KIRJALLINEN KYSYMYS E-0978/98

esittäjä(t): Nel van Dijk (V) ja Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (V) komissiolle

(30. maaliskuuta 1998)

Aihe: Yksirunkoisten hedelmäpuiden raivauspalkkiot

Uhataanko eurooppalainen omena- ja päärynäpuiden kaatamisesta maksettava raivauspalkkio ottaa monivartisten puiden lisäksi käyttöön myös yksirunkoisten puiden kaatamisessa muun muassa Alankomaiden Limburgin maakunnassa? Onko komissio tietoinen, että Limburgin maakunnassa myönnetään tukia yksirunkoisten hedelmäpuiden istutuksen ja säilyttämisen edistämiseksi?

Voisiko komissio vahvistaa myöskin yksirunkoisten hedelmäpuiden istutuksen ja säilyttämisen kuulumisen EU:n tukien piiriin asetuksen 2078/92 perusteella? Onko komissio kysymyksen esittäjän kanssa yhtä mieltä siitä, että kahden keskenään ristiriitaisen tukijärjestelmän, eurooppalaisen ja maakunnallisen, olemassaolo on erittäin epätoivottavaa, ja että se johtaa julkisten varojen tuhlaamiseen?

Onko komissio kysymyksen esittäjän kanssa yhtä mieltä siitä, että alan ylituotantoa voidaan vähentää edistämällä monivartisten hedelmäpuiden intensiivisen viljelyn sijaan yksirunkoisten ja ensisijaisesti biologisten hedelmäpuiden viljelyä? Onko komissio kysymyksen esittäjän kanssa yhtä mieltä siitä, että ennen kuin yksirunkoisten hedelmäpuiden kaatamiselle myönnetään raivauspalkkio, näiden puiden ekologinen arvo ja niiden arvo maiseman ja turismin kannalta tulisi arvioida?

Onko komissio valmis tarkistamaan raivauspalkkioiden myöntämisperusteita esimerkiksi korottamalla raivauksen vähimmäismäärää, joka on tällä hetkellä 300 puuta hehtaaria kohden, tai takaamalla, että alueellisia tai paikallisia viranomaisia kuullaan raivauspalkkioita myönnettäessä? Mihin muihin toimiin komissio aikoo ryhtyä estääkseen sen, ettei ekologisesti tai maiseman tai turismin kannalta arvokkaita yksirunkoisten hedelmäpuiden viljelyksiä kaadettaisi eurooppalaisten tukien avulla? Katsooko komissio, että myöskin Limburgin maakunnassa on mahdollista tukea näiden puiden säilyttämistä?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(5. toukokuuta 1998)

Omenoiden, päärynöiden, persikoiden ja nektariinien yhteisön tuotannon tervehdyttämisestä annetulla neuvoston asetuksella (EY) 2200/97(1) perustetulla omena-, päärynä-, persikka- ja nektariinipuiden raivauspalkkiolla pyritään pienentämään yhteisön tuotantovalmiutta kysynnän ja tarjonnan yhteensovittamiseksi sekä markkinoilta poistamisen vähentämiseksi. Raivauspalkkio koskee ainoastaan hedelmätarhoja, joissa on vähintään 300 puuta hehtaaria kohti (150 puuta hehtaaria kohti sellaisten lohkojen osalta, joille on istutettu Annurca-lajikkeen omenapuita). Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltiot nimeävät alueet, joilla raivauspalkkiota voidaan myöntää taloudellisin ja ekologisin perustein, sekä säätävät edellytykset, joilla varmistetaan erityisesti taloudellisen ja ekologisen tasapainon saavuttaminen kyseisillä alueilla.

Ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) 2078/92(2) mukainen ohjelma voisi periaatteessa sisältää tällaisia toimenpiteitä yksirunkoisten hedelmäpuiden (hoogstam fruitbomen) hoitamiseksi. Asetuksella (ETY) 2078/92 pyritään muun muassa siirtymään laajaperäisten tuotantomenetelmien taikka muiden ympäristönsuojeluvaatimusten (esim. luonnonmukaisen viljelyn) mukaisten viljelykäytänteiden käyttöön taikka ylläpitämään niiden käyttöä sekä säilyttämään maisema ennallaan. Alankomaat aloitti luonnonmukaista viljelyä koskevan ohjelman, jolla tällaisia luonnonmukaisia tarhoja voidaan tukea. Ohjelman mukaan viljelijöiden on sitouduttava hoitamaan puita viiden vuoden ajan. Raivaaminen on kiellettyä kyseisenä aikana.

Nämä säännökset annettiin, jotta parlamentin jäsenen mainitsemat riskit voitaisiin välttää.

(1) EYVL L 303, 6.11.1997.

(2) EYVL L 215, 30.7.1992.