ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0071/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Maksusuorituksiaan laiminlyöneet järjestöt ja EU:n myöntämät tuet Lehtitietojen mukaan eräät Rooman IACP:n kiinteistöjen vuokralaiset ovat jättäneet maksujaan maksamatta huomattavan pitkältä ajalta. Näiden vuokratilojen joukossa on useita puolueiden ja yhdistysten huoneistoja. Maksuja eniten laiminlyöneisiin kuuluvat Stadion-osuuskunta ja Kemir-yhdistys, jotka vuokraavat suurta huoneistoa osoitteessa piazza S. Maria Liberatrice 45, e/f. Useat alueen asukkaista uskovat, että kyseiset järjestöt eivät todellisuudessa harjoita toimenkuvaansa kuuluvaa kulttuuritoimintaa. Voiko komissio edellä esitetyn perusteella vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Saavatko kyseiset järjestöt tukea Euroopan unionilta? 2. Mitkä elimet tai virastot vastaavat kyseisille järjestöille mahdollisesti myönnetyn EU:n tuen valvonnasta? 3. Ovatko kyseiset järjestöt saaneet tukea aikaisemmin ja jos ovat, niin kuinka paljon? 4. Eikö IACP-maksujen laiminlyönti ole vastoin EU:n tuen saamisen ehtoja? 5. Mikä on komission yleinen näkemys asiasta? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (14. huhtikuuta 1999) Arvoisan kysyjän mainitsemassa osoitteessa toimivat Stadion-osuuskunta ja Kemir-yhdistys ovat komission laskentayksiköille tuntemattomia. Rooman kaupunki ei myöskään kuulu alueisiin, jotka voivat saada yhteisön rakennerahastojen tukea.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0450/99 esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Viterbon vanhojen muurien sortuminen Tammikuussa ja maaliskuussa 1997 kahdesta kohtaa useiden kymmenien metrien matkalta sortuneiden vanhojen muurien jälleenrakennustyöt ovat aiheuttaneet kiivasta erimielisyyttä Viterbossa. Useita kuukausia on jo kulunut, eikä jälleenrakennustöitä ole käytännöllisesti katsoen edes aloitettu, mikä aiheuttaa lisävahinkoja (mm. huonon sään ja veden tunkeutumisen turmiollisista vaikutuksista johtuen) koko valtavalle muurirakennelmalle. On syytä huomauttaa, että Viterbossa, vanhassa ja arvokkaassa "paavien kaupungissa", sijaitsee yksi koko Euroopan laajimmista historiallisesti merkittävistä kohteista. Voiko komission näin ollen vastata seuraaviin kiistaan liittyviin kysymyksiin: 1. Onko totta, että Euroopan unionin varoja on suunnattu jo sortuneiden sekä sortumisuhan alaisten tärkeiden osien jälleenrakentamiseen, ja jos näin, kuinka suuresta summasta on kyse, ja mikä italialainen elin on hyötynyt tästä tuesta tammikuun ja joulukuun 1997 välisenä aikana? 2. Onko Italia toteuttanut virallisia toimia asian suhteen tänä samana ajanjaksona, ja jos rahoituspyyntöjä on esitetty, kuka niiden takana on? 3. Eikö komissio pidä tarpeellisena ryhtyä itsenäisesti ja ripeästi asianmukaisiin, erityisesti rahoituksellisiin toimiin, sen jälkeen kun on paikan päällä arvioitu vahinkojen laajuus ja todettu kyseessä olevan kulttuuriperinnön merkitys, jotta voidaan auttaa tätä kaupunkia, jonka olisi saatava kaikki mahdollinen tuki kyetäkseen säilyttämään historiallisesti ja kulttuurisesti merkittävät muistonsa, sillä kyseessä on yksi Euroopan ja näin ollen maailman, tärkeimmistä ja merkittävimmistä historiallisista alueista? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 1999) Koska Viterbon kaupunki ei kuulu rakennerahastoista annettavaan taloudelliseen tukeen oikeutettuihin alueisiin, arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaan hankkeeseen ei ole voitu antaa mitään taloudellista tukea. Kulttuuriperinnön säilyttämistä ja suojaamista edistävästä komission ohjelmasta ei annettu vuonna 1997 mitään taloudellista tukea Viterbon historiallisille muureille. Paikalliset, alueelliset tai kansalliset viranomaiset eivät jättäneet vuonna 1997 mitään yllä mainittua hanketta koskevia hakemuksia Raphael-ohjelman yhteydessä. Kaiken lisäksi kyseisenä vuonna Raphael-ohjelmassa käsiteltiin aiheita, jotka eivät liittyneet kyseiseen hankkeeseen. EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan mukaisesti komission toimet ja ohjelmat kulttuurin ja kulttuuriperinnön alalla perustuvat toissijaisuusperiaatteeseen, ja niillä voidaan ainoastaan rohkaista jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, sillä jäsenvaltiot ovat yksin vastuussa kulttuuriperintönsä säilyttämisestä ja suojaamisesta.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0072/99 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Italian Istituto Poligrafico Italian Istituto Poligrafico on tarkastelun alaisena yhteisön antitrust-lakien mahdollisesta rikkomisesta. Euroopan komissio selvittää parhaillaan pääomasiirtoja, erityisesti vuoden 1996 alussa Cartiere Milianin (jossa Istituto Poligraficolla on 97,34 prosentin määräysvalta) hyväksi tehtyä pääomalisäystä, ja liiketoimintaan liittyviä etuja, joita Istituto Poligrafico on mahdollisesti saanut tekemällä yksinoikeussopimuksia Italian valtion kanssa. Tällainen toiminta on valtionapuja koskevien sääntöjen vastaista. Euroopan komissio katsoo Italian hallitukselle osoittamassaan kirjeessä, että Poligraficolle ja sen hallinnassa olevalle yritykselle vuonna 1996 myönnettyyn 54 miljardin liiran pääomalisäykseen voi sisältyä valtionapuja. Euroopan komission kilpailupolitiikasta vastaavan jäsenen selvitys kattaa myös vuonna 1998 hyväksytyn 250 miljardin liiran pääomalisäyksen. Selvityksen mukaan Cartiere Miliani näyttää kirjanneen lähes 187 miljardin liiran tappiot vuonna 1997 ja käyttäneen loppuun koko osakepääomansa. Tähän uuteen toimenpiteeseen näyttää siten sisältyvän valtionapua, sillä se ei vaikuta sen tyyppiseltä investoinnilta, jonka yksityinen sijoittaja tekisi markkinataloudessa. Kirjeen lopussa Euroopan komissio toteaa, että ilman tällaisia tukia Poligrafico ja sen hallinnassa olevat yritykset, Cartiere Miliani ja Verres, olisivat kirjanneet huomattavia tappioita. Voiko komissio selvittää, millä perustein Italian valtio on oikeuttanut Italian Istituto Poligraficon taloudellisen toiminnan? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jos Istituto Poligraficon todetaan rikkoneen yhteisön antitrust-lakeja?
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0161



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1085/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (13. huhtikuuta 1999) Aihe: Mineraaliöljyn toimittajat Tietojeni mukaan itävaltalaiset mineraaliöljyn toimittajat kohtelevat erilaisia asiakasryhmiään toisistaan poikkeavilla tavoilla. Sopimuksen tehneet myyjät saavat edullisempaa polttoainetta, kun taas "muiden asiakkaiden" (nk. "Diskonter") on maksettava ylimääräinen lisämaksu. Tämä kävi jälleen kerran selväksi julkisuuspaineiden pakottaessa hintojen alentamiseen. Sopimuksen tehneet myyjät saavat nyt polttoainetta jopa 40 groschenia/litra halvempaan hintaan. Muilta asiakkailta taas esim. peritään saamieni tietojen mukaan 57 groschenia/litra korkeampaa hintaa Super Plus -polttoaineesta. Koska asiakkailla ei ole juurikaan tarjoajia, joiden puoleen kääntyä, heidän on useimmiten pakko hyväksyä hintatarjoukset. Tällainen mineraaliöljyn toimittajien soveltama menettely on kilpailullisesti erittäin epäilyttävää, ja tästä syystä kysyisin komissiolta seuraavaa: 1. Onko komissio tietoinen em. asiasta? 2. Mitä mieltä komissio on asiasta kilpailulainsäädännön kannalta? 3. Aikooko komissio ryhtyä joihinkin toimiin asian suhteen? 4. Jos ei aio, niin miten se perustelee toimimattomuutensa? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (4. toukokuuta 1999) 1. Komissio ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta Itävallan mineraaliöljy-yritysten tukkukaupassa harjoittamasta hintadifferoinnista. 2. Yhteisön kilpailulainsäädäntö kattaa yritysten sopimukset tai yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka rajoittavat tai joilla pyritään rajoittamaan kilpailua (EY:n perustamissopimuksen 81 artikla, entinen 85 artikla) sekä määräävässä markkina-asemassa olevien yritysten kilpailua vääristävän toiminnan (EY:n perustamissopimuksen 82 artikla, entinen 86 artikla). Arvoisan parlamentin jäsenen kuvailemaa markkinakäyttäytymistä on mahdotonta arvioida edellä mainittujen sääntöjen nojalla tuntematta kyseisiä markkinoita ja yrityksiä tarkemmin ja erityisesti tietämättä, onko Itävallan tukkumarkkinoilla toimivilla mineraaliöljy-yrityksillä vahva markkina-asema. Hintadifferoinnilla sinänsä ei rikota yhteisön kilpailulainsäädäntöä. 3. ja 4. Komissio tietää, että Itävallan kilpailuviranomaiset tutkivat parhaillaan Itävallan mineraaliöljymarkkinoita ja öljy-yhtiöiden markkinakäyttäytymistä. Kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa tehtävää yhteistyötä koskevana komission periaatteena on (katso vuonna 1997 annettu tiedonanto(1)), että aina kun se on mahdollista, vain yksi viranomainen valvoo kilpailusääntöjen noudattamista. Näin ollen komissio ei aio ryhtyä mihinkään toimiin tässä asiassa. (1) EYVL C 313, 15.10.1997.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0709/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (EUROSTAT) pääjohtaja ilmoitti julkisesti Euroopan parlamentin rahapoliittisen alivaliokunnan istunnossa 17. helmikuuta 1999 "että varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskeviin tilastotietoihin oli jo sisällytetty harmaan talouden osuus tutkituilla alueilla", vaikka hän ei kertonutkaan mitä perusteita oli käytetty harmaan talouden arvioimiseksi. Kuinka suuri osa Galician alueen tuloista kuuluu "harmaaseen talouteen" ja kuinka suuri "viralliseen talouteen" näinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0479/99 esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Direktiivin 93/16 siirtäminen osaksi Espanjan lainsäädäntöä Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunta on ottanut käsiteltäväksi vetoomuspyynnön 605/98 direktiivin 93/16/ETY(1) riittämättömästä saattamisesta osaksi Espanjan kansallista lainsäädäntöä, jonka vuoksi eräiden ammattiryhmien tutkintojen tunnustaminen vaikeutuu. Voiko komissio ilmoittaa, oliko vetoomus aiheellinen? Onko direktiivi 93/16 oikein ja kokonaan saatettu osaksi Espanjan kansallista lainsäädäntöä? Mitä mahdollisia puutteita tässä toimenpiteessä on, mitä Espanjan hallitukselta voidaan odottaa ja mitä toimenpiteitä yhteisön viranomaiset aikovat toteuttaa mahdollisen puutteen korjaamiseksi? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 1999) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa direktiivissä 93/16/ETY säädetään tiettyjen lääketieteen erikoisalojen tutkintotodistusten automaattisesta tunnustamisesta. Erityisesti viitataan niihin, jotka on mainittu kyseisen direktiivin 5 tai 7 artiklassa. Ne lääketieteen erikoisalat, joita ei ole määritelty direktiivissä 93/16/ETY joutuvat yksittäiseen tarkasteluun, jossa vastaanottavan jäsenvaltion viranomaiset vertaavat siinä jäsenvaltiossa annettua koulutusta, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, omiin kyseistä erikoisalaa koskeviin koulutusvaatimuksiinsa. Tarvittaessa voidaan vaatia lisäkoulutusta direktiivin 93/16/ETY 8 artiklan mukaisesti. Komissio vahvistaa, että tietyillä erikoislääkäreillä on ollut vaikeuksia saada Espanjan viranomaisia tunnustamaan lääketieteen erikoisalojen tutkintotodistukset, jotka on annettu muussa jäsenvaltiossa kuin Espanjassa. Osa näistä lääkäreistä odottaa yhä päätöstä. Komissio on käynnistänyt EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen rikkomisesta johtuvan menettelyn Espanjaa vastaan, koska direktiivin 93/16/ETY 8 artikla on saatettu puutteellisesti eikä direktiivin 93/16/ETY 18 artiklaa ole saatettu ollenkaan osaksi Espanjan kansallista lainsäädäntöä. Koska Espanjan vastaus sille menettelyn puitteissa annettuun perusteltuun lausuntoon ei ole tyydyttävä, komissio on päättänyt antaa asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. (1) EYVL L 165, 7.7.1993, s. 1.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0044



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0254/99 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Spea Autostrade -hanke ja MonteBeni (Firenze) Spea Autostrade esitteli äskettäin lopulliset suunnitelmansa, jotka koskevat suurta infrastruktuurihanketta MonteBenin lähellä Firenzuolan kunnassa (Firenze). Tämä hanke vaikuttaa olevan ristiriidassa alueen ympäristön säilyttämistä koskevien tavoitteiden kanssa. Kaivuualue ulottuu 1260 metrin korkeuteen (vuori on 1263 metriä korkea), ja lisäksi alueelle on odotettavissa runsaasti raskaiden ajoneuvojen liikennettä. Työmaa-alue on laaja verrattuna vanhaan kaivoskeskukseen, ja tämä johtaa useiden eläinten elinalueiden häviämiseen. Jo nyt MonteBenin alueella on monia rajoituksia hydrogeologisiin, maisemallisiin ja metsäkysymyksiin liittyen. MonteBeni on luokiteltu B-, C- ja D-tyypin ja osittain A-tyypin suojelualueeksi alueneuvoston päätöksellä. MonteBeni on maakunnallisessa aluesuunnittelussa luokiteltu ympäristöksi, johon voidaan perustaa puistoja, rauhoitusalueita ja luonnonsuojelualueita, joilla on paikallista mielenkiintoa. Lisäksi sitä on ehdotettu yhteisön suojelualueeksi ja se on luokiteltu maa- ja metsätalousministeriön päätöksellä suojatuksi kohteeksi. Spea Autostraden esittämä hanke vaikuttaa alueen tavoitteisiin nähden tuhoisalta ja ristiriitaiselta. Aikooko komissio kiireellisesti puuttua tähän asiaan yhteisön säännöt huomioon ottaen ja estää tämän ympäristön ja eläimistön kannalta arvokkaan alueen tuhoamisen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (29. maaliskuuta 1999) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY(1) ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY(2) saattaisivat olla merkityksellisiä arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman hankkeen kannalta. Komission ei kuitenkaan ole mahdollista käytettävissä olevien tietojen pohjalta määritellä hankkeen luonnetta tarkasti, eikä se näin ollen voi arvioida arvoisan parlamentinjäsenen kuvaamaa tilannetta. Tällä hetkellä komissio voi vain vahvistaa, että Monte Beni (tunnus IT5140002 "Sasso di Castro e Monte Beni") on alue, jota Italian viranomaiset ovat direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan nojalla ehdottaneet yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi. Edellä esitetyt näkökohdat huomioon ottaen komissio aikoo ryhtyä tarvittaviin toimiin saadakseen hankkeesta yksityiskohtaisia tietoja ja varmistaakseen sen, että yhteisön säännöksiä noudatetaan. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 206, 22.7.1992.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1161/99 esittäjä(t): Winifred Ewing (ARE) komissiolle (27. huhtikuuta 1999) Aihe: Eurooppa ja kansalaiset etusijalla Mitä toimia on käynnistetty sen varmistamiseksi, että muista jäsenvaltioista tulevat lehtorit voivat toteuttaa sijoittautumista koskevaa yhteisön perusoikeutta ja harjoittaa ammattiaan Italian yliopistoissa? Voiko komissio vahvistaa, mitä toimia se on toteuttanut varmistaakseen, että muista jäsenvaltioista tulevilla lehtoreilla on samanlaiset työehdot kuin italialaisilla lehtoreilla eikä heitä siten syrjitä tässä asiassa? Voiko komissio kertoa, mihin vaiheeseen Italiaa vastaan tässä asiassa käynnistetty sopimuksenrikkomusmenettely on edennyt? Komission jäsenen Padraig Flynninkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-0957/99, E-0974/99, E-0978/99, E-1053/99 ja P-1161/99 (30. huhtikuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisia jäseniä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi John McCartinin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-0585/99(1) sekä komission antamiin vastauksiin rouva Patricia McKennan esittämään suulliseen kysymykseen H-223/99 ja herra Hugh McMahonin esittämään suulliseen kysymykseen H-306/99 kyselytunnilla parlamentin istuntojaksolla huhtikuussa 1999(2). (1) Katso sivu 122. (2) Parlamentin keskustelut (huhtikuu 1999).
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0414/99 esittäjä(t): Vincenzo Viola (PPE) komissiolle (19. helmikuuta 1999) Aihe: Julkisen palvelun velvoitteen määrääminen saarialueiden ja mantereen välisen lentoliikenteen harjoittajille Amsterdamin sopimuksen 154 ja 158 artikla koskevat Euroopan unionin saarialueita ja tarvetta liittää näitä alueita yhteisön keskusalueisiin, erityisesti sen vuoksi, että ne ovat muita heikommassa asemassa olevia alueita rakenteellisten maantieteellisten haittojen vuoksi, jotka jatkuvasti estävät niiden taloudellista ja sosiaalista kehittymistä. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä eliminoidakseen Malpensa 2000 -lentokentän avaamisen aiheuttamat Sardinian lentovuoroihin kohdistuvat kielteiset vaikutukset? Seuraako komissio asetuksen (ETY) 2408/92(1) toimeenpanoa, jossa säädetään julkisen palvelun velvoitetta koskevien erityissäännösten antamisesta lentoliikenteen harjoittajille, jotta nämä täyttäisivät "jatkuvuutta, säännöllisyyttä, kapasiteettia ja hintoja" koskevat vaatimukset; esimerkiksi Sisilian eteläpuolella sijaitsevat pienet saaret (Pantelleria ja Lampedusa) Italian niemimaahan ja Sisiliaan yhdistävät lentovuorot ovat tällä hetkellä kaukana näiden täyttämisestä? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 1999) Kuten parlamentin jäsen mainitsee kysymyksessään, yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille 23. heinäkuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 2408/92 säädetään, että jäsenvaltio voi asettaa julkisen palvelun velvoitteen. Komissiolla ei siis ole laillisia valtuuksia päättää, onko julkisen palvelun velvoitteen asettaminen tietyille alueellisten lentoasemien reiteille kyseisen alueen taloudellisen kehityksen kannalta elintärkeää. On tarpeen taata riittävä lentoliikenne tällaisilla reiteillä asettamalla tiettyjä vaatimuksia, joita lentoyhtiöt eivät täyttäisi, jos ne ottaisivat huomioon ainoastaan kaupallisen edun. Komissio on tietoinen siitä, että Italian viranomaiset harkitsevat keinoja, joilla voidaan helpottaa kaukana sijaitseville alueille suuntautuvaa lentoliikennettä. Tällaisia alueita ovat esimerkiksi Sisilian lähellä sijaitsevat pienet saaret. Yhteisön oikeus antaa Italian viranomaisille mahdollisuuden asettaa kyseisille reiteille julkisen palvelun velvoitteen kuten edellä mainittiinkin tai ottaa käyttöön syrjimättömän sosiaalisen tuen, jota maksettaisiin saarten asukkaille. Italian viranomaisten on päätettävä, mitä lentoliikenteen palveluja tällaisen järjestelyn tulisi koskea. Mitä tulee Milanoon suuntautuviin lentoihin, olisi vaikeaa ottaa käyttöön yhtä lentoasemaa koskevia erityisiä toimenpiteitä, kun lentoliikenne muille saman kaupungin lentoasemille on turvattu riittävästi. (1) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 8.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0120



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0707/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (EUROSTAT) pääjohtaja ilmoitti julkisesti Euroopan parlamentin rahapoliittisen alivaliokunnan istunnossa 17. helmikuuta 1999 "että varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskeviin tilastotietoihin oli jo sisällytetty harmaan talouden osuus tutkituilla alueilla", vaikka hän ei kertonutkaan mitä perusteita oli käytetty harmaan talouden arvioimiseksi. Kuinka suuri osa Katalonian alueen tuloista kuuluu "harmaaseen talouteen" ja kuinka suuri "viralliseen talouteen" näinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0924/99 esittäjä(t): Christa Randzio-Plath (PSE) komissiolle (8. huhtikuuta 1999) Aihe: EU:n liikkuvan kaupan harjoittajan lupakirja Euroopan komissio ei ole sisämarkkinoiden toteuttamisen yhteydessä ryhtynyt minkäänlaisiin toimiin kaikissa EU:n jäsenvaltioissa voimassa olevan liikkuvan kaupan harjoittajan lupakirjan täytäntöönpanemiseksi, mikä kuitenkin helpottaisi rajat ylittävää kauppaa sekä rajat ylittävien palvelujen tarjoamista. Miksi komissio torjuu kaikki pyrkimykset koko Euroopassa voimassa olevan liikkuvan kaupan harjoittajan lupakirjan toteuttamiseksi? Miten tämä käy yhteen vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Komissio toteaa, että toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi liikkuvan kaupan toiminnassa ja erityisesti tätä toimintaa koskevista siirtymätoimenpiteistä 16. kesäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/369/ETY(1) säädetään, että vastaanottavan jäsenvaltion, joka sääntelee tätä toimintaa omien kansalaistensa osalta, on hyväksyttävä muun maan kansalaisen esittämät todistukset, jotka on antanut sen jäsenvaltion viranomainen, josta kyseinen henkilö on peräisin. Erityisesti silloin, kun jäsenvaltiossa kyseisen toiminnan harjoittamisen edellytyksenä on tietty ammattitaito, tämän toiminnan tietyn ajan kestänyt tosiasiallinen harjoittaminen toisessa jäsenvaltiossa on tunnustettava. Komissio on antanut ehdotuksen(2) direktiiviksi, jolla perustetaan tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmä niitä toimintoja varten, jotka kuuluvat siirtymätoimenpiteitä koskevien direktiivien (kuten direktiivin 75/369/ETY) soveltamisalaan. Direktiiviehdotuksen tavoitteena on antaa maahanmuuttajille mahdollisuus saada tutkintotodistuksensa tunnustetuksi, vaikka heillä ei olisikaan omaa alaansa koskevassa voimassaolevassa direktiivissä edellytettyä ammattikokemusta. Komissio katsoo, että direktiivillä 75/369/ETY ja edellä mainitulla direktiiviehdotuksella poistetaan kaikki esteet palvelujen vapaalta tarjoamiselta liikkuvan kaupan alalla. Tämän vuoksi komissiolla ei ole aikomusta ehdottaa jäsenvaltioille yhdenmukaistettua koulutusta tai jäsenvaltioiden ammatillisen toiminnan harjoittamista koskevien järjestelmien lähentämistä, joka johtaisi eurooppalaisen lupakirjan luomiseen. Kyseisen alan toimivaltaiset viranomaiset voivat toteuttaa tämänkaltaisen hankkeen. Komissio on luonnollisesti valmis tutkimaan kaikki aloitteet ja on aina rohkaissut eri ammattialoja tämänsuuntaiseen kehitykseen, jos näin on voitu helpottaa asianomaisten ammatinharjoittajien vapaata liikkuvuutta. (1) EYVL L 167, 30.6.1975. (2) EYVL C 264, 30.8.1997.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0728/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Tällä hetkellä saatavilla on vain varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevat tilastotiedot. Mitkä Suomen alueet jäävät komission arvion mukaan tavoite 1 -alueiden ulkopuolelle kyseisenä ajanjaksona? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.