KIRJALLINEN KYSYMYS P-2368/01

esittäjä(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle

(2. elokuuta 2001)

Aihe: Suurnopeusratahanke Toscanassa ja yhteisön tärkeinä pitämillä alueilla

Firenzen lähistöllä sijaitseva kukkulainen, maisemallisesti ja historiallisesti arvokas Badia di Moschetan (Alto Mugello) alue on vakavassa vaarassa TAV SpA -suurnopeusradan ja etenkin Firenzen ja Bolognan välisen 73 kilometrin pituisen rautatietunnelin rakentamisen vuoksi. Työt ovat aiheuttaneet

hyvälaatuisten vesivarojen huomattavan vähenemisen, maaston vajoamisen(1) sekä Apenniineilta laskevien bioottisesti erittäin arvokkaiden jokien kuivumisen ja pilaantumisen. Työt ovat myös uhka aivan Firenzen lähiympäristössä sijaitsevan, äärimmäisen arvokkaaseen luontotyyppiin kuuluvan Monte Morellon karstimaan herkälle ekosysteemille ja alueen luonnonpuistolle sekä Conca di Firenzuolan (jossa sijaitsevat Badia di Moscheta ja Valle d'Inferno(2)) ja eräiden muiden alueiden (Sasso di Castrol ja Giogo-Colla di Casaglia) ekosysteemeille, jotka kuuluvat Toscanan alueen luokittelemiin, luontotyyppien suojelusta annetussa direktiivissä 92/43/ETY tarkoitettuihin, yhteisön tärkeinä pitämiin alueisiin. Moscheta ja Felciaione -lähteistä virtaavien vesien juoksu aiotaan katkaista elokuussa 2001. Tämä saattaa viivästyä muutamalla viikolla, koska hanke on jouduttu keskeyttämään äskettäin Marzano-tunnelin valtavien kuivattamistöiden vuoksi ja koska Firenzen syyttäjävirasto on määrännyt työt keskeytettäväksi niiden aiheuttamien ympäristövahinkojen vuoksi.

Aikooko komissio ryhtyä toimiin suurnopeusradan rakentamisen lykkäämiseksi kunnes on keksitty paremmat rakentamismenetelmät tai vaihtoehtoiset reitit, jotta voidaan estää Toscanan alueen yhteisön tärkeinä pitämiin alueisiin luokitteleman Badia di Moschetan alueen vesivarojen lopullinen pilaantuminen ja luonnontilan muuttaminen?

Aikooko komissio ryhtyä tarvittaviin toimiin myös muiden tämän hankkeen vaarantamien yhteisön tärkeinä pitämien alueiden (Monte Morello, Sasso di Castro, Giogo-Colla di Casaglia) suojelemiseksi?

Aikooko komissio selvittää, onko edellä mainitun hankkeen yhteydessä noudatettu tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä 97/11/EY(3), sillä hankkeen hydrogeologista vaikutusta ei ole riittävästi otettu huomioon?

(1) Luco di Mugellossa jokien kuivumisen lisäksi eräs pelto on painunut 7 metriä sen normaalitason alapuolelle.

(2) Luontotyyppien suojelusta annetussa direktiivissä (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.) tarkoitettu erityisen arvokkaan ympäristönsä vuoksi yhteisön tärkeänä pitämä alue 37. Toscanan alueneuvoston 10. marraskuuta 1998 antamassa päätöksessä 342 todetaan, että kyseinen alue on Toscanan seudun tärkeimpiä monien perinteisillä maanviljelyalueilla elävien uhanalaisten lintulajien (peltosirkku, nummikirvinen, viiriäinen) suojelualueita. Alueella myös metsästetään monia riistalintuja, joista jotkut lajit pesivät lähistöllä. Alueella on enimmäkseen luonnontilassa olevia jokia tai puroja, joiden rannoilla kasvaa enimmäkseen Hippophaerhamnoides ssp. fluviatilis -lajiin kuuluvia matalaa pensaikkoa. Näissä vesissä elää alueelle tyypillisiä yleensä laatuympäristöissä tavattavia kalalajeja. Alueella elävistä nisäkkäistä voidaan mainita Canis lupus ja matelijoista Lepidoptera Callimorpha quadripunctata -lajit.

(3) EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(4. lokakuuta 2001)

Parlamentin jäsenen mainitsema hanke kuuluu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1) liitteen I luokituksen 7 (kaukoliikenteen rautatiet) alaisuuteen riippumatta sen muuttamisesta 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY.

Neuvoston direktiivin 85/337/ETY nojalla riippumatta sen muutosdirektiivistä 97/11/EY liitteeseen I kuuluville hankkeille on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, jolla tunnistetaan, kuvataan ja arvioidaan tarkoituksenmukaisella tavalla, kussakin yksittäistapauksessa ja 411 artiklan mukaisesti, hankkeen suorat ja välilliset vaikutukset seuraaviin tekijöihin: ihmisiin, eläimiin ja kasveihin; maaperään, veteen, ilmaan, ilmastoon ja maisemaan; aineelliseen omaisuuteen ja kulttuuriperintöön. Arvioinnissa on myös otettava huomioon näiden eri tekijöiden vuorovaikutus.

Lisäksi edustajan antamien tietojen perusteella näyttää siltä, että hankkeella voisi olla merkittäviä vaikutuksia tiettyihin alueisiin, joihin sovelletaan luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/43/ETY(2).

Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdassa viitataan alueisiin, jotka direktiivissä säädettyjä menettelyä noudattaen luetteloidaan yhteisön tärkeiksi pitämiksi alueiksi ja nimetään sitten erityissuojelualueiksi, ja sen mukaan kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin.

Edellä mainittua säännöstä ei tällä hetkellä voi kuitenkaan vielä soveltaa. Mainittua menettelyä, jossa yhteisön tärkeinä pitämät alueet valitaan ehdotusluettelosta ja sitten nimetään erityissuojelualueiksi, ei ole saatettu päätökseen. Alueet, joihin direktiiviä parhaillaan sovelletaan, mukaan luettuina edustajan mainitsemat alueet, ovat edelleen ehdotettujen alueiden luettelossa. Jäsenvaltioilla on ehdotettujen alueiden suhteen tiettyjä toimintavelvoitteita, jotta varmistettaisiin, että direktiivin tavoitteet eivät vaarannu. Niitä on kehotettu erityisesti pidättäytymään kaikista toimista, jotka voivat aiheuttaa ehdotetun alueen laadun heikentymisen.

Tässä nimenomaisessa tapauksessa komissio ei ole tietoinen parlamentin edustajan kuvaamasta tilanteesta ja se ryhtyy tarvittaviin toimiin saadakseen siitä yksityiskohtaiset tiedot ja varmistaakseen EY:n perustamissopimuksen puitteissa että yhteisön oikeutta noudatetaan.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985.

(2) EYVL L 206, 22.7.1992.