ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3013/01 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle. Listeriatoleranssi.



Virallinen lehti nro 147 E , 20/06/2002 s. 0075 - 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3013/01 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle (29. lokakuuta 2001) Aihe: Listeriatoleranssi Savustetun lohen tuottaminen siten, että listeriatoleranssi on 0, ei ole mahdollista, koska raa'assa kalassa on listeriaa. Pitääkö komissio yhteisön lainsäädännön mukaisena sitä, että Italian listeriatoleranssi on 0, kun taas muiden maiden toleranssi on noin 100? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (14. joulukuuta 2001) Komissio vastaa arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen todeten seuraavaa: - Tähän mennessä Listeria monocytogenes -bakteeria (Lm) koskevia mikrobiologisia kriteereitä ei ole vielä vahvistettu terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/493/ETY(1) mukaisesti. - Vuonna 1999 komissio pyysi kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevää tiedekomiteaa (CSMVSP) laatimaan kyseistä bakteeria koskevan lausunnon(2). Syyskuun 23. päivänä 1999 annetussa lausunnossa on asiaan liittyviä tärkeitä päätelmiä ja suosituksia. Siinä todetaan muun muassa, että tavoitteena olisi oltava erityisesti säilyttää Lm-bakteerin määrä elintarvikkeissa pienempänä kuin 100 pesäkettä muodostavaa yksikköä grammaa kohti (cfu/g) sekä vähentää merkittävästi niiden elintarvikkeiden osuutta, joissa bakteeria on yli 100 cfu/g. Tämä pyrkimys olisi otettava yhdeksi elintarviketurvallisuusalan tavoitteista. - Kansanterveysnäkökulmasta katsottuna Lm-bakteeria koskevassa komitean lausunnossa ei kannateta yleistä nollatoleranssiperiaatetta vaan ehdotetaan eriytettyjä normeja. Komissio on laatinut CSMVSP:n lausunnon pohjalta päätösluonnoksen, joka perustuu elintarvikehygieniaa koskeviin neuvoston direktiiveihin. Kyseinen päätös esitellään jäsenvaltioille lähikuukausina. - Koska kyseisellä alalla ei ole yhdenmukaistettua yhteisön lainsäädäntöä ja EY:n perustamissopimus antaa yhteisölle rajatun toimivallan, jäsenvaltiot voivat turvallisuussyistä asettaa mikrobiologisia normeja ihmisen ja riskiryhmien terveyden suojelemiseksi. Tällaisten normien on oltava syrjimättömiä ja oikeassa suhteessa tavoitteeseen nähden ja niiden on perustuttava tieteelliseen tietoon. (1) EYVL L 268, 24.9.1991, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivien 71/118/ETY, 72/462/ETY, 85/73/ETY, 91/67/ETY, 91/492/ETY, 91/493/ETY, 92/45/ETY ja 92/118/ETY muuttamisesta kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten tarkastusten järjestämisen osalta 18. joulukuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/79/EY, EYVL L 24, 30.1.1998. (2) Katso 23. syyskuuta 1999 annettu listeria monocytogenes -bakteeria koskeva eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean lausunto: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scv/out25_en.html.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3069/01

esittäjä(t): Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle

(26. lokakuuta 2001)

Aihe: Keskuskonttisatamia koskeva toimintalinja

Mikä on Eurooppaan perustettavaa keskuskonttisatamaa koskeva komission toimintalinja?

- Hudghtonin äskettäinen kysymys huomioon ottaen onko komissio yhtä mieltä erityisesti siitä, että tarvitaan keskuskonttisatamana käytettävä syväsatama, jossa kontteja voidaan siirtää jättiläiskokoisten alusten ja syöttöalusten välillä?

- Entä katsooko se, että Orkneyssä sijaitseva Scapa Flow olisi soveliain paikka tällaiseksi keskuskonttisatamaksi?

Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin P-3068/01 ja P-3069/01

(28. marraskuuta 2001)

Euroopassa on nykyään käytössä useita keskuskonttisatamia. Jotta suuret konttialukset ja syöttöliikennettä hoitavat alukset pystyisivät toimimaan tyydyttävästi ja tehokkaasti, keskussatamien on täytettävä tietyt edellytykset. Eräs keskeinen tekijä on veden syvyys.

Komission mukaan päätösvallan keskussatamien valinnassa ei pidä kuulua millekään keskuselimelle. Euroopan keskussatamaverkko muuttuu liikenne- ja kauppakäytäntöjen mukana jatkuvasti, ja nykyisten ja tulevien satamien moninaisuuden ja markkinoiden tarpeiden ansiosta se voi kehittyä edelleen.

Komissio on tietoinen ympäristöongelmista, joita ilmenee satamien joidenkin kehityspiirteiden vuoksi. Komissio kuitenkin katsoo, että riittävät oikeudelliset välineet ongelmien ratkaisemiseksi ovat olemassa. Natura 2000 -suojelualueiden osalta luontotyyppidirektiivin(1) 6 artiklassa säädetään selvästä menettelystä, jolla varmistetaan, että suojelualueisiin vaikuttavat rakennushankkeet arvioidaan perusteellisesti ja että ne voidaan toteuttaa vain, jos ne täyttävät tietyt luonnonsuojeluvaatimukset.

Komissio on tietoinen suunnitelmista kehittää Orkney-saarilla sijaitsevasta Scapa Flow'sta eurooppalainen keskussatama. Komissio uskoo markkinavoimien määräävän, mitä satamia halutaan käyttää ja mikä on paras järjestelmä keskussatamien toiminnan ja niiden syöttöliikenteen kannalta.

Meriliikenteen valtiontukipolitiikan puitteissa ei ole suunnitteilla valtiontukia ruoppaustoimille. Vaikka tukea voidaan myöntää tietyin rajoitetuin edellytyksin alentamalla ruoppausaluksilla työskentelevien EY:n merimiesten sosiaaliturvamaksuja ja tuloveroja, kyseinen tuki ei tavallisesti perustu ruoppaustöiden määrään vaan sillä halutaan todellakin tukea yhteisön merimiesten työllisyyttä, mikä on eräs komission meriliikenteen yleisemmän valtiontukipolitiikan periaatteista. Mikäli viranomaiset kuitenkin haluavat myöntää valtiontukea nimenomaan ruoppaushankkeille, on asiasta ilmoitettava ensin komissiolle.

(1) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta, EYVL L 206, 22.7.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2811/01 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle. Artisteille kappaleiden esittämisestä maksettava korvaus.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0041 - 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2811/01 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle (10. lokakuuta 2001) Aihe: Artisteille kappaleiden esittämisestä maksettava korvaus Voiko komissio ilmoittaa, kuuluuko laajentumisen valmisteluun liittyvään Euroopan unionin ja jäsenehdokasvaltioiden väliseen sopimukseen sääntö, jonka nojalla artistit voivat saada asianmukaisen korvauksen aina, kun jokin heidän esittämänsä kappale soitetaan radiossa tai televisiossa tai esitetään julkisesti? Jos tällaista sääntöä ei ole, niin mitkä maat eivät ole halunneet sopia kyseisestä asiasta ja miksi? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (20. marraskuuta 2001) Kaikkien ehdokasmaiden on noudatettava yhteisön lainsäädännön teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa oikeudellista kehystä. Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19 päivänä marraskuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/100/ETY(1) tunnustetaan esiintyjien ja äänitteiden tekijöiden oikeus saada kohtuullinen korvaus jokaisesta kerrasta, jolloin kaupallisessa tarkoituksessa julkaistua äänitettä käytetään yleisradiolähetyksessä tai esitetään julkisesti (8 artiklan 2 kohta). Säännös velvoittaa kaikki ehdokasmaat ottamaan direktiivin 92/100/ETY 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttöön oikeuden korvaukseen esiintyjille. (1) EYVL L 346, 27.11.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2741/01 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle. Maailman kauppajärjestön seuraava neuvottelukierros.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0037 - 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2741/01 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle (5. lokakuuta 2001) Aihe: Maailman kauppajärjestön seuraava neuvottelukierros Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä Maailman kauppajärjestön seuraavan neuvottelukierroksen yhteydessä minimoidakseen laittomat kilpailuedut sellaisilta mailta, jotka eivät ratifioi Kioton pöytäkirjaa? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (21. marraskuuta 2001) Kioton pöytäkirja on monenvälinen ympäristösopimus, ja unioni on johdonmukaisesti vaatinut tällaisten sopimusten ja muiden ympäristönäkökohtia koskevien asiakirjojen ottamista huomioon WTO:n tulevien neuvottelukierrosten aikana sen varmistamiseksi, että WTO:n sopimukset ja monenväliset ympäristösopimukset pikemminkin tukisivat kuin heikentäisivät toistensa vaikutusta. Parlamentin jäsenen kysymyksessään esittämä ratkaisu on yksi esimerkki tästä. Göteborgin Eurooppa-neuvosto vahvisti uudelleen unionin sitoutuneen varmistamaan, että Kioton pöytäkirjan tulee voimaan vuoteen 2002 mennessä, kun Johannesburgissa pidetään kestävää kehitystä koskeva huippukokous. Tästä syystä komissio antoi ehdotuksen neuvoston päätökseksi Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä yhteisön puolesta. Yleisesti hyväksytyn arvion mukaan Kioton sopimuksessa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamisesta unionille aiheutuvat kustannukset ovat vuosittain alle 0,10,3 prosenttia bruttokansantuotteesta. Lisäksi hiilinielujen lisäkäyttö Bonnissa sovitulla tavalla (esimerkiksi puiden istuttaminen ja muut metsänhoitotoimenpiteet) ja Yhdysvaltain vetäytyminen sopimuksesta todennäköisesti pienentävät näitä arvioita edelleen. Joillakin energiaintensiivisillä aloilla vaikutukset saattavat olla erittäin negatiivisia, koska näiden alojen kilpailu on kansainvälistä ja koska pilaantumisen torjunnan aiheuttamat marginaalikustannukset ovat lisäksi suhteellisen suuret. Tosiasialliset alakohtaiset kustannusvaikutukset määräytyvät kuitenkin paljolti sen mukaan, miten jäsenvaltiot toteuttavat Kioton pöytäkirjan mukaiset rajoitussitoumuksensa eri alojen osalta: joko valitaan 8 prosentin vähennys joka alalla tai unionissa toteutetaan kustannustehokkaimpien vähennysten mallia (suurimmat vähennykset toteutetaan aloilla, joilla marginaalikustannukset ovat pienimmät). Tarvitaan kuitenkin lisäselvityksiä, jotta voidaan arvioida, millä keinoin haavoittuvimpia aloja voitaisiin parhaiten auttaa sopeutumaan hiilipäästöjen rajoituksiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3529/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Yksityisiin rahoitusaloitteisiin ja julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön liittyvät investointimenot.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0136 - 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3529/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (8. tammikuuta 2002) Aihe: Yksityisiin rahoitusaloitteisiin ja julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön liittyvät investointimenot 1. Voiko komissio kertoa, kuinka paljon on investoitu vuosittain sellaisten järjestelmien, kuten yksityiset rahoitusaloitteet ja julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyö, nojalla viimeisten viiden vuoden aikana ja tulevaisuuden osalta niin pitkälle kuin jäsenvaltioiden suunnitelmat ulottuvat? 2. Voiko komissio ilmaista menot prosentteina BKT:sta ja ennustetusta BKT:sta? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (14. maaliskuuta 2002) Komissio ei kerää järjestelmällisesti erillistietoa, joka koskee aikaisempiin, nykyisiin tai tuleviin kumppanuusohjelmiin kussakin jäsenvaltiossa sidottuja pääomamenoja. Jäsenvaltioiden ei myöskään tarvitse yksilöidä mainittuja transaktioita puolivuosittaisissa velkaa ja alijäämää koskevissa ilmoituksissaan. Komissio ei laske eikä julkaise tällaisia erityissuhdelukuja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3296/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Jätelietteen puuttuva valvonta.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0092 - 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3296/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (28. marraskuuta 2001) Aihe: Jätelietteen puuttuva valvonta Komissio esitti marraskuussa 2000 virallisen valituksen Ruotsille ja neljälle muulle jäsenvaltiolle jätelietteen puuttuvan valvonnan johdosta. Komissio totesi valituksessaan, että kyseiset viisi maata eivät olleet noudattaneet vaatimusta, joka koskee maataloudessa käytettävän jätelietteen laadun valvontaa. Kyseisille viidelle jäsenvaltiolle annettiin 60 päivää aikaa vastata valitukseen. Voiko komissio selvittää, miten asia on edennyt? Ovatko jäsenvaltiot esimerkiksi luvanneet viedä käsittelyä ja valvontaa koskevat tiedot komissiolle lähetettävään rekisteriin? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 2002) Kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, useille jäsenvaltioille lähetettiin vuonna 2000 viralliset ilmoitukset puhdistamolietedirektiivin 86/278/ETY(1) rikkomisesta. Kyseiset jäsenvaltiot ovat Belgia, Irlanti, Italia, Itävalta, Portugali ja Ruotsi(2). Rikkomiseksi katsottiin puhdistamolietteen loppukäsittelyä koskevien tietojen toimittamatta jättäminen ja asianmukaisen kirjanpitojärjestelmän varmistamatta jättäminen. Komissio aloitti menettelyt omasta aloitteestaan ja ilman, että se olisi saanut yksittäisiä valituksia kyseisistä asioista. Jäsenvaltioiden vastattua virallisiin ilmoituksiin rikkomisen katsottiin joissakin tapauksissa jatkuvan edelleen, ja muissa tapauksissa pyydettiin lisätietoja, jotta komissio voisi tehdä lopullisen arvionsa. Komissio päätti lähettää perustellut lausunnot Belgialle, Italialle ja Itävallalle kuluvan vuoden aikana.(3) Komissio päätti luopua Irlannin, Portugalin ja Ruotsin tapausten käsittelystä, koska se katsoi kyseisten jäsenvaltioiden noudattavan puhdistamolietedirektiivin 86/278/ETY asiaa koskevia säännöksiä. Muiden jäsenvaltioiden osalta joko tehdään tutkimuksia tai toteutetaan toimia, ja komissio julkistaa päätöksensä aikanaan julkaisemalla asiasta lehdistötiedotteen. (1) Neuvoston direktiivi 86/278/ETY, annettu 12. kesäkuuta 1986, ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä, EYVL L 181, 4.7.1986. (2) Komission lehdistötiedote 14.11.2000 (IP/00/1292). (3) Komission lehdistötiedotteet 6.4.2001 (IP/01/521) ja 24.7.2001 (IP/01/1064).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3157/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Avoimuus Pohjanmeren turska- ja koljakantojen säilyttämistä koskevissa tarkastusmenettelyissä.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0206 - 0207



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3157/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (14. marraskuuta 2001) Aihe: Avoimuus Pohjanmeren turska- ja koljakantojen säilyttämistä koskevissa tarkastusmenettelyissä Kirjallisen vastauksen E-1896/01(1) johdosta pyydän komissiota ilmoittamaan, uskooko se avoimuuden ja julkisen valvonnan tarpeeseen yhteisön kalastuspolitiikkan sisältyvien toimenpiteiden osalta. Jos vastaus on myönteinen, voiko komissio selittää, miksi se ei aio julkistaa asianomaisten jäsenvaltioiden tarkkailijoiden havaintoja, kun otetaan huomioon, että näiden tarkkailijoiden tehtävänä on analysoida kunkin kalalajin saalisosuutta tuulenkaloja Pohjanmerellä pyytävillä kalastusaluksilla, jotta kalastajien edustajat, meribiologit, lainsäätäjät, journalistit ja muut riippumattomat tarkkailijat voivat tehdä paremmin tietoon perustuvia arvioita yhteisön suojelutoimien tehokkuudestä tällä alalla? (1) EYVL C 40 E, 14.2.2002, s. 133. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (8. tammikuuta 2002) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä avoimuuden ja julkisen valvonnan tarpeesta yhteiseen kalastuspolitiikkaan sisältyvien toimenpiteiden osalta. Komission asetuksen (EY) N:o 259/2001(1) 5 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle 1 päivään kesäkuuta 2001 mennessä kattava kertomus lippunsa alla purjehtiville yhteisön aluksille nimettyjen tarkkailijoiden toiminnasta ja havainnoista sekä puretuista lasteista otetuista näytteistä. Ottaen huomioon havainnot, joita ovat tehneet asianomaisten jäsenvaltioiden palkkaamat tarkkailijat, joiden on otettava näyte huomattavasta sivusaaliista turskaa Pohjanmerellä tuulenkalaa pyytävien alusten saaliissa, komissio on muistuttanut asianomaisia jäsenvaltioita velvoitteistaan toimittaa kertomus, jossa esitetään vuonna 2001 saadut tulokset. Komissio ryhtyy tarvittaviin toimiin, jos jäsenvaltiot eivät noudata velvoitettaan esittää kertomus määräaikaan mennessä. Näiden kertomusten vastaanottamisen jälkeen merkityksellistä tietoa välitetään tarpeen mukaan. (1) Komission asetus (EY) N:o 259/2001, annettu 7 päivänä helmikuuta 2001, toimenpiteistä turskakannan elvyttämiseksi Pohjanmerellä (ICES-suuralue IV) ja niihin liittyvistä edellytyksistä kalastusalusten toiminnan valvomiseksi, EYVL L 39, 9.2.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2904/01 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle. Taiwanin valtion virkamiesten vierailut Euroopan unionin jäsenvaltioihin.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0143 - 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2904/01 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle (22. lokakuuta 2001) Aihe: Taiwanin valtion virkamiesten vierailut Euroopan unionin jäsenvaltioihin Viitaten neuvoston 27. syyskuuta antamaan vastaukseen 29. maaliskuuta esittämääni kysymykseen(1) näiden kuuden kuukauden aikana Taiwan nautti kukoistavasta demokratiasta, kun taas Kiinan kansantasavallassa kärsittiin totalitaarisesta hallinnosta pyydän neuvostoa tarkentamaan, mitä se tarkoittaa toteamalla, että se ei edistä virallisten vierailujen järjestämistä? Tarkoittaako tämä, että tällaiset vierailut ovat kiellettyjä? (1) Kirjallinen kysymys E-0945/01, EYVL C 364 E, 20.12.2001, s. 29. Vastaus (14. helmikuuta 2002) Neuvosto ei itse ole kutsunut Taiwanin hallituksen edustajia Eurooppaan. Ei ole kuitenkaan mitään neuvoston yhteistä kantaa eikä muutakaan säädöstä, joka estäisi jäsenvaltioita myöntämästä Taiwanin hallituksen edustajille viisumeja virallisia vierailuja varten. Neuvosto ei edistä tällaisten vierailujen järjestämistä EU:n jäsenvaltioihin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2770/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Aasialaisia telekopiointilaitteita koskevat rangaistustullit.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0096 - 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2770/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (9. lokakuuta 2001) Aihe: Aasialaisia telekopiointilaitteita koskevat rangaistustullit Neuvosto päätti huhti- ja toukokuun vaihteessa vuonna 1998, että pienistä aasialaisista telekopiointilaitteista on edelleen maksettava rangaistustullia. Päätös koskee Kiinasta, Japanista, Etelä-Koreasta, Malesiasta, Singaporesta, Taiwanista ja Thaimaasta tuotavia telekopiointilaitteita. Rangaistustulli tekee näistä pienistä laitteista kuluttajille kalliimpia. Voiko komissio ilmoittaa, mitä tälle asialle on tämän jälkeen tapahtunut, sovelletaanko rangaistustullia edelleen ja mikä on syy tähän käytäntöön? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (15. marraskuuta 2001) Heinäkuun 1 päivänä 2000 ennen alkuperäisten viiden vuoden toimenpiteiden päättymistä komissio pani vireille väliaikaisen tarkastelun ja pyysi asiasta kiinnostuneita tahoja esittämään huomautuksensa (muun muassa tuotteiden määrittelystä) ja esittämään kaikkien yksityiskäyttöön tarkoitettujen telekopiointilaitteiden teknisten eritelmien yksityiskohtia. Toinen ilmoitus edellä mainitun menettelyn vireillepanosta julkaistiin 30. lokakuuta 2000(1). Tähän ilmoitukseen sisältyi ehdotus uudeksi tuotemäärittelyksi, jonka tarkoituksena oli estää määräyksen kiertäminen. Tarkastelu jatkuu edelleen, ja komissio tekee luonnollisesti kaikkensa saattaakseen sen päätökseen nopeasti, oletettavasti vuoden loppuun mennessä. Tänä aikana 27 päivänä huhtikuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 904/98 lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Japanista, Korean tasavallasta, Malesiasta, Singaporesta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien yksityiskäyttöön tarkoitettujen telekopiolaitteiden tuonnissa(2) säädetyt polkumyyntitullit ovat edelleen voimassa. (1) EYVL C 311, 31.10.2000. (2) EYVL L 128, 30.4.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2889/01 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle. EAKR-hanke Filtros de Manisesin kunnostus (Valencia, Espanja).



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0134 - 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2889/01 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle (22. lokakuuta 2001) Aihe: EAKR-hanke Filtros de Manisesin kunnostus (Valencia, Espanja) Manisesin kunnassa Valencian yhteisössä toteutetaan hanketta, jonka nimenä on Turmeltuneen alueen maiseman kunnostaminen ja luonnontilan suojelu Filtros de Manisesin kaupunkiympäristö. Yhteisö rahoittaa EAKR:sta tätä hanketta, joka merkitsee viime vuosisadan alusta peräisin olevien rakennustaiteellisten kohteiden häviämistä. Toimivaltaiset viranomaiset ovat tähän asti suojelleet näitä kohteita historiallis-taiteellisena perintönä Manisesin yleisen kaupunkisuunnitelman (PGOU) mukaisesti. Hanke on saanut rahoitusta EAKR:sta alueen maiseman korjaamiseen, mutta samaan aikaan ollaan kuitenkin korvaamassa puistoaluetta moderneilla rakenteilla, jotka eivät paranna tämän erillisalueen maisemaa tai kaupunkiympäristöä. Neuvoston asetuksessa N:o 1260/99 rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä(1) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa N:o 1783/99 Euroopan aluekehitysrahastosta(2) määrätään, että rahastoista ei saa rahoittaa hankkeita, jotka vahingoittavat luonnonperintöä tai kulttuuriperintöä. EAKR:sta annetun asetuksen 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa mainitaan nimenomaisesti, että kulttuuriperintöä on suojeltava. Koska olemme varmoja, että EAKR:n eräänä käyttökohteena on turmeltuneiden alueiden kunnostaminen, kysyn seuraavaa: - Voiko komissio ilmoittaa, millä perusteella se on myöntänyt varoja tämän kysymyksen aiheena olevaan hankkeeseen, joka merkitsee PGOU-suunnitelman suojelemien rakennustaiteellisten kohteiden hävittämistä Manisesissa? - Voiko komissio ilmoittaa, miten on valvottu EAKR-varojen myöntämistä kyseiseen hankkeeseen? (1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1. (2) EYVL L 213, 13.8.1999, s. 1. Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (26. lokakuuta 2001) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.