KIRJALLINEN KYSYMYS E-2452/02

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(29. elokuuta 2002)

Aihe: Koulujen vahtimestarien työllisyys ja vakuutusoikeudet

Kreikan työministeriö hyväksyi 24. marraskuuta 1999 tekemällään päätöksellä nro 34100 ohjelman, joka tarjoaa 3 300 työttömälle työkokemusta koulujen vahtimestareina. Ohjelman piti alun perin kestää kaksi vuotta: 11 kuukautta työkokemuksen hankintaan ja loput 13 kuukautta varsinaiseen työntekoon. Työttömät rekrytoitiin vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen aikana. Muutaman päivän ohjausjakson jälkeen vahtimestarit alkoivat työskennellä säännöllisesti ja vartioida koulurakennuksia kuukauden jokaisena päivänä ympärivuorokautisesti. Heidän työtään pidettiin poikkeuksellisen myönteisenä. Ensimmäisten yhdentoista kuukauden aikana työntekijöiden vakuutusoikeudet olivat hyvin rajalliset, ja niihin kuului vain terveydenhoito eikä lainkaan eläke-, loma-, yötyö- tai muita etuja. Ensimmäisen yhdentoista kuukauden työkokemusjakson jälkeen työajanjaksoa pidennettiin ministeriön asetuksella, mutta työntekijöille ei myönnetty vakuutus- ja työoikeuksia, joihin heillä olisi ollut oikeus, koska he olivat päättäneet työkokemusjakson ja olivat sääntöjen mukaan palkattuja. Mitä komissio aikoo tehdä, jota työntekijöiden oikeuksien rajoittaminen lopetetaan, etenkin, koska tämä on osa ohjelmaa, jota se itse rahoittaa?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(10. lokakuuta 2002)

Koska asia koskee Euroopan sosiaalirahaston ohjelmaa, komissio ottaa yhteyden Kreikan viranomaisiin saadakseen tarvittavat tiedot ja selvitykset. Komissio ilmoittaa tuloksista arvoisalle parlamentin jäsenelle.

Komissio haluaa kuitenkin kiinnittää arvoisan kysyjän huomion seuraaviin: EAY:n, UNICEn ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28. kesäkuuta 1999 annetussa neuvoston direktiivissä 1999/70/EY(1) vahvistetaan periaate, jonka mukaan määräaikaisia työntekijöitä ei saa kohdella syrjivästi verrattuna työntekijöihin, joiden työsopimus on voimassa toistaiseksi. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, ettei direktiiviä sovelleta ammatilliseen peruskoulutukseen liittyvään työharjoittelusuhteeseen ja oppisopimusjärjestelyihin taikka työsopimuksiin ja työsuhteisiin, jotka on tehty valtion tai valtion tukeman erityisen ammatillisen koulutus- tai uudelleenkoulutusohjelman taikka työelämään siirtymistä koskevan ohjelman puitteissa.

Työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojeluun taas sovelletaan periaatteessa työaikadirektiivin säännöksiä (tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY(2)). Työaikadirektiivin ala on laaja: sitä sovelletaan kaikkiin työntekijöihin. Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12. kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY(3) 3 artiklassa olevan määritelmän mukaan työntekijällä tarkoitetaan henkilöä, jonka työnantaja on palkannut, mukaan lukien myös harjoittelijat ja oppisopimussuhteiset työntekijät, ei kuitenkaan kotitaloustyöntekijää.

Työaikadirektiivin soveltamisalaan kuuluvilla työntekijöillä on rajoittamatta direktiivin 17 artiklassa säädettyjen poikkeusten soveltamista oikeus seuraaviin:

- vähintään 11 tunnin yhtäjaksoinen lepoaika jokaista 24 tunnin jaksoa kohden (3 artikla)

- tauko, kun työpäivä on pitempi kuin kuusi tuntia (4 artikla)

- vähintään 24 tunnin yhtäjaksoinen lepoaika jokaista seitsemän päivän jaksoa kohden (5 artikla)

- keskimääräinen työaika on enintään 48 tuntia ylityö mukaan luettuna jokaisena seitsemän päivän jaksona (6 artikla)

- vähintään neljän viikon palkallinen vuosiloma (7 artikla)

- yötyön kesto on enintään keskimäärin kahdeksan tuntia 24 tunnin jakson aikana (8 artikla).

Molemmat direktiivit on saatettu osaksi Kreikan lainsäädäntöä, ja on Kreikan viranomaisten asia varmistaa, että niitä sovelletaan asianmukaisesti.

Oikeudet sosiaaliturvaetuuksien saamiseen kuuluvat jäsenvaltioiden päätösvaltaan. Yhteisön lainsäädännön mukaan eri työntekijäryhmiin voidaan soveltaa erilaisia sosiaaliturvajärjestelyjä.

(1) EYVL L 175, 10.7.1999.

(2) EYVL L 307, 13.12.1993.

(3) EYVL L 183, 29.6.1989.