KIRJALLINEN KYSYMYS E-2775/99

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(18. tammikuuta 2000)

Aihe: Matkaoppaan ammatin tunnustaminen Kreikassa

Kreikassa ei ole tähän mennessä ollut matkaoppaan ammattiin liittyvien todistuksien myöntämisjärjestelmää, jossa määritettäisiin ehdot, joiden perusteella matkaoppaalle voidaan myöntää erityinen opaskortti.

Asianomaiset tahot ja hallitus ovat käyneet viime aikoina keskustelua lakiluonnoksesta, jossa määritettäisiin kyseisen ammatin tunnustamisperusteet. Tämän vuoropuhelun helpottamiseksi pyydän komissiolta vastauksia seuraaviin kysymyksiin:

1. Pitääkö komissio oppaan ammatin harjoittamisesta todistavan erityisen opaskortin myöntämisen kannalta riittävänä pelkkää työnantajan todistusta, kun käytettävissä olisi myös sitovampia ammatinharjoitusta koskevia todistuksia, kuten asianomaisen henkilön veroilmoitus tai tunnustetun ammattiyhdistyksen alalla siihen mennessä toimineiden rekisteri?

2. Katsooko komissio, että lakiluonnoksessa tulee ottaa huomioon direktiivin 75/368/ETY(1) 7 artiklassa mainitut ehdot, kuten alalla toimiminen kahden vuoden ajan?

3. Tulisiko ammatillisten tutkintotodistusten tunnustamisesta komission mielestä vastata jokin valtion taho tai ammattiyhdistys, vai riittäisikö pelkästään todistus, joka varmentaa asiaankuuluvan koulutuksen seuraamisen?

(1) EYVL L 167, 30.6.1975, s. 22.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(17. helmikuuta 2000)

Kesäkuun 16 päivänä 1975 on annettu neuvoston direktiivi 75/368/ETY toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi itsenäisten ammatinharjoittajien eri toiminnassa (ISIC-osastosta 01-85) ja erityisesti tällaista toimintaa koskevista siirtymätoimenpiteistä(1). Vain matkaoppaan ammatti (engl. courier) kuuluu tämän direktiivin soveltamisalaan. Turistioppaan ammatti (engl. tourist guide) ei kuulu siihen. Direktiivi, jonka soveltamisalaan turistioppaan ammatti kuuluu, on riippuen eri jäsenvaltioissa vaaditusta koulutuksen tasosta joko neuvoston direktiivi 89/48/ETY, joka on annettu 21. joulukuuta 1988, vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä(2) tai neuvoston direktiivi 92/51/ETY, joka on annettu 18. kesäkuuta 1992, direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä(3).

Komissio vastaa arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin määräyksistä, jotka olisi sisällytettävä lakiluonnokseen matkaoppaan ammatin tunnustamisesta Kreikassa, seuraavasti.

Aluksi on todettava, että jokainen jäsenvaltio saa vapaasti säännellä tai olla sääntelemättä jotain ammattia omalla alueellaan. Määräykset, joita sovelletaan tietyssä jäsenvaltiossa ammatillisen pätevyytensä hankkineisiin henkilöihin, kuuluvat kyseisen jäsenvaltion eivätkä yhteisön oikeuden toimivaltaan. Direktiiviä sovelletaan näin ollen ainoastaan niihin yhteisön kansalaisiin, jotka ovat hankkineet ammatillisen pätevyytensä jossain muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa he aikovat harjoittaa ammattiaan.

Direktiivin 75/368/ETY 9 artiklassa määrätään, että 5 artiklassa ja 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttäminen (edellytykset koskevat toiminnan harjoittamisen ajanjaksoa ja tapaa siinä jäsenvaltiossa, josta asianomainen on peräisin) vahvistetaan sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, antamilla todistuksilla. Komission mielestä ilmaisulla sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai toimielin, josta asianomainen on peräisin tarkoitetaan valtiovaltaa tai toimielintä, jonka valtiovalta on valtuuttanut toimimaan kyseisessä asiassa. Riippuen jäsenvaltiosta kyseeseen voivat tulla ministeriöt, prefektit tai kauppa- ja teollisuuskamarit. Komission mielestä pelkkä työnantajan ilmoitus ei riitä, ellei tämä työnantaja ole juuri sellainen toimielin, jonka valtiovalta on valtuuttanut tässä asiassa. Myöskään veroilmoitus ei riitä direktiivissä 75/368/ETY tarkoitetuksi todistukseksi, koska se on kyseisen henkilön täysin yksipuolinen toimi.

Komission saamien viimeisimpien tietojen mukaan on Kreikassa presidentin asetuksella 33/1993 prefektit määrätty toimivaltaisiksi viranomaisiksi antamaan näitä todistuksia.

Komission mielestä kansallisessa laissa, jolla pannaan direktiivi 75/368/ETY täytäntöön, on ehdottomasti otettava huomioon direktiivin 7 artiklassa annetut kriteerit. Nämä kriteerit koskevat maasta toiseen siirtyviä ammatinharjoittajia ja niillä annetaan toisesta jäsenvaltiosta tuleville kansalaisille mahdollisuus ryhtyä turistioppaan ammattiin tai harjoittaa sitä. Tämän lisäksi on 7. kesäkuuta 1999 annettu parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/42/EY(4) tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmän perustamisesta vapauttamisdirektiivien ja siirtymätoimenpiteistä annettujen direktiivien soveltamisalaan kuuluvan ammatillisen toiminnan osalta sekä tutkintotodistusten yleisen tunnustamisjärjestelmän täydentämisestä. Direktiivin mukaisesti toisista jäsenvaltioista tulevat kansalaiset voivat saada tutkintotodistuksensa ja muut koulutustodistuksensa, jotka on myönnetty jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin tai josta he tulevat, tunnustetuiksi ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevan yleisen järjestelmän periaatteiden mukaisesti (direktiivin 1999/42/EY 3 artikla). Myös kansallisissa täytäntöönpanosäädöksissä on aiheellista antaa maahanmuuttajille tämä mahdollisuus.

Direktiivin 75/368/ETY 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa todetaan, että maahanmuuttajan saamasta ammatillisesta koulutuksesta on oltava todisteena valtion hyväksymä todistus tai todistus, jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asetetut vaatimukset. Termiä todistus ei ole määritelty täsmällisesti direktiivissä 75/368/ETY, eikä missään sanota, että maahanmuuttajan saamaa koulutusta olisi arvioitava. Koska koulutusjaksojen järjestäminen kuuluu jäsenvaltioiden toimialaan, komissio katsoo, että jäsenvaltion toimivaltaisen ammatillisen toimielimen tehtäviin kuuluu arvioida, riittääkö pelkkä osanottotodistus.

(1) EYVL L 167, 30.6.1975.

(2) EYVL L 19, 24.1.1989.

(3) EYVL L 209, 24.7.1992.

(4) EYVL L 201, 31.7.1999.