KIRJALLINEN KYSYMYS E-2770/98

esittäjä(t): Friedhelm Frischenschlager (ELDR) komissiolle

(14. syyskuuta 1998)

Aihe: Rakennerahastojen ja rakennepolitiikan uudistus

Kun otetaan huomioon EU:n tuleva laajentuminen ja tiukka talousarviopolitiikka, rakennerahastouudistuksessa voi seuraavan puolen vuoden aikana tulla kyseeseen vain tukea saavien alueiden ja väestöryhmien vähentäminen ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden ottaminen nopeasti ja pysyvästi mukaan yhteistyöhön myöntämällä riittävästi määrärahoja rajat ylittävää yhteistyötä koskeville rakenneohjelmille (esim. Interregin puitteissa).

Kuitenkaan ei tule hyväksyä asiattomia ja liioiteltuja vaatimuksia, joissa on kyse ainoastaan tai pääosin kansallisista tai alueellisista pyrkimyksistä tai itsekkyydestä, kuten Itävallan liittohallituksen tammikuussa 1998 EU:n komissiolle esittämää vaatimusta erityistuesta, joka kattaisi lähes 2/3 Itävallan alueesta.

Mihin tulokseen johti Itävallan 29. tammikuuta 1998 päivätty komissiolle osoitettu kirje, joka koski "erityisrajatukia", tai millaisen vastauksen se sai?

Ovatko muut jäsenvaltiot, joilla on yhteinen raja KIE-maiden kanssa, esittäneet vastaavanlaisia ehdotuksia? Jos vastaus on kyllä, mitkä valtiot? Milloin nämä ehdotukset on esitetty komissiolle? Ovatko niissä esitetyt vaatimukset yhtä lailla liioiteltuja kuin Itävallan vaatimukset?

Kuinka paljon Interreg-ohjelmalle tullaan tulevaisuudessa myöntämään varoja? Pitääkö paikkansa, että komissio suunnittelee Interreg-tuen myöntämistä myös rajan läheisyydessä oleville alueille, siis ei ainoastaan rajat ylittäville alueille? Jos näin on, eikö tämä ole komission mielestä Interregin selkeiden päämäärien vesittämistä?

Pitääkö paikkansa, että komission esittämillä uusilla tavoitteen 2 ja 3 alueilla 50 % määrärahojen jakamisesta (ei pelkkä jo hyväksyttyjen hankkeiden maksaminen) kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan? Jos tämä pitää paikkansa, kuinka komissio aikoo varmistaa, että tukimäärärahoja ei jaeta asiattomin perustein ja että tukijärjestelmässä eivät korostu liiaksi kansalliset pyrkimykset?

Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus

(12. lokakuuta 1998)

Markkinoiden avautumisen ja laajentumisen vaikutukset tuntuvat rajan läheisyydessä sijaitsevilla alueilla nopeammin ja voimakkaammin kuin muilla alueilla. Toisaalta uusien markkinoiden läheisyys ja niiden tarjoamat uudet mahdollisuudet ovat etu kyseisille alueille. Näiden uusien markkinoiden merkitys yhteisön tuottajille ilmenee yhteisön ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maat) välisen kaupan nopeana lisääntymisenä sekä yhteisön kauppataseen ylijäämän kasvuna suhteessa KIE-maihin. Lisäksi laajentumisen vaikutuksia tasoitetaan erityisesti herkillä alueilla siirtymäjärjestelyjen avulla.

Tämän vuoksi komission mielestä ei ole tarpeen perustaa esimerkiksi yhteisöaloitteen kaltaista erityistä välinettä sellaisia alueita varten, joilla on yhteinen raja KIE-maiden kanssa. Komission käsityksen mukaan nykyisillä toimenpiteillä voidaan taata riittävä liikkumatila ja joustavuus kyseisten alueiden kohtaamien ongelmien ratkaisemiseksi. Komissio on ilmoittanut Itävallan viranomaisille tätä koskevan kantansa. Useat Baijerin paikallisviranomaiset ovat tehneet ehdotuksia erityisaseman myöntämisestä alueille, joilla on yhteinen raja KIE-maiden kanssa. Myös niihin vastatessaan komissio on pitäytynyt edellä mainitussa kannassaan.

Olisi otettava huomioon, että monet rajan läheisyydessä sijaitsevat alueet saavat tukea rakennerahastoista. Uudet Saksan osavaltiot ja Itävallan Burgenland ovat tällä hetkellä (ja mitä todennäköisimmin myös vastaisuudessa) tavoite 1 -alueita. Useimmat muut rajan läheisyydessä sijaitsevat alueet Saksassa, Itävallassa ja Italiassa puolestaan saavat tavoitteen 5 b mukaista tukea.

Näiden mainstreaming-ohjelmien lisäksi komissio ehdottaa Interregin jatkamista yhtenä kolmesta yhteisö-aloitteesta. Interreg on asianmukainen väline niiden yhteisön alueiden ongelmien ratkaisemiseksi, joilla on yhtenen raja KIE-maiden kanssa. Yhdessä PHARE-CBC -ohjelman kanssa se antaa merkittävää rahoitustukea kyseiset rajat ylittävien taloudellisten yhteyksien lujittamiselle. Ohjelmaan sisältyvien toimenpiteiden avulla voidaan helpottaa pääsyä KIE-maiden markkinoille ja edistää molempia osapuolia hyödyttävää yhteistyötä rajan molemmin puolin.

Interreg-aloitteen uuden ohjelmakauden yksityiskohtia ei ole vielä lopullisesti vahvistettu. Komissio ehdottaa, että tukea myönnettäisiin rajat ylittäville sekä alueiden ja valtioiden välisille yhteistyöhankkeille. Koska kaikille kolmelle toimenpiteelle myönnetään kuluvalla ohjelmakaudella tukea eri budjettikohdista, Interreg-tuen määrä ei alene. Ottaen huomioon yhteisöaloitteiden lukumäärän ehdotettu vähentäminen Interregin taloudelliset puitteet tulevat olemaan huomattavat. Komissio vahvistaa tarkan summan sen jälkeen, kun neuvosto on päättänyt uuden rakennerahastoasetuksen hyväksymisestä ja yhteisöaloitteiden talousarviomäärärahojen kokonaismäärästä.

Uuden tavoitteen 2 osalta on tarkoitus, että jäsenvaltiot voivat esittää kansallisten tilastojen perusteella valittavaksi enintään 50 prosenttia tukialueistaan. Ehdotusten on kuitenkin oltava yhdenmukaisia puiteasetusluonnoksessa(1) esitettyjen yleisten vaatimusten kanssa. Tämä lähestymistapa ilmentää pyrkimystä jakaa vastuu tukialueiden valinnasta komission ja jäsenvaltioiden kesken. Koska komissio tekee lopullisen päätöksen tukikelpoisten alueiden luettelosta, se varmistaa tavoite 2 -luetteloiden yhteisöllisen luonteen ja tukialueiden puolueettoman valinnan. Rahoituksen myöntämisen osalta asetusluonnoksessa sanotaan, että komission toimenpideohjelmia koskevassa päätöksessä täsmennetään toimintalinjat, ja jäsenvaltiot puolestaan päättävät - kumppanuusperiaatteen mukaisesti - toteutettavista konkreettisista toimenpiteistä.

(1) KOM(98) 131 lopullinen.