KIRJALLINEN KYSYMYS E-2611/02

esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle

(18. syyskuuta 2002)

Aihe: Luonnonsuojelualueiden ei-korvamerkittyjen nautojen kuljettaminen ja markkinoille saattaminen

Luonnonpuistojen ja muiden suojeltujen ekologisesti merkittävien alueiden hoidon merkitys kasvaa jatkuvasti Euroopan unionissa. Kuten olemme voineet todeta Alankomaissa hiljan käydystä Veluwezoomin kansallispuiston skotlantilaisia Highland-nautoja koskeneesta keskustelusta, on kyseisten ei-korvamerkittyjen eläinten siirtäminen ja markkinoille tuominen ongelmallista.

1. Mikä on Euroopan komission kanta eläinlääketieteen lainsäädännön soveltamiseen luonnonpuistoissa ja puistojen eläinten merkitsemiseen?

2. Uskooko komissio siihen mahdollisuuteen, että jos eläinlääketieteen tai eläinten merkinnän osalta sallitaan poikkeustoimia, kyseisistä luonnonpuiston eläimistä saatavat tuotteet voidaan tuoda markkinoille ja/tai eläimet voidaan kuljettaa muihin luonnonpuistoihin?

3. Voidaanko mahdolliset markkinoille saattamista ja/tai kuljetuksia koskevat luvat myöntää nykyisen lainsäädännön nojalla, vai onko komissiolta odotettavissa uusia ehdotuksia tällä saralla?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(30. lokakuuta 2002)

Eläinten tunnistaminen ja rekisteröinti on aina ollut olennainen osa yhteisön järjestelmää, jolla säädellään monia karjanhoidon eläinlääkinnällisiä ja kaupallisia näkökohtia. Eläinten jäljitettävyys on ratkaisevan tärkeää tarttuvien tautien ja niiden leviämisvaaran valvomisen kannalta, jotta voidaan määritellä nopeasti paikka, josta eläin tai ruho on peräisin, sekä eläimen tai ruhon siirrot yhteisössä.

Eläinlääkinnällisestä näkökulmasta luonnonpuistoissa pidettyjä kotieläimiä kohdellaan kuten tiloilla pidettyjä eläimiä.

Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta annettua parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1760/2000(1) sovelletaan nimenomaan nautakarjaan. Nautakarja on merkittävä kahdella korvamerkillä, jotka kiinnitetään jäsenvaltion vahvistaman ajan kuluessa eläimen syntymästä lukien ja joka tapauksessa ennen kuin eläin siirretään tilalta. Määräaika saa olla korkeintaan 20 päivää.

Komissio on määritellyt asetuksen (EY) N:o 1760/2000 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti ne olosuhteet, joissa määräaikaa korvamerkkien kiinnittämiseksi voidaan pidentää:

- Espanjassa niiden nautaeläinten osalta, joita pidetään laajaperäisen kotieläintuotannon olosuhteissa ja kasvatetaan vapaina siten, että vasikat ovat lähellä emoaan siihen asti, kun ne erotetaan viimeistään kuuden kuukauden ikäisinä. Korvamerkit on kiinnitettävä, kun vasikat erotetaan emistään ja joka tapauksessa ennen kuuden kuukauden ikää tai jos ne poistuvat syntymätilaltaan ennen kyseistä ikää. Järjestelmän soveltamisalaan kuuluvat maantieteelliset vyöhykkeet ja rodut määritellään tarkemmin.

- kun eläimet kuuluvat Bison bison -lajeihin ja niitä pidetään sellaisissa kotieläintuotannon olosuhteissa, joissa vasikat ovat lähellä emoaan siihen asti, kun ne erotetaan viimeistään yhdeksän kuukauden ikäisinä. Korvamerkit on kiinnitettävä, kun vasikat erotetaan emistään, tai viimeistään yhdeksän kuukauden iässä tai jos eläin poistuu syntymätilaltaan ennen kyseistä ikää.

Määräaikojen pidennykset eivät saa vaikuttaa nautaeläimiä koskevasta kansallisesta tietokannasta saatavien tietojen laatuun.

Asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 ei säädetä poikkeuksia luonnonpuistoissa pidettyjen eläinten merkitsemistä koskeviin vaatimuksiin. Jäsenvaltioiden on siis sovellettava mainitun asetuksen säännöksiä kyseisiin eläimiin. Suu- ja sorkkatautikriisin jälkeen komissio on tutkinut perusteellisesti kaikki asiaan vaikuttavat tekijät, eikä se aio tässä vaiheessa ehdottaa uusia muutoksia asetukseen (EY) N:o 1760/2000.

Lisäksi kaikkia elintarvikkeiden turvallisuutta (eläinperäiset tuotteet) sekä eläinten hyvinvointia (kuljetus) koskevia yhteisön sääntöjä sovelletaan täysimääräisesti luonnonpuistoissa pidettäviin eläimiin, eikä niitä koskevia poikkeuksia ole. Komissio ei suunnittele uusien ehdotusten esittämistä.

(1) EYVL L 204, 11.8.2000.