KIRJALLINEN KYSYMYS E-0480/98 komissiolle esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) (27. helmikuuta 1998)

Aihe: Alueellisen ja paikallisen monimuotoisuuden kunnioittaminen rakennerahaston ohjelmissa

Myöntääkö komissio perustelluksi sen arvostelun, että Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sovitut yhtenäiset ohjelma-asiakirjat olivat kaudella 1994 - 1997 liian usein identtisiä eri alueiden suhteen, eli Yhdistyneen kuningaskunnan silloisen hallituksen toimittamissa yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa alueen nimi on yksinkertaisesti peitetty ja tilalle on kirjoitettu toisen alueen nimi? Mihin toimiin komissio on jo ryhtynyt tai aikoo ryhtyä edistääkseen monimuotoisuutta, joka perustuu paikallisten ja alueellisten viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten arvioihin kunkin alueen tarpeista? Mikä merkitys on tällöin suuntaviivojen laatimisella, josta sovittiin Irlannissa marraskuussa pidetyssä neuvoston epävirallisessa kokouksessa? Onko suuntaviivojen laatimismenettely syytä lopettaa kokonaan?

Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (31. maaliskuuta 1998)

Komissio ei hyväksy arvostelua, jonka mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kaudeksi 1994-1999 sovitut eri alueiden yhtenäiset ohjelma-asiakirjat olisivat keskenään aivan samanlaiset. Komissio ja alueelliset yhteistyökumppanit laativat yhtenäiset ohjelma-asiakirjat tavoite 1 -, 2 - ja 5b -alueille itsenäisten alueellisten suunnitelmien pohjalta. On selvää, että samankaltaiset ongelmat johtivat samankaltaisiin ratkaisuihin, mutta kunkin ohjelman yksityiskohdat vaihtelevat suuresti alueesta riippuen. Kunkin alueellisen yhteistyökumppanin tavoite 2 -kaudeksi 1997-1999 esittämät suunnitelmat perustuivat niiden omaan näkemykseen paikallisista tarpeista ja mahdollisuuksista ja ovat keskenään hyvin erilaisia. Näiden suunnitelmien pohjalta käytyjen neuvottelujen tuloksena valmistuneet yhtenäiset ohjelma-asiakirjat poikkeavat huomattavasti vuosien 1994-1996 asiakirjoista. Komissio katsoo näin ollen, että vuodesta 1994 alkaen voimassa olevilla yhtenäisillä ohjelma-asiakirjoilla on suora vaikutus kuhunkin kyseisen alueeseen. Parlamentti on tästä samaa mieltä ja totesikin viime vuonna Yhdistyneen kuningaskunnan aluepolitiiksta käydyissä keskusteluissa, että yhtenäiset ohjelma-asiakirjat ovat ainoat Yhdistyneessä kuningaskunnassa olemassa olevat alueellisen tason strategiset asiakirjat.

Edistääkseen monimuotoisuutta, joka perustuu paikallisten yhteistyökumppaneiden arvioihin alueiden tarpeista, komissio on varmistanut, että alueelliset yhtenäiset ohjelma-asiakirjat laaditaan kyseisten yhteistyökumppaneiden tekemien alueellisten suunnitelmien perusteella. Kutakin ohjelmaa tarkastelee sen jälkeen sen seurantakomitea, johon kuuluu paikallisviranomaisia sekä muita asian kannalta merkittäviä alueellisen tason talouselämän edustajia, ja kullakin seurantakomitealla on omat hallintomenettelynsä ja hankkeiden valintaperusteensa. Tässä yhteydessä komissio pitää Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen päätöstä nimittää seurantakomiteoiden jäseniksi myös yhteiskuntaelämän edustajia hyvänä. Komissio korostaa rakennerahasto-ohjelmien suunnittelun ja toteuttamisen alueellista ja paikallista luonnetta. Komissio rohkaisee etsimään ratkaisuja paikallisiin talouden ja työllisyyden ongelmiin paikallistasolta lähtevää lähestymistapaa noudattaen aina kuin se on mahdollista, ja monissa tapauksissa paikallisten strategioiden kehittäminen esim. liike-elämän tukemiseksi onkin tuen saamisen edellytys.

Rakennerahastojen soveltamista koskevien suuntaviivojen laatiminen on tärkeä keino sen varmistamiseksi, että toimenpiteet kohdistetaan yleiseurooppalaisiin avainaloihin ottaen samalla huomioon paikalliset tarpeet. Komission mielestä suuntaviivojen laatimista ei ole syytä lopettaa. Esimerkiksi Madridissa marraskuulla 1995 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston määrittelemien toimintalinjojen perusteella laadittiin suuntaviivat komission yleiselle lähestymistavalle kaikkia tavoitteen 2 yhtenäisiä ohjelma-asiakirjoja koskevissa neuvotteluissa vuosina 1996-1997. Suuntaviivat olivat välttämättömiä sellaisten alueellisten suunnitelmien laatimiseksi, joilla varmistetaan paikallisten tarpeiden sovittaminen yhteisön toimintalinjoihin, ja kussakin Yhdistyneen kuningaskunnan uudessa ohjelmassa on erityinen osa, jossa selvitetään, kuinka toimintalinjat on otettu paikallistasolla huomioon.