KIRJALLINEN KYSYMYS E-1711/97 neuvostolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (22. toukokuuta 1997)

Aihe: Sähkövirran jakelua koskeva laki

Komission jäsen Van Miert lähetti Saksan valtiovarainministeri Rexrodtille 26.10.1996 kirjeen, jossa hän selitti, että komission tavoitteena tuulivoiman avulla tuotetun sähkövirran alalla on, että vuonna 1990 kaikkien saksalaisten sähkövirran toimittamisesta vastaavien yritysten kapasiteetti on 20 MW ja että vuotuinen lisäkuormitus on 500 000 - 1 000 000 D-markkaa. Tällaista laskutapaa noudatettaessa tuulienergian aiheuttamat lisäkustannukset nousevat enimmillään 0,0125 - 0,025 D-markkaan/kWh. Tämä laskelma on yhtäläinen Saksan kartelleja koskevan lainkäytön ja uudistuvia energianlähteitä kannattavien yhdistysten tietojen kanssa. Samanaikaisesti tämä luku on kuitenkin räikeässä ristiriidassa saksalaisen energiatalouden julistamien ja komission tarkastamatta omaksumien lisäkustannusarvioiden kanssa, jotka nousevat 900 miljoonaan vuonna 2005 (samalla kun tuulivoiman sähköntuotannon arvioidaan olevan 4 000 MW). Jos noudatetaan komission esittämää laskutapaa, niin vuonna 2005 lisäkustannukset olisivat enimmillään 100 - 200 miljoonaa D-markkaa kaikille saksalaisille sähkövirran toimittajille yhteensä.

1. Kuinka neuvosto selittää tämän silmiinpistävän ristiriidan lisäkustannusten aiheuttamassa kuormituksessa sekä sen seikan, ettei uudistuvia energianlähteitä kannattavien yhdistysten, jotka toimittivat vuonna 1996 useampaan otteeseen komissiolle perusteellista asiakirja-aineistoa asiasta, tietoja otettu millään tavalla huomioon tai että ainakaan niitä ei mitenkään mainittu 26.10.1996 päivätyssä kirjeessä?

2. Miksi neuvosto pitää uudistuville energianlähteille myönnettäviä edullisia virranjakelusta koituvia hyvityksiä tukimuotoina, vaikka asiaa epäillään vakavasti jopa komission oikeudellisessa yksikössä, joka pitää sähkövirran jakelua koskevan lain luokittelemista eurooppalaisen tukilainsäädännön piiriin kuuluvaksi ongelmallisena, koska valtiolle ei aiheudu kustannuksia eikä ole olemassa rahastoa, jota rahoitettaisiin pakollisilla avustuksilla?

3. Eikö kielteinen suhtautuminen sähkövirran jakelua koskevaan lakiin ole räikeässä ristiriidassa ympäristöystävällisen energiantuotannon tavoitteen kanssa, johon on jo pyritty valkoisessa kirjassa Euroopan unionin energiapolitiikasta sekä vieläkin selkeämmin vihreässä kirjassa uudistuvista energianlähteistä (KOM(96)576 lopull.)?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1707/97, E-1709/97, E-1711/97 ja E-1713/97 (25. syyskuuta 1997)

1. Neuvosto on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa yhtä mieltä siitä, että uusiutuvalla energialla on tärkeä tehtävä yhteisön ja jäsenvaltioiden pyrkiessä suojelemaan ympäristöä. Neuvosto ehdotti ensisijaisia tavoitteita energia-alalle yhteisessä kannassaan Euroopan yhteisön ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvää politiikkaa ja toimintaa koskevan ohjelman ¨Kohti kestävää kehitystä¨ ((EYVL C 157, 24.5.1997, s.12. )) tarkistamisesta. Mainittuihin ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu: edistää energiatehokkuuta ja energian järkevää käyttöä, tukea energiaa säästävien tekniikoiden ja käytäntöjen, mukaan lukien uusiutuvat energianlähteet sekä yhdistetty lämmön ja sähkön tuotanto, kehittämistä ja soveltamista sopivien ohjelmien ja toimenpiteiden sekä tietoisuuden herättämis- ja tiedotustoiminnan avulla sekä kehittää arviointiperusteet tukijärjestelmien arvioimiseksi, jotta voitaisiin oikaista niitä kannustustapoja, jolla on haitallisia vaikutuksia.

Lisäksi neuvoston 27. toukokuuta 1997 pidetyssä istunnossa energia-asioiden ministerien hyväksymässä neuvoston päätöslauselmassa uusiutuvista energianlähteistä on neuvoston kanta uusiutuviin energianlähteisiin liittyvistä erilaisista kysymyksistä ja tarkemmin yhteisön strategiaa koskevan vihreän kirjan ¨Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energianlähteet¨ herättämistä kysymyksistä. Päätöslauselmassa luetellaan joukko toimenpiteitä, joilla voitaisiin lisätä uusiutuvan energian kulutusta. Niihin kuuluvat toiminta ja toimenpiteiden toteuttaminen tutkimuksen, kehittämisen ja esittelyn aloilla, markkinaolosuhteet, kuluttajavalistusta ja kuluttajien luottamusta edistävät toimet sekä yhteensovittaminen ja seuranta. Päätöslauselmassa todetaan myös, että sekä jäsenvaltioissa että yhteisötasolla tarvitaan aktiivista hallituspolitiikkaa uusiutuvien energianlähteiden kilpailukyvyn parantamiseksi.

Näin ollen neuvosto on hyvin tietoinen niistä ponnisteluista, joita tarvitaan pääsemiseksi viitteelliseen tavoitteeseen uusiutuvien energianlähteiden kokonaisuuden kaksinkertaistamisesta vuoteen 2010 mennessä.

2. Neuvoston ei kuulu lausua mielipidettään yhdessä Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa toteutetuista lainsäädännöllisistä toimenpiteistä. Komissiolla on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla valtuudet seurata kaikkia jäsenvaltioissa voimassa olevia tukijärjestelmiä varmistaakseen, että ne soveltuvat yhteismarkkinoille.

3. Neuvostolla ei ole tietoa kirjeestä, johon kysymyksessä viitataan. Neuvosto ei ole myöskään tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemasta komission yksiköiden ¨sisäisestä muistiosta¨.