ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3334/97 komissiolle esittäjä(t): Yiannis Roubatis (PSE) (22. lokakuuta 1997) Aihe: Esber Yamukderelin tuomitseminen ja Turkissa jatkuvasti tapahtuvat ihmisoikeuksien loukkaukset Turkin ulkoministeri Ismail Cem luonnehtii turkkilaisen ¨Sabah¨-sanomalehden 29. syyskuuta julkaisemassa artikkelissa nk. terrorismin vastaisen lain 8 artiklaa ¨häpeän laiksi¨. Itse Turkin pääministeri Mesut Yilmaz myöntää saksalaisen Bild-sanomalehden haastattelussa 22. syyskuuta, että ihmisoikeuksien suojelua koskevia lakeja on muutettava perusteellisesti. Turkin presidentti Süleiman Demirel julisti 1. lokakuuta, että on ensisijaisen tärkeää ¨lopettaa ihmisoikeuksien loukkaamisen häpeä¨. Vaikka kaikki nämä lausunnot esitettiin, kuitenkin lokakuun ensimmäisellä viikolla turkkilainen 52-vuotias sokea lakimies Esber Yamukdereli, joka tunnetaan siitä, että hän on ajanut kymmenien toisinajattelijoiden asiaa turkkilaisissa oikeusistuimissa, tuomittiin Ankaran hovioikeudessa 23 vuodeksi vankeuteen nk. terrorismin vastaisen lain 8 artiklan perusteella. Komissiolta kysytään: 1. Mihin konkreettisiin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä Esber Yamukderelin välittömäksi vapauttamiseksi ja Turkin hallituksen velvoittamiseksi kumoamaan kaikki lainsäännökset, joita korkea-arvoiset viranomaiset itse kutsuvat ¨häpeän laeiksi¨? 2. Kuinka kauan siedetään sitä vaihtuvien turkkilaisten hallitusten osoittamaa vilpillisyyttä, epäjohdonmukaisuutta ja epäluotettavuutta, hallitusten, jotka jo kahden vuoden ajan ovat luvanneet kumota kaikki ne lainsäännökset, joita käytetään ihmisoikeuksien loukkaamiseen ja ajatuksenvapauden rajoittamiseen ja tekosyinä jopa elämän riistämiseen Turkin kansalaisilta? 3. Eikö se katso, että niin kauan tilanne jatkuu tällaisena, ei ole kuviteltavissa, että Euroopan unionin ja Turkin välisiä suhteita millään tavoin entisestään lujitettaisiin? Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (24. marraskuuta 1997) Komissio pitää Turkin ihmisoikeustilanteen parantamista ja kansanvaltaistamisprosessin jatkamista hyvin tärkeänä. Joka kerta ollessaan yhteydessä Turkin viranomaisiin komissio vaatii, että näillä aloilla tehdään parannuksia. Komissio ilmaisi tästä asiasta huolestuneisuutensa myös Agenda 2000:ssa ((Asiak. KOM(97) 2000 lopullinen. )). Viimeisimmällä vierailullaan Ankarassa 30. - 31. lokakuuta 1997 Turkin ja yhteisön suhteista vastuussa oleva komission jäsen painotti yhteisön odotuksia tällä alalla ja mainitsi erityisesti sokean lakimiehen Esber Yamukderelin vangitsemisen. Komissio ilmoitti Agenda 2000:ssa, että sen mielestä yhteisön on jatkettava Turkin tukemista tämän pyrkimyksissä ratkaista poliittiset ja taloudelliset ongelmansa ja vahvistaa siteitään yhteisöön. Tältä osalta komission 15. heinäkuuta 1997 hyväksymässä tiedonannossa Turkin ja yhteisön suhteiden tulevaisuudesta ((Asiak. KOM(97) 394 lopullinen. )) ehdotetaan Turkin ja yhteisön yhteistyön tehostamista ihmisoikeuksien alalla kansalaisyhteiskunnan ja oikeusvaltion kehittämiseksi Turkissa.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3610/97 komissiolle esittäjä(t): Pervenche Berès (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Invalidikortti Kysyin komissiolta 1. syyskuuta 1997, aikoiko se ehdottaa invalidikorttien yhdenmukaistamista kaikissa jäsenvaltioissa (kirjallinen kysymys E-2815/97) ((EYVL C 82, 17.3.1998, p. 144. )). Komissio sanoi yllättävästi 3. lokakuuta antamassaan vastauksessa, että ainakaan toistaiseksi se ei aio ehdottaa sille perustamissopimuksessa annetun toimivallan nojalla, että eri jäsenvaltioissa myönnettävät invalidikortit yhdenmukaistettaisiin. Samaan aikaan neuvostossa kuitenkin suunniteltiin yhteisön yhdenmukaista vammaisten pysäköintikorttia. Eikö tätä vammaisten henkilöiden pysäköintikorttia voitaisi pitää ensimmäisenä askeleena kohti yhteisön invalidikortin hyväksymistä? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 1998) Verotus- ja hintaetujen myöntäminen vammaisille kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Nämä toimenpiteet poikkeavat huomattavasti toisistaan jäsenvaltioittain sekä sisältönsä että edunsaajien suhteen. Tällaisia etuja sisältävien korttien keskinäinen tunnustaminen on kunkin jäsenvaltion asia. Sen sijaan on totta, että komissio on ehdottanut neuvoston suosituksen antamista vammaisten pysäköintiluvasta. On kuitenkin huomattava, että tällä ehdotuksella, joka perustuu yhteisön toimivaltaan liikenteen alalla, ei pyritä yhdenmukaistamaan pysäköintilupien myöntämis- ja käyttöehtoja. Sen tarkoituksena on ainoastaan näiden lupien vastavuoroinen tunnustaminen sekä vakiomalli prosessin helpottamiseksi. Tätä ehdotusta tukee se, että suurin osa jäsenvaltioista antaa tällaisia lupia ja luvilla on sama tavoite.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3169/97 komissiolle esittäjä(t): Raymonde Dury (PSE) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Neuvoston päätöksen puuttumisen vuoksi toteutumatta jäänyt ohjelma Euroopan yhteisöjen virallisen lehden 1. elokuuta 1997 päivätyssä numerossa C 233/8 julkaistun tiedon mukaan komissio on päättänyt vetää takaisin osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden alan toimien tukemista koskevan ehdotuspyynnön. Komissio ottaa täten huomioon, että neuvosto ei ole tehnyt päätöstä monivuotisesta ohjelmasta 1994 - 1996, joka koskee toimia näiden organisaatioiden hyväksi, sekä sen, että ohjelma on jo vanhentunut. Voiko komissio selvittää, mitä seurauksia näiden päätösten puuttumisesta on kyseisille organisaatioille, ja täsmentää minulle, onko jo olemassa korvaava ohjelma tai tullaanko sellainen toteuttamaan tulevaisuudessa, ja onko aiemmin esiintynyt vastaavia tapauksia, joissa ohjelmat ovat jo vanhentuneet sinä aikana kun neuvoston päätöstä asiasta on odotettu? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 1998) Kuten arvoisa parlamentin jäsen huomauttaa, on totta, että ehdotuspyyntö liitettiin komission ehdotukseen neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta (1994*96) yhteisön osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden hyväksi. Ehdotuspyyntö julkaistiin 24. elokuuta 1996. Valitettavasti neuvosto ei ollut hyväksynyt tätä ehdotusta vuoden 1996 loppuun mennessä. Komissio joutui siksi etsimään sopivan ratkaisun ehdotuspyyntöön liittyvien osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä, yhdistyksiä ja säätiöitä koskevien hankkeiden rahoittamiseksi. Tämän vuoksi komissio päätti 29. heinäkuuta 1997 vetää ensin takaisin ehdotuksensa ohjelmaksi, peruuttaa ehdotuspyynnön ja tehdä sitten erillisen päätöksen kahdentoista, ehdotuspyynnön yhteydessä esitettyjen hankkeiden joukosta valitun hankkeen rahoituksesta vuonna 1997. Komissio päätti myös näiden kahdentoista ehdotuspyyntöön liittyvän hankkeen lisäksi rahoittaa joitakin muita hankkeita vuoden 1997 talousarvion kohdasta B5-321 (yhteiskuntataloutta koskeva kohta). Komissio tutkii mahdollisuutta antaa uusi ehdotus monivuotiseksi ohjelmaksi. Pääasiallinen tavoite on auttaa osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä, yhdistyksiä ja säätiöitä parantamaan toimintaansa yrityksinä sekä vastaamaan omalta osaltaan täysipainoisesti tämänhetkisen työllisyystilanteen asettamiin haasteisiin. Lisätietojen saamiseksi arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan komission vastaukseen parlamentin jäsenen Caroline Jacksonin parlamentin kyselytunnilla lokakuun 1997 täysistunnossa esittämään suulliseen kysymykseen H-0717/97 ((Parlamentin täysistuntokeskustelut (lokakuu 1997). )).
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3545/97 komissiolle esittäjä(t): Gerardo Fernández-Albor (PPE) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Autojen rekisterikilpien yhdenmukaistamiskehitys Symbolit ovat yksi tarkoituksenmukaisimmista tavoista saada Euroopan kansalaiset tuntemaan itsensä osaksi Euroopan yhteisöä. Tämän vuoksi yksi näistä symboleista, autojen rekisterikilpien yhdenmukaistaminen sellaisiksi, että niissä on unionin tunnuskuvio, on ollut omiaan tekemään yhteisöajatusta suosituksi. Kaikki maat eivät ole vielä kuitenkaan omaksuneet uutta, yhdenmukaista rekisterikilpeä, monien kansalaisten pettymykseksi. Pitääkö komissio tarpeellisena kannustaa maita, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhdenmukaista yhteisön tunnuskuvalla varustettua rekisterikilpeä, tekemään niin mahdollisimman pian? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (19. joulukuuta 1997) Komissio pyytää parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio on antanut parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymyksen E-2574/92 ((EYVL C 86, 26.3.1993. )). Sittemmin Irlannin ja Portugalin lisäksi myös Saksa ja Ranska ovat ottaneet käyttöön yhteisön rekisterikilven.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3883/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Spalato Belleré (NI) (5. joulukuuta 1997) Aihe: Kuljetettavat painelaitteet Kysymyksemme koskee ehdotusta neuvoston direktiiviksi kuljetettavista painelaitteista (KOM(96)674 lopull. - 97/0011 SYN) ((EYVL C 95, 24.3.1997, s. 2. )). Tämän direktiivin soveltaminen tulee vähentämään kustannuksia ja siten aiheuttamaan taloudellista voittoa painelaitteiden valmistajille, ottaen huomioon että tulevaisuudessa tyyppihyväksyntä ja merkintä tapahtuu yhdessä ainoassa jäsenvaltiossa, mikä mahdollistaa hyväksyttyjen painelaitteiden vapaan liikkuvuuden koko EU:n alueella. Tätä seuraa kilpailun vuoksi näiden laitteiden hinnan voimakas lasku. Pyydämme, että alan teollisuus (kaasupullojen, säiliöiden ja muiden komponenttien valmistajat sekä nestekaasun tuottajat ja jakelijat) ulottaa saamansa taloudellisen voiton vaikutukset näiden tuotteiden myyntihinnassa kuluttajiin. Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (9. helmikuuta 1998) Komissio katsoo, että ehdotetun direktiivin tullessa voimaan valmistajat säästävät kuljetettavien painelaitteiden tyyppihyväksyntään liittyvissä kustannuksissa. Näille laitteille ei tarvitse enää hakea tyyppihyväksyntää kaikissa jäsenvaltioissa, sillä tyyppihyväksyntä ja merkintä pelkästään yhdessä jäsenvaltiossa riittää siihen, että laitteet voidaan tuoda markkinoille ja niitä voidaan käyttää kaikissa jäsenvaltioissa. Näiden säästöjen näkymistä laitteiden hinnoissa ei voida taata virallisesti, mutta komissio on vakuuttunut siitä, että markkinavoimat johtavat tällaiseen kehitykseen.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3803/97 komissiolle esittäjä(t): José Apolinário (PSE) (26. marraskuuta 1997) Aihe: KOR ja matkailu Viitaten komission vastaukseen kysymykseeni E-2036/97 ((EYVL C 391, 23.12.1997, s. 151. )), joka koski EAKR:n toimien jakautumista jäsenvaltioiden kesken, voisiko komissio ilmoittaa myös KOR:iin liittyen, paljonko määrärahoja on osoitettu matkailulle eri toimintaohjelmissa jokaisessa yhteisön tukikehyksessä ja jokaisessa jäsenvaltiossa? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (27. tammikuuta 1998) Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (KOR) rahoitetaan ainoastaan kalastusalalla toteutettavia hankkeita. Matkailualan hankkeita tuetaan Euroopan aluekehitysrahastosta.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0097



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3950/97 komissiolle esittäjä(t): Gordon Adam (PSE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Britannian jääkiekkoliiton (BIHA) ja Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) määräämät pelaajien siirtoja koskevat rajoitukset Britannian jääkiekkoliitto (BIHA), joka on Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekkourheilusta päättävä elin, on Kansainvälisen jääkiekkoliiton valtuuttamana ja sen jäsenjärjestönä määrännyt erilaisia maksuja Britannian ulkopuolisten jääkiekkoliittojen pelaajien rekisteröimiselle. Nämä maksut veloitetaan brittipelaajista perittyjen maksujen lisäksi. Muista Euroopan unionin jäsenvaltioista tulevia pelaajia koskevaa maksua korotetaan sen perusteella, missä maassa heidät on ensimmäisen kerran rekisteröity. BIHA vaatii myös kansainvälistä siirtokorttia (International Transfer Card) koskevaa maksua, joka vaihtelee pelaajan alkuperämaan perimän korvauksen perusteella. Ovatko nämä määrätyt maksut Rooman sopimuksen mukaisia, koska ne rajoittavat muista Euroopan unionin jäsenvaltioista tulevia nuoria pelaajia pelaamasta harrastus- tai ammattilaistasoista jääkiekkoa Britanniassa? Koituuko Bosmanin tapauksesta seuraamuksia muille urheilulajeille kuin jalkapallolle, ja mikä on tilanne erityisesti jääkiekon suhteen? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3937/97 ja E-3950/97 (30. tammikuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella komissio katsoo, että kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva jääkiekkoseura värvää jääkiekkoilijoita, jotka eivät ole Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekkoliiton jäseniä, erikoismaksujen määrääminen näille pelaajille on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen vastaista syrjintää. Jos kyseiset jääkiekkoilijat haluavat harjoittaa jääkiekkoa ammattinaan, estävät siirto- ja rekisteröintimaksut Bosmanin asiaa koskevan tuomion mukaisesti työntekijöiden vapaan liikkuvuuden, jolloin ne ovat suoraan ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan kanssa. Lisäksi, jos Euroopan työntekijän perheenjäsen tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuva Euroopan kansalainen pelaa jääkiekkoa harrastusmielessä, muille kuin oman maan pelaajille määrättävät maksut ovat Euroopan kansalaisten syrjintää ja ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen kanssa. Lopuksi komissio haluaa vahvistaa, että Bosmanin asiassa annettu tuomio ei koske ainoastaan ammattimaista jalkapalloa, vaan kaikkea ammattimaista tai puoliammattimaista urheilutoimintaa.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3848/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (5. joulukuuta 1997) Aihe: Oikeus sosiaaliturvaan Kreikan valtion tilinpitokonttori kieltäytyy hyväksymästä leskeneläkkeen myöntämistä ruotsalaiselle Brit-Elizabethille, Ioannis Papadopoulosin leskelle, sillä perusteella, että tällä henkilöllä ei ole Kreikan kansalaisuutta, ja vedoten 63 artiklan 1 kohdan alakohtaan b presidentin asetuksessa 1041/79 (siviili- ja sotilaseläkkeitä koskeva säännöstö). Koska tällä kieltäytymisellä rikotaan yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee oikeutta sosiaaliturvaan (asetus 1408/71) ((EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. )) ja Euroopan unionista tehtyä sopimusta (F artikla ja EY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artiklat sekä 6 ja 8 artiklat), komissiolta kysytään, mihin toimenpiteisiin se tulee ryhtymään, jotta kreikkalainen lainsäädäntö saataisiin tässä kohdin sopusointuun yhteisön oikeuden ja EU:n perussopimusten kanssa ja jotta rouva Brit-Elizabeth Papadopoulosin oikeus leskeneläkkeeseen saataisiin palautettua. Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 1998) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että Kreikan viranomaisten kieltäytyminen myöntämästä leskeneläkettä sillä perusteella, että hakijalla ei ole Kreikan kansalaisuutta, on EY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artiklan, samoin kuin työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun asetuksen (ETY) N:o 1612/68 ((EYVL L 257, 19.10.1968. )) sekä asetuksen 1408/71 vastainen. Viimeksi mainittu asetus on saatettu ajan tasalle sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ((EYVL L 28, 30.1.1997. )). Tämän vuoksi komissio on ottanut yhteyttä Kreikan viranomaisiin, jotta ne kiinnittäisivät huomiota tähän tilanteeseen.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0153



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3898/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (11. joulukuuta 1997) Aihe: EU:n jäsenvaltioiden sotilaiden raakuudet Somaliassa Viite: Nikitas Kaklamanisin (UPE) kirjallinen kysymys E-2488/97, jossa kysytään, miten neuvosto aikoo suhtautua näihin ennenkuulumattomiin julmuuksiin, jotka unionin jäsenvaltioihin (ja vieläpä perustajavaltioihin) kuuluvat sotilaat aiheuttivat ja jotka vahingoittavat vaarallisella tavalla unionin yleistä mainetta sekä tekevät tyhjiksi sen ¨ihmisoikeuksien suojelua¨ koskevat julistukset. Pyydän komissiota ryhtymään asian osalta välittömästi toimiin sekä ottamaan huomioon Italian puolustusministerin tekemän tutkimuksen tulokset ja sen, että Panorama-lehden toimittaja oli tunnustanut antaneensa vääriä tietoja, jotta ei parjattaisi Somaliaan lähetettyjä rauhanturvajoukkoja ja erityisesti maineikkaita Italian sotilaita. Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1998) Komissio seuraa syytöksiä somalialaisten huonosta kohtelusta Yhdistyneiden kansakuntien ¨Restore Hope¨-ohjelman yhteydessä selvittävän tutkimuksen kulkua. Tutkimuksen suorittavat niiden maiden viranomaiset, joiden joukot osallistuivat Yhdistyneiden kansakuntien ohjelmaan. Komissio haluaa muistuttaa unionin ja kyseisten maiden tärkeästä roolista rauhanturvajoukkojen lähettämisessä ¨Restore Hope¨-tehtävän yhteydessä, jonka avulla pelastettiin tuhansia ihmishenkiä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3747/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Kaupunkien koehankkeet Euroopan kuntien ja alueiden neuvoston Italian osaston, AICCREn tietotoimiston sisäisessä lehdessä nimeltään Alueiden Eurooppa (no. 30, 19. syyskuuta 1997) oli kirjoitus kaupunkien köyhimpien alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä tukevista koehankkeista. Kuten tiedetään, nämä hankkeet ovat osa Euroopan aluekehitysrahaston artiklassa 10 lueteltuja innovatiivisia toimia. Kirjoituksen seurauksena komissiolle on lähetetty yli 500 hakemusta, joista on valittu 26 kaupunkien koehanketta, joista Italiassa Torinolle, Napolille, Brindisille ja Milanolle ehdotetut hankkeet. Voiko komissio selventää: 1. Onko muissakin Italian kaupungeissa, erityisesti Roomassa tehty rahoitushakemuksia? 2. Jos on, miksi ne on hylätty? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (19. joulukuuta 1997) Euroopan aluekehitysrahastosta annetun asetuksen ((EYVL L 193, 31.7.1993. )) 10 artiklan mukaisesti julkaistun kaupunkien pilottihankkeita koskevan ehdotuspyynnön ((EYVL C 319, 30.11.1995. )) seurauksena komissiolle esitettiin 503 hanketta, joista 119 tuli Italian kaupungeilta. Näihin sisältyy kolme ehdotusta Roomassa toimivilta organisaatioilta. Tämä Italian osoittama suuri kiinnostus näkyi myös siinä, että koko yhteisöstä valittujen 26 kaupungin joukossa oli neljä Italian kaupunkia. Kaikki hankkeet tutkittiin huolellisesti ja yksityiskohtaisesti ulkopuolisten asiantuntijoiden avulla. Jälkiarvioinnissa pyrittiin varmistumaan siitä, että kaikkia hankkeita oli arvioitu tasapuolisesti. Koko menettely perustui ehdotuspyynnössä esitettyihin perusteisiin, jotka olivat seuraavat: - kyseisten kaupunkien ongelmien on oltava yhteisiä useille kaupungeille - ehdotusten on oltava innovatiivisia ja luonteeltaan esitteleviä - julkisen sektorin sekä muiden talouselämän toimijoiden ja työmarkkinaosapuolten välillä on oltava luja kumppanuussuhde - ehdotetuilla toimilla on oltava myönteinen vaikutus työllisyyteen. Saatujen vastausten suuren lukumäärän vuoksi ei ole mahdollista antaa tarkkoja tietoja yksittäisten kaupunkien osalta, mutta talousarvion rajoitusten vuoksi ainoastaan kaikkein parhaat hankkeet voivat tulla valituiksi.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3740/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (17. marraskuuta 1997) Aihe: Ympäristövaikutusten arviointi Castel Sant'Angelon tunnelin rakentamisesta Roomaan Castel Sant'Angelon tunnelin rakentaminen Roomaan on ollut joidenkin esittämieni kysymysten aiheena. Viimeaikaisissa lehtiartikkeleissa Rooman yleisistä töistä vastaavalle hallintojohtajalle on esitetty kysymyksiä tunnelihankkeen ympäristövaikutusten arviointia koskevasta vaatimuksesta direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. )) liitteen II mukaisesti. Hän on sitä mieltä, että Italian lakien ja erityisesti ympäristöministeriön 7. lokakuuta 1996 päivätyn kiertokirjeen nro GAB/96/15208 mukaan tällainen arviointi ei ole välttämätöntä. Komissio on jo kuitenkin muissa yhteyksissä täsmentänyt, että mainitun direktiivin liitteessä II tarkoitettujen hankkeiden osalta on viitattava 12. huhtikuuta 1996 annettuun presidentin asetukseen, joka vaikuttaa yhteisön oikeuden periaatteiden riittävältä kansalliseen oikeuteen siirtämiseltä. Kyseisessä asetuksessa säädetään, että sellaisten hankkeiden kuin tämän tunnelin osalta on alueiden tehtävä määrittää mahdollisen ympäristövaikutusten arvioinnin toteuttamistarve ja yksilöidä sitä koskevat säännöt ja menettelyt. Lazion alue ei kuitenkaan ole käsitellyt tunnelikysymystä, eikä se ole vielä säätänyt asiaa koskevaa alueellista lakia. Näissä olosuhteissa hallintojohtajan viittaus ministeriön kiertokirjeeseen vaikuttaa täysin perusteettomalta, ja Rooman kaupungin itsenäisesti tekemä päätös olla asettamatta rakennustyötä ympäristövaikutusten arviointimenettelyn alaiseksi huolimatta siitä, että alueella on suuri arkeologinen ja kulttuurillinen arvo, vaikuttaa laittomalta. Edellä olevan perusteella ja huomioon ottaen, että Rooman kaupunki on jo esittänyt lopullisen hankeluonnoksen, joka hyväksyttäneen 4. marraskuuta 1997, kysyn komissiolta, 1. eikö se katso, että Rooman kaupungin asenne on selkeästi yhteisön oikeuden vastainen, mikä saattaa vaarantaa hankkeen yhteisrahoituksen EIP:n kanssa? 2. katsooko se, että Rooman kaupunkia kohtaan on toteutettava uusia toimia ottaen huomioon myös Italian viranomaisten toimettomuus asiassa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (8. joulukuuta 1997) Kysymyksen aiheena oleva Castel Sant'Angelon tunnelihanke kuuluu todennäköisesti tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985 )) liitteessä II lueteltuihin hankkeisiin. Yhteisön lainsäädännössä määritellään, onko kyseisten hankkeiden ympäristövaikutukset arvioitava vai ei. Tämän lainsäädännön noudattamista on käsitelty parlamentin jäsenen tekemään kirjalliseen kysymykseen E-3410/97 ((EYVL C 158, 25.5.1998,s. 104. )) annetussa vastauksessa, johon häntä näin ollen kehotetaan tutustumaan. Hankkeen Euroopan investointipankilta (EIP) saamaa rahoitusta on puolestaan käsitelty parlamentin jäsenen tekemään kirjalliseen kysymykseen E-3409/97 ((Ks. sivu 54. )) annetussa vastauksessa, johon häntä myös kehotetaan tutustumaan.