KIRJALLINEN KYSYMYS P-1986/02

esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle

(1. heinäkuuta 2002)

Aihe: Käytetyn ydinpolttoaineen vienti Venäjälle

Kesällä 2001 Venäjän presidentti Vladimir Putin hyväksyi uuden lainsäädännön, joka sallii ulkomaisen käytetyn ydinpolttoaineen tuonnin Venäjälle.

1. Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3. helmikuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/3/Euratom(1) jäsenvaltioita kielletään laivaamasta radioaktiivista jätettä kolmansiin maihin, joilla ei ole teknisiä, lainsäädännöllisiä tai hallinnollisia edellytyksiä huolehtia siitä turvallisesti. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset huolehtivat tämän ehdon täyttymisen arvioimisesta.

Kuinka komissio aikoo estää jäsenvaltioita tekemästä ristiriitaisia tulkintoja sen suhteen, ovatko tekniset, lainsäädännölliset tai hallinnolliset edellytykset olemassa sille, että ydinpolttoaineesta huolehditaan turvallisesti Venäjällä?

Useimmat jäsenvaltiot ovat sitoutuneet vastaavanlaisiin, kaikkia käytetyn ydinpolttoaineen laivauksia koskeviin sääntöihin 18. kesäkuuta 2001 voimaan tulleen käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisten jätteiden huoltoa koskevan yleissopimuksen puitteissa.

2. Ennen toukokuun 2002 lopussa Moskovassa pidettyä EU:n ja Venäjän huippukokousta Venäjän ydinenergiaministeri Alexander Rumjantsev oli antanut ymmärtää, että hän aikoo keskustella komission jäsenen Loyola de Palacion kanssa Venäjän mahdollisuuksista tuoda käytettyä ydinpolttoainetta EU:sta, erityisesti Espanjasta. Otettiinko tämä aihe esiin ja johtiko se jatkotoimiin?

(1) EYVL L 35, 12.2.1992, s. 24.

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(29. heinäkuuta 2002)

Jotta radioaktiivisen jätteen huolto voidaan suorittaa turvallisesti, tarvittavien teknisten, lainsäädännöllisten tai hallinnollisten edellytysten arvioinnin valtiossa, jonne radioaktiivista jätettä kuljetetaan, suorittavat alkuperävaltion toimivaltaiset viranomaiset. Tämä tehdään tavallisesti vertaamalla määränpäävaltion resurssien tasoa alkuperävaltion resursseihin.

Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3. helmikuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/3/Euratom radioaktiivisella jätteellä tarkoitetaan ainetta, joka sisältää radionuklideja tai joka on niiden saastuttama ja jolle ei ole käyttöä. Tämän määritelmän mukaisesti direktiivin soveltamisalaan kuuluisi vain loppusijoitettavaksi kuljetettu käytetty polttoaine. Käytettyä polttoainetta ei ole aikaisemmin lähetetty kolmansiin maihin loppusijoitusta varten.

Komission tietojen mukaan jäsenvaltiot eivät tulkitse eri tavoin resurssien arviointia annettaessa lupia radioaktiivisen jätteen kuljetuksille. Jos näyttäisi siltä, että tulkinnat eroavat toisistaan, komissio vahvistaisi neuvoston direktiivin 92/3/Euratom 11 artiklassa tarkoitetut perusteet tällaisia arviointeja varten jäsenvaltioiden edustajista koostuvan neuvoa-antavan komitean avustuksella (direktiivin 92/3/Euratom 19 ja 20 artikla).

Käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevan yhteisen kansainvälisen yleissopimuksen sopimuspuolet tekevät samanlaisen arvion ennen kuin käytettyä polttoainetta saa kuljettaa. Yhteisen yleissopimuksen mukaan kuitenkin sekä alkuperävaltion että määränpäävaltion on tehtävä kyseinen arviointi ennen kuin kuljetukselle annetaan lupa.

Ydinenergiaministeri Aleksander Rumjantsev ei ottanut esille käytetyn ydinpolttoaineen tuontia Euroopan yhteisöstä Venäjän federaatioon tavatessaan hiljattain energiasta ja liikenteestä vastaavan komission varapuheenjohtajan.