ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2891/97 komissiolle esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) (17. syyskuuta 1997) Aihe: Uraanioksidiseoksen kuljettaminen IAEA:n B-tyypin pulloissa Voiko komissio vahvistaa, että se osallistuu BNFL:n (British Nuclear Fuels Limited) ja muiden ydinvoimayhtiöiden rahoitukseen testausyksikön rakentamiseksi, jotta uraanioksidiseos ja plutoniumoksidi (MOX-polttoaine) luokiteltaisiin matala-aktiiviseksi materiaaliksi, jota voitaisiin kuljettaa IAEA:n B-tyypin pulloissa vuoden 2001 jälkeen? Onko komissio tietoinen siitä, että asiaan sisältyy merkittäviä turvallisuuteen liittyviä näkökohtia käytettäessä B-tyypin pulloja jatkuvasti tähän tarkoitukseen? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 1997) Komissio on useiden vuosien ajan rahoittanut radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevia tutkimuksia. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema tutkimus on osa vuonna 1996 aloitettua toimintaohjelmaa. Tutkimuksen toteuttamisesta vastaa ryhmittymä, jota johtaa British nuclear fuels Ltd. (BNFL) ja johon kuuluu teollisia kumppaneita Belgiasta, Ranskasta ja Saksasta. Ne saivat jonkin verran taloudellista tukea aloittaakseen LDM:n (low dispersible material) määrittämisen arviointimenettelyjen kehittämistyön. Nämä arviointimenettelyt edellyttävät testaustilan rakentamista sekä testejä, joissa simuloidaan ilmaonnettomuuksien olosuhteita. Kun arviointimenettelyt on laadittu, niitä voidaan soveltaa mihin tahansa materiaaliin, oksidiseoksiin perustuvat polttoaineet mukaan lukien, jotta voidaan tutkia, voidaanko niitä pitää LDM:inä. Komissio on tietoinen huolesta, joka koskee B-tyypin pakkausten käyttöä ilmakuljetuksissa ja seuraa tätä huolta koskevaa arviointia komission radioaktiivisten aineiden kuljetusta käsittelevässä pysyvässä asiantuntijatyöryhmässä. Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) käsittelee samaa kysymystä turvallisuusstandardeja käsittelevässä pysyvässä neuvoa-antavassa komiteassaan. Kyseinen komitea suositteli hiljattain radioaktiivisten aineiden ilmakuljetuksessa tapahtuvien onnettomuuksien vakavuutta koskevan koordinoidun tutkimusohjelman aloittamista. Komissio seuraa tarkkaan kyseisen ohjelman kehittämistä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3195/97 komissiolle esittäjä(t): Bernie Malone (PSE) (16. lokakuuta 1997) Aihe: SLIM Voiko komissio selvittää minkälaisia, jos mitään, vaikutuksia SLIM-prosessilla on Euroopan kätilöiden yhteyskomitean ja sen neuvoa-antavan elimen tehtäviin suhteessa komissioon? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1997) Ensiksi on tehtävä ero kätilöiden yhteyskomitean - kätilöiden eurooppalaisen ammattijärjestön, jolla ei ole institutionaalista yhteyttä komissioon - ja komission yhteyteen 21 päivänä tammikuuta 1980 tehdyllä neuvoston päätöksellä 80/156/ETY ((EYVL L 33, 11.2.1980. )) perustetun kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean välillä. Samaan aikaan annettiin myös kaksi alakohtaista direktiiviä: kätilön tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi annettu direktiivi 80/154/ETY1 ja kätilöntoimeen ryhtymistä ja kätilöntoimen harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettu direktiivi 80/155/ETY1. Niiden vaikutusten osalta, joita SLIM-hankeella (sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamishanke) on ollut kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean roolille, komissio teki vuonna 1997 neuvostolle SLIM-hankkeen etenemisestä esittämässään kertomuksessa ((Asiak. KOM(96) 559 lopullinen. )) ehdotuksia, joiden tarkoituksena on rationalisoida neuvoa-antavien komiteoiden toimintaa (lääkäri-, sairaanhoitaja-, hammaslääkäri-, eläinlääkäri-, kätilö-, ja apteekkarikoulutuksen osalta). Komissio käsittelee edelleen asiaa, muttei ole vielä voinut tehdä virallisia päätelmiä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3519/97 neuvostolle esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) (14. marraskuuta 1997) Aihe: Suhteet Kuubaan Lehdistön mukaan Kuuban varaulkoministeri Allende antoi äskettäin ¨Luxemburgin korkea-arvoiselle virkamiehelle¨ hallituksensa vastauksen EU:n jäsenvaltioiden viime joulukuussa hyväksymään yhteiseen kantaan. Pystyykö neuvosto vahvistamaan tai kieltämään tämän tiedon ja vahvistamisen yhteydessä julkistamaan Kuuban hallituksen vastauksen ja omat sitä koskevat kommenttinsa? Vastaus (16. helmikuuta 1998) Ulkopolitiikasta ja kehitysyhteistyöstä vastaavan valtiosihteeri Wohlfartin ja Kuuban varaulkoasianministeri Allenden Luxemburgissa 30. syyskuuta 1997 käymän keskustelun yhteydessä varaulkoasiainministeri Allende antoi Kuuban ulkoasiainministeri Robainan vastauskirjeen neuvoston puheenjohtaja Poosin 30. elokuuta 1997 päivättyyn kirjeeseen. Euroopan unionin ja Kuuban välisten suhteiden osalta ulkoasiainministeri Robainan kirjeen pääkohdat ovat seuraavat: - On täysin perusteetonta sitoa Kuuban kanssa toteutettava yhteistyö parannuksiin ihmisoikeuksien alalla tai demokraattisiin muutoksiin. Tämä lähestymistapa ei ole yhdenmukainen Kuuban ja useimpien Euroopan unionin jäsenvaltioiden kahdenvälisten suhteiden lujittamisen eikä eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen välityksellä nykyisin harjoitettavan erinomaisen yhteistyön kanssa. - Euroopan unionin vaatimus kuubalaisten toisinajattelijoiden vapauttamisesta on puuttumista Kuuban sisäpolitiikkaan. - Tämän vuoropuhelun käynnistämisestä uudelleen voidaan päästä yhteisymmärrykseen laatimalla sellainen esityslista, jossa otetaan huomioon sekä Euroopan unionia kiinnostavat että Kuuban kannalta tärkeät asiat. - Kuuban hallitus on useaan otteeseen toistanut olevansa valmis jatkamaan todellista vuoropuhelua Euroopan unionin kanssa kaikilla tasoilla ja kaikissa yhteyksissä; tämän vuoropuhelun on perustuttava keskinäiseen kunnioitukseen ja periaatteeseen, jonka mukaan sisäisiin asioihin ei puututa. - Kuuba toivoo, että löydettäisiin yhdessä tapa saada aikaan rakentava ja toista osapuolta kunnioittava vuoropuhelu ja että luotaisiin uusia antoisampia yhteyksiä. Kuuban viranomaisten kanssa käytyjen viimeisempien yhteydenpitojen jälkeen Euroopan unioni tutkii mahdollisuutta käynnistää Kuuban kanssa asteittain vuoropuhelu, joka alkaisi teknisellä tasolla ja joka, Kuuban viranomaisten suhtautumisesta riippuen, voisi jatkua yhteistyöllä ihmisoikeuksien alalla. On aiheellista täsmentää, että tämä lähestymistapa perustuu olettamukselle, että Euroopan unioni ei luovu niistä keinoista, jotka ovat sen käytettävissä, jos Kuuban ihmisoikeustilanne ei parane. Euroopan unioni pitää itsellään myös oikeuden esittää julkisia kannanottoja myös asianmukaisissa kansainvälisissä yhteyksissä, jos ihmisoikeuksia selvästi rikotaan. Lisäksi Euroopan unioni jatkaa yhteydenpitoa Havannan hallitukseen, jotta tällä hetkellä vangittuina olevat toisinajattelijat vapautettaisiin.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3129/97 komissiolle esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Naisten koulutus ja informaatioyhteiskunta Suomalaiset ja uusi tietotekniikka -tutkimus on osoittanut, että kotitietokoneiden käyttö vaihtelee selvästi iän ja sukupuolen mukaan. Etenkin yli 30-vuotiaat naiset käyttävät varsin vähän kotitietokoneita ja niiden oheislaitteita. Modeemiyhteyden omistavista yli 30-vuotiaista naisista vain kymmenen prosenttia käyttää sitä viikoittain. Yhtenä syynä matalaan käyttöasteeseen on tiedon ja taidon puute. Kysynkin Euroopan komissiolta, mitä se aikoo tehdä varmistaakseen, että naiset saavat tarvitsemansa koulutuksen esimerkiksi intensiivikurssien muodossa, pystyäkseen paremmin hyödyntämään modernin informaatioyhteiskunnan tarjoamia mahdollisuuksia? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (24. marraskuuta 1997) Tietoyhteiskunta tarjoaa mahdollisuuden edistää sukupuolten välistä tasa-arvoa. Komissio on kuitenkin huolestunut siitä, että naisten riittämättömät tiedot uusista tieto- ja viestintäteknologioista saattavat estää heitä hyödyntämästä tietoyhteiskunnan mukanaan tuomia mahdollisia etuja työllistymisen sekä kohentuvan yksityis- ja työelämän osalta. Tämän vuoksi on välttämätöntä ryhtyä toimiin naisten perehdyttämiseksi tieto- ja viestintäteknologioihin sekä heidän taitojensa kehittämiseksi kyseisellä alalla. Komission tänä vuonna julkaisemassa tietoyhteiskunnan kehittämistä edistäviä ja siitä tiedottavia hankkeita koskevassa ehdotuspyynnössä ((EYVL L 148, 16.5.1997. )) kiinnitetään erityistä huomiota tietoyhteiskunnasta saatujen kokemusten ja siihen liittyvien mahdollisuuksien yksilöintiin varsinkin naisten osalta. Tällä hetkellä komissio tukee Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tavoitteiden 3, 4, 5b ja 6 tukitoimien sekä yhteisöaloitteiden Employment-Now'n ja ADAPTin kautta useita hankkeita, jotka tähtäävät naisten taitojen parantamiseen tieto- ja viestintäteknologioiden alalla sekä heidän mahdollisuuksiensa parantamiseen työmarkkinoilla käyttämällä hyväksi tietoyhteiskunnan tarjoamia välineitä. Nykyisiä hankkeita seurataan tästä näkökulmasta. Samoissa merkeissä jatketaan myös rakennerahastojen uudistamisen yhteydessä, sillä komissio on ehdottanut uuden yhteisöhankkeen aloittamista inhimillisten voimavarojen ja yhtäläisten mahdollisuuksien alalla.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3508/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (14. marraskuuta 1997) Aihe: Tiedustelu- ja turvallisuuspalvelujen parlamentaarinen valvonta Agenda 2000 puitteissa 1. Onko neuvosto tietoinen siitä, että K.M. Meulmeester, joka on Alankomaiden pääministerin neuvonantaja, osallistui Bukarestissa 20. syyskuuta 1997 pidettyyn Eurooppa 2000 konferenssiin, jonka pääaiheena oli ¨European models on parliamentary control regarding law enforcement and intelligence organizations¨? 2. Onko neuvosto tietoinen siitä, että Meulmeester, joka oli Alankomaiden nyttemmin lakkautetun ulkomaan tiedustelupalvelun (IDB) entinen johtaja, ja Alankomaiden yleisistä asioista vastaavan ministeriön entinen pääsihteeri R.J. Hoekstra antoivat ilman parlamentin suostumusta tuhota IDB:n yleisten asiakirjojen lisäksi sellaisia asiakirjoja, jotka liittyvät erityisesti Surinamia koskevien asioiden jatkokäsittelyyn? 3. Eikö neuvosto ole sitä mieltä, että ne virkamiehet, jotka eivät noudata demokraattisia pelisääntöjä omassa maassaan, eivät saa missään tapauksessa osallistua sellaisiin toimiin, joiden tarkoituksena on antaa tietoa ja tukea tiedustelu- ja turvallisuuspalveluille Itä-Euroopassa? 4. Aikooko neuvosto pyytää komissiota laatimaan suuntaviivoja sen takaamiseksi, että tulevaisuudessa ne virkamiehet, jotka ovat rikkoneet demokraattisia pelisääntöjä, eivät missään tapauksessa saa osallistua sellaisiin toimiin, joiden tarkoituksena on antaa tietoa tai tukea tiedustelu- tai turvallisuuspalveluille? Vastaus (20. tammikuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät kysymykset eivät kuulu neuvoston toimivaltaan.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0166



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3646/97 komissiolle esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) ja Laura González Álvarez (GUE/NGL) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Kansanäänestys Länsi-Saharan itsenäisyydestä Syyskuussa 1997 Houstonissa (USA) Marokko ja vapautusrintama Polisario sopivat kansanäänestyksestä, jossa päätetään Länsi-Saharan suvereniteetista. Marokko on tunnetusti tähän saakka asettanut esteitä alueen länsisaharalaisen väestön keskuudessa toimitettavalle kansanäänestykselle. Mutta se, että Marokko on ehdottanut tiettyä päivämäärää kansanäänestyksen järjestämiseksi, näyttää hälventävän epäilyksiä sen tosiasiallisesta toteutumisesta. Länsi-Saharan väestö on elänyt jo 22 vuotta maanpaossa. Väestön kurjan tilanteen vuoksi EU on lahjoittanut sille suuren määrän välttämättömyystarvikkeita humanitäärisenä apuna MINURSOn (YK:n Länsi-Saharassa olevat joukot) valvoman kansanäänestyksen toteuttaminen edellyttää mahdollisimman laajaa tukea kansainväliseltä yhteisöltä mahdollisimman suuren avoimuuden takaamiseksi. Mikä on Euroopan komission arvio YK:n suojeluksessa tehdystä kahdenvälisestä sopimuksesta? Missä määrin Euroopan komissio tulee auttamaan mainitun kansanäänestyksen järjestäjiä sen toteutumisen varmistamiseksi? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 1997) Siitä lähtien, kun Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi päätöslauselman 1084 marraskuussa 1996, kansainvälinen yhteisö on pyrkinyt pääasiallisesti saamaan Länsi-Saharan konfliktin osapuolet suoraan vuoropuheluun kyseisen selkkauksen rauhanomaiseksi ratkaisemiseksi. James Bakerin nimittäminen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erikoislähettilääksi on kiistatta vahvistanut kyseisiä toiveita. Marokon ja Polisario-rintaman kansanäänestystä koskevista menettelysäännöistä tekemä sopimus tuntuu olevan askel konfliktin ratkaisemiseksi. Komissio seuraa tarkasti tilanteen kehittymistä Länsi-Saharassa. Se on tarvittaessa valmis yhteisen ulkopolitiikan puitteissa edistämään toimenpiteitä, jotka voisivat vaikuttaa kyseiseen selkkaukseen myönteisesti.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0102



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3403/97 neuvostolle esittäjä(t): Ole Krarup (I-EDN) (28. lokakuuta 1997) Aihe: Oleskeluoikeutta koskevat direktiivit Viitaten Amsterdamin sopimuksen uusiin määräyksiin, jotka koskevat vapaan liikkuvuuden lisäämistä, neuvostoa pyydetään selittämään, missä määrin vuonna 1990 annetut kolme oleskeluoikeutta koskevaa direktiiviä nyt tulevat kattamaan entistä laajemman henkilöiden piirin? Vastaus (12. helmikuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemissa, vuonna 1990 annetuissa kolmessa direktiivissä määritetään selvästi ihmisryhmät, joihin kyseisiä direktiivejä sovelletaan. Kun Amsterdamin sopimus tulee voimaan, kolmansien maiden kansalaisiin voidaan kohdistaa tulevien 62 artiklan 3 kohdan ja 63 artiklan 4 kohdan perusteella toimenpiteitä, joissa määrätään heidän liikkuvuutensa edellytykset jäsenvaltioiden alueella samoin kuin heidän jäsenvaltioissa oleskeluaan koskevat ehdot. Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan komissio tai jäsenvaltiot tekevät aloiteoikeutensa mukaisesti ehdotukset muiden henkilöryhmien oleskeluoikeutta koskevista määräyksistä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3167/97 komissiolle esittäjä(t): Anne McIntosh (PPE) (9. lokakuuta 1997) Aihe: EU:n Stabex-rahoitus Vanuatulle Onko komissio tietoinen siitä, että tunnetaan kasvavaa huolta ilmeisistä petoksista paikallisella tasolla Euroopan unionin Stabex-rahoituksen hallinnossa Vanuatussa? Jos näin on, mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä estääkseen tällaisen petollisen toiminnan Vanuatussa ja millä tavoin tästä aiheutuneet seuraukset voidaan hyvittää maassa toimiville ja tästä kärsimään joutuneille yrityksille? Komission jäsenen João Pinheiron komission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 1997) Komissio on tietoinen ulkomaalaisten ostajien ja paikallisten viejien jonkun aikaa sitten esittämistä syytöksistä Vanuatun tiettyjen maataloustavaroiden ostosta ja viennistä vastuussa olevaa järjestöä, Vanuatun tuotteiden markkinointielintä (Vanuatu commodities marketing board, VCMB) kohtaan. Syytökset eivät koske Stabex-rahoituksen hallintoa, vaan pikemminkin paikallisten viejien vaikeuksia saada vientilupia. Stabex-rahoitusta on myönnetty VCMB:lle aikaisemmin, viimeksi vuonna 1993 allekirjoitetuissa molemminpuolisissa velvoitteissa (Framework of mutual obligations, FMO), joilla valvottiin siirrettyjen Stabex-varojen käyttöä vuosina 1988-1991 (yhteensä 4,9 miljoonaa ecua, joista miljoona ecua myönnettiin VCMB:lle). Tämä summa oli määrä maksaa maksuerissä ja sen saaminen edellytti kolmea ehtoa (hallituksen tilaaman lainkäyttötutkimuksen tuloksien julkistaminen; VCMB:n vuosittaisten tilintarkastusten tuloksien julkistaminen ja Euroopan kehitysrahaston (EDF) rahoittaman, VCMB:n kirjanpitoa ja hallintoa koskevan tarkastuksen pitäminen). Nämä ehdot asetettiin siitä syystä, että komissio oli huolissaan VCMB:n hallinnon laadusta ja erityisesti mahdollisesta liiallisesta poliittisesta puuttumisesta VCMB:n kaupalliseen päätöksentekoon. Viimeinen FMO:n maksuerä vuosilta 1988-1991 (250 000 ecua) suoritettiin VCMB:lle joulukuussa 1996 koska FMO:n viimeinen ehto täyttyi. Komissio ei ole kertaakaan löytänyt todisteita Stabex-rahaston laittomasta käytöstä. Komissio suhtautuu kuitenkin edelleen varauksella VCMB:n hallintoon. Tästä syystä järjestölle ei ole myönnetty lisäavustusta Stabex-rahastosta vuosien 1988-1991 siirron jälkeen, eikä sitä aiota myöntää jatkossakaan. Yritykset, jotka katsovat kärsineensä VCMB:n toimista, voivat vapaasti hakea korvauksia Vanuatun oikeuslaitokselta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3807/97 komissiolle esittäjä(t): Ilona Graenitz (PSE) (17. marraskuuta 1997)

Aihe: Atomivoimaloiden käyttöön liittyvä vastuu unionissa

Atomivoimaloissa tapahtuvat häiriöt ja onnettomuudet aiheuttavat vakavia vahinkoja ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Jotta uhreille voitaisiin maksaa edes taloudellista korvausta ja jotta puhdistustyöt voitaisiin rahoittaa, olisi toivottavaa, että atomivoimalan käyttäjä joutuisi vastaamaan voimalan toiminnasta aiheutuvista vahingoista.

Onko komissiolla aikomus esittää ehdotus tällaisen unionin laajuisen atomivoimaloiden käyttäjien vastuuta koskevan lain kehittämisestä?

Käydäänkö tästä aiheesta keskusteluja myös kansainvälisellä tasolla?

Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 1997)

Jo ydinvoimateollisuuden alkuvuosina ymmärrettiin, että ydinonnettomuuden aiheuttamat vahingot voivat olla niin mittavat, että korvausvastuu ydinvoiman liittyvissä kysymyksissä vaatii kansainvälistä yhteistyötä vakuutusalalla. Tämän osoittavat kaksi 1960-luvun alussa tehtyä kansainvälistä sopimusta vahingonkorvausvastuusta ydinvahinkojen yhteydessä sekä 98 artiklan sisällyttäminen Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen. OECD:N ydinenergiajärjestössä tehtiin 29. heinäkuuta 1960 yleissopimus vahingonkorvausvastuusta ydinvoiman alalla (Pariisin yleissopimus), joka tuli voimaan 1. huhtikuuta 1968. Suurin osa Länsi-Euroopan maista on liittynyt yleissopimukseen. Siihen ovat liittyneet myös kaikki EU:n jäsenvaltiot, joilla on ydinvoimaohjelma. Kansainvälisen atomienergiajärjestössä (IAEA) tehtiin 21. toukokuuta 1963 yleissopimus korvausvastuusta ydinvahinkojen alalla (Wienin yleissopimus), joka tuli voimaan 4. joulukuuta 1974. Pariisin yleissopimusta täydennettiin lisäyleissopimuksella vahingonkorvausvastuusta ydinvoiman alalla, joka tehtiin 31. tammikuuta 1963. Pariisin ja Wienin yleissopimus yhdistettiin 21. syyskuuta 1988 Wienin ja Pariisin yleissopimuksen soveltamista koskevalla yhteispöytäkirjalla. Ydinaineiden merikuljetuksiin sovelletaan 17. joulukuuta 1971 tehtyä yleissopimusta vahingonkorvausvastuusta ydinaineiden merikuljetuksen yhteydessä.

Wienin yleissopimusta muuttava pöytäkirja hyväksyttiin 12. syyskuuta 1997. Samalla tehtiin myös lisärahoitusta koskeva yleissopimus. Pöytäkirja ja yleissopimus eivät ole vielä tulleet voimaan. Niissä on otettu huomioon Pariisin ja Wienin yleissopimuksen jälkeen tapahtunut oikeudellinen, tekninen ja taloudellinen kehitys ja ennakoitu huomattava lisäkorvaus.

Alalla tehdyt kansainväliset sopimukset ovat niin kattavia, ettei komissio pidä tarpeellisena antaa alaa koskevaa lainsäädäntöä yhteisön tasolla. Tässä yhteydessä on myös tärkeää mainita, että Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa ja erityisesti sen 98 artiklassa ei aseteta velvoitetta antaa lainsäädäntöä tällä alalla.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3239/97 komissiolle esittäjä(t): Bill Miller (PSE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Yhtenäismarkkinat Komissaari Monti on antanut ymmärtää, että EU:n rajojen sisäpuolella matkustavat henkilöt menettävät mahdollisuuden tehdä verovapaita ostoksia 1. heinäkuuta 1999 jälkeen osana yhteismarkkinoiden loppuun saattamista. Milloin hänen mielestään voidaan päättää verotuksellinen syrjintä valmisteverojen alalla, mikä myös muodostaa osan yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisesta? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1997) Neuvosto teki päätöksen verottoman myynnin lopettamisesta jo vuonna 1991. Silloin annettiin kuitenkin myös seitsemän ja puolen vuoden pituinen sopeutumisaika, jotta kaikki ne, joihin muutos vaikuttaa, voisivat joustavasti siirtyä uuteen tilanteeseen. Verosyrjinnän osalta on ensinnäkin todettava, että käsitteestä on kovin monenlaisia tulkintoja. Yhteisön oikeudessa se määritellään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklassa, jossa kielletään jäsenvaltiota määräämästä muiden jäsenvaltioiden tuotteille sellaisia maksuja, että sen omat tuotteet saavat siitä etua. Komissio puuttuu jokaiseen tietoonsa tulevaan verosyrjintätapaukseen. Näin ollen oletan, että arvoisa parlamentinjäsen tarkoittaa ¨verosyrjintää¨ laajassa merkityksessä ja viittaa sillä jäsenvaltioittain ja tuoteryhmittäin ilmenevään verokantojen huomattavaan vaihteluun, jota edelleen esiintyy ja joka on täysin laillista. Tämä laaja hajonta johtuu nykyisestä vähimmäisverokantoihin perustuvasta järjestelmästä. Komissio tutkii parhaillaan alkoholi- ja tupakkatuotteiden verotusta ja esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille asiasta kertomuksen ja toimenpide-ehdotukset, mikäli sellaisiin ilmenee aihetta.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0192



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3808/97 komissiolle esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) (17. marraskuuta 1997) Aihe: Yhteisön varojen käyttämättä jääminen Yhteisöaloitteisiin kuuluvilla ohjelmilla kuten Horizon-, Adapt-, Now- ja Youthstart-ohjelmilla samoin kuin Euroopan eteläisten alueiden kiireellisellä työllisyysohjelmalla on Tavoitteen 1 alueille suuri merkitys. 1. Onko näiden varojen käytölle määrätty jokin määräaika ja jos on, mikä? 2. Jos määräaikaa sovelletaan, voidaanko sitä pidentää, jos ohjelmia ei saada käynnistetyksi? 3. Jos toimintoja ei saada käynnistetyksi, voiko tästä olla seurauksena, että varat menetetään, erityisesti Campanian alueen tapauksessa? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 1997) 1. Monia alueita koskevan toimenpideohjelman ¨Emergenza Occupationale Sud¨ sekä Employment- ja Adapt-yhteisöaloitteiden osalta Euroopan sosiaalirahasto ja jäsenvaltio rahoittavat toimet yhdessä niiden ehtojen mukaisesti, jotka on vahvistettu varojen myöntämistä koskevassa jäsenvaltiolle osoitetussa yhteisön päätöksessä. Monia alueita koskevassa toimenpideohjelmassa komissio on vahvistanut jaksolle 1994*1999 maksusitoumusten tekemisen määräajaksi 31. joulukuuta 1999 ja maksujen suorittamisen määräajaksi 31. joulukuuta 2001. Adapt-yhteisöaloitteen maksusitoumusten tekemisen määräaika on 31. joulukuuta 1999 ja loppusuoritusten määräaika 31. joulukuuta 2000. Employment-yhteisöaloitteen maksusitoumusten tekemisen määräaika on 31. joulukuuta 1999 ja loppusuoritusten määräaika 31. joulukuuta 2000. 2. Jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä mainittuja määräaikoja voidaan yhteistyökumppanuuden puitteissa mahdollisesti muuttaa, mutta määräaikoihin on vielä pitkä aika, eikä mitään tällaisia muutoksia näin ollen ole suunnitteilla. Maksusitoumus koskee aina kokonaista toimintaohjelmaa, ja siten myönnetyt määrärahat eivät millään tavoin muutu, vaikka yksi toimista jäisi käynnistämättä. 3. Tässä tapauksessa on jäsenvaltion tehtävä hoitaa toimien täytäntöönpano ja seuranta sekä suunnitella menettelyt, joita toimijoiden on noudatettava toteuttaessaan hankkeita. Yhteisöaloitteissa kyse on kansallisista ohjelmista. Näiden ohjelmien seurantakomiteat voivat siis ehdottaa alueiden välistä määrärahojen siirtoa, jos niitä muuten jää käyttämättä.