KIRJALLINEN KYSYMYS E-3327/00 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle. Kuluttajansuoja ja vilpillinen kaupankäynti tai myyntitapa.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0034 - 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3327/00 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle (25. lokakuuta 2000) Aihe: Kuluttajansuoja ja vilpillinen kaupankäynti tai myyntitapa Saksassa noin 100 000 kansalaista on joutunut järjestelmällisen petoksen uhreiksi puutteellisen, edunvalvontaan perustuvan rahoitusjärjestelmän takia. Omistusasuntoja ja kiinteään omaisuuteen sijoitettavia osakkeita, joihin liittyi huomattavia verohelpotuksia ja korkeita tuottoja, sekä täysrahoitusta ja vuokratakuita tarjottiin niin sanotun välitysmyynnin kautta. Lupauksia ei kuitenkaan täytetty. Tämän vuoksi kysynkin seuraavaa: 1. Onko komissio tietoinen pankkien, edunvalvojien ja myyjien kanssa sovitulla omistusasunnon täysrahoituksella (asunto- ja rahoituspaketti) petettyjen ostajien laajamittaisesta velkaantumisesta? Rikotaanko tässä mahdollisesti unionin voimassa olevaa lainsäädäntöä? 2. Rikotaanko näillä vilpillisillä toimilla myös komission määrittelemää ja muiden EU:n toimielinten hyväksymää periaatetta, jolla taataan kuluttajan taloudellisten ja oikeudellisten etujen rajoitukseton säilyminen unionissa ja pyritään estämään harhaanjohtavasta myynnistä(1) aiheutuva kuluttajien ylivelkaantuminen? 3. Miten komissio aikoo säännöllisesti puuttua oikeudellisesti itsenäisten ja kuluttajien kannalta kyseenalaisesti toimivien myyntijärjestöjen toimiin kuten hyökkääviin myyntitapoihin, harhaanjohtaviin tai vääriin tietoihin ja mainonnassa annettujen lupausten rikkomiseen? 4. Millaisina komissio pitää tähän liittyvää velvoiteoikeutta ja vastuuta, kun otetaan huomioon pankkien huolellisuusvelvollisuuden rikkominen? Pankit toimivat sekä lainanantajina että rahoitettavien sijoitusten osapuolena pankin ja välittäjän rahoitussopimuksissa tai niitä vastaavissa sopimuksissa. 5. Mitä mahdollisuuksia edunvalvontaan perustuvan rahoitusjärjestelmän takia ylivelkaantuneilla kuluttajilla on saada hyvitystä tai vahingonkorvausta oikeusteitse? (1) Komission tiedonanto 2. joulukuuta 1998 Kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelma 19992001 (KOM(98) 696) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöslauselmat tiedonannosta. Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 283/1999/EY, tehty 25. tammikuuta 1999, kuluttajia koskevien yhteisön toimien yleisistä puitteista. David Byrnen vastaus komission puolesta (17. tammikuuta 2001) 1. Komissio ei ollut tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemien liiketoimien laajuudesta. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei vaikuta, että kyseiset menettelyt kuuluisivat yhteisön nykyisen kuluttajansuojalainsäädännön piiriin. Menettelyissä saattaisi olla kyse harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10. syyskuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/450/ETY(1) tarkoitetusta harhaanjohtavasta mainonnasta. Direktiivissä annetaan jäsenvaltioille kuitenkin varsin paljon joustonvaraa sen täytäntöönpanossa, joten yksittäiset valitukset olisi osoitettava kyseisen jäsenvaltion asiassa toimivaltaisille viranomaisille. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei voida olettaa, että yhteisön kuluttajansuojalainsäädäntöä olisi rikottu. 2. ja 3. On aivan ilmeistä, että kysyjän mainitsemat toimet vahingoittavat kuluttajien taloudellisia ja oikeudellisia etuja. Kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelmassaan 19992001(2) komissio ilmoitti selvittävänsä, onko mahdollista luoda hyvän kauppatavan mukaista kaupankäyntiä koskevat yleiset lainsäädäntöpuitteet. Lupauksen täyttämiseksi komissio valmistelee aiheesta tiedonantoa, joka toimitetaan yhteisön toimielimille muutaman kuukauden kuluessa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei kuitenkaan ole selvää, kuuluisivatko kysymyksessä tuomitut menettelyt hyvän kauppatavan mukaista kaupankäyntiä koskevien yleisten puitteitten soveltamisalaan. Vaikka hyvälle kauppatavalle olisikin olemassa yleiset puitteet, se ei välttämättä estä rikollisia menettelyjä. Arvoisan kysyjän kuvaamiin menettelyihin saattaa hyvinkin sisältyä rikollista toimintaa. 4. Tapauksiin mahdollisesti liittyvä sopimusperusteinen vastuu kuuluu Saksan yksityisoikeuden piiriin, eikä sitä säännellä yhteisön lainsäädännöllä. 5. Asianomaiset kuluttajat voivat pyytää lainopillisia neuvoja tai ottaa yhteyttä kuluttajajärjestöihin saadakseen ohjeita tai tukea Saksan lainsäädännön mukaisesti. (1) EYVL L 250, 19.9.1984. (2) KOM(98) 696 lopullinen.