KIRJALLINEN KYSYMYS E-1774/00 esittäjä(t): Wolfgang Ilgenfritz (NI) komissiolle. Euroopan unionin nettomaksajat.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0115 - 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1774/00 esittäjä(t): Wolfgang Ilgenfritz (NI) komissiolle (7. kesäkuuta 2000) Aihe: Euroopan unionin nettomaksajat Mitkä unionin jäsenvaltiot ovat nettomaksajia ja mitkä nettosaajia? Miten kunkin jäsenvaltion Euroopan unionille suorittamat maksuosuudet lasketaan? Kuinka suuria ovat jäsenvaltioiden maksamat ja niille maksetut osuudet vuosina 19952000? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 2000) Ei ole olemassa yleisesti hyväksyttyä määritelmää jäsenvaltioiden budjettiasemasta yhteisön talousarviossa, joten jäsenvaltioiden virallinen luokitteleminen nettomaksajiin ja nettosaajiin on usein vaikeaa. Luokittelu on erityisen vaikeaa niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden asema on lähes tasapainossa, jolloin budjettiaseman käsitteen muutokset voivat siirtää tietyn jäsenvaltion nettosaajasta nettomaksajaksi. Hyvän esimerkin tarjoaa Belgia, joka on nettosaaja, jos hallintomenot lasketaan mukaan, mutta nettomaksaja jos niitä ei oteta lukuun. Tätä ongelmaa ja muita vaikeuksia budjettiaseman määrittelemisessä käsitellään komission kertomuksessa omien varojen järjestelmän toiminnasta, joka on saatavilla Europa-palvelimella seuraavassa osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/dg19/en/agenda2000/ownresources/. Kertomuksessa on myös taulukoita omia varoja koskevista jäsenvaltioiden maksuosuuksista ja jäsenvaltioiden hyväksi suoritetuista maksuista sekä arvioita eri määritelmiin perustuvista budjettiasemista vuosina 19921997 ja vuonna 1998. Ajan tasalle saatetut arviot vuoden 1998 budjettiasemista esitetään EU:n toimintamenojen jäsenvaltiokohtaisesta jakautumisesta vuoden 1999 kesäkuussa laaditun komission yksiköiden kertomuksen tilastoliitteessä, joka myös on saatavilla Europa-palvelimella osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/dg19/pdf/agenda2000/statdepenses98pdf. Omien varojen järjestelmää koskevat säännöt esitetään nykyisessä omia varoja koskevassa päätöksessä vuodelta 1994 (uusi omia varoja koskeva päätös tulee voimaan 1. tammikuuta 2001). Yhteisön omat varat koostuvat ns. perinteisistä omista varoista, ALV-varoista, ja BKTL-varoista. Perinteiset omat varat ovat lähinnä jäsenvaltioiden keräämiä tulleja ja maatalousmaksuja, jotka siirretään yhteisön talousarvioon sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat pidättäneet niistä itselleen 10 prosenttia maksujen keräämiskustannusten kattamiseksi. ALV-varat saadaan laskemalla tietty osuus kunkin jäsenvaltion yhdenmukaistetusta ALV-maksun määräytymisperusteesta, ja BKTL-varat keräämällä yhteisön talousarvion tasapainon edellyttämä osuus jäsenvaltioiden bruttokansantuloista. Jäsenvaltioiden maksuosuudet omista varoista määritellään vuosittain yhteisön talousarvion laadinnan yhteydessä. Omia varoja koskevat vuosittaiset maksuosuudet esitetään yhteisön talousarvioesityksessä sekä lopullisessa talousarviossa. Tuoreimmat tiedot omia varoja koskevista maksuosuuksista ovat vuoden 2000 talousarviossa ja vuoden 2001 alustavassa talousarvioesityksessä, jotka ovat kaikkien saatavilla. Jäsenvaltiokohtaisia menoja koskevia tietoja on saatavilla vain vuoteen 1998 saakka, ja ne löytyvät edellä mainituilta www-sivuilta.