Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2413/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Kreikkaan tuotavien henkilöautojen verotus Kohdellakseen yhtenäisellä tavalla kolmannesta, EU:n ulkopuolisesta maasta pysyvän asuinpaikkansa muuttavien henkilöiden eri ryhmille myönnettäviä vapautuksia tulli- ja veromaksuista henkilökohtaisten tavaroiden lopullisessa maahantuonnissa Helleenien tasavalta on sisällyttänyt kansalliseen lainsäädäntöönsä direktiivin 83/181(1) ja asetuksen N:o 918/83(2). Lain N:o 2459/97 6 artiklan 13 kohdassa Helleenien tasavalta kumosi 1.1.1997 alkaen henkilökohtaisten tavaroiden osalta ainoastaan valtion ja muiden julkisyhteisöjen virkamiesten autoa koskevan tullittomuuden, vaikka heidän autonsa olisi rekisteröity ja ollut liikenteessä EU:n ulkopuolisessa kolmannessa maassa tämän maan yleisten verotusmääräysten mukaisesti (joihin sisältyvät myös kansainvälisten sopimusten määräykset). 1. Haluaisin kysyä Euroopan komissiolta: Ovatko direktiivin 83/181 ja asetuksen N:o 918/83 sisällöt 1.1.1993 jälkeen edelleen voimassa? 2. Mikäli edellä mainitut säädökset ovat edelleen voimassa, onko Kreikalla oikeus jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle virkamiehet, jotka omasta pyynnöstään ovat työskennelleet tai työskentelevät EU:n ulkopuolisessa kolmannessa maassa ja ovat vieneet kaiken henkilökohtaisen ja ammatilliseen toimintaansa liittyvän omaisuuden sinne vähintään 185 päiväksi kalenterivuotta kohti? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (27. lokakuuta 1998) 1. Yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista 28 päivänä maaliskuuta 1983 annettu neuvoston direktiivi 83/182/ETY ja yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta samana päivänä annettu neuvoston asetus N:o 918/83 ovat yhä voimassa niiltä osin, joita arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee. 2. Kysymykseen siitä onko Kreikalla oikeus kyseisten säännösten nojalla jättää niiden soveltamisalan ulkopuolelle hallintonsa virkamiehet, jotka ovat työskennelleet tai jotka yhä työskentelevät kolmannessa maassa, jonne he ovat siirtäneet kaiken henkilökohtaisen ja ammatilliseen toimintaansa liittyvän omaisuuden vähintään 185 päiväksi kalenterivuotta kohti, tämä tullivapaus riippuu olennaisesti siitä, onko kyseessä ollut myös pysyvän asuinpaikan siirto. Jos kyseiset henkilöt ovat siirtäneet pysyvän asuinpaikkansa kyseiseen kolmanteen maahan ja jos he sittemmin siirtävät sen takaisin Kreikkaan, virkamiehillä on oikeus edellä mainittujen säännösten mukaisiin tulli- ja verovapautuksiin. Sitä vastoin, jos katsotaan, että kyseiset virkamiehet ovat virkamatkalla kyseisessä kolmannessa maassa, heidän pysyvä asuinpaikkansa pysyy Kreikassa koko virkamatkan ajan eikä virkamiehillä näin ollen ole oikeutta vapautuksiin yhteisön säännöstön mukaisesti. Pysyvän asuinpaikan määritelmä on määritelty direktiivin 83/182/ETY(3) 7 artiklassa ja direktiivin 83/182/ETY samansisältöisessä 6 artiklassa, sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä. Tämän määritelmän osalta arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan komission antamiin vastauksiin kirjalliseen kysymykseen E-183/98(4) ja suulliseen kysymykseen H-177/98, jonka Jonas Sjöstedt esitti Euroopan parlamentin maaliskuun 1998 toisen istuntojakson kyselytunnilla(5). Kyseisestä oikeuskäytännöstä ilmenee, että pysyvän asuinpaikan käsite perustuu useisiin oikeudellisiin tekijöihin ja tosiasioihin ja että näin ollen on tulkittava tapauksittain, onko kussakin tapauksessa ollut kyseessä pysyvän asuinpaikan siirto. (1) EYVL L 105, 23.4.1983, s. 38. (2) EYVL L 105, 23.4.1983, s. 1. (3) EYVL L 105, 23.4.1983. (4) EYVL C 323, 23.10.1998. (5) Parlamentin keskustelut (maaliskuun II 1998). .