiviä 77/388/ETY sisällyttämällä siihen mahdollisuus soveltaa kokeiluluontoisesti alennettua arvonlisäverokantaa erityisen työvaltaisiin palveluihin(3). Neuvosto kuitenkin rajoitti ehdotuksen soveltamisalaa tiettyihin direktiivissä lueteltuihin aloihin ottamatta mukaan ravintola-alaa. Verokantoja ja niiden soveltamisaikaa koskevien tilapäisten poikkeusten tarkastelu kuuluu tutkittaviin kohtiin järkiperäistettäessä verokantoja komission uuden arvonlisäverostrategian mukaisesti(4). Siihen ryhdytään, kunhan on ensin arvioitu kokemuksia työvaltaisista palveluista. (1) EYVL L 145, 13.6.1977. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 22 päivänä lokakuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/85/EY EYVL L 277, 28.10.1999. (2) Neuvoston direktiivi 92/77/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (ALV-kantojen lähentäminen) EYVL L 316, 31.10.1992. (3) EYVL L 277, 28.10.1999. (4) KOM(2000) 348 lopullinen.