KIRJALLINEN KYSYMYS P-0830/00

esittäjä(t): Maria Berger (PSE) komissiolle

(10. maaliskuuta 2000)

Aihe: Kansainvälisten teleyhteyksien valvonta

STOA:n edustaja Duncan Campbell antoi selonteon kansainvälisen Echelon-salakuuntelujärjestelmän tämänhetkisestä tilasta Euroopan parlamentissa 22.23. helmikuuta 2000 pidetyssä kuulemisessa, jonka aiheena oli tietosuoja Euroopan unionissa. Tässä yhteydessä ilmeni, että Echelon-järjestelmää on käytetty tärkeiden eurooppalaisten taloutta koskevien tietojen kuunteluun, mikä on vahingoittanut Euroopan taloutta.

Euroopan komission pääosaston XV pääjohtaja John Mogg ja komission jäsen Martin Bangemann väittivät Echeloniin liittyvien huhujen olevan lehdistön aiheuttamia. Muutamat johtavat virkamiehet, kuten Australian salaisen palvelun (Defence Signal Directorate) johtaja Martin Brady, taas kumosivat tämän väitteen.

On monia viitteitä siitä, että neuvosto ja komissio tiesivät hyvinkin teleyhteyksien salakuuntelusta, mutta eivät tehneet asialle mitään ja jättivät tietoisesti ilmoittamatta siitä Euroopan parlamentille.

Neuvosto ja komissio jopa muuttivat yhteisön lainsäädäntöä amerikkalaisystävällisempään suuntaan, kun ne noudattelivat vuodelta 1994 peräsin olevan yhdysvaltalaisen lain (CALEA) perusperiaatteita ja ottivat niiden sisällön huomioon 17. tammikuuta 1995 annetussa neuvoston päätöksessä laillisen telekuuntelun kansainvälisistä edellytyksistä(1).

1. Mitkä komission yksiköt tiesivät teleyhteyksien valvonnasta Euroopassa? Missä vaiheessa ne saivat asian selville? Mihin vastatoimiin ne ryhtyivät asian suhteen?

2. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta sähköistä tiedonsiirtoa voidaan tulevaisuudessa suojella salakuuntelulta ja jotta henkilötietojen sekä taloutta koskevien tietojen suojelu voidaan taata?

3. Oliko komissio aiemmin tietoinen, että Enfopol-asiakirjat olivat peräisin Yhdysvaltojen johdolla käydyistä ILETS-kokouksista (International Law Enforcement Telecommunications Seminar)? Miksi Enfopol 90:stä ei koskaan käyty keskusteluita, vaan sitä käsiteltiin kirjallisesti?

(1) EYVL C 329, 4.11.1996, s. 1.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(6. kesäkuuta 2000)

Sisämarkkinoista vastaava komission jäsen ja pääjohtaja, jotka edustivat komissiota parlamentin kuulemistilaisuudessa 12. ja 13. helmikuuta 2000, eivät ottaneet tilaisuudessa kantaa Echelon-järjestelmään. Komission sai tiedon Echelonista samaa kautta ja samaan aikaan kuin parlamentti eli tammikuussa 1998 järjestettyä parlamentin STOA-paneelikeskustelua varten laaditusta selonteosta.

Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY(1) 5 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on kiellettävä kaikenlainen yleisen televerkon ja yleisesti saatavilla olevien telepalvelujen välityksellä tapahtuvan viestinnän sieppaaminen tai valvominen. Direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat toteuttaa lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joilla rajoitetaan eräiden direktiivissä määriteltyjen, tietojen suojausta koskevien periaatteiden soveltamisalaa, jos tällaiset rajoitukset ovat välttämättömiä esimerkiksi jäsenvaltion turvallisuuden, maanpuolustuksen, yleisen turvallisuuden ja syytetutkinnan turvaamiseksi. Noudattaen yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joka koskee oikeuden perusperiaatteista ja kansalaisvapauksista poikkeamisen soveltamisalan tiukkaa tulkintaa, komissio täyttää EY:n perustamissopimuksen mukaiset velvollisuutensa valvoa, että jäsenvaltiot saattavat direktiivit osaksi lainsäädäntöään ja panevat ne tehokkaasti täytäntöön. Valvonnan yhteydessä komissio tarkastelee erityisesti toteutettujen lainsäädännöllisten toimenpiteiden suhteellisuutta direktiivin 97/66/EY 14 artiklan 1 kohdan osalta.

Edellä mainitun lisäksi yksityishenkilöiden kykyä valvoa henkilökohtaisia tietojaan voidaan vahvistaa ja tällaisten tietojen luottamuksellisuuden loukkaamista verkoissa voidaan ehkäistä yksityisyyttä suojaavien tekniikoiden avulla. Komissio on käynnistänyt toimia, joilla pyritään yleisen tietoisuuden lisäämiseen tämänkaltaisen teknologian kehityksestä. Se on esimerkiksi järjestänyt yksityisyyttä suojaavia tekniikoita käsittelevän seminaarin. Lisäksi tietoyhteiskunnan tekniikkaohjelma, joka on osa tutkimuksen ja kehittämisen viidettä puiteohjelmaa, sisältää luottamusta ja turvallisuutta lisäävän tekniikan rakenneosia koskevan toimintalinjan. Toimintalinjassa käsitellään turvallisuustekniikoita, joilla käyttäjille annetaan paremmat valmiudet hallita asiantuntevasti ja tehokkaasti henkilökohtaisia oikeuksiaan sekä neuvotella niistä (IST 2000 II.4.1).

Komissio muistuttaa, että Enfopol-lyhenne on pelkästään poliisiyhteistyön työryhmän työasiakirjojen hallinnollinen tunniste. Työryhmä valmistelee 36 artiklan mukaisessa komiteassa sekä pysyvien edustajien komiteassa ja neuvostossa käsiteltäviä asioita, jotka liittyvät jäsenvaltioiden poliisitoimien yhteistyöhön. Enfopol-tunnisteita käytetään istuntoasiakirjojen sujuvan jakelun järjestämiseksi. Kyseiset asiakirjat eivät missään tapauksessa ole peräisin ILETS-kokouksista. ILETS on yhteisön toimielimiin kuulumaton elin, jossa televiestinnän asiantuntijat kokoontuvat.

Enfopol 90:ssä on kysymys laillisen telekuuntelun kansainvälisistä edellytyksistä vuonna 1995 annetusta neuvoston päätöslauselmasta(2), jossa esitetään lainvalvontaviranomaisten esiin tuomat tarpeet laillisen telekuuntelun yhteisten teknisten normien laatimiseksi. Mainittu päätöslauselma, joka ei ole velvoittava, hyväksyttiin kirjallisella menettelyllä 17. tammikuuta 1995 ja julkaistiin(3). Komissio haluaa muistuttaa, ettei se osallistu äänestyksiin. Komissiolla ei ole tietoa siitä, miksi asia käsiteltiin kirjallisesti.

(1) EYVL L 24, 30.1.1998.

(2) EYVL C 329, 4.11.1996.

(3) EYVL L 24, 30.1.1998.