KIRJALLINEN KYSYMYS E-0529/98

esittäjä(t): Ludivina García Arias (PSE) komissiolle

(2. maaliskuuta 1998)

Aihe: Muissa jäsenvaltioissa suoritettujen yliopistoarvosanojen hidas hyväksyminen Espanjassa

Espanjan lehdistä voi jatkuvasti lukea valituksista, joita esittävät muissa jäsenvaltioissa suoritettujen yliopistoarvosanojen hyväksymistä yli puolitoista vuotta odottaneet Euroopan kansalaiset. Onko komissio tietoinen näistä pitkistä odotusajoista? Onko komissio kysynyt Espanjalta, montako sellaista tapausta on, jossa yhteisön määräysten mukainen aikaraja on ylitetty?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(3. kesäkuuta 1998)

EY:n perustamissopimuksen 126 artiklan mukaan jäsenvaltiot ovat vastuussa opetuksen sisällöstä ja koulutusjärjestelmän järjestämisestä. Tutkintotodistusten automaattisesta vastaavuudesta ei ole olemassa yhteisön lainsäädäntöä. Tämän tyyppinen tunnustaminen kuuluu kansallisen lainsäädännön tai asianomaisen jäsenvaltion allekirjoittamien kansainvälisten sopimusten piiriin.

Espanjassa on olemassa tutkintotodistusten vahvistamisjärjestelmä (homologación), jonka puitteissa ulkomaista (yhteisössä tai yhteisön ulkopuolella saatua) tutkintotodistusta pidetään saman arvoisena kuin vastaavaa espanjalaista todistusta. Järjestelmä kuuluu Espanjan lainsäädännön piiriin, ja komissiolla ei ole oikeutta puuttua tämän tyyppiseen tutkintotodistusten vastaavuuteen. Jos toimivaltainen viranomainen (opetusministeriö) ei noudata asianomaisessa lainsäädännössä säädettyä määräaikaa, asianomainen voi joka tapauksessa kääntyä toimivaltaisten kansallisten (hallinto- tai oikeus)viranomaisten puoleen.

Arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys, sellaisena kuin se on muotoiltu, näyttää viittaavan kyseisessä tutkintotodistusten vahvistamisjärjestelmässä tapahtuneisiin viivästymisiin. Kyseinen vahvistamisjärjestelmä on erotettava ammatillisesta koulutuksesta annettujen todistusten tunnustamisjärjestelmästä. Yhdessä jäsenvaltiossa saatujen tutkintotodistusten tunnustaminen toisessa jäsenvaltiossa säännellyn ammatin harjoittamiseksi kuuluu yhteisön lainsäädäntöön, jota jäsenvaltioiden on noudatettava. Keskeisin tämän alan lainsäädäntöväline on vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettu direktiivi 89/48/ETY(1). Tämän direktiivin nojalla tapahtunut tunnustaminen muodostaa luvan harjoittaa tiettyä ammattia, mutta ei tarkoita, että todistusta pidettäisiin kansallista todistusta vastaavana muita tarkoituksia varten.

Direktiivissä säädetään, että vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on neljän kuukauden kuluessa asianomaisen esitettyä täydelliset asiakirjat tehtävä päätös asiassa. Direktiivissä säädetään myös, että jäsenvaltioiden on kahden vuoden välein esitettävä komissiolle kertomus järjestelmän täytäntöönpanosta. Tämä ammatillisesta koulutuksesta annettujen todistusten tunnustamisjärjestelmä on erilainen ja erillään vahvistamisjärjestelmästä. Yhteisön kansalaisella, jolla on tutkintotodistus, joka antaa oikeuden harjoittaa tiettyä ammattia jäsenvaltiossa, ja joka haluaa harjoittaa samaa ammattia Espanjassa, on oikeus saada todistus tunnustettua edellä mainitun direktiivin ja direktiivin Espanjan kansalliseen lainsäädäntöön siirtävän lainsäädännön nojalla, eikä hänen tarvitse siinä tarkoituksessa saada erillistä vahvistusta tutkintotodistukselleen.

Direktiivi 89/48/ETY on siirretty osaksi Espanjan kansallista lainsäädäntöä "Real Decreto" -lailla 1665/1991(2). Kyseisessä laissa tarkoitettuja eri ammatteja varten on annettu useita toimeenpanoasetuksia (ordenes ministeriales). Kansallisissa säädöksissä on toistettu velvoittava neljän kuukauden määräaika päätöksen tekemiselle. Ellei päätöstä ole tehty neljän kuukauden kuluessa, sitä on säädösten mukaan pidettävä hakemuksen hiljaisena hylkäämisenä, mikä antaa mahdollisuuden hakea muutosta. Ammatillisesta koulutuksesta annettujen todistusten tunnustamishakemuksia tutkiva toimivaltainen viranomainen vaihtelee ministeriöstä toiseen hakijan aikomasta ammatista riippuen. Espanjan antamassa direktiivin toimeenpanoa kaudella 1993/1994 koskevassa kertomuksessa sanotaan, että nopeimmin ovat toimineet ne ministeriöt, joilla jo on jonkin verran kokemusta asiasta (opetus- ja terveysministeriöt). Espanjan viranomaiset ilmoittavat myös, että muissa tapauksissa on todettu tiettyä hitautta ensimmäisten hakemusten käsittelyssä. Käsittely on kuitenkin nopeutunut sitä mukaa, kun hakemuksia koskevia päätöksiä on tehty enemmän.

Komissiolla ei ole tiedossa valituksia tai muita seikkoja, jotka oikeuttaisivat päättelemään, että Espanjan hallintoviranomaiset direktiivissä säädetyn neljän kuukauden määräajan noudattamista edellyttävien kansallisen oikeuden sääntöjen olemassaolosta huolimatta järjestelmällisesti jättäisivät noudattamatta neljän kuukauden määräaikaa. Mikäli osoittautuu, että direktiivin ja sen siirtoa koskevien kansallisten lakien täytäntöönpanoon liittyy Espanjan viranomaisten taholta huonoja käytäntöjä, komissio voi käyttää perustamissopimuksessa säädettyjä toimintatapoja (kuten on tapahtunut muiden jäsenvaltioiden kohdalla).

(1) EYVL L 19, 24.1.1989.

(2) R.D. 1665/1991, 25.10.1991. B.O.E. numero 280, 22.11.1991.