KIRJALLINEN KYSYMYS E-2058/00

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(27. kesäkuuta 2000)

Aihe: Ilmiantajien ja todistajien suojeluohjelmat

Useissa unionin valtioissa on Yhdysvaltain mallin mukaisia lakisääteisiä ohjelmia, jotka koskevat oikeusviranomaisten kanssa yhteistyötä tekeviä henkilöitä, olivatpa he sitten rikollisia ilmiantajia tai avaintodistajia, jotka tarvitsevat suojelua. On yleistä, että rikostovereitaan ilmiantavat rikolliset antavat oikeudelle merkittäviä tietoja, jotka johtavat syytteen nostamiseen ja syyllisten myöhempään tuomitsemiseen. Italiassa oikeudenkäyntiin osallistuneet todistajat eivät aina ole saaneet suojelua, joka heille on luvattu tai jota heidän perheidensä taloudellinen tilanne edellyttäisi. Ei ole epätavallista, että useisiin murhiin syyllistyneet ilmiantajat saavat heidän perheilleen kuukausittain maksettavan tuen lisäksi huomattavia rahapalkkioita, kun taas todistajille tehtyjä lupauksia ei pidetä tai heidän kertomiensa tietojen perusteella ei ryhdytä minkäänlaisiin jatkotoimiin.

1. Onko komissio tietoinen voimassa olevista ilmiantajia ja todistajia koskevista jäsenvaltioiden säädöksistä?

2. Katsooko komissio, että tämä erityissektori voisi kuulua poliisi- ja oikeusyhteistyön alaan, etenkin ottaen huomioon Amsterdamin sopimuksen K artikla?

3. Jos vastaus on myönteinen: Ottaen huomioon jäsenvaltioiden mahdollisesti erilaiset rikollisuuden aiheuttamat tilanteet, voiko komissio tehdä ehdotuksia ilmiantajien ja todistajien suojeluohjelmien yhdenmukaistamiseksi siten, että näille henkilöille ja heidän perheilleen taataan paras mahdollinen suoja ja turva, ilman että vakaviin rikoksiin, useisiin murhiin ja alaikäisiin kohdistuviin rikollisiin tekoihin syyllistyneille henkilöille annetaan täydellinen koskemattomuus?

4. Jos vastaus on kielteinen: Eikö komissio voisi valtuuttaa Europolia keräämään kaikkia tarvittavia tietoja erilaisten järjestelmien yhtenäistämiseksi ja liian räikeiden erojen välttämiseksi?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(26. heinäkuuta 2000)

Komissio on parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että todistajilla ja muilla henkilöillä, jotka osallistuvat tai ovat osallistuneet jonkin rikollisjärjestön toimintaan ja jotka ovat auttaneet torjumaan rikollisuutta antamalla viranomaisille tietoa rikollisjärjestöjen rakenteesta ja toiminnasta, on suuri merkitys.

Marraskuun 23. päivänä 1995 annetulla neuvoston päätöslauselmalla järjestäytyneen kansainvälisen rikollisuuden torjuntaan liittyvästä todistajien suojelusta(1) pyrittiin takaamaan sellaisten todistajien turvallisuus, joilla on rikosasioiden kannalta mahdollisesti merkittäviä tietoja, joiden luovuttaminen viranomaisille voisi vaarantaa todistajien turvallisuuden. Suurella osalla jäsenvaltioista on lakeja, jotka koskevat todistajien erityissuojelua.

Joulukuun 20. päivänä 1996 annetulla toisella päätöslauselmalla henkilöistä, jotka tekevät yhteistyötä oikeusviranomaisten kanssa(2), pyrittiin tehostamaan yhteistyötä järjestäytyneen kansainvälisen rikollisuuden torjunnassa käyttämällä hyväksi oikeusviranomaisten kanssa yhteistyöhön suostuvien, rikollisjärjestöihin kuuluvien henkilöiden oikeusviranomaisille antamia lausuntoja. Tällaisissa tapauksissa jotkut jäsenvaltiot soveltavat yleisiä lakeja, joiden avulla päätöslauselman määräykset pannaan täytäntöön. Lähestymistapa ja tarpeet vaihtelevat jäsenmaittain.

Tällä hetkellä neuvosto pohtii, miten voitaisiin panna täytäntöön suositus 25, joka on esitetty asiakirjassa Järjestäytyneen rikollisuuden ehkäiseminen ja valvonta: Euroopan unionin strategia uuden vuosituhannen alkaessa(3). Suosituksen mukaan tulisi laatia ehdotus todistajien ja rikollisjärjestöjen toimintaan osallistuvien tai osallistuneiden henkilöiden asemaa ja suojelua koskevaksi säädökseksi.

(1) EYVL C 327, 7.12.1995.

(2) EYVL C 10, 11.1.1997.

(3) EYVL C 124, 3.5.2000.