KIRJALLINEN KYSYMYS E-1133/02 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) komissiolle. Vainajien kotimaahan palauttaminen yhteisössä.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0060 - 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1133/02 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) komissiolle (22. huhtikuuta 2002) Aihe: Vainajien kotimaahan palauttaminen yhteisössä Euroopan unionin yhtenäismarkkinoiden sekä sen kansalaisten vapaan liikkumisen ja toiseen jäsenvaltioon asettautumismahdollisuuden myötä yhä useammat EU:n kansalaiset asuvat, ammatillisista tai muista syistä, muussa kuin alkuperämaassaan. Tämä kehitys on tuonut mukanaan ongelmia, jotka syntyvät silloin, kun EU:n kansalainen kuolee muussa kuin kotimaassaan ja vainaja palautetaan kotijäsenvaltioonsa, koska voimassa olevissa yleissopimuksissa (Berliinin vuoden 1937 ja Strasbourgin vuoden 1973 yleissopimukset) ei oteta huomioon EU:n rajavalvonnan poistamista, mikä aiheuttaa omaisille vakavia byrokraattisia ja muita ongelmia sekä ylimääräisiä taloudellisia rasitteita. Voisiko Euroopan komissio ilmoittaa minulle, millä tavoin perustamissopimus velvoittaa jäsenvaltiot takaamaan vainajien vapaan kuljettamisen EU:n yhtenäismarkkinoilla, ja ilmoittaa toimista, joihin se aikoo ryhtyä varmistaakseen, että rajat ylittäviä vainajien kuljetuksia koskevat säännöt eivät ole tiukempia kuin jäsenvaltioiden sisäisiä kuljetuksia koskevat säännöt? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0923/02, E-0935/02, E-1122/02 ja E-1133/02 (8. toukokuuta 2002) Komissio viittaa yhdistettyyn vastaukseen, jonka se antoi äskettäin esitettyihin kirjallisiin kysymyksiin E-0073/02 (esittäjä Cashman), E-0087/02 (esittäjä Muscardini), E-0210/02 (esittäjä Kauppi), E-0344/02 (esittäjä Korhola), E-0346/02 (esittäjä Matikainen-Kallström), E-0407/02 (esittäjä Thomas-Mauro) ja E-0679/02 (esittäjä Flemming)(1). Komission kanta on siis seuraava: Komissio myöntää, että toisessa jäsenvaltiossa kuolleen henkilön ruumiin siirtäminen kotijäsenvaltioon on vaikea ja arkaluontoinen asia, joka saattaa aiheuttaa suurta kärsimystä vainajan perheelle. Komissio on tietoinen joistakin yksittäistapauksista erityisesti koska viime aikoina on esitetty kirjallisia kysymyksiä tapauksista, joissa vainajan siirtäminen jäsenvaltiosta toiseen on ollut ongelmallista. Komissiolla ei kuitenkaan ole tietoja tai tilastoja, joista saisi yleiskuvan mahdollisesta ongelmasta ja sen laajuudesta. Tällaiset seikat herättävät mahdollisesti kysymyksiä, joista osa koskee yhteisön politiikan eri aloja, kuten liikennettä, terveyttä ja vapaata liikkuvuutta. Näyttää kuitenkin siltä, että yhteisöllä ei ole selkeää toimivaltaa, joka kattaa kaikki nämä aspektit. Ruumiiden kuljettamisesta määrätään kansainvälisessä Berliinin sopimuksessa (1937, nro 4391 Kansainliiton sopimussarja) ja Euroopan neuvoston syyskuussa 1973 tekemässä ruumiiden kuljettamista koskevassa sopimuksessa. Joka tapauksessa on muistettava, että vainajien kuljetusta sääntelevien jäsenvaltioiden on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti sovellettava kaikkia vaatimuksia syrjimättömällä tavalla. Myös kaikkien kansanterveyteen perustuvien poikkeusten on noudatettava tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Edellä esitetyn perusteella komissio seuraa asiaa tarkasti, muttei toistaiseksi aio ryhtyä erityisiin toimenpiteisiin. (1) EYVL C 160 E, 4.7.2002, s. 178.