FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/567

(2004/C 84 E/0645)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0296/04

esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle

(6. helmikuuta 2004)

Aihe: Hakijamaiden tukia koskeva väliaikainen toimi

Liittymissopimuksen kilpailuasioita käsittelevän luvun mukaan hakijamaille maksettaviin tukiin sovelletaan väliaikaista tointa ennen maiden liittymistä unioniin. Tässä yhteydessä tarkistetaan, voidaanko tukia soveltaa edelleen liittymisen jälkeen.

Tukien lukumäärän ja monimutkaisuuden vuoksi pyydän komissiota täsmentämään seuraavia seikkoja:

1. Miten komissio arvioi sovellettavuuden kriteerin? Koska asiaa ei ole määritelty, katsooko komissio, että tukien soveltaminen vastaa termin perusmerkitystä? Katsooko komissio, että liittymishetkellä esimerkiksi vielä saamatta olevaa takausta tai ennen liittymistä myönnettyjä tukien osasuorituksia, jotka lankeavat maksettavaksi vasta liittymisen jälkeen, voidaan soveltaa?

2. Miten komissio voi varmistaa, että soveltamista liittymisen jälkeen ei tulkita liian laajasti eikä tiukasti, sillä tämä voisi lisätä selvästi sellaisten virheellisten tukitoimien määrää, jotka komission olisi tarkistettava?

3. Millaisia kriteerejä ja ehtoja se soveltaa päättäessään, voidaanko tukia soveltaa edelleen liittymisen jälkeen? Missä tapauksissa komissio katsoo, että yksittäisille yrityksille myönnettyjä tukia voidaan edelleen soveltaa liittymisen jälkeen?

Mario Montiti komission puolesta antama vastaus

(17. maaliskuuta 2004)

Väliaikaisesta järjestelystä säädetään liittymissopimuksen liitteessä IV olevassa 3 luvussa. Siinä vahvistetaan uusissa jäsenvaltioissa ennen liittymispäivää toteutettujen ja vielä liittymisen jälkeen sovellettavien tukiohjelmien ja yksittäisten tukitoimenpiteiden arvioinnin oikeudellinen kehys. Tätä menettelyä sovelletaan niihin ohjelmiin ja toimenpiteisiin, jotka eivät vielä kuulu liitteen IV lisäyksessä luetteloituihin voimassa oleviin tukitoimenpiteisiin ja jotka on pantu täytäntöön 10. joulukuuta 1994 alkaen. Ne toimenpiteet, joita sovelletaan liittymisen jälkeen ja jotka on pantu täytäntöön 10. joulukuuta 1994 jälkeen, katsotaan liittymisen yhteydessä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi voimassa oleviksi tuiksi.

Kun väliaikaista järjestelyä sovelletaan, liittymässä olevan maan valtiontuista vastaavan kansallisen viranomaisen vastuulla on ensisijaisesti arvioida, soveltuvatko liittymisen jälkeen sovellettavat tukitoimenpiteet yhteismarkkinoille.

Tämä valtiontuista vastaava valvontaviranomainen voi pyrkiä oikeusvarmuuteen ilmoittamalla toimenpiteistä Euroopan komissiolle. Komissio tarkastelee ilmoittamisen jälkeen, soveltuvatko ilmoitetut toimenpiteet yhteismarkkinoille. Loogisesti ajatellen soveltuvia toimenpiteitä olisivat vain ne, jotka katsotaan liittymisen jälkeen sovellettaviksi tuiksi.

Jos komissio epäilee vahvasti, etteivät ilmoitetut toimenpiteet ole yhteensopivia yhteisön säännöstön kanssa, se voi ilmoittaa vastustavansa niitä kolmen kuukauden kuluessa täydellisen ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos komissio ei vastusta ilmoitettuja toimenpiteitä tässä määräajassa, ne katsotaan voimassa oleviksi tuiksi liittymispäivästä alkaen.

Komissio ei voi tarkastella EY:n perustamissopimuksen 88 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti niitä tukitoimenpiteitä, joita ei sovelleta liittymisen jälkeen. Koska väliaikaisessa järjestelyssä ainoastaan määritellään liittymisen jälkeen toteutettavia valtiontukimenettelyjä varten, onko tietty toimenpide voimassa olevaa tukea, komissiota ei velvoiteta eikä oikeuteta tarkastelemaan uudelleen niitä tukitoimenpiteitä, joita ei voida soveltaa liittymisen jälkeen.

Ainoastaan sellaiset tukitoimenpiteet, jotka oikeuttavat lisätuen myöntämiseen tai jo myönnetyn tuen määrän lisäämiseen liittymisen jälkeen, voidaan katsoa väliaikaisen järjestelyn mukaan voimassa oleviksi tuiksi, jos ne täyttävät asianomaiset edellytykset. Toisaalta väliaikaista järjestelyä ei sovelleta sellaisiin tukitoimenpiteisiin, jotka on lopullisesti ja varauksettomasti myönnetty jo ennen liittymistä. Myös sen määrittämisen kannalta, onko tällaisesta tapauksesta kyse, ratkaisevana edellytyksenä pidetään sitä, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat jo antaneet oikeudellisesti sitovan vahvistuksen tuen myöntämisestä.

Valtiontuilla on välitön taloudellinen vaikutus, joten toimenpide on arvioitava tuen myöntämishetkellä. Tämä — ei pelkkä tuen maksaminen — on valtion oikeudellinen sitoumus tukea myönnettäessä. Kaikki tähän oikeudelliseen sitoumukseen liittyvät maksut ovat vain täytäntöönpanotoimia, eikä niitä voi tulkita uusiksi tuiksi tai lisätuiksi. Näin ollen komissio arvioi, että toimenpiteen voidaan katsoa olevan sovellettavissa liittymisen jälkeen ainoastaan, jos osoitetaan, että se tuottaa todennäköisesti sellaista lisäarvoa, josta ei tiedetty lainkaan tai tarkasti tukea myönnettäessä.

Valtion takauksiin on vaikea ottaa lopullista ja yleistä kantaa, sillä eri takauksia on monenlaisia.

Komissio voi päättää vasta arvioituaan takauksen eri ominaisuuksia, voiko liittymisen jälkeen myöntää takauksen perusteella lisätukea tai korottaa jo myönnetyn tuen määrää.