ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1743/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Komission jäsenten julkiset kannanotot komission jäsen Franz Fischlerin ehdottamasta yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0130 - 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1743/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (19. kesäkuuta 2002) Aihe: Komission jäsenten julkiset kannanotot komission jäsen Franz Fischlerin ehdottamasta yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta Jotkut komission jäsenet, kuten Loyola de Palacio ja Margot Wallström sekä Neil Kinnock, ovat antaneet lausuntoja Franz Fischlerin ehdottaman kalastuspolitiikan uudistuksen sisällöstä. Kukaan heistä, kuten ei myöskään Fischler itse tai ne komission jäsenet, jotka ovat erityisen huolestuneita kalavarojen tilasta, ei ole esittänyt julkisesti kantaansa suhteellisen vakauden periaatteen tarkistamis- tai poistamistarpeesta. Periaate suosii joitakin valtioita ja kalastuslaivastoja ja syrjii toisia mahdollistaen tämän lisäksi sen, että huomattavaa osaa pyyntioikeuksista käyttää tietty EU:n pohjoinen valtio kalastaessaan kalalajeja, joista valmistetaan kalajauhetta. Mikä on komission mielipide tästä syrjivästä periaatteesta ja sen vaikutuksista kalavaroihin sekä alueelliseen ja sosiaaliseen tasapainoon EU:ssa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (22. heinäkuuta 2002) Komissio ilmoitti yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen toteuttamisaikataulua laatiessaan, että kalastusmahdollisuudet myönnetään vastaisuudessakin suhteellisen vakauden periaatetta noudattaen. Nykyistä tilannetta leimaavat rakenteellinen epätasapaino käytettävissä olevien kalavarojen ja kalastuslaivastojen koon ja tehon välillä, tiettyjen rannikkoyhteisöjen jatkuva riippuvuus kalastuksesta sekä eri jäsenvaltioiden toimijoiden eriarvoiset kilpailuedellytykset, jotka johtuvat erilaisesta suhtautumisesta alan julkiseen tukeen. Tämä ei edistä normaalien taloudellisten edellytysten soveltamista yhteisön kalastusalalla. Komission uudistusehdotuksissa pyritään ratkaisemaan edellä mainitut ongelmat, jotta pystyttäisiin luomaan suotuisammat olosuhteet normaalin elinkeinotoiminnan esteiden kuten suhteellisen vakauden periaatteeseen perustuvien, eri jäsenvaltioille jaettavien kalastusmahdollisuuksien poistamiselle. Komissio on myös ilmoittanut avaavansa vuonna 2003 keskustelun vaihtoehtoisista hallintojärjestelmistä, joilla voitaisiin tulevaisuudessa korvata suhteellisen vakauden periaate heti kalastusalan rakenteellisten ongelmien ratkettua ja alan taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen muututtua vakaammaksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2217/02 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) komissiolle. Öljyputket ja taloudellinen hyöty.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0204 - 0204



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2217/02 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) komissiolle (22. heinäkuuta 2002) Aihe: Öljyputket ja taloudellinen hyöty Viime aikoina on keskusteltu öljyputkien rakentamisesta öljyn kuljettamiseksi Kaspian alueelta Euroopan unionin jäsenvaltioihin. Tärkeimmissä hahmotelmissa ehdotetaan kolmea eri ratkaisua, eli Bakusta Ceyhaniin johtavan öljyputken rakentamista, Burgasista Aleksandrupolisiin johtavaa putkea ja suunnitelmaa, joka tunnetaan lyhenteellä A.M.BO. (osallistuvien maiden alkukirjaimien mukaan: Albania, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja Bulgaria) ja joka johdettaisiin Kreikan rajojen pohjoispuolelta yhdistäen Bourgasin ja Avlonan kaupungit. Erityisesti viimeksi mainittu öljyputki kulkisi toteutuessaan kolmen valtion kautta, joista osassa vallitsevat erittäin epävakaat olot, ja putken pituus olisi 898 kilometriä. Mitä mieltä Euroopan komissio on näiden kolmen öljyputkihankkeen taloudellisesta kannattavuudesta? Onko komissio laatinut tutkimuksia hankkeesta saatavasta makrotaloudellisesta hyödystä ja siitä aiheutuvista vaaroista EU:n energiaomavaraisuudelle? Olisiko realistisempaa rakentaa öljyputki, joka kulkisi vain yhden maan (ja nimenomaan EU:n jäsenvaltion) poikki, jotta turvattaisiin öljyn keskeytymättömät ja turvalliset kuljetukset syvälle EU:n alueelle? Tällainen putki voisi yhdistää esimerkiksi Aleksandrupolisin ja Igumenitsan sataman, jota nykyaikaistetaan ja laajennetaan jatkuvasti myös yhteisön varoin. Onko suunnitelmissa myöntää yhteisön rahoitusta (esimerkiksi Euroopan investointipankin lainojen tai muussa muodossa), jotta jokin edellä mainituista öljyputkihankkeista toteutuisi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (13. syyskuuta 2002) Komissio tekee yhteistyötä öljyn toimitusvarmuuden takaamiseksi EU:ssa EU:n öljyä tuottavien naapurimaiden kanssa. Tärkeimmät yhteistyökumppanit ovat Venäjä ja Kaspianmeren alueen maat. EU:n kanta Kaspianmeren alueen öljyesiintymiin vahvistettiin yleisten asioiden neuvostossa toukokuussa 1998: EU suosii useista putkista muodostuvaa järjestelmää, jossa putkien reitit ja rakentaminen ovat yksinomaan yksityisen sektorin vastuulla. Komissio tunnustaa teknisen tuen ohjelman (Inogate) yhteydessä, että on tärkeää kuljettaa öljy Venäjältä ja Kaspianmeren alueen maista Keski- ja Itä-Euroopan läpi erityisesti Ukrainan (OdessaBrodyGdansk), Romanian (ConstanþaBelgradOmisaljTrieste) ja Bulgarian (BurgasAlexandroupoulis) kautta. Komissio on myöntänyt BurgasAlexandroupolis-osuutta koskevalle toteutettavuustutkimushankkeelle yhteisrahoitusta yhteensä 3,55 miljoonaa euroa Interreg II -yhteisöaloitteen yhteydessä vuosina 19941999. Hankkeen tarkoituksena on liittää toisiinsa Bulgariassa sijaitseva Burgasin satama ja Kreikassa sijaitseva Alexandropolisin satama ja saattaa Novorossiskin terminaalista tulevan öljyn Euroopan markkinoille. Yhteisön rahoitusta ei ole myönnetty öljyputkien rakentamiseen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1354/02 esittäjä(t): Carlos Carnero González (PSE) komissiolle. Komission kanta ydinvoiman käyttöön EU:ssa.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0192 - 0193



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1354/02 esittäjä(t): Carlos Carnero González (PSE) komissiolle (6. toukokuuta 2002) Aihe: Komission kanta ydinvoiman käyttöön EU:ssa Komission jäsen Loyola de Palacio puolsi huhtikuun lopussa antamissaan lausunnoissa selvästi ja avoimesti ydinvoiman käyttöä EU:ssa, jotta EU voisi täyttää Kioton pöytäkirjan mukaiset sitoumuksensa. Hän vahvisti siten aikaisemmat lausuntonsa, jotka olivat 4. helmikuuta esitetyn kysymykseni (E-0133/02(1)) aiheena. Kysymykseeni vastattiin 2. huhtikuuta hyvin lakonisesti, että komission kanta ydinvoimaan käy ilmi marraskuussa 2000 julkaistusta energiahuoltostrategiaa koskevasta vihreästä kirjasta ja että viittaamani lausunnot edustavat kenen tahansa komission jäsenen mielipidettä kyseisestä asiasta. Kuitenkin tämänpäiväisten lehtitietojen mukaan ympäristöasioista vastaava komission jäsen Margot Wallström vastustaa Loyola de Palacion näkemystä ydinvoimasta. Yhdyn täysin Wallströmin kantaan, ja ehkä myös valtaosa kansalaisista on sen takana. Mikä on näin ollen komission virallinen kanta ydinvoimaan: onko se Margot Wallströmin kanta vai Loyola de Palacion kanta? (1) EYVL C 172 E, 18.7.2002, s. 151. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (28. toukokuuta 2002) Kuten parlamentin jäsen hyvin perustellusti toteaa, komission kanta ydinvoimaan käy selvästi ilmi Euroopan energiahuoltostrategiaa koskevasta vihreästä kirjasta(1). Yksittäisten komission jäsenten lausuntoja on näin ollen tulkittava ainoastaan tämän asiakirjan perusteella. Parlamentin jäsentä kehotetaan myös tutustumaan komission vastaukseen samaa aihetta käsittelevään suulliseen kysymykseen H-0287/02, joka esitettiin parlamentin täysistunnon kyselytunnin aikana toukokuussa 2002(2). (1) KOM(2000) 769 lopullinen. (2) Kirjallinen vastaus 14.5.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1778/02 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle. Arreun laakson jättäminen yhteisön tärkeänä pitämiä alueita koskevan ehdotuksen ulkopuolelle ja Baqueira-Beretin hiihtokeskuksen laajentaminen.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0226 - 0226



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1778/02 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle (24. kesäkuuta 2002) Aihe: Arreun laakson jättäminen yhteisön tärkeänä pitämiä alueita koskevan ehdotuksen ulkopuolelle ja Baqueira-Beretin hiihtokeskuksen laajentaminen Vuonna 1999 esiteltiin Leridan alueella Pyreneillä (Katalonia, Espanja) sijaitsevan Baqueira-Beretin hiihtokeskuksen laajentamishanke. Yksityisen yrityksen Baqueira-Beret S.A.:n ajama hanke sijaitsi Arreun laaksossa, joka vuonna 1999 kuului yhteisön tärkeänä pitämiin vuoristoalueisiin (LIC) (ES5130003). Hanke kuitenkin peruutettiin, kun ympäristövaikutuksia koskeva lausunto oli kielteinen. Elokuussa 2001 Baqueira-Beret S.A. esitti uuden hankkeen hiihtokeskuksen laajentamisesta, joka kattaisi huomattavan osan Arreun laaksosta ja Aiqüestortesin LIC-alueesta (ES513002). Tämä hanke sai ympäristövaikutuksia koskevan myönteisen lausunnon ja hiihtokeskuksen laajennuksen toteuttaminen Arreun laaksossa hyväksyttiin hallinnollisesti. Sen johdosta Espanjan WWF esitti komissiolle valituksen (viite: 2002/4204, SG(2002)A1912). Onko komissio tietoinen Baqueira-Beretin laajennushankkeesta ja seikoista, joita Espanjan WWF:n valitus koskee? Onko komissio tietoinen siitä, että tämä hanke vaikuttaa sellaisiin LIC-vuoristoalueisiin ja yhteen lintujen suojelun kannalta tärkeään alueeseen, joita on ehdotettu elinympäristö- ja lintudirektiivien mukaisesti? Tunteeko komissio muutokset, joita Espanjan valtion autonomiset alueet ovat tehneet ehdotuksiinsa Natura 2000 -verkostoon sisällytettävistä alueista. Niihin ei ole sisällytetty aikaisemmin suojeltuja alueita, jotta voitaisiin ilman asianmukaista ympäristövaikutusten arviointia toteuttaa hankkeita, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia (neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) 6 artiklan 3 kohta)? (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (18. heinäkuuta 2002) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi Alexander de Roo, Miquel Mayol i Raynal, José Mendiluce Pereiro esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1498/02(1). (1) EYVL C 277 E, 14.11.2002, s. 217.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0242/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. Euroopan unionin ja AKT-maiden väliset kauppaneuvottelut.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0025 - 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0242/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (6. helmikuuta 2002) Aihe: Euroopan unionin ja AKT-maiden väliset kauppaneuvottelut Missä määrin AKT-maiden ja Euroopan unionin syyskuussa 2002 alkavia neuvotteluja varten laaditut alustavat suuntaviivat antavat komissiolle mahdollisuuden keskustella AKT-maiden hallitusten kanssa seuraavista asioista: - Euroopan unionin kanssa käynnistetyn vapaakaupan vaikutus AKT-maiden hallitusten verotuloihin; - yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen vaikutus AKT-maiden maatalouden vientialojen kehitykseen; - kauppaetujen täyden hyödyntämisen estävät tarjontaa koskevat vaikeudet AKT-maissa; - AKT-maiden Euroopan unionin markkinoille pääsyn konkreettinen parantaminen; - vähiten kehittyneiden maiden oikeudet ei-vastavuoroisiin kauppaetuihin ja näiden oikeuksien turvaaminen komission taloudellista kumppanuutta koskevien sopimusehdotusten mukaisesti? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (19. maaliskuuta 2002) Luonnosta talouskumppanuussopimusten neuvottelemista koskeviksi ohjeiksi ollaan parhaillaan viimeistelemässä komissiossa. Tässä vaiheessa on vielä liian aikaista antaa yksityiskohtaista vastausta arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksiin. Komissio on kuitenkin yhtä mieltä siitä, että talouskumppanuussopimusten tarkoituksena on lähinnä edistää kestävää kehitystä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT-) maissa sekä auttaa vähentämään köyhyyttä näissä maissa. Näin ollen talouskumppanuussopimuksissa on otettava huomioon AKT-maiden kohtaamat erÆityiset taloudelliset ja sosiaaliset rajoitteet sekä niiden valmius mukautua vapauttamiseen. Tämän tavoitteen saavuttamisen varmistamiseksi komissio käynnistää ennen neuvottelujen aloittamista kestävän kehityksen vaikutusten arvioinnin. Tähän analyysiin sisältyy arvio kaupan vapauttamisen mahdollisesta vaikutuksesta AKT-hallitusten verotuloihin, yhteisön markkinoiden muutosten vaikutuksesta AKT-maiden vientialoihin ja arvio mahdollisuuksista puuttua nykyisiin vakaviin tarjontapuolen rajoitteisiin AKT-maissa. Valmisteleva ajanjakso tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden yhdistää analyysi, neuvottelut ja kehitysyhteistyö mahdollisimman tehokkaalla tavalla AKT-maiden kehityksen edistämiseksi tulevien talouskumppanuussopimusten puitteissa. Vähiten kehittyneiden maiden osalta jatketaan luonnollisesti kaikki paitsi aseet -aloitteen osana myönnettyjä yksipuolisia etuuksia. On kuitenkin pidettävä mielessä, että kaupan esteiden poistaminen sopimuspuolten väliltä on olennainen tekijä talouskumppanuussopimusten tavoitteiden saavuttamisessa. Pyrkimyksenä on laajentaa AKT-maiden markkinoita, jotta ne voisivat parantaa kilpailukykyään ja jotta ne houkuttelisivat puoleensa sijoituksia. Näin ollen niidenkään vähiten kehittyneiden maiden kohdalla, jotka haluavat osallistua talouskumppanuussopimuksiin, ei voida poiketa tästä säännöstä vesittämättä talouskumppanuussopimusten perusajatusta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1774/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Pumppuhaulikot.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0244 - 0244



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1774/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (24. kesäkuuta 2002) Aihe: Pumppuhaulikot Uutiset pumppuhaulikoilla tehdyistä murhista ja tapoista sekä niiden aiheuttamista onnettomuuksista kuuluvat nykyään valitettavasti arkipäivään. Eikö Euroopan komissio ole sitä mieltä, että pumppuhaulikot olisi järkevää kieltää, koska sen enempää turvamiehet, urheiluampujat kuin metsästäjätkään eivät käytä niitä? Voiko Euroopan komissio kertoa, onko se samaa mieltä asiasta ja aikooko se itse ryhtyä toimiin ja vaikuttaa jäsenvaltioihin tämän asian suhteen? Voiko komissio ilmoittaa, mikä on nykyinen tilanne tällä alalla? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 2002) Aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta 18. kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/477/ETY(1) periaatteena on, että tuliaseiden kuljettaminen unionin jäsenvaltiosta toiseen on kiellettyä ja että kiellosta voidaan poiketa vain noudattamalla menettelyä, jossa jäsenvaltiot saatetaan tietoisiksi niiden alueelle tuotavasta tuliaseesta. Direktiivin mukaan jäsenvaltioilla on oikeus jopa kieltää sellaisten tuliaseiden hallussapito, jotka eivät jo kuulu aseisiin, joiden hallussapito on kielletty yksityishenkilöiltä. Komissiolla ei ole tällä hetkellä tietoa, joka antaisi aiheen uskoa, että direktiivillä 91/477/ETY luotu järjestelmä olisi riittämätön ratkaisu pumppuhaulikoiden hankinnan ja hallussapidon valvonnalle. (1) EYVL L 256, 13.9.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0807/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Valmistelukunnan rahoitus.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0057 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0807/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (15. maaliskuuta 2002) Aihe: Valmistelukunnan rahoitus Euroopan parlamentin helmikuun toisessa täysistunnossa hyväksymässä korjaavassa ja täydentävässä talousarviossa 150 000 euroa osoitettiin edustukseen. Mihin tarkoitukseen tarkalleen ottaen nämä edustusvarat käytetään? Voiko komissio julkisuuden ja avoimuuden periaatteiden mukaisesti antaa tarkat tiedot puheenjohtajalle ja puheenjohtajiston yksittäisille jäsenille myönnettävistä maksuista, avustuksista ja kulukorvauksista? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (22. toukokuuta 2002) Komissio antoi korjaavaa ja täydentävää talousarviota koskevan alustavan luonnoksen 1/2002 sen jälkeen kun kolmen toimielimen osuutta valmistelukunnan rahoituksesta koskeva toimielinten välinen sopimus oli tehty parlamentin ja neuvoston kanssa. Komission ehdotus hyväksyttiin ilman neuvoston ja parlamentin muutoksia ja sen tarkoituksena oli yksinomaan tehdä talousarvioon tarvittavat muutokset, jotta valmistelukunnan käyttöön voitaisiin siirtää määrärahat, joista on sovittu toimielinten välisellä sopimuksella. Komission ehdotus ei sisällä ennakkoarvioita valmistelukunnalle myönnettyjen varojen käytöstä. Valmistelukunnan perustamisesta tehdyn neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksen mukaisesti valmistelukunnan talousarvioesityksen vahvistaa valmistelukunnan pääsihteeri. Eurooppa-valmistelukunnan pääsihteeri toimitti 13. maaliskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle valmistelukunnan talousarvioesityksen. Komissio hyväksyi esityksen 3. huhtikuuta 2002 ja parlamentti äänesti sen hyväksymisen puolesta 10. huhtikuuta 2002. Neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat hyväksyivät valmistelukunnan talousarvion 18. huhtikuuta 2002. Arvoisa parlamentin jäsen voi osoittaa kysymyksensä suoraan valmistelukunnan pääsihteeristölle tai parlamentin edustajille valmistelukunnan puheenjohtajistossa talousarvioesityksen hyväksyntää koskevan menettelyn yhteydessä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0471/02

esittäjä(t): Carmen Cerdeira Morterero (PSE) neuvostolle

(22. helmikuuta 2002)

Aihe: Eurooppalaisten vankien kohtelu Guantánamossa

Vahvistettujen tietojen mukaan Yhdysvaltojen Guantánamon sotilastukikohdassa pitämien vankien joukossa on Euroopan kansalaisia. Mihin toimiin puheenjohtajavaltio Espanja aikoo ryhtyä tarkastaakseen, että näiden Euroopan kansalaisten vankilaolot ovat sotavankeja koskevan Geneven yleissopimuksen mukaiset? Mikä on puheenjohtajavaltio Espanjan näkemys näiden vankien kohtelusta? Aikooko puheenjohtajavaltio Espanja pyytää Yhdysvaltojen hallitukselta tietoja näiden vankien tilanteesta?

Yhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0374/02, E-0391/02 ja E-0471/02

(22. heinäkuuta 2002)

Neuvosto kehottaa arvoisia parlamentin jäseniä tutustumaan kirjallisiin kysymyksiin E-0168/02, E-0236/02, E-0239/02 ja E-0263/02 annettuun vastaukseen.

Neuvosto vahvistaa, että jokaista pidätettyä on tärkeää kohdella inhimillisellä tavalla ja kansainvälisen oikeuden yleisiä vaatimuksia noudattaen. Neuvosto ei pysty varmistamaan yksinomaan tiedotusvälineiden raportoinnin perusteella, vastaavatko Guantánamon pidätysolosuhteet näitä vaatimuksia. Neuvostolla ei ole tarpeellista tietoa sen määrittämiseksi, tulisiko Guantánamon pidätettyjä kohdella sotavankeina. Neuvosto muistuttaa, että Geneven kolmannessa sopimuksessa sotavankien kohtelusta määrätään, että jos on epäilystä pidätetyn asemasta, hänen on saatava osakseen sopimuksen mukainen suojelu siihen asti, että toimivaltainen tuomioistuin on määrännyt hänen asemansa. Tällä välin pidätettyjä on kohdeltava inhimillisesti ja heidän on saatava asianmukaista lääkärinhoitoa, vaatetusta ja ravintoa. Pidättäjävallalla on kuitenkin oikeus ryhtyä tarvittaviin toimiin tilojen ja pidätettyjen turvallisuuden varmistamiseksi kansainvälisen oikeuden mukaisesti. Neuvosto panee tyytyväisenä merkille, että Punaisen ristin kansainväliselle komitealle on taattu esteetön pääsy pidätettyjen luokse ja että sille annetaan edellytykset tehtäviensä

hoitamiseen. Lisäksi neuvosto on tyytyväinen siihen, että USA:n viranomaiset ovat vakuuttaneet kohtelevansa kaikkia pidätettyjä inhimillisesti ja, siinä määrin kuin sotilaalliset näkökohdat huomioon ottaen on aiheellista, Geneven yleissopimuksen periaatteita noudattaen. Presidentti Bush antoi asiaa koskevan julkilausuman 31. tammikuuta 2002.

Genevessä pidetyn YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokoukseen liittyvissä ihmisoikeuksia koskevissa päätelmissä, jotka hyväksyttiin 11. ja 12. maaliskuuta 2002 pidetyssä yleisten asioiden neuvostossa, neuvosto palautti mieliin, että Euroopan unioni pitää kaikkien valtioiden jatkuvana tehtävänä ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja humanitaarisen oikeuden suojaamista ja edistämistä sekä näitä asioita koskevien kansainvälisten sitoumusten noudattamista. Vaikka neuvosto kannattaa terrorismista epäiltyjen saattamista oikeuden eteen ja katsoo edelleen terrorismin olevan uhka Euroopalle ja muulle maailmalle, se korostaa olevansa erityisesti viime syyskuun järkyttävien tapahtumien jälkeen syvästi vakuuttunut siitä, että terrorismin torjunnassa on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatetta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1078/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Rajat ylittävä rautatieyhteys Groningenin ja Bremenin välillä ja Nieuweschansin ja Leerin välisen rataosuuden uudistamisen pitkään jatkuneet viivästymiset.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0144 - 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1078/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (18. huhtikuuta 2002) Aihe: Rajat ylittävä rautatieyhteys Groningenin ja Bremenin välillä ja Nieuweschansin ja Leerin välisen rataosuuden uudistamisen pitkään jatkuneet viivästymiset 1. Muistaako komissio 31. tammikuuta 2000 esittämääni kysymystä E-0178/00(1), joka koski junaliikenteen tulevaa keskeytymistä Alankomaiden Groningenin ja Saksan rautatieverkon Bremenin yhteyden solmukohdan Leerin välillä rajakaupunkien Nieuweschansin ja Weenerin välisen 17 kilometrin pituisen osuuden kunnostamisen päätyttyä, sekä 30. maaliskuuta 2000 antamaansa tyynnyttävää vastausta, jonka mukaan kyseistä rataosuutta uudistettaisiin vuoden 2002 aikana, minkä jälkeen DB Regio- ja NoordNed -yhtiöt alkaisivat huolehtia liikennöinnistä kyseisellä reitillä? 2. Onko komissio tietoinen siitä, että näiden kysymysten tultua vastatuiksi junaliikenne keskeytettiin 28. toukokuuta 2000 1. joulukuuta 2000 saakka, mutta että liikennöintiä ei tuolloin voitu aloittaa uudelleen, koska kyseisen vakavasti laiminlyödyn rataosuuden uudistustyöt alkaisivat vasta vuoden 2001 jälkipuoliskolla? 3. Missä määrin viivästymiset ja vastustukset johtuvat jatkuvasti esiinnousevista alankomaalaisista ja saksalaisista suunnitelmista rakentaa reitille AmsterdamLelystadGroningenBremenHamburgSchwerinBerliini-magneettiriippurata (TransRapid), jonka myötä nykyisten liikennevirtojen on määrä siirtyä Nieuweschansin ja Leerin lähistöllä sijaitsevalle rajanylityspaikalle? Onko näillä suunnitelmilla yhä edelleen vakavasti otettavaa merkitystä tehdessä päätöksiä Groningenin ja Bremenin välisen perinteisen rautatieyhteyden tulevaisuudesta? 4. Täyttääkö kyseinen rataosuus, asemat, sillat ja tasoristeykset mukaan lukien, nykyään kaikki ne parantamista koskevat vaatimukset, jotka asetettiin tuen myöntämiselle Euroopan laajuisten liikenneverkkojen ja Interreg-ohjelman puitteissa? Onko tällä välin kaikki EU:n myöntämät varat käytetty niihin tarkoituksiin, joihin ne oli osoitettu? Jos vastaus on kielteinen, miksei varoja ole käytetty? 5. Onko vielä olemassa teknisiä syitä, muissa kysymyksissä käsiteltävien liikennöintiä koskevien kiistojen lisäksi, jotka estävät junaliikenteen välittömän uudelleen käynnistämisen tällä rataosuudella? Lähde: Het Openbaar Vervoer/Railnieuws -julkaisu, 45. vuosikerran numero 522, maaliskuu 2002 (rail@wanadoo.nl). (1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 98. Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1078/02, E-1079/02 ja E-1080/02 (27. toukokuuta 2002) Komissio vastaa esitettyyn kysymykseen saatuaan käyttöönsä asiaa koskevat tiedot. Vastaus toimitetaan annetaan parlamentin jäsenelle niin pian kuin mahdollista.