KIRJALLINEN KYSYMYS E-2176/99

esittäjä(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle

(29. marraskuuta 1999)

Aihe: Maanalaisen rakentaminen Bresciassa (Italia)

Brescian kaupunki aikoo rakentaa maanalaisen radan. Kaupunki hyväksyi 26. heinäkuuta 1999 tekemällään päätöksellä nro 137 alustavan suunnitelman maanalaisen rakentamiseksi, vaikka vielä ei ole selvää, miten hanke rahoitetaan. Maanalaisen radan rakentamiskustannukset on vastaavien eurooppalaisten hankkeiden perusteella arvioitu noin 1215 miljardiksi liiraksi, mutta käytettävissä on vasta 165 miljardia liiraa(1). Päätös maanalaisen rakentamisesta on vastoin kaupungin äskettäin hyväksymää yleiskaavaa ja liikennesuunnitelmaa, joihin sisältyy suunnitelma kevytraideverkosta, joka olisi paljon sopivampi ja perustellumpi Brescian kaltaiselle keskikokoiselle kaupungille (200 000 asukasta). Maan päällä kulkevan julkisen liikenteen järjestelmän hyväksyminen on muun muassa vahvistettu englantilaisen yrityksen lisäselvityksissä, jotka Brescian kaupunki teetti yleiskaavan hyväksymisen jälkeen. Kyseiset lisäselvitykset johtivat suunnitelmiin kahdesta bussilinjasta (korkealla kulkevat linjat), joiden täytäntöönpanon suunnittelusta on äskettäin myönnetty sopimus. Bussilinjat, jotka on määrä ottaa käyttöön kahden vuoden kuluessa, palvelisivat samaa matkustajakuntaa kuin maanalainen. Brescian Vihreät esittivät 15. lokakuuta 1999 tilintarkastustuomioistuimelle valituksen kaupungin päätöksestä hyväksyä maanalaista rataa koskeva suunnitelma ja vastaavanlainen valitus lähetettiin ministeriöiden väliselle taloussuunnittelukomitealle (CIPE) 27. syyskuuta 1999.

Ympäristövaikutusten arvioinnista annettujen direktiivien 85/337/ETY(2) ja 97/11/EY(3) liitteessä II luetaan maanalaiset radat sellaisiksi hankkeiksi, joiden osalta valtion on tutkittava, onko aiheellista soveltaa arviointimenettelyä. Yhteisön tuomioistuimen äskettäin tekemän päätöksen(4) mukaan edellä mainittujen direktiivien liitteen II luettelemissa tapauksissa jäsenvaltiolla ei ole oikeutta vapauttaa hanketta ympäristövaikutusten arviointivelvollisuudesta, jos hankkeella voi olla erityisesti laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi merkittäviä ympäristövaikutuksia. Ottaen huomioon maanalaista rataa koskevan hankkeen koko ja sijainti, on selvää, että hankkeen vaikutukset ovat huomattavia. Eräs arvioinnin tavoitteista onkin selvittää vaihtoehtoiset ratkaisut ja esittää tärkeimmät syyt sille, miksi johonkin tiettyyn ratkaisuun on päädytty(5).

Eikö komissio katso jo yhteisön tuomioistuimen tekemän edellä mainitun päätöksenkin valossa, että Brescian kaupungin ehdottaman kaupunki-infrastruktuuria koskevan suunnitelman ympäristövaikutukset on arvioitava, jotta voitaisiin perustella, miksi muihin ratkaisuihin ei ole päädytty?

(1) CIPEn (ministeriöiden välinen taloussuunnittelukomitea) päätös, 20.11.1995.

(2) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

(3) EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.

(4) Päätös 16.9.1999 asiassa C-435/97.

(5) Ks. direktiivissä 97/11/ETY oleva 5 artikla.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(20. tammikuuta 2000)

Komissio katsoo, että parlamentin jäsenen mainitsema maanalaisen radan rakentaminen Breschiaan kuuluu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3. maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/11/EY soveltamisalaan ja että hanke näyttäisi kuuluvan erityisesti parlamentin jäsenen mainitsemien kahden direktiivin liitteessä II mainittuihin luokkiin (direktiivin 85/337/ETY liitteessä II olevan 10 kohdan g luokka ja direktiivin 97/11/ETY liitteessä II olevan 10 kohdan g luokka). Direktiivin 85/337/ETY mukaan tällaisille hankkeille on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi (YVA), jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan (4 artiklan 2 kohta). Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa ainakin alustavasti arvioitava, onko kyseisiin hankkeisiin sovellettava YVA-menettelyä. Direktiivissä 97/11/ETY säädetään, että jäsenvaltioiden on määriteltävä liitteessä II mainittujen hankkeiden osalta tapauskohtaisesti selvittämällä tai jäsenvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla, arvioidaanko kyseinen hanke 510 artiklan mukaisesti, ja että ne voivat päättää molempien menettelyjen soveltamisesta (4 artiklan 2 kohta).

Riippuen siitä, kumpaa direktiiviä Breschian maanalaisen radan rakentamishankkeeseen sovelletaan, Italian on noudatettava niitä edellä mainittuja velvoitteita, joista on säädetty kyseisessä direktiivissä.

Italian viranomaisille on lähetetty kirje, jossa pyydetään lisätietoja hankkeesta. Saamansa vastauksen perusteella komissio ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan.