KIRJALLINEN KYSYMYS E-0814/00 esittäjä(t): Agnes Schierhuber (PPE-DE) ja Xaver Mayer (PPE-DE) komissiolle. Karjan ajo alppilaitumille.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0049 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0814/00 esittäjä(t): Agnes Schierhuber (PPE-DE) ja Xaver Mayer (PPE-DE) komissiolle (21. maaliskuuta 2000) Aihe: Karjan ajo alppilaitumille Nautojen merkintä ja rekisteröinti on välttämätöntä naudanlihan pakollisen merkitsemisen edellyttämän aukottoman jäljitettävyyden takaamiseksi. Niissä jäsenvaltioissa, joissa on vuoristo- ja alppialueita, karjan ajo alppilaitumille aiheuttaa erityisongelmia. Yksinomaan Itävallassa ajetaan joka kevät noin 300 000 nautaa ja Baijerissa noin 54 000 nautaa alppilaitumille, joille ne jäävät noin kolmeksi kuukaudeksi. Yleensä nämä alppilaitumet ovat yhteisiä laitumia, joihin tulee eläimiä eri tiloilta ja joilla eläimiä hoidetaan yhteisesti. Karjanajoluettelojen avulla kukin eläin voidaan kirjata oikean tilan nimiin. Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamista koskevassa asetuksessa 820/97(1) ei oteta huomioon näitä erityisehtoja eikä yksinkertaisteta alppilaitumille ajettavien nautojen rekisteröintiä. 1. Mitä mieltä komissio on alppilaiduntamisen erityisehdoista ja eläinten jäämisestä alpeille suhteessa eläinten rekisteröintiin ja jo käytössä oleviin karjanajoluetteloihin? 2. Nykyiset alppilaiduntamiseen sovellettavat rekisteröintimääräykset pakottavat käyttämään kallista, aikaavievää ja tarpeettoman suurta hallintoa. Onko komissio valmis harkitsemaan rekisteröinnin ja hallinnon yksinkertaistamista, niin että ne vastaisivat tarkoitustaan? 3. Voiko komissio ehdottaa toimivampaa ja käytännöllisempää asioiden käsittelyä? 4. Onko komissio valmis uskomaan vastuun käytäntöpainotteisen rekisteröinnin ehtojen määrittelemisestä jäsenvaltioille? (1) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (25. huhtikuuta 2000) 1. Komissio sai Itävallan viranomaisilta tietoja ongelmista, joita alppilaitumille kesäksi siirrettävien nautojen rekisteröinti atk-pohjaiseen tietokantaan on aiheuttanut. Tietokannasta säädetään nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97(1) 5 artiklassa. Yhteisön lainsäädännössä edellytetään selvästi, että kaikki nautojen siirrot on rekisteröitävä tietokantaan, jotta sen todellinen käyttökelpoisuus voitaisiin varmistaa. Neuvoston asetuksessa ei säädetä poikkeuksista tähän komission mielestä keskeiseen sääntöön. Siksi karjanajoluettelojen pitäminen ei yksin riitä. 2. Komissio suhtautuu suopeasti mahdollisuuteen vahvistaa erityissääntöjä 1 kohdassa mainittujen siirtojen rekisteröinnistä kansallisiin tietokantoihin. Säännöissä ei kuitenkaan voitaisi poiketa periaatteesta, jonka mukaan kaikki siirrot on rekisteröitävä, vaan ne liittyisivät lähinnä rekisteröintimenetelmiin. Jotta komissio voisi hyväksyä nämä erityissäännöt, neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 7 artiklan 1 kohdan toiseen luetelmakohtaan on tehtävä lisäys. Asiasta keskustellaan parlamentin ja neuvoston yksiköissä samalla kun käsitellään ehdotusta parlamentin ja neuvoston asetukseksi nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta ja naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97(2) kumoamisesta. 3. Jos parlamentti ja neuvosto pääsevät yksimielisyyteen komission mahdollisuudesta antaa 2 kohdassa tarkoitetut erityissäännöt, komissio ryhtyy pohtimaan tähän soveltuvia teknisiä ratkaisuja. 4. Ei. Komission mielestä tämä kysymys on ratkaistava antamalla asiasta yhteisön säännökset. Muuten saatetaan päätyä epäyhtenäisiin ratkaisuihin, jotka voivat jopa vaarantaa tietojen luotettavuuden ja pakollisen naudanlihan merkintäjärjestelmän. (1) EYVL L 117, 7.5.1997. (2) KOM(1999) 487 lopullinen.