ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1951/99 esittäjä(t): Helle Thorning-Schmidt (PSE) komissiolle. Rekisteröidyn parisuhteen rinnastaminen avioliittoon henkilöstösäännöissä.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0131 - 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1951/99 esittäjä(t): Helle Thorning-Schmidt (PSE) komissiolle (19. lokakuuta 1999) Aihe: Rekisteröidyn parisuhteen rinnastaminen avioliittoon henkilöstösäännöissä Milloin komissio aikoo rinnastaa rekisteröidyn parisuhteen (kahden samaa sukupuolta edustavan henkilön liitto jäsenvaltion asiaa koskevien määräysten mukaisesti) avioliittoon (kahden eri sukupuolta edustavan henkilön liitto) henkilöstösäännöissä siten, että rekisteröidyssä parisuhteessa elävät Euroopan yhteisöjen työntekijät ja heidän perheensä mahdollisimman pian voivat nauttia samoista henkilöstösääntöjen mukaisista oikeuksista kuin avioliitossa elävät työntekijät? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (26. marraskuuta 1999) Nykyisessä muodossaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa henkilöstösäännöissä liitetään tietyt sosiaaliedut ja -korvaukset nimenomaisesti avioliitossa eläviin henkilöihin. Rekisteröidyn parisuhteen sisällyttäminen näihin sääntöihin edellyttäisi muutoksia moniin henkilöstösääntöjen nykyisiin säännöksiin. Nämä muutokset olisi tehtävä neuvoston asetuksella. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, jäsenvaltioiden lainsäädännöissä on eroja avioliittoon ja (samaa tai eri sukupuolta edustavien) rekisteröityyn parisuhteeseen nähden. Joidenkin jäsenvaltioiden lainsäädännössä näistä parisuhteista säädetään ja ne tunnustetaan. Komissio hyväksyi vuonna 1997 erilaisia toimenpiteitä, joilla tietyssä määrin tunnustettiin vakiintunut parisuhde, jotta samaa ja eri sukupuolta edustaville pareille (virkamiehille ja muille toimihenkilöille) voidaan myöntää erilaisia hallinnollisia etuuksia, jotka eivät kuulu henkilöstösäännösten soveltamisalaan ja jotka eivät edellytä rahallista panostusta. Tähän liittyvässä Williamsonin ryhmän raportissa, joka koskee henkilöstösääntöjen ajanmukaistamista, esitetään, että komission olisi pohdittava rekisteröityjä parisuhteita ja niiden mahdollista tunnustamista. Tämän asiakirjan ja niiden keskustelujen perusteella, joita parhaillaan käydään henkilöstösääntöjen asianmukaisten osien muuttamisesta, komissio harkitsee mahdollisuutta ottaa käsiteltäväksi ehdotus, jossa otettaisiin huomioon parlamentin jäsenen esille tuomat asiat ja jäsenvaltioiden lainsäädännöt.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0330/99 esittäjä(t): Alexander Falconer (PSE) komissiolle (23. helmikuuta 1999) Aihe: EU:n tietopalvelukustannukset Mitkä ovat Euroopan kirjastosuunnitelman ja sitä seuranneiden informaatiotieteiden rahoitusohjelmien, esim. INFO 2000:n jne. kokonaiskustannukset, mukaan lukien kaikki hallinnointi- ja arviointikustannukset sekä juoksevat kustannukset tähän päivään saakka? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) Kolmannessa ja neljännessä tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmassa (1991-1998) komission telematiikkaohjelmiin kuuluvien kirjastotoimintoja koskevien osien kustannukset olivat 52,9 miljoonaa euroa yli 100 hanketta ja liitännäistoimenpidettä varten, asiaan liittyvät julkaisut ja ulkoinen tuki mukaan luettuina. Lisäksi arvioidaan, että työn hallinnoimisesta aiheutuneet sisäiset henkilöstökulut olivat noin 4,4 miljoonaa euroa. Arvoisan parlamentinjäsenen mainitseman INFO2000 -ohjelman toimet eivät tosin koskeneet kirjastoja, mutta IMPACT-ohjelmasta (1989-1991) myönnettiin noin 2,1 miljoonaa euroa esihankkeisiin ja -selvityksiin, jotka koskivat valmistautumista telematiikan käyttöön kirjastotoiminnoissa.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0566/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Vaihtoehtoisten lääkintämuotojen tunnustaminen Italiassa on vuosien ajan ollut erilaisia järjestöjä, kuten "Accademia Homo Sapiens" ja MC4-yhdistys, jotka toimivat "vaihtoehtoisten" tieteen ja lääketieteen alojen tutkimuksen ja levittämisen alalla. Esimerkkeinä voidaan mainita kasveihin perustuva terapia, homeopatia, jooga, akupunktio, luontaishoito, kinesologia ja bioenergiaan perustuvat hoidot. Näitä hoitomuotoja pidetään usein "virallista " lääketiedettä täydentävinä asianmukaisina hoitoina, mutta niitä ei kuitenkaan ole millään tavoin tunnustettu eikä säännelty. 1. Onko yhteisön tasolla tutkittu ja dokumentoitu tätä asiaa? 2. Onko jäsenvaltioissa alaa koskevia lakeja tai sääntöjä? 3. Mikä on komission yleisnäkemys asiasta? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (4. toukokuuta 1999) 1. Komissio ei ole tietoinen yhteisön laajuisista tutkimuksista, joissa käsitellään "täydentävää", "vaihtoehtoista" tai "rinnakkaista" lääketiedettä, tarkoitetaanpa näillä termeillä tuotteita tai palveluja. Näistä asioista on kuitenkin useita kansallisia tutkimuksia, jotka valottavat joidenkin jäsenvaltioiden tilannetta, mitä tulee valittuihin käytäntöihin ja tuotteisiin. Esimerkkeinä voidaan mainita King fund -raportti ja Exeterin yliopiston terveysministeriölle vuonna 1977 laatima raportti sekä Académie nationale de médecine -tutkimuslaitoksen vuonna 1998 Euroopan unionin lääketieteen tutkimuslaitosten liiton toimeksiannosta laatima raportti. 2. Kaikissa jäsenvaltioissa on näitä käytäntöjä ja tuotteita koskevia säännöksiä, jotka liittyvät joko lääketieteelliseen valistustoimintaan, koulutukseen ja ammatinharjoittamiseen tai tuotteisiin ja palveluihin. Yhteisön lainsäädännössä(1) säädetään tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä, joka koskee myös näitä käytäntöjä (katso Marie-Paule Kestelijn-Sierensin tekemään kirjalliseen kysymykseen 1743/98 annettua vastausta(2)). Yhteisössä on homeopaattisia lääkkeitä koskevia säännöksiä(3). Lisäksi perustamissopimuksen säännökset tuotteiden ja palvelujen vapaasta liikkuvuudesta koskevat myös näitä tuotteita ja palveluja. 3. Näiden termien tarkoittamia käytäntöjä ja tuotteita on tuhansittain, ja niiden merkityssisältö on erilainen eri jäsenvaltioissa. Ala on myös vilkkaassa muutostilassa taustalla olevien prosessien ymmärtämisen sekä valistusta, koulutusta ja ammatinharjoittamista koskevien säännösten kehittymisen kannalta. Komissio seuraa tätä kehitystä ja on valmis ryhtymään tarvittaessa toimenpiteisiin yhteisön tasolla. Komissio on myös pyytänyt asianomaista tiedekomiteaa arvioimaan tilannetta ja antamaan neuvoja riskeistä ja terveyden suojeluun liittyvistä toimenpiteistä, jotka saattavat osoittautua tarpeellisiksi yhteisön tasolla. (1) Direktiivit 89/48/ETY ja 92/51/ETY. (2) EYVL C 386, 17.12.1998. (3) Direktiivit 92/73/ETY ja 92/74/ETY.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0251/99 esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Epäilys laittomien tukien myöntämisestä irlantilaisille sieniviljelijöille Lontoolainen "Sunday Telegraph" raportoi 11. lokakuuta 1998 siitä, kuinka irlantilaiset sieniviljelijät olivat hyötyneet EU:n ja Leader-ohjelman tuista sekä brittiläisistä verohuojennuksista siinä määrin, että Ison-Britannian markkinat täyttyivät halvoista irlantilaisista tuontisienistä. Voiko komissio ilmoittaa, onko se sitä mieltä, että tällaisten tukien ja verohuojennusten myöntäminen Irlannissa voidaan tulkita epäreiluksi kilpailuksi? Jos se on tulkittavissa epäreiluksi kilpailuksi, mitä komissio aikoo tehdä asialle? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 1999) Irlannin puutarhaviljelytuotteiden viljelijät, joihin myös sieniviljelijät kuuluvat, voivat saada vuosia 1994-1999 koskevan maatalouden, maaseudun kehittämisen ja metsätalouden toimenpideohjelman mukaista yhteisön rahoittamaa tukea. Hyväksytyt tukimäärät ovat yhteisön lainsäädännön mukaiset. Elintarvikkeiden jalostusalalla yhteisön tukea voi saada vuosia 1994-1999 koskevan teollisuuden toimintaohjelman elintarvikkeita koskevan alaohjelman mukaisesti. Tukimäärät ovat maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 20 päivänä toukokuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) 951/97(1) mukaiset. Muutamat sienten jalostajat ovat saaneet tätä tukea. Irlannin sieniviljelylle ei voida antaa tukea Leader II -ohjelman mukaisesti, mutta kolmen hankkeen on tunnustettu olevan siihen liittyvää toimintaa (eksoottisten sienten kannattavuustutkimus, kompostointi). Komissio ei voi vahvistaa arvoisan parlamentin jäsenen siteeraamassa artikkelissa mainittuja lukuja. Luku 14 miljoonaa Irlannin puntaa ei ole oikein. Toisaalta Euroopan sosiaalirahaston (ESR) teollisuuden toimenpideohjelman mukaisesti eräälle yhtiölle maksetun tuen paikalla tehdyssä tarkastuksessa kävi ilmi, että tietylle sieniyhtiölle myönnettyä koulutustukea ei ollut käytetty koulutukseen. Komissio seuraa asiaa. Lopuksi on syytä mainita, että komissio havaitsi vuonna 1994 markkinakehitysrahaston mukaisesti myönnetyn valtiontuen olevan yhteismarkkinoille soveltumatonta. Sen seurauksena julkaistiin Irlannin markkinoinnin kehitysrahaston yhteydessä myönnetystä sienten vientituesta 14 päivänä syyskuuta 1994 tehty komission päätös 94/814/EY(2). Tämän kielteisen päätöksen perusteella Irlannin viranomaisten oli lakkautettava tuki ja perittävä takaisin yhteisön säännösten vastaisesti maksetut tukimäärät. Noin 80 prosenttia kyseisestä tuesta ja koroista on maksettu takaisin. Irlannin viranomaisten on pidettävä komissiota ajan tasalla jäljellä olevan 20 prosentin takaisin saamisesta. (1) EYVL L 142, 2.6.1997. (2) EYVL L 335, 23.12.1994.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0802/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (6. huhtikuuta 1999) Aihe: EU:n rakennukset Lehdistössä kerrotaan yhtenään erilaisia tietoja EU:n toimielimien omistamista rakennuksista. Kysymyksen esittäjä pyytää sen vuoksi komissiota vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: 1. Mitkä rakennukset Brysselissä, Strasbourgissa ja Luxemburgissa ovat täysin EU:n toimielinten tai komission omistuksessa? 2. Minkä arvoisia omistuksessa olevat rakennukset ovat (kukin kiinteistö erikseen)? 3. Mitkä rakennukset ovat osittain EU:n omistamia? 4. Minkä arvoisia nämä rakennukset ovat ja kuinka suuren osan EU omistaa rakennuksista? 5. Millaisten sopimuksellisten järjestelyjen perusteella EU on hankkinut lisärakennuksia, jotka eivät kuulu EU:n toimielinten omistukseen, mutta joissa on kuitenkin toimielinten toimistotiloja? 6. Miten suuria ovat näistä rakennuksista syntyvät kulut EU:lle (jaoteltuna rakennusten ja niihin sijoitettujen toimielinten mukaisesti)? 7. Onko EU:n toimielinten omistuksessa kiinteistöjä, joita muut instituutiot käyttävät? Minkä arvoisia nämä rakennukset ovat ja miten suuri on niistä saatava tuotto? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Suurin osa arvoisan parlamentin jäsenen pyytämistä tiedoista löytyy vuoden 1999 talousarvion niteen 1 (Yleinen tulotaulukko) kohdasta D (Unionin kiinteistöt, taulukot 1 ja 2). Komissio omistaa Brysselissä seuraavat rakennukset kokonaan: >TAULUKON PAIKKA> Se hankkii lisäksi ajan myötä (yleensä 27 vuotta, mutta Breydel II:n täysi omistusoikeus saadaan vuonna 1999) seuraavat rakennukset (suluissa maksamattomat osuudet): >TAULUKON PAIKKA> Muut tilatarpeet hoidetaan Brysselissä siten, että komissio tekee rakennuksista vuokrasopimuksia Belgian lainsäädäntöä noudattaen. Yleensä vuokra-ajat ovat 3, 6, 9 tai 12 vuotta. Kolme rakennusta on kuitenkin vuokrattu 27 vuodeksi. Vuoden 1999 kokonaisvuokrabudjetti on 91 036 633 euroa. Komissio maksaa edelleen vuokraa Berlaymontista (sisältyy kokonaismäärään), koska Belgian Régie des Bâtiments puolestaan maksaa kymmenen komission käytettävissä olevan rakennuksen vuokran. Rakennukset ovat: - Belliard 28 - Belliard 68 - Science 14 - Trèves 120 - Beaulieu 1, 5 ja 9 - Beaulieu 24 - Triomphe - Genève 12 - Genève 1 (A + D) - Nerviens 85. Komissio ei käytä toisten toimielinten omistamia rakennuksia Brysselissä. Komissio ei omista rakennuksia Luxemburgissa. Seuraavat rakennukset ovat joissakin tapauksissa osittain komission (prosenttiluvut sulkeissa) ja muiden Luxemburgissa sijaitsevien toimielinten vuokraamia: >TAULUKON PAIKKA>
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0441/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (4. maaliskuuta 1999) Aihe: Ihmisoikeudet Egyptissä Onko komissio tietoinen El-Koshehin kylästä, Sohagin hallintoalueelta kotoisin olevien egyptiläisten kristittyjen joukkopidättämisestä ja kidutuksesta? Jos komissio on tietoinen asiasta, aikooko se kääntyä tässä yhteydessä Egyptin viranomaisten puoleen? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (29. maaliskuuta 1999) Komissio on tietoinen Sohagin hallintoalueella Egyptissä sijaitsevan El-Koshehin viimeaikaisista tapahtumista ja väitteistä, jonka mukaan paikallinen poliisi on pahoinpidellyt kylän kristittyjä. Tapahtumista on kirjoitettu sekä Euroopan että Egyptin lehdistössä, ja egyptiläinen ihmisoikeusjärjestö ja muut ihmisoikeusjärjestöt ovat tehneet asiasta kattavan selvityksen. Komission Egyptissä sijaitsevan edustuston päällikkö on yhdessä eri jäsenvaltioiden kollegojensa kanssa seurannut tätä ja muita vastaavanlaisia kysymyksiä tarkkaan, ja Egyptin hallitus on tietoinen siitä, miten tärkeänä EU pitää ihmisoikeuksien kunnioittamista. Komission käytössä tällä hetkellä olevien tietojen perusteella on vain vähän näyttöä siitä, että El-Koshehin tapahtumat olisivat - kuten eräät tahot väittävät - pääosin tai yksinomaan uskonnosta johtuvia. Jokainen väite tutkitaan kuitenkin erikseen. Komissio ei epäröi käynnistää keskusteluja erityiskysymyksistä asianomaisten Egyptin viranomaisten kanssa osana yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa ja yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0010/99 esittäjä(t): Werner Langen (PPE) komissiolle (8. tammikuuta 1999) Aihe: Rheinland-Pfalzin lihahygieniaa koskeva lainsäädäntö Rheinland-Pfalzin osavaltion lihahygieniaa koskeva laki aiheuttaa teurastettavien eläinten tarkastuksille erittäin suuria kustannuksia. Tällä hetkellä kustannukset ovat keskimäärin 11,60 DEM/sika ja 23,10 DEM/lehmä, ja ne ylittävät selvästi yhteisön säätämät maksut, jotka ovat 2,50 DEM ja 8,60 DEM. Myös Rheinland-Pfalzin osavaltion parlamentin (Landtag) äskettäin hyväksymä lihahygieniaa koskeva soveltamissäädös on ristiriidassa EU:n säädösten kanssa, koska siihen ei sisälly kiinteitä maksuja, joista säädetään yhteisön maksuja koskevassa direktiivissä vuodelta 1985. Direktiivin mukaan edellytyksenä mahdolliseen maksuista poikkeamiseen on tehokkuuskriteereitä koskeva säädös, joka on sisällytettävä lakiin. Myöskään tätä ei mainita Rheinland-Pfalzin uudessa säädöksessä. Teurastusmääriä ei käytetä EU:n säädöksissä kriteereinä, mutta Rheinland-Pfalzin lihahygieniaa koskevaan soveltamissäädökseen tällaiset kriteerit on otettu mukaan. Seurauksena on, että Rheinland-Pfalzissa sijaitsevat lihaa tuottavat yritykset kärsivät sijaintipaikastaan johtuvista haitoista Euroopan laajuisessa kilpailussa. Lakia sovelletaan taannehtivasti 1.1.1991 asti, ja maksut peritään siis takautuvasti, mikä on uhka yritysten olemassaololle. Siksi kysyn komissiolta: 1. Tietääkö komissio tästä tarkoituksellisesta ristiriidasta yhteisön säädösten kanssa? 2. Tietääkö komissio siitä, miten Rheinland-Pfalzin osavaltion hallitus perustelee ja millä se puolustaa tätä ristiriitaa? 3. Mihin toimiin komissio aikoo ristiriidan vuoksi ryhtyä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (10. helmikuuta 1999) 1. Neuvoston direktiivissä 85/73/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/43/EY, otetaan käyttöön yhteisössä kannettava kiinteä maksu eläinten teurastuksen sekä tuoreen lihan leikkaamisen ja varastoinnin yhteydessä tuoreelle lihalle tehtävistä terveystarkastuksista ja -valvonnasta aiheutuvien kustannusten kattamiseksi. Edellä mainitussa direktiivissä sallitaan kuitenkin tietyin edellytyksin, että jäsenvaltiot saavat kantaa direktiivissä säädettyjä kiinteitä määriä suuremman maksun sillä edellytyksellä, että kunkin jäsenvaltion kantamien maksujen yhteismäärä ei ole suurempi kuin tarkastuksen tosiasialliset kustannukset (ks. erityisesti direktiivin 85/73/ETY 5 artiklan 3 kohta ja sen liitteessä A oleva 4 kohta). Komissio ei voi antaa lausuntoa arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta mahdollisesta yhteisön oikeuden rikkomisesta, koska se ei ollut ennen tämän kysymyksen esittämistä tietoinen Rheinland-Pfalzin osavaltiossa voimassa olevasta eläinlääkärintarkastuksiin liittyviä maksuja koskevasta uudesta laista. 2. Kysymykseen sisältyvien tietojen perusteella komissio aikoo ottaa yhteyden Saksan hallitukseen pyytääkseen sitä toimittamaan komissiolle Rheinland-Pfalzin osavaltion uuden lain ja perustelemaan kyseisessä osavaltiossa huomattavasti yhteisön kiinteistä maksuista poikkeavien maksujen soveltamisen.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0954/99 esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) komissiolle (13. huhtikuuta 1999) Aihe: EY-terminologia ja "kehitysvammainen"- ja "oppimisvaikeuksista kärsivä" -käsitteiden ero Aikooko yhteisö luopua käyttämästä käsitettä "kehitysvammainen" (mentally handicapped) ja korvata sen vähemmän halventavalla ilmaisulla "oppimisvaikeuksista kärsivä" (with learning disabilities)? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 1999) Komissio pyrkii englanninkielisissä teksteissä välttämään termejä "mentally handicapped", "handicap" tai "handicapped", koska komissio on tietoinen siitä, että näihin termeihin liittyy vammaisten henkilöiden mielestä halventava vivahde englannin kielessä. On suositeltavampaa käyttää termejä "with learning difficulties", "disability" ja "disabled".
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0365/99 esittäjä(t): Joaquín Sisó Cruellas (PPE) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: Harmaan talouden torjunta Teollisuussiivousalan työmarkkinaosapuolet (työnantajapuoli FENI ja ammattiliitto EURO-FIET) välittivät vuoden 1998 joulukuussa tällöin EU:n sosiaaliasiain neuvoston puheenjohtajana toimineelle Itävallan sosiaali- ja terveysasiain ministerille sekä kyseisistä asioista vastuussa olevalle Euroopan komission jäsenelle tiedonannon, joka koski yhteisen julistuksen allekirjoittamista. Julistuksessa sitoudutaan taisteluun pimeitä työpaikkoja vastaan ja pyydetään unionin jäsenvaltioita toteuttamaan konkreettisia toimia, jotta taloudelliset ja sosiaaliset toimijat saavat käyttöönsä keinoja ( joita ilman mikä tahansa tämänsuuntainen sitoumus olisi tehoton) pimeän työn estämiseksi. Teollisuussiivousalalla toimii Euroopassa noin 47 000 yritystä ja 2,3 miljoonaa työntekijää. Voisiko komissio kertoa onko se ryhtynyt tai aikooko se ryhtyä toimiin tässä asiassa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (7. huhtikuuta 1999) Pimeää työtä koskeva yhteisjulistus, jonka teollisuussiivousalan eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet, työnantajia edustava FENI ja työntekijöitä edustava Euro-Fiet, antoivat eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun yhteydessä lokakuussa 1998, on jatkoa komission 7. huhtikuuta 1998 antamalle tiedonannolle pimeästä työstä(1). Yhteisjulistuksella työmarkkinaosapuolet halusivat osaltaan edistää työllisyysstrategiaa ja erityisesti neuvoston 22. helmikuuta 1999 hyväksymiä vuoden 1999 työllisyyttä koskevia suuntaviivoja(2). FENI ja Euro-Fiet pitivät tarpeellisena ilmaista halunsa torjua pimeää työtä, jota ne pitävät haitallisena sekä siivousalalle että työpaikkojen luomiselle yhteisössä. Yhteisjulistuksessaan ne sitoutuvat osallistumaan aktiivisesti pimeän työn torjuntaan ja osoittavat siten haluavansa toimia työllisyyden edistämiseksi. Työmarkkinaosapuolet myös toivovat, että niiden vetoomus kuullaan, ja odottavat, että Euroopan tasolla hyväksyttyjä työllisyyttä koskevia suuntaviivoja noudatetaan tehokkaasti käytännössä. Komissio katsoo, että jäsenvaltiot voivat puuttua pimeän työn aiheuttamaan ongelmaan vuoden 1999 useiden eri suuntaviivojen yhteydessä. Ne voivat esimerkiksi uudistaa vero- ja etuusjärjestelmiä työn tekemiseksi houkuttelevammaksi, vähentää yritysten kiinteitä kustannuksia ja yrityksiin kohdistuvia hallinnollisia rasitteita, vähentää vähän koulutetun ja heikosti palkatun työvoiman muita kuin palkkakustannuksia sekä tunnustaa monentyyppisten ja joustavien työskentelyn muotojen olemassaolon. Seuraamukset ja noudattamisen valvonta edistävät osaltaan tätä päämäärää. Jäsenvaltiot toivat esiin asian merkityksen vuoden 1999 työllisyyttä koskevien suuntaviivojen perusteluissa. Komissio seuraa jatkuvasti toimintalinjojen kehittymistä tällä alalla. (1) KOM(98) 219 lopullinen. (2) KOM(98) 574 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0158/99 esittäjä(t): José Barros Moura (PSE) komissiolle (11. helmikuuta 1999) Aihe: Pakolaiset Dílissa (Itä-Timor) Tiedotusvälineiden mukaan Dílissa on satoja ihmisiä paossa aseistettuja siviiliryhmiä, jotka levittävät kauhua väestön keskuudessa eri puolilla Itä-Timoria? Voiko komissio vahvistaa, pitävätkö nämä tiedot paikkansa? Voiko komissio toteuttaa toimenpiteitä näiden pakolaisten auttamiseksi niiden aikaisempien päätösten nojalla, jotka koskevat humanitaarisen avun lähettämistä Itä-Timorin väestölle? Minkä järjestöjen kautta tällainen apu voitaisiin kanavoida? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (8. maaliskuuta 1999) Komissio vahvistaa, että erilaiset aseelliset ryhmät hyökkäsivät äskettäin siviilien kimppuun Dilissä. Noin 5 000 ihmisen kerrotaan joutuneen uhatuksi ja etsineen suojaa kirkoista. Tilanne pysyi näitä välikohtauksia seuranneina päivinä hallinnassa ja jännitys on nyt lieventynyt. Komissio ja jäsenvaltiot ovat vakuuttaneet jatkavansa tuen antamista itätimorilaisten auttamiseksi. Komissio on osoittanut olevansa valmis reagoimaan hätäapua vaativiin tilanteisiin ja tekee niin myös tulevaisuudessa. Jakartassa oleva edustusto seuraa tällä välin tarkoin ja tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tilanteen kehittymistä ja antaa komissiolle neuvoja siitä, mihin toimenpiteisiin olisi mahdollisesti ryhdyttävä uusien ongelmien välttämiseksi.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0117/99 esittäjä(t): Christine Oddy (PSE) komissiolle (2. helmikuuta 1999) Aihe: Bahai-uskonlahkon vaino Iranissa Voiko Euroopan komissio esittää voimakkaan vastalauseensa Iranin hallitukselle bahai-uskonlahkon, maan suurimman uskonnollisen vähemmistön, kannattajien jatkuvan vainon johdosta? Vaino bahain kannattajia vastaan, joita pidetään Iranissa "lainsuojattomina vääräuskoisina", on ilmennyt esimerkiksi yli 200 lahkon jäsenen teloittamisena vuoden 1979 jälkeen, vankilatuomioina, työpaikkojen ja eläkkeiden eväämisinä, erottamisina valtion ja akateemisista viroista sekä äskettäisenä yrityksenä sulkea bahai-korkeakoulu. Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1999) Komissio seuraa Iranin ihmisoikeustilannetta syvästi huolestuneena. Unionin ja Iranin välisen laaja-alaisen vuoropuhelun yhteydessä otetaan unionin puolelta aina esiin yleiset ihmisoikeuskysymykset. Baha'i-uskontokunnan jäsenten kohtelusta Iranissa voidaan todeta, että tämä asia otettiin erityisesti esille unionin puheenjohtajatroikan tavatessa Iranin hallituksen 18. joulukuuta 1998.