FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/676

(2004/C 88 E/0695)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0032/04

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(20. tammikuuta 2004)

Aihe: Pitkäaikaisesti kansalaisuutta vailla olevat väestönosat kolmessa Euroopan unioniin liittyvässä valtiossa, jotka kuuluivat vuoteen 1991 asti Neuvostoliittoon

1. Voiko komissio vahvistaa tiedot, joiden mukaan Viron, Latvian ja Liettuan itsenäistyessä vuonna 1991 maiden kaikilla vakituisilla asukkailla ei ollut tilaisuutta vaihtaa ajoissa entisen Neuvostoliiton kansalaisuutta uuden valtion kansalaisuudeksi, joten he jäivät ilman kansalaisuutta?

2. Voiko komissio vahvistaa tiedot, joiden mukaan näissä kolmessa Neuvostoliittoon kuuluneessa valtiossa kansalaisuus myönnetään niiden venäläisten jälkeläisille, jotka muuttivat maahan vuoteen 1917 asti jatkuneella tsaarinajalla? Sen sijaan neuvostokaudella 1939—1991 maahanmuuttaneita ja heidän jälkeläisiään pidetään ulkomaalaisina miehittäjinä, jotka ovat vastuussa aikansa hallituspolitiikasta, eikä heitä näin ollen hyväksytä valtion kansalaisiksi.

3. Rajoitetaanko syrjittyjen ryhmien mahdollisuuksia saada asuinmaansa kansalaisuus, vaikka he osaisivatkin valtioiden nykyisiä virallisia kieliä, tarpeettomasti kielikokein, joissa valinta perustuu teknisten ja juridisten termien tuntemukseen? Termit eivät ole yleisesti tunnettuja eivätkä ne kuulu jokapäiväiseen kielenkäyttöön.

4. Voiko komissio antaa erilliset tiedot vuosilta 1993 ja 2003 siitä, kuinka monta prosenttia Viron, Latvian ja Liettuan asukkaista oli vailla kansalaisuutta? Mitkä ovat näiden valtioiden lähitulevaisuutta koskevat komission ennusteet? Katsooko komissio, että kansalaisuutta vailla olevien määrä jää pitkäaikaisesti korkeammaksi kuin muissa EU:n jäsenvaltioissa?

5. Kuinka komissio suhtautuu kansalaisuutta vailla olevien tulevaisuuteen? Katsooko komissio, että kaikilla asukkailla on periaatteessa oikeus kansalaisuuteen? Joutuvatko ihmiset valitsemaan, muuttavatko he pois asuinmaastaan vai alistuvatko he pitkäaikaiseen syrjintään, joka koskee oikeutta poliittiseen osallistumiseen ja vapaaseen matkustamiseen?

6. Kuinka komissio kannustaa sitä, että 1. toukokuuta 2004 Euroopan unioniin liittyvissä valtioissa ei ole enää muutaman vuoden kuluttua useampia kansalaisuutta vailla olevia ihmisiä kuin muissakaan EU:n jäsenvaltioissa keskimäärin?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(1. maaliskuuta 2004)

Kun Viro ja Latvia saivat takaisin itsenäisyytensä vuonna 1991, noin neljännes niiden väestöstä koostui muiden neuvostotasavaltojen maahanmuuttajista, jotka neuvostohallinnon aikana harjoitettu tietoinen väestönsiirtopolitiikka oli tuonut kyseisiin valtioihin. Koska tämä ei ollut Liettuassa niin laajamittaista, kansalaisuuskysymys ei ole aiheuttanut siellä ongelmia.

Ne asukkaat ja heidän jälkeläisensä, joilla oli kyseisten valtioiden kansalaisuus vuonna 1940, katsottiin niiden kansalaisiksi myös näiden valtioiden saatua takaisin itsenäisyytensä vuonna 1991. Muille valtioiden alueella pysyvästi asuville henkilöille — pääasiassa tai yksinomaan muiden neuvostotasavaltojen kansalaisille — annettiin ja annetaan edelleen mahdollisuus hakea kansalaisuutta. Virossa ja Latviassa kansalaisuuden saamisen edellytyksiä on tarkistettu näissä kysymyksissä toimivaltaisten kansainvälisten elinten, kuten Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön kansallisten vähemmistöjen päävaltuutetun, ohjeiden mukaisesti. Määräaikaiskertomuksissaan näiden valtioiden edistymisestä EU:hun liittymisen valmisteluissa komissio on todennut olevansa tyytyväinen ihmisoikeuksien kunnioittamiseen näissä kysymyksissä.

Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan nykyisin noin 12 prosentilla Virossa asuvista henkilöistä ei ole Viron tai minkään muunkaan valtion kansalaisuutta. Latviassa heidän määränsä on noin 21 prosenttia. Näillä ihmisillä on oleskelulupa, ja he voivat työskennellä, opiskella, saada sosiaalietuuksia ja matkustaa ulkomaille. Ulkomaanmatkoja varten myönnetään kansainvälisesti hyväksyttyjä erityispasseja. Komissio kuitenkin kehottaa kyseisiä valtioita jatkamaan määrätietoisia toimia näiden ihmisten integroimiseksi yhteiskuntiinsa ja kansalaisuuden saamiseen tarvittavien menettelyjen helpottamiseksi. Komission mielestä asiassa tarvitaan kaikkien asianosaisten panosta. Tavoitteen saavuttamiseksi myönnetään taloudellista tukea. On odotettavissa, että kansalaisuutta vailla olevien osuus vähenee liittymisen jälkeen entisestään ja aiempaa nopeammin. Yhä useammat ihmiset hakevat kansalaisuutta ymmärtäessään, että on heidän etunsa mukaista kotoutua näihin valtioihin ja EU:hun ja säilyttää samalla oma kulttuurinen identiteettinsä.