ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2531/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Klassisten opintojen ja antiikin kreikan ja latinan opetuksen edistämisestä oppilaitoksissa vastaavan keskuksen perustaminen.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0017 - 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2531/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (4. tammikuuta 2000) Aihe: Klassisten opintojen ja antiikin kreikan ja latinan opetuksen edistämisestä oppilaitoksissa vastaavan keskuksen perustaminen Jo vuonna 1995 Euroopan unionin opetusministerien neuvostolle toimitettiin muistio, joka koski latinan ja antiikin kreikan kielen opettamisen edistämistä Euroopan unionin oppilaitoksissa, erityisesti keskiasteen oppilaitoksissa. Kuten Italian, Ranskan, Kreikan ja Espanjan hallitusten edustajat korostivat, klassillisen filologian opinnot ovat meidän aikanamme enemmän kuin koskaan erittäin arvokas opetusväline nuorten ihmisten kasvatuksessa, jotka tämän yhteisen henkisen perinnön ansiosta voisivat kehittää aitoa eurooppalaista tietoisuutta oikeutetun kansallistunteensa rinnalla. Koska on kulunut jo viisi vuotta, eikä Euroopan unioni ole ryhtynyt konkreettisiin toimiin; koska tulevan vuosisadan ei pidä merkitä klassisten opintojen katoamista keskiasteen koulutuksesta; koska klassisia opintoja edustavat maineikkaat henkilöt kuten Jacqueline de Romilly Ranskan Akatemiasta ja Jean Pierre Vernant, molemmat Collège de Francen kunniaprofessoreita, ilmaisevat pettymyksensä sen johdosta, että klassiset opinnot ovat häviämässä keskiasteen koulutuksesta (Le Monde, 12.11.1999), komissiolta kysytään, mitä aloitteita se voisi toteuttaa myötävaikuttaakseen tämän keskuksen perustamiseen? Viviane Redingin komission puolesta antama täydentävä vastaus (15. maaliskuuta 2000) Opetusministerien neuvoston kokouksessa 31. maaliskuuta 1995 Kreikan opetusministeri esitteli Kreikan muistion, joka koski klassisten opintojen eurooppalaisen keskuksen perustamista. Asiasta käytiin lukuisia keskusteluja. Opetusministerien neuvosto pani 6. toukokuuta 1996 pitämässään kokouksessa merkille Kreikan hallituksen aloitteen tällaisen keskuksen perustamisesta. Komissio ilmoitti olevansa valmis tutkimaan sellaista aloitetta, mutta se ei ole tähän mennessä saanut Kreikan viranomaisilta asiaa koskevaa pyyntöä. Komissio tukee säännöllisesti tätä alaa koskevia hankkeita erityisesti Sokrates-ohjelman yhteydessä. Esimerkiksi Comenius- ja Erasmus-ohjelmien puitteissa useat koulujen tai yliopistojen väliset yhteistyöhankkeet ovat koskeneet klassisten kielten ja kulttuurien opetusta. Aikuiskoulutuksen alalla on aloitettu hanke, jolla pyritään rakentamaan eurooppalaista identiteettiä palaamalla sen alkulähteille, erityisesti Kreikan ja Rooman mytologiaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2451/99 esittäjä(t): Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) komissiolle. Euroopan parlamentin ja komission kokousten päällekkäisyys.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0011 - 0012



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2451/99 esittäjä(t): Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Euroopan parlamentin ja komission kokousten päällekkäisyys Komissio järjestää säännöllisesti kokouksia tai (lehdistö)konferensseja ajankohtina, jolloin Euroopan parlamentilla on täysistunto Strasbourgissa tai Brysselissä. Esimerkiksi komission jäsen Kinnock pitää perjantaina 19. marraskuuta 1999 lehdistökonferenssin ja työlounaan Haagissa, johon on kutsuttu myös Euroopan parlamentin jäseniä, vaikka parlamentti kokoontuu tuona päivänä Strasbourgissa. 1. Katsooko komissiokin, että tällainen kokousten ja konferenssien päällekkäisyys ei ole toivottavaa, koska komission on oltava läsnä parlamentin kokouksissa? 2. Onko komissio tietoinen, että lehdistön selostukset parlamentin täysistunnon tuloksista kärsivät tästä päällekkäisyydestä, koska toimittajat voivat olla vain yhdessä paikassa kerrallaan? 3. Katsooko komissiokin, että Euroopan yleisesti ja erityisesti Euroopan parlamentin itsestään antamalle kuvalle on eduksi, jos toimielimet ottavat toistensa kokousaikataulun huomioon? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (25. tammikuuta 2000) Komissaarit pyrkivät varmistamaan, etteivät kokoukset osuisi päällekkäin parlamentin istuntojen kanssa. Kuten kaikki komissaarit, Neil Kinnock on tietoinen siitä, että täysistunnon aikana hänen tärkein velvollisuutensa on olla käytettävissä parlamentin keskusteluissa ja vastata omaa vastuualuettaan koskeviin kysymyksiin. Komissio tuntee istuntokalenterin ja pyrkii välttämään häiritseviä päällekkäisyyksiä. Komissio on täysin samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä miten tärkeää on, että EU:n toimielimet ottavat huomioon toistensa kokousaikataulut.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2821/99 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle. Euroopan petostentorjuntaviraston hallinnolliset tutkimukset Euroopan keskuspankissa ja Euroopan investointipankissa.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0057 - 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2821/99 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Euroopan petostentorjuntaviraston hallinnolliset tutkimukset Euroopan keskuspankissa ja Euroopan investointipankissa Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet 25. toukokuuta 1999 asetuksen (EY) N:o 1073/1999(1) Euroopan petostentorjuntaviraston tutkimuksista. Asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että unionin toimielimet ja elimet tekevät päätöksiä OLAFin sisäisten tutkimusten yksityiskohtaisista säännöistä, jollei niistä ole jo säädetty itse asetuksessa. Valtionvarainministerien neuvosto pahoitteli 8. lokakuuta 1999 pitämässään kokouksessa, että Euroopan keskuspankki ja Euroopan investointipankki eivät ole tehneet vastaavia päätöksiä. Neuvosto pyysi komissiota tarkastelemaan tarvittavia oikeudellisia toimia EY:n perustamissopimuksen 211 artiklan perusteella, jotta asetuksen täydellinen soveltaminen voitaisiin varmistaa. Sittemmin Euroopan keskuspankki on julkistanut päätöksen petostentorjunnasta (1999/726/EY)(2). Euroopan investointipankki teki 16. marraskuuta 1999 päätöksen OLAFin kanssa tehtävästä yhteistyöstä. Täyttävätkö nämä päätökset komission mielestä asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa vahvistetut edellytykset? Jos eivät täytä, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että molemmat pankit noudattavat asetusta? (1) EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1. (2) EYVL L 291, 13.11.1999, s. 36. Michaele Schreyerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2821/99 ja E-2822/99 (25. helmikuuta 2000) Komissio katsoo, että Euroopan keskuspankin (EKP) 7. lokakuuta 1999 tekemä petosten estämistä koskeva päätös samoin kuin Euroopan investointipankin (EIP) ilmoittama päätös eivät vastaa Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustamista koskevaa sääntelykehystä, etenkään Euroopan petostentorjuntaviraston tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 sisäisiä tutkimuksia koskevia säännöksiä. Tämä on omiaan rikkomaan yhteisön lainsäätäjän toivoman yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisen yhtenäisyyden. Siksi komissio on nostanut kaksi kannetta yhteisöjen tuomioistuimessa, Euroopan keskuspankkia koskevan 13. tammikuuta ja Euroopan investointipankkia koskevan 19. tammikuuta 2000. Arvoisan kysyjän antamat Euroopan investointipankkia koskevat tiedot on toimitettu Euroopan petostentorjuntavirastolle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2743/99 esittäjä(t): Emilia Müller (PPE-DE) komissiolle. Ranskan saamat erityistuet.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0012 - 0012



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2743/99 esittäjä(t): Emilia Müller (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Ranskan saamat erityistuet Espanjan ja Portugalin jäsenyyden myötä Ranska sai 7 päivänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston asetuksen nojalla (asetus (ETY) N:o 2615/80)(1) aluekehitykseen myönnettäviä erityistukia Espanjan rajalla sijaitsevilla alueitaan varten. Kuinka paljon, mille ajalle ja mihin tarkoituksiin tukia myönnettiin? (1) EYVL L 271, 15.10.1980, s. 1. Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 2000) Yhteisön erityistoimen käyttöönottamisesta tiettyjen Ranskan ja Italian alueiden kehityksen edistämiseksi yhteisön laajenemisen yhteydessä 7 päivänä lokakuuta 1980 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2615/80(1) säädetään asianomaisten jäsenvaltioiden komissiolle esittämästä erityisohjelmasta. Tämän yhteisön toimen toteuttamiseksi neuvosto antoi 23 päivänä heinäkuuta 1985 asetuksen (ETY) N:o 2088/85 yhtenäistetyistä Välimeren ohjelmista(2). Kyseisessä asetuksessa vahvistetaan muun muassa ohjelmakautta, yhteisön talousarviosta rahoitettavaa rahoitusosuutta ja Välimeren ohjelmien maantieteellistä soveltamisaluetta koskevia säännöksiä. Kaudella 19861992 yhteisön talousarviossa oli edellä mainittujen Välimeren ohjelmien rahoittamiseen varattu yhteensä 4 100 miljoonaa euroa, josta Ranskan osuus oli 844 miljoonaa euroa. Ohjelmien maantieteellinen soveltamisalue Ranskassa käsittää seuraavat alueet: Languedoc-Roussillon, Korsika, Provence-Alpes-Côte-d'Azur, Aquitaine ja Midi-Pyrénées sekä Drômen ja Ardèchen departementit lukuun ottamatta Marseillen, Bordeaux'n ja Toulousen suurkaupunkialueita ja jatkuvasti kaupungistuvaa ympärivuotisen matkailuelinkeinon leimaamaa rannikkoaluetta. (1) EYVL L 271, 15.10.1980, s. 1. (2) EYVL L 197, 27.7.1985, s. 1.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2850/99 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle. Maahanmuuttaneiden työntekijöiden ajokortin vaihtaminen toiseen.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0062 - 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2850/99 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Maahanmuuttaneiden työntekijöiden ajokortin vaihtaminen toiseen Neuvoston 29. kesäkuuta 1999 antaman direktiivin 91/439/ETY(1) ajokortista mukaan on mahdollista vaihtaa yhdessä jäsenvaltiossa myönnetty ajokortti toisen jäsenvaltion ajokorttiin. Jäsenvaltiot voivat myös pidentää toisessa jäsenvaltiossa myönnetyn ajokortin voimassaoloaikaa tietyissä olosuhteissa. 1. Onko komissiolla käsitystä, miten määräykset toimivat käytännössä? Mitä ongelmia esiintyy? 2. Jos komissiolla ei ole käsitystä direktiivin toimivuudesta käytännössä, voisiko se tutkia asiaa, sillä siitä valitetaan usein, koska kansalliset viranomaiset eivät aina ole tietoisia direktiivin määräyksistä? (1) EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 2000) Yhteisön ajokortista 29. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivissä 91/436/ETY(1) ja erityisesti 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ajokortin haltija voi vapaaehtoisesti vaihtaa ajokorttinsa sen jäsenvaltion ajokorttiin, jossa hän vakituisesti asuu. Mainitun 8 artiklan 3 kohdassa kuvataan ajokortin vaihdon vaatima menettely. Nämä säännökset on asianmukaisesti saatettu osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä, eivätkä ne ole antaneet aihetta kansalaisten valituksiin. Sen sijaan komissio käsittelee huomattavan määrän valituksia, vetoomuksia ja muita tiedusteluja kansalaisilta, joilla on ollut ongelmia ajokortin tunnustamisessa tai uusimisessa, kun on kysymys ajokortin voimassaoloaikaa tai lääkärintarkastusten tiheyttä koskevista säännöksistä. Tässä suhteessa direktiivin 91/439/ETY 1 artiklan 3 kohdassa säädetään: Jos kansallisen ajokortin haltija muuttaa ajokortin voimassaollessa vakinaisesti asumaan toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, joka on antanut ajokortin, se jäsenvaltio, johon ajokortin haltija muuttaa vakinaisesti asumaan, voi soveltaa ajokortin haltijaan kansallisia ajokortin voimassaoloaikaa, lääkärintarkastuksia ja (...) koskevia määräyksiä. Komissio on käynnistänyt rikkomisesta johtuvia menettelyjä useita jäsenvaltioita vastaan, koska tätä säännöstä ei ole yhdenmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. (1) EYVL L 237, 24.8.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2735/99 esittäjä(t): Carlo Fatuzzo (PPE-DE) komissiolle. Euroopan yhteisön vanhusten vapaa pääsy museoihin.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0008 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2735/99 esittäjä(t): Carlo Fatuzzo (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Euroopan yhteisön vanhusten vapaa pääsy museoihin Vanhusten matkailu Euroopassa laajentaa kulttuurin tuntemusta, se on tervettä vapaa-ajan käyttöä ja se johtaa monien uusien työpaikkojen syntymiseen. Aikooko komissio antaa direktiivin tällaisen matkailun edistämiseksi ja helpottamiseksi? Voisiko komissio pyytää Italian ministeri Melandria tarkistamaan 27. lokakuuta 1999 italian virallisen lehden numerossa 253 julkaistua asetusta, jolla rajoitetaan yli 65-vuotiaiden vapaata pääsyä katsomaan muun muassa muistomerkeille, museoihin, arkeologisille kaivauksille ja luonnonpuistoihin ulottamalla asetus koskemaan myös 5565 -vuotiaita yhteisön kansalaisia? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 2000) Komissio on tietoinen kulttuurimatkailun merkityksestä mahdollisten työpaikkojen luojana. Se ei kuitenkaan aio antaa aiheesta direktiiviä. Kysymys siitä, millä ikäryhmillä on vapaa pääsy kulttuurinähtävyyksiin Italiassa, kuuluu toissijaisuusperiaatteen mukaan jäsenvaltiolle itselleen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2629/99 esittäjä(t): Francesco Speroni (TDI), Umberto Bossi (TDI) ja Gian Gobbo (TDI) komissiolle. Komission puheenjohtajan Romano Prodin osallistuminen vasemmiston kansainväliseen huippukokoukseen.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0002 - 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2629/99 esittäjä(t): Francesco Speroni (TDI), Umberto Bossi (TDI) ja Gian Gobbo (TDI) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Komission puheenjohtajan Romano Prodin osallistuminen vasemmiston kansainväliseen huippukokoukseen Romano Prodi osallistui lauantaina 20. ja sunnuntaina 21. marraskuuta 1999 Euroopan komission puheenjohtajan ominaisuudessa vasemmiston johtajien kansainväliseen huippukokoukseen yhdessä Jospinin, D'Aleman, Clintonin, Blairin ja muiden kanssa. Edustiko puhemies Prodi osallistuessaan tähän kokoukseen riittävän kattavasti kaikkia Euroopan unionissa ja sen toimielimissä esiintyviä erilaisia poliittisia ja kulttuurisia suuntauksia? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2000) Puheenjohtaja Romano Prodi osallistui sunnuntaina 21. marraskuuta 1999 tarkkailijana keskustavasemmistolaisten valtion- ja hallitustenpäämiesten tapaamiseen, jossa käsiteltiin Euroopan kehittämisnäkymiä suhteessa globalisaatioon. Hän esitti puheenvuoron aiheesta lauantaina 20. marraskuuta 1999 pidetyssä avajaisistunnossa, joka oli kokouksen virallisesta ohjelmasta erillinen tapahtuma. Hänen panostaan kokoukseen voidaan kuvata visioiksi ja ideoiksi eurooppalaisesta yhteiskuntamallista ja työttömyyden torjumisesta. Romano Prodi on esittänyt vastaavia ajatuksia lukuisissa muissa yhteyksissä ja myös Euroopan parlamentissa. Komission puheenjohtajalla on poliittinen tehtävä, ja hänellä on oikeus esittää tehtäviensä puitteissa poliittisia linjauksiaan itsenäisesti ja omalla vastuullaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2499/99 esittäjä(t): María Izquierdo Rojo (PSE) komissiolle. Medi Telecom.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0151 - 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2499/99 esittäjä(t): María Izquierdo Rojo (PSE) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Medi Telecom Telefónica Intercontinental S.A. ja Portugal Telecom Internacional (Sgps) aikovat ostaa Medi Telecom -yhtiön. Mitä tietoja komissiolle on toimitettu asiasta? Miten kauppa toteutetaan? Milloin komissio tekee lopullisen päätöksensä asiasta? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (11. tammikuuta 2000) Kaupasta, jolla Telefónica InterContinental SA (Telefónica S.A:n määräysvallassa) ja Portugal Telecom Internacional S.A. (Portugal Telecom S.A:n määräysvallassa) hankkivat yhteisen määräysvallan Médi-Telecomissa, ilmoitettiin komissiolle 17. marraskuuta 1999 yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1) (sulautuma-asetus) 4 artiklan mukaisesti. Vakiintuneen menettelyn mukaisesti virallisessa lehdessä(2) julkaistiin tehdystä ilmoituksesta tiedonanto, jossa kehotettiin kolmansia esittämään huomautuksensa. Huomautusten esittämiselle asetettu määräaika päättyi 6. joulukuuta 1999. Komissiolla ei ole oikeutta paljastaa näiden kolmansien toimittamia kauppaan liittyviä luottamuksellisia tietoja. Médi-Telecom perustettiin luomaan Marokkoon GSM-matkapuhelinliiketoiminta ja harjoittamaan tätä toimintaa. Siitä tulee toinen näitä palveluja tarjoava operaattori, ja se kilpailee suoraan vakiintuneen operaattorin kanssa, joka on tähän asti ollut ainoa operaattori markkinoilla. Médi-Telecomin on tarkoitus tarjota matkapuhelinpalveluja ainoastaan Marokon alueella. Komissio teki 17. joulukuuta 1999 hyväksyvän päätöksen, sillä toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ei ollut vakavia epäilyjä. (1) EYVL L 395, 30.12.1989; oikaistu EYVL L 257, 21.9.1990; sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 1310/97, EYVL L 180, 9.7.1997, oikaistu EYVL L 40, 13.2.1998. (2) EYVL C 336, 24.11.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2644/99 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle. Urban-ohjelma.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0034 - 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2644/99 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Urban-ohjelma Urban-ohjelmaan ei sisälly tukea asuntoja koskeville erityisohjelmille, vaikka asunnot ovat yksi tärkeimmistä yhteiskunnallisista tarpeista. Onko uuden Urban-ohjelman puitteissa mahdollista tukea asuntoja koskevia erityisohjelmia? Mitä vaihtoehtoja voidaan käyttää asuntoja koskevan yhteiskunnallisen ongelman ratkaisemiseen? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (2. maaliskuuta 2000) Asunnot eivät ole tukikelpoisia rakennerahastoissa. Asumista koskevia erityisohjelmia ei siten voida hyväksyä Urban-yhteisöaloitteeseen, jota rahoitetaan näistä rahastoista. Komissio toteaa kuitenkin uuden Urban-yhteisöaloitteen suuntaviivojen vahvistamisesta 13. lokakuuta 1999 antamassaan tiedonannossa(1) ja erityisesti sen liitteessä I, että asuntokysymys voi olla joissain tapauksissa tärkeä osa kaupunkialueiden yleistä problematiikkaa, jossa pyritään sosiaaliseen koheesioon. Komissio toteaa, että ohjelma-asiakirjoista on voitava nähdä, että asumista koskeva osa on selkeästi otettu huomioon tapauksissa, joissa sillä on tärkeä merkitys asuinalueen rakennemuutoksessa. On kuitenkin maakohtaisesti paikallisten, alueellisten tai kansallisten viranomaisten tehtävä kattaa tästä aiheutuvat kustannukset ilman rakennerahastojen osallistumista. (1) KOM(1999) 477 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2794/99

esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle

(18. tammikuuta 2000)

Aihe: EU:n yhteistä kalastuspolitiikkaa ohjaavien kalavaroja koskevien suojelutoimien julkaiseminen ja levittäminen

Euroopassa ja koko maailmassa näyttää vallitsevan yleinen erimielisyys niiden tieteellisten, teknisten, valvonta- ja säilyttämistoimien moninaisuudesta, vakavuudesta ja tehokkuudesta, jotka muodostavat yhteisen kalastuspolitiikan eri pilarit ja joilla pyritään yhteisön ja sen ulkopuolisilla vesillä olevien kalavarojen suojeluun ja säilyttämiseen sekä yleensä ympäristön suojelemiseen. Useissa tapauksissa EU:lla on kyseisiä toimia varten määräyksiä kannustuksista ja avustuksista, jotka joskus virheellisesti katsotaan kalavarojen liialliseen hyödyntämiseen johtaviksi tuiksi.

Eikö komissio katso, että olisi laadittava laajaa levitystä varten yhteistä kalastuspolitiikka tunnetuksi tekevä julkaisu, jossa esitetään lyhyesti mutta selvästi ja kattavasti kaikki laajat ja joskus monitahoisetkin toimet, jotka ohjaavat yhteistä kalastuspolitiikkaa ja joiden tavoitteena on kalavarojen säilyttäminen sekä vastuullisen kalastuksen harjoittaminen EU:ssa?

Eikö komissio katso, että tällaisen julkaisun avulla voitaisiin saattaa yleiseen tietoon Euroopassa ja koko maailmassa meille tärkeät merten suojelua koskevat periaatteet ja sitoumukset sekä niihin liittyvät tukitoimet, jotka joskus virheellisesti sekoitetaan kalavarojen liialliseen hyödyntämiseen johtaviksi tuiksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(8. helmikuuta 2000)

Yhteistä kalastuspolitiikkaa (YKP) koskevan tiedotuskampanjansa yhteydessä komissio laatii ja julkaisee säännöllisesti tämän politiikan eri osa-alueita koskevaa aineistoa.

Tiedotusaineisto on tarkoitettu pääasiassa kalastusalalle ja muille YKP:n vaikutuspiiriin kuuluville tahoille, erityisesti kalastusalan tiedotusvälineille, jotka ovat alan ammattilaisten ja muiden asiasta kiinnostuneiden tahojen tärkeimpiä tietolähteitä. Tietoa levitetään painettuina julkaisuina, mutta myös audiovisuaalisessa muodossa ja Internetin välityksellä.

Komissio esitteli vastikään parlamentille toimintasuunnitelman, joka koskee YKP:sta käytävän vuoropuhelun vahvistamista kalastusalan edustajien ja YKP:n vaikutuspiiriin kuuluvien tahojen kanssa. Sunnitelman toteuttamiseksi komissio aikoo tehostaa tiedotustoimintaansa erityisesti kohdistamalla sitä tarkemmin ja mukauttamalla aineistoa kohderyhmien tarpeisiin.

Tarkoituksena on laatia tiedotusaineistoa YKP:n eri osa-alueista, joista keskeisimpiä ovat kalavarojen säilyttämistoimenpiteet. Aineistosta laaditaan myös video-ohjelmasarja, jossa pyritään esittämään yhteisen kalastuspolitiikan peruslinjat mahdollisimman selkeästi käyttämällä muun muassa piirrosanimaatiota.

Lisäksi tietoa jaetaan julkaisemalla säännöllisesti ilmaisjakelulehteä, joka on tarkoitettu kalastusalan edustajille ja muille YKP:n vaikutuspiiriin kuuluville tahoille. Se ilmestyy yhteisön yhdellätoista virallisella kielellä. Tietoa löytyy myös Europa-palvelimen YKP:aa koskevalta www-sivustolta, jota parhaillaan laajennetaan. Sivustolle tulee linkkejä, joiden kautta saa tarkempia tietoja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2528/99 esittäjä(t): Jürgen Zimmerling (PPE-DE) komissiolle. Kosovon jälleenrakentamiskustannukset.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0076 - 0076



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2528/99 esittäjä(t): Jürgen Zimmerling (PPE-DE) komissiolle (4. tammikuuta 2000) Aihe: Kosovon jälleenrakentamiskustannukset Neuvosto arvioi nykyisin Kosovon jälleenrakennusavun arvoksi 500 miljoonaa euroa. Varat hankitaan lähinnä kehitysavun talousarviosta. Kehitys- ja yhteistyövaliokunnan esittelijä Carlotti on ilmoittanut, että 500 miljoonan euron kustannuslaskelmat perustuvat pelkästään arvioihin. Mitä Balkanin asioiden koordinoija Bodo Hombach voi kertoa Kosovon todellisista nykyisistä ja tulevista jälleenrakennuskustannuksista niiden kokemusten perusteella, joita hänen on täytynyt saada virkaansa hoitaessaan? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 2000) Marraskuussa 1999 komissio ja Maailmanpankki laativat tilanteesta yhteisen arvion nimellä Towards Stability and Prosperity, a programme for reconstruction and recovery in Kosovo [Kohti vakautta ja vaurautta Kosovon jälleenrakennus- ja elvytysohjelma](1). Arvio Kosovon tarpeista perustuu useisiin muihinkin lähteisiin, etenkin komission vahinkojenarviointiryhmän (toteutuksesta vastasi kansainvälinen johtoryhmä) työhön sekä Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen hallinnon Kosovon-operaation (UNMIK) lausuntoihin ja muiden selvitysryhmien hankkimiin tietoihin. Vakaussopimuksen osalta on korostettava, että Jugoslavian liittotasavalta (ja siten myöskään Kosovo) ei ole sopimuksen osapuoli. Komissio osallistuu aktiivisesti vakaussopimuksen työryhmien toimintaan. Vakaussopimuksessa sovittu toimeksianto huomioon ottaen tämä ei kuitenkaan vaikuta tarkoituksenmukaisimmalta foorumilta Kosovon tarpeiden arvioimiseksi. Ulkosuhteista vastaava komissaari on tiiviisti yhteydessä Bodo Hombachiin aluetta yleisesti koskevista asioista. Komissio muistuttaa lopuksi, että Kosovolle vuonna 2000 myönnettävät määrärahat eivät ole peräisin kehitysavun talousarviosta vaan jakautuvat seuraavasti: 60 miljoonaa euroa siirtomäärärahoja aiemmilta vuosilta, 40 miljoonaa euroa uudelleen kohdennettuja määrärahoja, 20 miljoonaa euroa ECHOlta ja 60 miljoonaa euroa, jotka sisältyivät jo alustavassa talousarviossa olevaan 180 miljoonan euron joustovälineeseen. (1) Saatavissa komission ja Maailmanpankin yhteisiltä Internet-sivuilta seuraavasta osoitteesta: www.seerecon.org./KeyDocuments/KeyOfficialDocuments.htm.