ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2155/98 esittäjä(t): Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) komissiolle (13. heinäkuuta 1998) Aihe: Jalkapalloilijan ammatilliset valinnat Espanjan tiedotusvälineissä kerrotaan, että nuoren jalkapalloilijan, Ivan de la Peñan, jolla on sopimus F.C. Barcelonassa, siirtämisestä neuvotellaan kahteen italialaiseen joukkueeseen, Lazioon ja Interiin. Julkisuuteen tulleiden tietojen mukaan ja ilmeisesti pelaajan tahdon vastaisesti F.C. Barcelonan johtajat tarjoavat Laciolle selvästi parempia ehtoja kuin Interille. 1. Katsooko komissio, että ammattilaispelaajaa voidaan pitää tahdottomana kauppatavarana ja että kun verrataan kahden joukkueen tarjousta, olisi oikein, että tehdään pelaajan tahdon mukaan? Onhan pelaaja ihminen eikä tavara! 2. Voidaanko Bosmanin tuomion yleiseen tarkoitukseen perustuen sanoa, että pelaajan tahtoa on kunnioitettava hänen oman ammatillisen uransa suuntaamisessa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 1998) Komissio ei pysty ottamaan kantaa seikkoihin, jotka koskevat mainitun pelaajan siirtoa espanjalaisesta seurasta italialaiseen seuraan, koska komissio ei tunne tähän siirtoon liittyvien neuvotteluiden yksityiskohtia. Komissio haluaa kuitenkin kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että ammattiurheilijoiden työsopimuksia koskeva lainsäädäntö kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Yhteisön lainsäädäntö, siten kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut (Bosman-tuomio)(1), tunnustaa ainoastaan, että ammattiurheilijoilla on oikeus harjoittaa vapaata liikkuvuutta samoin kuin kaikilla muillakin työntekijöillä. Siksi pelaajan seuran valinta ja siirtoehdot, sikäli kuin nämä eivät rajoita vapaata liikkuvuutta, ovat kansallisen lain ja osapuolten vapaan tahdon alainen asia. (1) Asia C-415/93 (Kok. 1995, s. I-4921).
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2466/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: Italialaisten jätteiden jatkuva toimittaminen hävitettäväksi Biebesheimin (Saksa) ongelmajätteiden polttolaitokseen Vuodesta 1997 alkaen Darmstadtin viranomaiset ovat toistuvasti myöntäneet italialaiselle yritykselle 3 R Servizi S.p.A.:lle luvan toimittaa italialaisia jätteitä hävitettäväksi Biebesheimissa sijaitsevaan ongelmajätteiden polttolaitokseen. Lupa on myönnetty jätteidensiirtoasetuksen (ETY) 259/93(1) 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jätteet tuonut yritys on ollut Hessische Industriemüll GmbH. Tähän mennessä (24.6.1998) on myönnetty lupa yhteensä ainakin 7 000 jätetonnin tuomiseen Italiasta Saksaan käsiteltäväksi. 3 R Servizi S.p.A.:n on ilmoitettu tehneen lisää hakemuksia. Asiasta vastaavat osavaltion viranomaiset katsovat, etteivät he EY:n oikeuden vuoksi voi estää jätteiden tuontia. Mahdollistaako EY:n oikeus sen, että Hessenin osavaltio tai määräpaikan toimivaltaiset viranomaiset voisivat evätä luvan tuoda jätteitä toisesta jäsenvaltiosta muistuttaen samalla läheisyysperiaatteesta, jos maahantuoja voisi käyttää jätteiden hävittämiseen lähempänä sijaitsevaa ongelmajätelaitosta, joka pystyisi takaamaan ainakin yhtä laadukkaan ympäristön- ja terveydensuojelun? Mikä arvojärjestys vallitsee jätehuollon omavaraisuusperiaatteen ja läheisyysperiaatteen välillä? Onko määräpaikan toimivaltaisella viranomaisella oikeus evätä anomus jätteiden tuomisesta hävitettäväksi perustelemalla kieltoa kuljetuksista aiheutuvan riskin pienenemisellä? (1) EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2821/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) komissiolle (17. syyskuuta 1998) Aihe: Italian hallituksen aikomus maksaa peritty Eurooppa-vero takaisin Vuoden 1997 taloudellisten järjestelyjen yhteydessä Italian hallitus määräsi maksettavaksi "Eurooppa-veron" saadakseen talousarvionsa Maastrichtin sopimuksessa määriteltyjen arviointiperusteiden mukaiseksi yhtenäisvaluutan kolmanteen vaiheeseen siirtymistä varten. Italian valtiovarainministeri ilmoitti äskettäin, että 60 prosenttia tästä verosta palautetaan veronmaksajille vuoden 1998 aikana. Jotkut jäsenvaltiot vastustivat useaan otteeseen tämän veron laillisuutta, jotta hallitus sitoutuisi maksamaan sen takaisin. Jos Italian hallitus palauttaa veronmaksajille osan tästä Eurooppa-verosta, kuten se on vakuuttanut, eikö komissio katso, että tämä verona esitetty maksu olikin todellisuudessa italialaisilta vaadittu pakkolaina? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (3. marraskuuta 1998) Italian hallitus on toteuttanut viime vuosina ja erityisesti vuonna 1997 huomattavia talousarvion vakauttamiseen tähtääviä toimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden ansiosta Italia täytti ne talousarviota koskevat edellytykset, jotka Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa asetetaan talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen pääsylle. Vuoden 1997 talousarviolaki sisälsi tähän liittyen eräitä verotukseen liittyviä toimenpiteitä, mm. ylimääräisen tuloveron, josta käytetään nimitystä Eurooppa-vero (Tassa per l'Europa). Kyseisen lisäveron hyväksymisen yhteydessä julkistettiin poliittinen päätös siitä, että osa veron tuotosta palautettaisiin myöhemmin verovelvollisille erikseen määriteltävien menettelyjen mukaan. Italian valtiovarainministerin viimeaikaiset ilmoitukset liittyvät siis hallituksen itselleen asettamiin poliittisiin sitoumuksiin. Talousarvion tulojen ja menojen kirjaamisessa noudatetaan aina tarkoin määrättyjä hallinnollisia menettelyjä. Eurooppa-veron kirjaaminen talousarvion tulopuolelle ei tältä osin millään tavoin poikkea muiden veroluonteisten tulojen käsittelystä. Veronkannon jälkeen tehtävä virallinen päätös, jonka mukaan osa Eurooppa-veron tuotosta palautetaan verovelvollisille, on puolestaan uusi ja alun perin kannettuun lisäveroon nähden sekä muodollisesti että kirjanpidollisesti itsenäinen talousarviotoimenpide. Siitä aiheutuvat menot maksetaan sen vuoden talousarviosta, jona toimenpide toteutetaan.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2738/98 esittäjä(t): James Moorhouse (ELDR) neuvostolle (8. syyskuuta 1998) Aihe: Syyrian libanonilaiset vangit Miten neuvosto aikoo painostaa Syyriaa maan kanssa käytävissä Euro-Välimeri-assosiointisopimusneuvotteluissa tai yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa saadakseen Syyrian hallituksen vapauttamaan 250 maassa vielä vangittuna olevaa libanonilaista? Vastaus (14. joulukuuta 1998) 1. Syyrian kanssa neuvoteltavaan assosiaatiosopimukseen sisältyy ihmisoikeuksia koskeva tavan-omainen lauseke. Lauseke, jossa todetaan, että osapuolten väliset suhteet perustuvat niiden sisäpolitiikkaan ja kansainväliseen politiikkaan vaikuttavien kansanvallan periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamiselle, on olennainen osa sopimusta. Neuvottelut Syyrian kanssa aloitettiin huhtikuussa 1998, ja toinen neuvottelukierros pidettiin 20. ja 21. lokakuuta 1998. Neuvosto seuraa tarkoin kaikkia neuvotteluihin liittyviä seikkoja. 2. Syyria on myös allekirjoittanut Barcelonan julistuksen, jossa osapuolet sitoutuivat toimimaan YK:n peruskirjan ja ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen sekä muiden kansainvälisen oikeuden velvoitteiden mukaisesti sekä kehittämään oikeusjärjestystä ja kansanvaltaa poliittisissa järjestelmissään. 3. Neuvosto seuraa tarkoin Syyriassa olevien libanonilaisten vankien kysymystä. Se pani merkille, että 5. toukokuuta 1998 Syyrian viranomaiset olivat vapauttaneet 121 vankia. 4. Neuvosto voi vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, ettei se epäröi käyttää kaikkia käytettävissään olevia, joko virallisia tai epävirallisia keinoja kehottaakseen Syyrian viranomaisia noudattamaan lakia ja oikeutta, jotta kaikki perusteettomasti vangittuina olevat vangit voitaisiin vapauttaa.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2823/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) komissiolle (17. syyskuuta 1998) Aihe: Venäjän kriisin vastaiset toimet Muun muassa Italian pankit ovat Venäjän viimeaikaisen talouskriisin uhreja. Kansainvälisen järjestelypankin antamien viimeisten tietojen mukaan Italian pankkien rahoitusriskit Venäjällä ovat 4,3 miljardia dollaria eli yli 8 000 miljardia liiraa. SACE:n (vientitakuulaitos) riskit ovat jopa 10 600 miljardia liiraa. Venäjän kriisin mahdollinen paheneminen voi aiheuttaa niin sanotun tartuntavaikutuksen, joka pahentaisi markkinoiden yleistä ilmapiiriä. Aikooko komissio ottaa käyttöön toimia eurooppalaisten sijoitusten suojelemiseksi Venäjällä, sillä komissiohan on tukenut näitä investointeja erityisin yhteisöohjelmin, kuten TACIS-ohjelman avulla? Ottaen huomioon Venäjän taloudellisen ja poliittisen tilanteen aikooko komissio tehdä muutoksia entistä Neuvostoliittoa koskeviin yhteisön ohjelmiin? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (7. lokakuuta 1998) Talouden ja rahoitusalan kriisi on Venäjällä edelleen erittäin vakava, ja sen taustalla on jatkuva poliittinen kriisi ja yhteiskunnallisen levottomuuden lisääntyminen. Tässä vaiheessa komissio arvioi alustavasti, että Venäjän kriisistä aiheutuu yhteisölle todennäköisesti vain vähän suoria vaikutuksia. Joitakin aloja, mm. maatalous, lukuun ottamatta vaikutukset kaupankäyntiin ovat vähäiset, sillä Venäjän osuus yhteisön kaupasta on ainoastaan noin neljä prosenttia. Pankkialan kautta aiheutuvat vaikutukset ovat todennäköisesti hallittavissa, sillä vaikka ne ovatkin paljon suuremmat kuin mitä aiheutuu yhdysvaltalaisille tai japanilaisille pankeille, ne ovat suhteellisesti vähäisiä, kun ajatellaan ulkoisesta tilanteesta kaiken kaikkiaan aiheutuvia vaikutuksia. Nykyisissä olosuhteissa komissio pyrkii toiminnassaan ensisijaisesti: - käyttämään kaikin tavoin Tacis-ohjelman tarjoamaa joustoa keskittyäkseen mahdollisimman paljon alueille, joilla tarvitaan välittömiä parannustoimia, kuten julkiseen rahoitukseen, rahoitusalan uudistukseen ja toimielinten kehittämiseen; - lisäämään kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen mukaista yhteistyötä Venäjän institutionaalisten ja taloudellisten rakenteiden vahvistamiseksi; - kannustamaan yksityistä sektoria osallistumaan nykyistä enemmän kriisin ratkaisemiseen; - parantamaan sekä yhteisön sisäisten että yhteisön ja muiden tahojen, erityisesti kansainvälisten rahoituslaitosten, välisten toimien koordinointia.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2822/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) neuvostolle (18. syyskuuta 1998) Aihe: Venäjän kriisin vastaiset toimet Muun muassa Italian pankit ovat Venäjän viimeaikaisen talouskriisin uhreja. Kansainvälisen järjestelypankin antamien viimeisten tietojen mukaan Italian pankkien rahoitusriskit Venäjällä ovat 4,3 miljardia dollaria eli yli 8 000 miljardia liiraa. SACE:n (vientitakuulaitos) riskit ovat jopa 10 600 miljardia liiraa. Venäjän kriisin mahdollinen paheneminen voi aiheuttaa niin sanotun tartuntavaikutuksen, joka pahentaisi markkinoiden yleistä ilmapiiriä. Voiko neuvosto tarkentaa, mitkä ovat ruplan kriisin aiheuttamat eurooppalaisten pankkien ja erityisesti italialaisten pankkien rahoitukselliset riskit? Voisiko neuvosto tarkentaa, toteutetaanko yhtenäisvaluutan käyttöönoton myötä toimia Euroopan maiden talouksien suojelemiseksi kolmansien maiden rahoituskriisejä vastaan, kun näissä samoissa maissa on yhteisön ohjelmin kannustettu investointeihin? Vastaus (16. marraskuuta 1998) Saatavilla olevien Kansainvälisen järjestelypankin tietojen mukaan EU:n liikepankkien osuus rahoitusriskeistä Venäjällä on noin 70 prosenttia. Italian pankkien lainat Venäjällä ovat noin 9 prosenttia Euroopan liikepankkien riskeistä tässä maassa. Lisäksi neuvosto on pohtinut keinoja, joilla EU voisi auttaa Venäjää selviytymään nykyisestä kriisistä, ja se päätteli yleisten asioiden neuvoston istunnossa 5. lokakuuta 1998, että sen toimet edellyttävät Venäjältä uskottavaa ja kestävää talousohjelmaa, jota tulisi kehittää tiiviissä yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Euroopan unionin ja Venäjän huippukokouksessa, joka järjestettiin Wienissä 27. lokakuuta 1998, EU ja Venäjä myönsivät, että uskottava ja kestävä talouspoliittinen ohjelma on välttämätön voimakkaiden sosiaalisten tarpeiden hoitamiseksi, olemassa olevien taloudellisten velvoitteiden täyttämiseksi ja markkinoihin kohdistuvan luottamuksen sekä rahan arvon vakauden palauttamiseksi, samalla kun se edistää investointeja mukaan lukien ulkomaiset investoinnit. Neuvosto katsoo, että päätös euron ottamisesta käyttöön ennalta vahvistetuilla vaihtokursseilla 1 päivästä tammikuuta 1999 on osoittautunut suojaksi Aasian ja Venäjän rahoituskriiseistä aiheutuvaa jäsenvaltioiden valuuttojen välistä epävakaisuutta vastaan.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2124/98 esittäjä(t): Klaus Lukas (NI) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: Kadmium Jäsenvaltioiden kadmiumia sisältävien lannoitteiden markkinoille saattamista koskevat määräykset on tarkoitus yhdenmukaistaa. Komissio haluaisi kuitenkin pidentää nykyisten poikkeusmääräysten voimassaoloa. Komissio haluaisi käyttää tämän ajan ennen kaikkea uusien tutkimusten tekemiseen kadmiumpitoisten lannoitteiden vaikutuksista. Haluaisin esittää komissiolle seuraavat kysymykset: Miksi komissio haluaa tehdä lisätutkimuksia asiasta, vaikka kadmiumin vaarallisuus on laajalti tiedossa. Kuinka laajoista tutkimuksista on kyse? Kuka tutkimukset toteuttaa? Kuinka paljon aikaa komissio arvelee näiden tutkimusten tekemisen vaativan? Millaisia kustannuksia näihin tutkimuksiin liittyy? Mitä uusia tietoja komissio odottaa näiden tutkimusten avulla saavansa? Kuinka näiden tutkimusten tuloksia hyödynnetään? Mitkä EU:n jäsenvaltiot vastustavat ja mistä syistä esimerkiksi Itävallan kadmiumpitoisille lannoitteille asettamien raja-arvojen käyttöönottoa? Esimerkiksi Itävallan kadmiumpitoisten lannoitteiden raja-arvot otettiin käyttöön perusteellisten tutkimusten jälkeen. Aikooko komissio turvautua näihin tutkimuksiin? Ellei aio, tarkoittaako tämä, etteivät nämä esimerkiksi Itävallassa jo tehdyt tutkimukset vaikuta komissiosta riittävän tieteellisiltä? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (28. syyskuuta 1998) Vaikka kadmiumiin tiedetään liittyvän vaaroja, lannoitteisiin sisältyvän kadmiumin terveys- ja ympäristövaaroista ei kuitenkaan tiedetä riittävästi. Kasvien keräämän ja ravintoketjuun pääsevän kadmiumin määrä riippuu ilmastosta, maaperästä ja muista ympäristötekijöistä, jotka vaihtelevat suuresti jäsenvaltiosta toiseen. Näistä seikoista on riittävästi tietoa ainoastaan muutamissa jäsenvaltioissa, eikä niistä tiedetä yhteisötasolla niin paljon, että tiedot riittäisivät yhteisön päätösten perustaksi. Tästä syystä komissio käynnisti kesäkuussa 1998 jäsenvaltioiden suostumuksella ja yhdessä niiden kanssa yhteensä noin 120 000 ecua maksavan ohjelman, joka koostuu asiantuntijoiden tekemistä tutkimuksista. Ohjelman tarkoituksena on lisätä yhteisötason tietoa, ja siinä keskitytään riskiryhmiin ja herkästi vaurioituviin ympäristöihin. Ohjelman lopulliset tulokset saadaan todennäköisesti vuoden 2000 lopussa, ja niiden perusteella komissio voi ehdottaa yhteisön toimenpiteitä vuonna 2001. Ohjelman toteutus riippuu jäsenvaltioiden aktiivisesta osallistumisesta, ja Itävallalla on tärkeä tehtävä selvitettäessä yhteisön toimenpiteiden tarpeellisuutta. Jotta ohjelma onnistuisi, on hyödynnettävä kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tietoja, joita jäsenvaltioilla kuten Itävallalla on hallussaan.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2110/98 esittäjä(t): Mair Morgan (PSE) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: Pienet vesillä liikkumiseen tarkoitetut ajoneuvot (vesijetit jne.) Voiko komissio kertoa näkemyksensä pienistä vesillä liikkumiseen tarkoitetuista ajoneuvoista (vesijetit jne.), joista on tulossa kiistaa Euroopan yhteisössä? Nykyisten yleisten lainsäädäntöehdotusten käsittely näiden mahdollisesti vaarallisten ajoneuvojen käytön valvomiseksi ei ole edennyt ja merenkulkualan viranomaisia sitovat nyt säännöt, jotka tuntuvat olevan melko kapea-alaisia. Hankaluuksia on pahentanut äskettäinen tuomioistuimen päätös, jonka mukaan tällaiset ajoneuvot ("personal watercraft") eivät kuulu aluksesta ("vessel") annetun määritelmän piiriin. Myöntääkö komissio, että kansalaisten turvallisuuden vuoksi tällaisia ajoneuvoja varten tarvitaan yleistä lainsäädäntöä? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (3. syyskuuta 1998) Komissio kehottaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, joka on annettu kollegansa Plooij van Gorselin tekemään kirjalliseen kysymykseen E-2524/95(1). Komissio keskittää jatkossakin meriliikenteen turvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun liittyvän toimintansa kauppamerenkulkuun, mutta selvittää kuitenkin mahdollisuuksiaan vaikuttaa tulevaisuudessa huviveneiden turvalliseen käyttöön. Tuoteturvallisuuden osalta, ja koska pieniä vesillä liikkumiseen tarkoitettuja ajoneuvoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ei ole, sovelletaan yleisestä tuoteturvallisuudesta annettua direktiiviä 92/59/ETY(2), jonka mukaan markkinoille voidaan saattaa ainoastaan turvallisia tuotteita. Direktiivin nojalla jäsenvaltioiden on valvottava tuotteiden turvallisuutta ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, mukaan lukien markkinoilta poistaminen, jos tuote on kuluttajien terveydelle ja turvallisuudelle vaarallinen. (1) EYVL C 40, 12.2.1996. (2) EYVL L 228, 11.8.1992.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2105/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: Myrkkypilvi Suuren osan Eurooppaa ylitti 25. toukokuuta ja 2. kesäkuuta 1998 välisenä aikana radioaktiivinen pilvi, joka oli lähtöisin Espanjasta. Pilven alkuperä pysyi epäselvänä, kunnes Espanjasta myönnettiin, että lähellä Cadizia Algecirasissa sijaitsevassa Acerinoxin metallisulatossa oli sattunut radioaktiivinen päästö. Saasteen aiheuttajaksi kerrottiin cesium 137, jota oli ollut uuniin syötetyssä metalliromussa. Tapauksen selvittämistä varten on asetettu kansainvälinen tutkijalautakunta. Ilman cesium-pitoisuuden kerrotaan olleen kaksituhatkertainen tavanomaiseen verrattuna. Eräät asiantuntijat ovat todenneet, ettei tästä aiheutunut vaaraa sen enempää ihmisille kuin ympäristöllekään. Olettaen, että akuuttia vaaraa ei todellakaan aiheutunut, tiedustelen komissiolta, voiko se varmuudella poissulkea pitkällä aikavälillä vaikuttavan vaaran. Ilman ollessa saastunut vihannesten ja hedelmien päälle laskeutui cesiumia määrä, joka on edellä mainittu kaksi tuhatta kertaa tavanomainen. Katsooko komissio tässäkin tapauksessa, ettei tällaisia vihanneksia nauttiville aiheudu vaaraa? Pitääkö komissio ymmärrettävänä sitä, että näin vakavasta onnettomuudesta alettiin puhua vasta viidentoista päivän kuluttua sen tapahtumisesta? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (15. syyskuuta 1998) Espanjassa ja muissa jäsenvaltioissa kyseisen viikon aikana hengitetyn saastuneen ilman määrä oli noin yksi miljoonasosa väestöä koskevasta 13. toukokuuta 1996 annettujen normien mukaisesta enimmäismäärästä (perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom(1)). Tähän mennessä tehtyjen mittausten mukaan vihannekset ja hedelmät eivät ole saastuneet eikä ilmansaastemittausten perusteellakaan ole odotettavissa merkittäviä arvoja. Espanjan ydinturvallisuusneuvoston maan parlamentille antaman raportin mukaan tiedonvälityksen viivästyminen johtui ennen kaikkea siitä, että metallisulatto halusi saada varmuuden päästöstä ja sen laajuudesta (eikä ilmoittanut asiasta noin viikkoon). Sen jälkeen Espanjan viranomaiset tutkivat laitoksen ja arvioivat tulokset ennen kuin asiasta kerrottiin julkisuudessa. Komission mielestä viivästys on liian pitkä ja se katsoo, että noudatettavaa menettelyä on tarkistettava. (1) EYVL L 159, 29.6.1996.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0178



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3062/98 esittäjä(t): Lyndon Harrison (PSE) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Eläinlääkintäalan koulutuksen arviointi Euroopassa Onko komissio yhtä mieltä siitä, että sen vastuulla on eläinlääkintäalan koulutusvaatimusten seurannan koordinointi jäsenvaltioissa? Ja onko komissio tietoinen siitä, että ainakin yhdessä jäsenvaltiossa ollaan erittäin huolestuneita siitä, että Euroopan unionissa eläinlääkintäalan oppilaitoksiin suoritettavien tarkastuskäyntien yhteydessä on osoitettu joissakin oppilaitoksissa olevan vakavia puutteita? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (23. marraskuuta 1998) Kysymyksen aihe ei kuulu yhteisön toimivaltaan. Komissio pitää kuitenkin erittäin suositeltavina käynnistettyjä aloitteita eläinlääkintäalan oppilaitosten arvioimiseksi siinä määrin kuin arviointijärjestelmästä on apua koulutuksen parantamisessa. Osallistuminen tällaiseen järjestelmään on kuitenkin täysin vapaaehtoista ja arviointikäyntien jälkeiset päätelmät ja suositukset eivät ole luonteeltaan velvoittavia.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2645/98 esittäjä(t): Kenneth Collins (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Donana Tietääkö komissio kuinka suuren vahingon Aznalcollarissa tapahtunut myrkyllisten kemikaalien vuoto on aiheuttanut ehdotettuun Natura 2000 -ohjelmaan kuuluvalle Donanan alueelle Espanjassa? Tietääkö komissio maksetaanko kansallispuistossa tuhoutuneesta luonnosta korvauksia ja milloin alueen maanomistajat, mm. Maailman luonnonsäätiö, saivat tietää kyseisestä asiasta? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (13. lokakuuta 1998) Espanjan toimittamien tietojen mukaan Aznalcollarissa tapahtunut kemikaalivuoto on saastuttanut luonnonpuistoa 2256 hehtaarin alueelta ja kansallispuistoa 98 hehtaarin alueelta. Saastunutta vettä virtasi 2-3 vuorokauden ajan kansallispuiston itärajan muodostavaa Brazo de la Torrea pitkin, kunnes veden virtaus saatiin lopulta lakkaamaan rakentamalla pato. Pato keräsi luonnonpuiston alueelle miljoonia kuutiometrejä hapanta ja raskasmetallipitoista vettä. Kerätyn veden puhdistustyöt on saatettu lähes loppuun, mikä mahdollistaa veden johtamisen Guadalquivir-jokeen. Epäpuhtauksia sisältävän lietteen puhdistus käynnistetään tietojen mukaan välittömästi, ja se saadaan todennäköisesti loppuun ennen seuraavan sadekauden alkua. Komissiolle ei ole toimitettu tietoja, joiden mukaan Espanjan viranomaiset aikoisivat maksaa vahingonkorvauksia kansallispuiston eläimistölle ja kasvistolle aiheutuneista vahingoista. Vahinkoja pystyttiin kuitenkin ilmeisesti rajoittamaan pysäyttämällä epäpuhtauksien leviäminen nopeasti kansallispuiston pohjoisrajalle.