KIRJALLINEN KYSYMYS E-1897/02

esittäjä(t): Brice Hortefeux (PPE-DE) komissiolle

(1. heinäkuuta 2002)

Aihe: Kilpailukyky

Kilpailukykyä käsittelevässä vuosikertomuksessa julkaistujen tulosten perusteella voidaan todeta, että ero Yhdysvaltoihin nähden kasvaa jatkuvasti, ja näin ollen on vaarana, ettei Euroopan unioni saavuta Lissabonin strategiassa määriteltyä taloudellista tavoitetta, toisin sanoen maailman dynaamisimmaksi taloudeksi kehittymistä vuoteen 2010 mennessä.

Työn tuottavuus oli Euroopan unionissa 0,5 prosenttia vuonna 2001, kun taas Yhdysvalloissa se oli 1,2 prosenttia talouden taantumasta huolimatta. Euroopan unionin ongelmana on lähinnä tieto- ja viestintätekniikan jääminen kehityksestä jälkeen. Unionissa on myös pulaa pätevästä työvoimasta, mikä on varsin huolestuttavaa. Unionin kansalaisten koulutustaso paranee, muttei kuitenkaan riittävän nopeasti Yhdysvaltoihin ja Japaniin verrattuna.

Koska edellä mainittu tilanne on hälyttävä, millaisen strategian komissio aikoo hyväksyä työvoimapulan ratkaisemiseksi ja kielteisen kehityssuuntauksen torjumiseksi?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(16. syyskuuta 2002)

On totta, että ero Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä työn tuottavuuden tasossa on kasvanut 1990-luvun puolesta välistä lähtien, mutta kilpailukykyä käsittelevästä vuosikertomuksesta selviää myös, että työn tuottavuus on kasvanut unionin alueella Yhdysvaltoja nopeammin vuosina 19751985, 19851990 ja 19901995. Eräs syy huonoon työn tuottavuuteen Euroopan unionissa vuonna 2001 oli työllisyyden 1,1 prosentin kasvu verrattuna työllisyyden 0,1 prosentin alenemiseen Yhdysvalloissa. Joka tapauksessa tuottavuus on komission mielestä hyvin tärkeää Euroopalle ja komissio seuraa tarkasti tuottavuuslukuja. Lissabonissa määriteltiin strategia tämän kielteisen kehityssuuntauksen kääntämiseksi.

Lissabonissa 23.24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston kunnianhimoisena tavoitteena oli tehdä Euroopan unionista 10 vuodessa dynaamisin, kilpailukykyisin ja elinvoimaisin tietoon perustuva talousalue, jossa vallitsisi täystyöllisyys sekä yhä suurempi taloudellinen ja sosiaalinen yhtenäisyys. Kilpailukykyä käsittelevässä vuosikertomuksessa todetaan, että Lissabonin strategiassa määritettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavat rakenteelliset uudistukset ovat jo tiedossa. Vuosikertomuksessa suositellaan kuitenkin, että jäsenvaltiot ja komissio ryhtyvät toimiin, jotta nämä uudistukset saadaan toteutettua nopeassa tahdissa.

Tähänastiset saavutukset ovat rohkaisevia. Tietyillä aloilla on saavutettu huomattavaa edistystä: sisämarkkinadirektiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on tehostunut, Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistujen avointen tarjouskilpailujen kokonaisarvo lähes kaksinkertaistui 1990-luvun jälkimmäisellä puoliskolla ja tietoliikenne- ja sähkömarkkinoiden vapauttamista on seurannut hintojen lasku. Kuten kilpailukykyä käsittelevässä vuosikertomuksessa todetaan, paljon on kuitenkin vielä tehtävä. Uudistusstrategian alkuvaiheessa luonnollisesti määritellään tarpeelliset toimenpiteet, minkä jälkeen ne täytyy toteuttaa. Moni näistä uudistuksista on vielä suorittamatta, joten kuluu jonkin aikaa ennen kuin niiden vaikutukset näkyvät. Kevättiedonannossa, jonka komissio antoi Barcelonassa 15.16. maaliskuuta 2002 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle, kehotetaan parlamenttia ja neuvostoa toimimaan, jotta puuttuvat uudistukset saataisiin käyntiin.

Komission ei siis tarvitse laatia uutta strategiaa vaan toteuttaa tehokkaasti Lissabonissa laadittu strategia. Tietoliikenteen tilaajayhteyksien eriytetyn tarjoamisen ja sähköisen kaupan uuden sääntelykehyksen avulla pyritään kuromaan umpeen jälkeenjääneisyyttä tieto- ja viestintätekniikan alalla, ja julkisten hankintojen uusi sääntelykehys ja sähkö- ja kaasumarkkinoiden avaaminen teollisuusasiakkaille tehostanee tuottavuutta. Henkilöresurssien kehittämistä Euroopan unionissa edistetään ammattitaitoa ja liikkuvuutta koskevan toimintasuunnitelman avulla.

Talouden kasvumahdollisuudet riippuvat olennaisesti investoinneista inhimilliseen pääomaan. Julkiset koulutusmenot ovat nykyään noin 5 % Euroopan unionin bruttokansantuotteesta (BKT), mikä on yhtä paljon kuin Yhdysvalloissa (Eurostat: rakenneindikaattorit). 2564 -vuotiaista 22 prosenttia on suorittanut korkeakoulututkinnon, kun vastaava luku vuonna 1995 oli 18 prosenttia (työvoimatutkimus). Lissabonin strategian mukaan henkilöresursseihin pitäisi investoida joka vuosi huomattavasti enemmän asukasta kohden. Työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa on määritelty tavoitteita, joiden tarkoituksena on parantaa yleissivistävien ja ammatillisten koulutusjärjestelmien laatua sekä kehittää kaikille kansalaisille verkossa tarjottavaa yleissivistävää ja ammatillista koulutusta.

Tutkimus- ja kehitysinvestoinnit (T & K) sekä niitä seuraava tekninen kehitys toimivat talouden tulevan suorituskyvyn sekä ammattitaitoa vaativien työpaikkojen syntymisen käyttövoimana. Barcelonassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti Euroopan unionin tavoitteeksi tutkimus- ja kehitysmenojen kasvattamisen lähes kolmeen prosenttiin BKT:stä vuoteen 2010 mennessä, ja näistä varoista 2/3 tulisi rahoituksena yksityissektorilta. Komission tarkoituksena on esitellä lähiaikoina alustavia huomioita tästä aiheesta. Edellä mainittu tavoite liittyy yleisemmin eurooppalaisen tutkimusalueen perustamiseen. Investointien lisäksi tarvitaan toimintaa, jotta eurooppalaisen tutkimuksen yleistasoa saadaan parannettua esimerkiksi parantamalla kansallisten toimintalinjojen koordinointia, kehittämällä yritysten ja yliopistojen välistä yhteistyötä sekä kouluttamalla ja palkkaamalla enemmän erittäin korkeatasoisia tutkijoita, joiden liikkuvuutta parannetaan.

Lissabonin strategian tulokset näkyvät kokonaisuudessaan seuraavan vuosikymmenen aikana, ja strategia on jo alkanut vaikuttaa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen väliseen työn tuottavuuden eroon.