KIRJALLINEN KYSYMYS E-2529/01 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) komissiolle. Euroopan unionin kaikkien virallisten kielten kunnioittaminen.



Virallinen lehti nro 093 E , 18/04/2002 s. 0152 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2529/01 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) komissiolle (19. syyskuuta 2001) Aihe: Euroopan unionin kaikkien virallisten kielten kunnioittaminen Euroopan unionin laajentuminen on herättänyt kysymyksiä mahdollisuuksista käyttää edelleen 11 virallista kieltä sekä EU:hun liittyvien uusien maiden kieliä. Esitetyissä perusteluissa keskitytään taloudelliseen rasitteeseen, jonka virallisten kielten määrän kasvu aiheuttaa, ja jotkut puhuvat jo työkielistä, joiden käyttöönoton otaksutaan helpottavan yhteisön toimielinten työtä. Mainitsematta jää täysin se, että mantereemme kulttuurista monimuotoisuutta typistettäisiin siten vaarallisesti, ja niinikään unohdetaan viitata muihin tapauksiin, joissa yhteisön varoja todella haaskataan. Tällainen esimerkki on uusi Euroopan tutkimusalueen luomiseen tähtäävä puiteohjelma, johon ohjataan miljoonia euroja monien hyödyllisyydeltään kiistanalaisten raporttien laatimiseen sen sijaan, että toteutettaisiin konkreettisia tutkimussuunnitelmia (kuten vielä jokin aika sitten tehtiin viidennessä puiteohjelmassa), mikä kaventaisi Yhdysvaltojen ja Japanin etumatkaa Eurooppaan nähden. Tästä huolimatta niin sanottujen pienten kielten marginalisointitaktiikka on yleistymässä, jopa yhteisön henkilöstön palvelukseenottamismenettelyjen yhteydessä. Tämä kävi ilmi äskettäin Thessalonikissa toimivan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen ilmoituksesta ottaa palvelukseen sihteeri, jolta vaadittiin erittäin hyvää englannin kielen taitoa ja vain hyvää kreikan kielen taitoa, vaikka kyseisen keskuksen vastuualueen luonne edellyttää jatkuvaa yhteistyötä Kreikan viranomaisten kanssa ja kreikankielisten virallisten asiakirjojen vastaanottamista ja lähettämistä. Voiko komissio ilmoittaa minulle, onko työkielten käyttö perustamissopimusten määräysten mukaista? Onko yhteisön säännöstön mukaista lopettaa joidenkin EU:n virallisten kielten käyttö? Miksi EU:n erillisvirastoissa väheksytään pienten kielten käyttöä? Miten voitaisiin korjata sietämätön tilanne, jossa Alicantessa toimivassa, EU:n perustamassa ja rahoittamassa sisämarkkinoiden harmonisointivirastossa käytetään vain viittä virallista kieltä? Virasto vastaanottaa vuosittain tuhansia hakemuksia kansalaisilta kaikkialta Euroopasta, ja monet joutuvat käyttämään muuta kuin äidinkieltään, josta aiheutuu (käännättämisestä johtuvia) lisäkustannuksia ja kömpelöä kielenkäyttöä. Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (15. marraskuuta 2001) EY:n perustamissopimuksen 290 artiklassa määrätään, että neuvosto päättää yksimielisesti yhteisön toimielimissä käytettävistä kielistä. Neuvoston asetuksessa N:o 1/1958(1) säädettiin toimielimissä käytettävistä kielistä, ja asetusta on muutettu uusien jäsenvaltioiden liittyessä yhteisöön. Asetuksen 6 artiklassa annetaan toimielimille mahdollisuus työskentelynsä tehostamiseksi päättää kielivalikoimastaan oman harkintansa mukaan, kunhan muita asetuksen säännöksiä noudatetaan. Lopulliset hyväksytyt säädökset julkaistaan kaikilla virallisilla kielillä asetuksen N:o 1/1958 mukaisesti. Näin ollen ei voida väittää, että komissio olisi lopettanut eräiden kielten käytön. Yhteisön hajautetut elimet eivät väheksy pieniä kieliä, mutta ne voivat käyttää toimintaansa tehostaakseen neuvoston näiden elimien perustamisesta antamien säädöksien rajoissa suppeampaa kielivalikoimaa. Se, että avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa edellytetään virkamieheltä tietyn tai tiettyjen kielten erityistä taitoa, on aivan tavallista toimielimien käytännön toiminnassa ja johtuu tehtävistä, joita kyseiseen virkaan sisältyy. Tiettyä kansallisuutta hakijoilta ei sen sijaan voida edellyttää, paitsi uusien jäsenvaltioiden liittymistä seuraavan siirtymäkauden aikana, jolloin asiasta säädetään erikseen. Sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston kielikäytännöstä on todettava, että yhteisön tavaramerkkirekisteröintiä voi hakea millä tahansa yhteisön virallisella kielellä. Hakijan on kuitenkin mainittava hakemuksessa toinen kieli, jonka on oltava yksi viraston viidestä työkielestä ja jonka käytön hakija hyväksyy hakemustaan koskevassa vastustamis-, kumoamis- tai mitätöintimenettelyssä. Ensimmäisen asteen tuomioistuin katsoi KIK:n asiassa antamassaan ratkaisussa(2), että yhdenmukaistamisviraston kielikäytäntö ei ole ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen kanssa. Lisäksi tuomioistuin katsoi, että neuvoston on katsottava viraston kielikäytännöstä päättäessään tehneen aiheellisen ja suhteellisen valinnan, kun se pyrki määrittämään sellaisissa menettelyissä käytettävän kielen, joissa osapuolet eivät valitse samaa kieltä eivätkä pääse yksimielisyyteen. Euroopan ammattikoulutuksen kehittämiskeskuksessa (Cedefop) puolestaan ensisijainen vaatimus uudelle työntekijälle on kaikilla tasoilla, että hän pystyy työskentelemään monikansallisessa ympäristössä, jossa työtoverit ovat kotoisin monesta jäsenvaltiosta. Erittäin hyvä isäntäjäsenvaltion kielen hallinta on tietenkin tärkeää, ja useimmissa yhteisön virastoissa rohkaistaankin erityistoimin kielenoppimista. Jokainen tällaisissa toimielimissä toimiva hallitsee useita muita kieliä: englanti on yksi kielistä, jotka mahdollistavat tehtävien asianmukaisen suorittamisen, ja se voi olla välttämätön tietyssä tehtävässä, kuten muut kielet voivat olla jossakin muussa tehtävässä. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema tutkimuksen kuudes puiteohjelma vuosiksi 20022006 odottaa vielä parlamentin ja neuvoston hyväksymistä. Komission ehdotuksella pyritään parantamaan Euroopan tieteellistä perustaa ja kilpailukykyä konkreettisella tutkimusyhteistyöllä, joka tähtää konkreettisiin tuloksiin vielä selvemmin kuin nykyisessä puiteohjelmassa. Uudessa ohjelmassa keskitytään voimakkaasti ensisijaisiksi määriteltyihin tutkimusaiheisiin ja tehokkaampien täytäntöönpanovälineiden käyttöön. (1) EYVL 17, 6.10.1958. (2) Asia T 120/99, 12.7.2001.