Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3726/98 esittäjä(t): Werner Langen (PPE) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Oikeuksien sammumisen periaate / EU:n tavaramerkkidirektiivi Vastauksessaan kysymykseen P-0737/98(1) komissio totesi mm. seuraavaa: 1. "Kansainvälisten taloussuhteiden nykytilanteessa periaate oikeuksien sammumisesta yhteisössä saa todennäköisesti aikaan joitakin etuja kuluttajille kyseessä olevasta tuotteesta riippuen. Periaate voi nimittäin taata sisämarkkinoilla liikkuvien tuotteiden tasaisen laadun sekä varmistaa myyntiä seuraavien palveluiden jatkuvuuden". 2. "...että nykyisin mikään merkittävä taloudellinen toimija yhteisössä tai sen jäsenvaltioissa ei sovella kansainvälistä teolliseen omaisuuteen kuuluvien oikeuksien sammumisen periaatetta". 3. Julkisasiamiehen päätelmät asiassa Silhouette: "... direktiivin asiaan liittyvällä säännöksellä toteutetaan täydellinen yhdenmukaistaminen". Voiko komissio täsmentää: 1. Miten tuotteiden tasainen laatu riippuu tavaramerkkioikeuksien Euroopan laajuisen sammumisen periaatteen käyttöönotosta? 2. Eikö merkkitavaroiden tuonnissa Euroopan ulkopuolisilta talousalueilta ole yleensä kyse täysin samanlaisista tuotteista? 3. Eikö jo nykyäänkin toimita joka tapauksessa niin, että tavaramerkin haltijan Euroopan ulkopuolella sijaitsevat tuotantolaitokset toimittavat tavarat Euroopan myyntipaikkoihin? 4. Pitäytyykö komissio väitteessään, jonka mukaan myyntiä seuraavien palveluiden jatkuvuus voidaan taata vain Euroopan laajuisesta oikeuksien sammumisesta riippuvaisesti? Lehtitietojen mukaan on olemassa yrityksiä, jotka vaativat jälleenmyyjiään perimään harmailla markkinoilla tuotettujen tuotteiden omistajilta korkeamman hinnan varaosista ja huollosta. 5. Eikö komissio pidä Japania, Yhdysvaltoja, Sveitsiä ja Etelä-Koreaa yhteisön ja sen jäsenvaltioiden tärkeinä kauppakumppaneina? Kuten korkeimpien oikeusasteiden tuomiot osoittavat, nämä maat tunnustavat kansainvälisen oikeuksien sammumisen periaatteen ja sitoutuvat siihen Etelä-Koreaa lukuun ottamatta. 6. Eikö yhdenmukaistaminen olisi toteutunut ilman kuluttajille aiheutuneita haittoja myös siinä tapauksessa, että olisi otettu yleisesti käyttöön kansainvälinen oikeuksien sammumisen periaate? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) 1. ja 2. Tavaramerkkiin kuuluvien oikeuksien kansainvälinen sammuminen saattaa todellakin uhata yhteisössä myytävien tuotteiden laatua. Vaikka tätä väitettä ei voida yleistää, vaikuttaa siltä, että tietynlaisilla, samalla tuotemerkillä ympäri maailmaa markkinoiduilla tuotteilla voi olla paikallisten markkinoiden tarpeista (esimerkiksi ilmasto-oloista) johtuen erilaisia ominaisuuksia. Tällaisissa tapauksissa oikeuksien kansainvälinen sammuminen saattaa merkitä sitä, että yhteisössä asuva kuluttaja huomaa rinnakkaistuodun tuotteen eroavan ominaisuuksiltaan tuotteesta, johon hän on tottunut. Lisäksi oikeuksien kansainvälinen sammuminen saattaa valvomattoman tuonnin vuoksi johtaa väärennettyjen tuotteiden markkinoilletuloon, mikä olisi luonnollisesti kuluttajalle vahingoksi. 3. On totta, että tavaramerkin haltijat voivat toimittaa yhteisössä toimiville jälleenmyyjille yhteisön ulkopuolella valmistettuja tavaroita. Jokainen yritys voi tehdä tällaisen päätöksen oman toimintastrategiansa mukaisesti. Komissiolla ei ole tästä asiasta vielä tarkkoja lukuja. Sen tilaama tutkimus, joka koskee yhteisössä oikeuksien sammumisen alalla vallitsevan tilanteen taloudellisia vaikutuksia, tarjonnee tästä aiheesta lisätietoja. 4. Komissio ei ole tietoinen tapauksista, joissa tavaramerkin haltijat olisivat vaatineet jakelijoita ja jälleenmyyjiä perimään myyntiä seuraavista palveluista korkeamman hinnan silloin, kun tuote on saatettu markkinoille rinnakkaistuonnin kautta. 5. Edellä mainitusta komission tilaamasta tutkimuksesta saadut ensimmäiset tulokset osoittavat, että tilanne on melko monimutkainen. Erityisesti Yhdysvalloissa ja Japanissa, jotka ovat yhteisön tärkeimpiä kauppakumppaneita, ei sovelleta oikeuksien kansainvälistä sammumista automaattisesti ja yleisesti. Yhdysvalloissa tavaramerkin haltijat voivat rajoittaa rinnakkaistuontia silloin, kun tavaramerkin haltijayhtiön ja ulkomailla sijaitsevan valmistajan välillä ei ole mitään taloudellista tai oikeudellista suhdetta ja kun rinnakkaistuotu tuote poikkeaa materiaalisesti ja laadultaan kotimaassa markkinoidusta tuotteesta. Japanissa tätä asiaa säännellään tavaramerkin haltijoiden ja jälleenmyyjien välisillä jakelusopimuksilla, joiden määräyksiä sopimuspuolten on noudatettava. 6. Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetulla neuvoston direktiivillä 89/104/ETY(2) yhdenmukaistetaan täydellisesti oikeuksien sammumista koskeva lainsäädäntö, minkä yhteisöjen tuomioistuin vahvisti Silhouette-asiassa antamassaan tuomiossa. Komission tehtävänä ei ole kommentoida väitettä, jonka mukaan sama yhdenmukaisuustaso olisi saavutettu, jos direktiivin sanamuoto olisi ollut erilainen. (1) EYVL C 402, 22.12.1998, s. 25. (2) EYVL L 40, 11.2.1989.