KIRJALLINEN KYSYMYS E-1576/00

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(23. toukokuuta 2000)

Aihe: PM10- ja PM2,5-hiukkasten vaikutus kuolleisuuteen

Maailman terveysjärjestö korostaa tutkimuksissaan sitä, että kuolleisuuden lisääntymisen ja ilmakehän PM10- sekä PM2,5-hiukkasten (pienempien kuin 10 m ja 2,5 m vastaavasti) pitoisuuksien lisääntymisen välillä vallitsee lineaarinen suhde.

1. Suoritetaanko EU:n jäsenvaltioissa PM10- ja PM2,5-hiukkasten mittauksia? Jos näin tehdään, mitkä ovat tulokset Kreikan osalta?

2. Rahoitetaanko kaikkien jäsenvaltioiden kohdalla tutkimuksia, joissa analysoidaan määrällisesti akuutin ja kroonisen kuolleisuuden lisääntymistä PM10- ja PM2,5-hiukkasten lisääntyessä ilmakehässä?

3. Jos edellä mainittuja toimia ei rahoiteta, aikooko komissio tukea niiden toteuttamista?

4. Aikooko komissio ryhtyä toimiin ongelman ratkaisemiseksi?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(7. heinäkuuta 2000)

1. Ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle 15. heinäkuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/779/EY(1) edellytetään, että jäsenvaltiot mittaavat hiukkaspitoisuuksia (PM) joko nokimenetelmällä tai kokonaisleijuman mittausmenetelmällä (TSP). Tämä direktiivi korvataan ilmassa olevien rikkidioksidin, typpioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22. huhtikuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/30/EY(2), jossa edellytetään muun muassa, että jäsenvaltiot mittaavat PM10- ja PM2,5-hiukkaspitoiksuudet 31. heinäkuuta 2001 alkaen.

2. Tutkimuksen alalla yhteisö on tukenut kolmannen TTK-puiteohjelman (19901994) ja neljännen TTK-puiteohjelman (19941998) yhteydessä useita ilmansaasteiden (myös hiukkasten) ja kuolleisuuden yhteyden tutkimista koskevia hankkeita osana ympäristön ja ilmaston tutkimusohjelmaa. Neljännen puiteohjelman APHEA-2 hankkeessa keskitytään erityisesti ilmansaasteiden ja päivittäisen kuolleisuuden yhteyden sekä ilmansaasteiden muiden terveysvaikutusten tutkimiseen 32 alueella Euroopassa, Ateena mukaan luettuna. Tätä oman alansa Euroopan suurinta hanketta koordinoidaan Ateenan yliopistossa.

Viidennen TTK-puiteohjelman elämänlaatua koskevan ohjelman avaintoiminnosta 4 (Ympäristö ja terveys) tuetaan noin 3 miljoonalla eurolla kahta hanketta, joilla on tarkoitus saada lisää tietoa ilmansaasteiden ja terveyden yhteyksistä sekä etenkin hiukkasten vaikutuksista. Ensimmäisessä hankkeessa (Helios) tutkitaan otsonin vaikutusta siihen, miten keuhkokalvot läpäisevät saasteita ja hiukkasia, sekä otsonin yhteyttä kroonisiin tai akuutteihin terveysvaikutuksiin. Toiseen hankkeeseen (Hepmeap) osallistuu useita tutkimuskeskuksia, ja siinä tutkitaan autojen moottoreiden pakokaasupäästöjen, hiukkasten ja ilman epäpuhtauksien vaikutuksia terveyteen.

Saasteperäisten sairauksien vastaisesta toimintaohjelmasta rahoitetaan parhaillaan Institut de Veille Sanitairen hanketta, jossa pyritään luomaan eurooppalainen tiedotusjärjestelmä ilmansaasteiden vaikutuksista Euroopan kansalaisten terveyteen.

Useita muita alan hankkeita tuettaneen vuoden 2000 tarjouskilpailun tuloksena vuonna 2000.

Direktiivissä 1999/30/EY vahvistetaan PM10-hiukkasten raja-arvot, jotka on saavutettava 31. joulukuuta 2005 mennessä. Jäsenvaltioita vaaditaan laatimaan pahimmin saastuneille alueille toimintaohjelmia, joilla osoitetaan, millä keinoin raja-arvoihin pyritään. Toimintaohjelmien tavoitteena on oltava myös PM2,5-hiukkaspitoisuuksien osuuden vähentäminen. Komissio laatii kertomukset direktiivin täytäntöönpanosta vuoden 2003 loppuun mennessä, jolloin se myös tutkii, ehdottaako se vuonna 2010 saavutettaviksi asetettavien viitteellisten PM10-hiukkasten raja-arvojen vahvistamista ja raja-arvoja PM2,5-hiukkasille tai joitakin muita hiukkasrajoituksia. Ajoneuvojen päästöjä koskevassa viimeaikaisessa lainsäädännössä otetaan huomioon PM10-hiukkasten raja-arvojen saavuttamisen tarve.

(1) EYVL L 229, 30.8.1980.

(2) EYVL L 163, 29.6.1999.