FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/204

(2004/C 70 E/221)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3049/03

esittäjä(t): Koenraad Dillen (NI) komissiolle

(17. lokakuuta 2003)

Aihe: Turvapaikanhakijoiden sähköinen tunnistaminen

Brittiläisen The Independent -sanomalehden 28. syyskuuta 2003 ilmestyneen artikkelin mukaan Ison-Britannian sisäministeriö ja maahanmuuttoasioista vastaava virasto käyvät keskusteluja Securicor-yrityksen kanssa keinoista tunnistaa Isossa-Britanniassa sähköisesti turvapaikanhakijat ja laittomasti oleskelevat henkilöt, jolloin maahanmuutto- ja turvapaikkaongelmaa voitaisiin valvoa tarkemmin. Yhdysvaltojen Floridan ja Alaskan osavaltioissa on sovellettu samantapaista järjestelmää sen jälkeen kun turvallisuudesta vastaava virasto Department for Homeland Security perustettiin. Ison-Britannian sisäasianministeri ja työväenpuolueen edustaja David Blunkett myönsi itsekin näitä suunnitelmia selvittäessään, ettei hän tiedä, kuinka monta turvapaikkaa hakevaa henkilöä Isossa-Britanniassa tällä hetkellä on. Siksi ehdotettiin, että turvapaikanhakijat voitaisiin tunnistaa sähköisesti mahdollisesti nilkkaan asennettavalla renkaalla, jotta estetään turvapaikanhakijoiden katoaminen hakemusten käsittelyajan aikana. Turvapaikkaongelma on kiireinen, ja kaikissa jäsenvaltioissa esiintyvän laittoman siirtolaisuuden vuoksi on ryhdyttävä koordinoituihin Euroopan tason toimiin. Valmistelukunnan esittämässä perustuslakiehdotuksessa katsotaan, että maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan olisi oltava pääasiassa Euroopan tason vastuualue.

Onko komissio tietoinen näistä Isossa-Britanniassa esitetyistä suunnitelmista? Jakaako komissio Ison-Britannian työväenpuoluetta edustavan sisäministerin huolestuneisuuden siitä, että turvapaikkapolitiikka on riistäytynyt dramaattisesti valvonnasta Isossa-Britanniassa ja lisäksi suurimmassa osassa muistakin jäsenvaltioista?

Jos jakaa, onko komissio valmis antamaan kantansa tällaisista toimista, jotta sähköinen tunnustaminen voitaisiin toteuttaa kaikissa unionin jäsenvaltioissa?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(24. marraskuuta 2003)

Syyskuun 28. päivänä 2003 julkaistua The Independent -lehden artikkelia lukuun ottamatta komissio ei ole kuullut jäsenvaltioiden suunnittelevan turvapaikanhakijoiden sähköistä valvontaa. Komissio ei itse harkitse sellaisia menettelyjä EU:n alueella.

Amsterdamin sopimus tarjoaa oikeuskehyksen yhteiselle maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikalle, ja yhteisen lähestymistavan luomista koskevista menettelyistä on jo sovittu tai niistä keskustellaan parhaillaan. Esimerkiksi Eurodac-järjestelmä, jonka avulla voidaan verrata turvapaikanhakijoiden sormenjälkiä koko EU:n alueella, on ollut käytössä 15. tammikuuta 2003 lähtien. Eurodac perustettiin tukemaan Dublinin yleissopimuksen ja sen syyskuussa 2003 voimaan tulleen jatkosopimuksen Dublin II -asetuksen (1) toteuttamista. Dublinin yleissopimuksen avulla määritellään, mikä jäsenvaltio on vastuussa turvapaikan myöntämisestä, ja estetään monet päällekkäiset hakemukset tunnistamalla yksittäiset turvapaikanhakijat.

Neuvosto hyväksyi turvapaikanhakijoiden vastaanottoa koskevat vähimmäisvaatimukset helmikuussa 2003. Turvapaikkamenettelyjen vähimmäisvaatimuksista ja yhteisestä pakolaisen määritelmästä keskustellaan vielä. Heinäkuussa 2003 Thessalonikin Eurooppa-neuvosto asetti näiden menettelyjen hyväksymisen määräajaksi vuoden 2003 lopun. Myös Brysselin Eurooppa-neuvosto hyväksyi määräajan 16.—17. lokakuuta 2003. Komissio laatii kahdesti vuodessa edistymisraportin, jossa kerrotaan, miten neuvottelut Amsterdamin sopimuksessa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavista menettelyistä (2) etenevät.

Komission mielestä turvapaikkapolitiikka ei ole riistäytynyt valvonnasta jäsenvaltioissa. Tiedonannossaan yhteisestä turvapaikkapolitiikasta ja suojelua koskevasta toimintasuunnitelmasta (3) komissio kuitenkin huomautti, että turvapaikkamenettelyjen väärinkäyttö on lisääntymässä ja eri ryhmistä muodostuvat maahanmuuttovirrat (joihin liittyy yleensä salakuljetus) ovat kasvamassa. Maahanmuuttajien joukossa on suojelua tarvitsevia ja sellaisia, jotka eivät sitä tarvitse. Komission tiedonannossa ”Kohti helpommin lähestyttäviä, oikeudenmukaisempia ja paremmin hallinnoituja turvapaikkajärjestelmiä” (4) todettiin, että on etsittävä uusia keinoja Amsterdamin sopimuksen vaatiman yhteisen lähestymistavan toteuttamiseksi. Uuden lähestymistavan mukaisesti laittoman maahanmuuton vastaisessa taistelussa tulisi kunnioittaa ihmisoikeuksia (4). Vaikka uusiin lähestymistapoihin liittyisi erilaisia mielipiteitä, jotka perustuvat maailmanlaajuiseen näkökulmaan kansainvälisestä suojelujärjestelmästä, päätavoitteen pitäisi ensisijaisesti olla edellä mainitun yhteisen lähestymistavan eri vaiheiden määräaikojen noudattaminen. Uudet lähestymistavat perustuisivat lähtömaiden, ensimmäisen turvapaikan tarjoavien maiden ja kohdemaiden kumppanuuteen sekä kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden noudattamisen vaatimukseen. Thessalonikin Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota tarkastelemaan kaikkia seikkoja, joiden avulla voitaisiin varmistaa suojelun tarpeessa olevien henkilöiden entistä hallitumpi ja ohjatumpi pääsy EU:n alueelle, ja pohtimaan keinoja tehostaa lähtöalueiden suojeluvalmiuksia. Kattava selvitys esitetään ennen kesäkuuta 2004.

(1) Komission asetus (EY) N:o 1560/2003, annettu 2 päivänä syyskuuta 2003, niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 soveltamista koskevista säännöistä, EUVL L 222, 5.9.2003.

(2) KOM(2003)291 lopullinen: Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille — Tulostaulu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen Seuraamiseksi Euroopan unionissa: puolivuotispäivitys (Vuoden 2003 alkupuolisko).

(3) Komission toinen kertomus 22. marraskuuta 2000 annetun tiedonannon KOM(2000)755 täytäntöönpanosta): KOM(2003)152 lopullinen.

(4) KOM(2003) 315 lopullinen.