ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3376/98 esittäjä(t): Anneli Hulthén (PSE) komissiolle (17. marraskuuta 1998) Aihe: Leikkikenttien turvallisuus Joka vuosi tuhannet lapset saavat vammoja leikkikentillä, joka eivät täytä turvallisuusvaatimuksia. Yhdet EU:n alueen tiukimmista määräyksistä tällä alalla ovat voimassa Ruotsissa, jossa tutkimusten mukaan 7 prosenttia kaikista alle 12-vuotiaille lapsille tapahtuvista onnettomuuksista tapahtuu juuri puutteellisesti suunnitelluilla ja ylläpidetyillä leikkikentillä. Uudet eurooppalaiset normit ovat kehitteillä. Millä tavoin komissio aikoo valvoa, että tulevia turvallisuusmääräyksiä noudatetaan? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (11. tammikuuta 1999) Komissio on tietoinen siitä, että leikkikenttälaitteitten turvallisuudessa on ongelmia. Leikkikenttälaitteet kuuluvat yleisestä tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin 92/59/ETY(1) yleisten turvallisuusvaatimusten piiriin. Direktiivin mukaisesti laitteitten on oltava turvallisia, ja siinä täsmennetään, että jos tuotteen turvallisuudesta ei ole olemassa yhteisön tai jäsenvaltion erityissäännöksiä, tuotteen vaatimustenmukaisuus arvioidaan ottamalla huomioon vapaaehtoiset mahdolliset eurooppalaista standardia vastaavat kansalliset standardit. Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on lisäksi tarkastettava tuotteita sekä ryhdyttävä tarpeellisiin toimiin, mikäli osoittautuu, että tuote ei ole turvallinen. Kehitteillä on leikkikenttälaitteita koskevia uusia eurooppalaisia standardeja. Koska puhtaasti vapaaehtoiset standardit eivät anna kuluttajille oikeudellisesti valvottavissa olevaa turvallisuustakuuta, on todettava, että kyseisiä laitteita koskevat eurooppalaiset standardit on otettava huomioon arvioitaessa laitteitten turvallisuutta direktiivin 92/59/ETY puitteissa. Tällaisten tuotteitten turvallisuuden varmistamiseksi katsotaan tarvittavan ennen muuta sitä, että jäsenvaltioiden viranomaiset tiukentavat markkinoitten valvontaa. Valvonnan on tässä tapauksessa katettava myös jo käyttöön otetut laitteet. Kesäkuun 4. päivänä 1997 hyväksytyssä yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmassa(2) ja Euroopan kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanoa käsittelevässä komission valmisteluasiakirjassa(3) tähdennetään, että tarvitaan tehokasta valvontaa ja riittäviä henkilö- ja talousresursseja jäsenvaltioissa. Lisäksi asiakirjoissa ilmoitetaan erityistoimista valvonnan tehostamiseksi. Komissio harkitsee myös direktiivissä 92/59/ETY olevien, markkinoitten valvontaa koskevien vaatimusten tiukentamista osana tuon direktiivin muuttamista koskevaa ehdotustaan. Ehdotus on suunniteltu tehtävän vuonna 1999. (1) EYVL L 228, 11.8.1992. (2) CSE(97)1 lopullinen. (3) SEK(98) 527 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2067/98 esittäjä(t): Mair Morgan (PSE) komissiolle (7. heinäkuuta 1998) Aihe: Elävien eläinten vienti Kuinka komissio aikoo varmistaa, että toimijat, jotka saavat vientitukea elävän karjan viemiseksi EU:sta Lähi-itään ja Pohjois-Afrikkaan, kohtelevat eläimiä inhimillisesti? Aikooko komissio kannustaa siihen, että eläimet vietäisiin EU:n ulkopuolelle ruhoina elävien eläinten kuljetusten asemesta? Komision jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1998) Kolmansiin maihin kuljetettavan karjan suojelemiseksi neuvosto on hyväksynyt komission ehdotuksen, jonka mukaan vientituen maksamisen edellytyksenä on eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevien säännösten noudattaminen (ks. neuvoston asetus (EY) 2634/97, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) 805/68 muuttamisesta(1). Komissio on hyväksynyt täytäntöönpanosäännöt maaliskuussa 1998 (ks. maaliskuussa 1998 annettu komission asetus (EY) 615/98, jossa säädetään vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä elävien nautaeläinten hyvinvoinnin osalta kuljetuksen aikana(2). Tärkeää on, että kaikki karjalähetykset tarkastetaan yhteisöstä lähtiessä, ja maahan tullessa tarkastuksia tekevät riippumattomat eläinlääkärit säännöllisesti tai silloin kun epäilylle on vahvoja perusteita. Nämä säännöt ovat voimassa 1. syyskuuta 1998 lähtien. Komissio ei ole aikeissa ehdottaa toimenpiteitä, jotka ehkäisisivät elävien eläinten kuljettamista eläinten hyvinvointia koskevien säännösten perusteella. Elävien nautaeläinten vienti on tavanomaista kauppaa, ja koska unionin hinnat ovat kolmansien maiden hintoja korkeammat, sille maksetaan vientitukea. Naudanlihan vientitukea on maksettu koko yhteismarkkinajärjestelmän olemassaoloajan vuodesta 1968 lähtien. Tietyissä kolmansissa maissa kysytään maahantuotavaksi nimenomaan eläviä eläimiä. Ellei unioni tarjoa eläviä eläimiä myyntiin, sen tekevät muut maat, ja yhteisö menettää kyseiset markkinat. Naudanlihan ja elävien eläinten vientituet määritellään vähintään joka kolmas kuukausi ja julkaistaan virallisessa lehdessä. Naudanlihan vientituki on porrastettu. Tuen määrä vaihtelee vientikohteen mukaan. Lukuun ottamatta puhdasrotuisia siitoseläimiä, urospuolisten nautaeläinten korkeimman tukiluokan vientituki on 52 ecua/100 kg elopainoa ja naaraspuolisten 22,50 ecua/100 kg elopainoa. Urospuolisten aikuisten nautaeläinten tuoreen lihan vientituki on 110,50 ecua/100 kg ruhopainoa. (1) EYVL L 356, 31.12.1997. (2) EYVL L 82, 19.3.1998.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3789/98 esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Elävien eläinten vienti Komissio päätti 18.12.1997 muuttaa naudan- ja vasikanlihan yhteistä markkinajärjestelyä koskevaa asetusta (ETY) 805/68(1). Elävien eläinten vientiä kolmansiin maihin koskevien ehtojen tarkistuksiin sisältyvät eläinlääkärien suorittamat tarkastukset kolmansien maiden rajanylityspaikoilla. Komissio ei myöntänyt eläinsuojelujärjestöille oikeutta suorittaa tällaisia tarkastuksia, vaikka yksinomaan eläinsuojelujärjestöt ovat olleet halukkaita kiinnittämään huomiota vientieläinten kohtelussa esiintyviin julmuuksiin. Voisiko komissio ilmoittaa mihin toimiin on ryhdytty tarkistetun asetuksen täytäntöön panemiseksi ja kuinka monta eläinlääkäriä kyseisiä tarkastuksia varten palkataan? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1999) Vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä elävien eläinten hyvinvoinnin osalta kuljetuksen aikana 18 päivänä maaliskuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY) 615/98(2) säädetään, että elävistä eläimistä maksettavan vientituen edellytyksenä on eläinten suojelemista kuljetuksen aikana koskevan yhteisön lainsäädännön noudattaminen. Jäsenvaltion poistumispaikan virallinen eläinlääkäri tarkastaa yhteisöstä poistumisen yhteydessä kaikkien lähetyserien eläimet. Lisäksi viejäjäsenvaltion valitsemien lähetyserien eläimet tarkastetaan kolmanteen maahan saavuttua riskianalyysin perusteella, kun on syytä epäillä, ettei sääntöjä ole noudatettu. Kolmansissa maissa tarkastuksen suorittaa jäsenvaltion tähän tarkoitukseen hyväksymä tarkastus- ja valvontalaitos tai jäsenvaltion virallisen laitoksen eläinlääkäri. Kansainvälisen tarkastus- ja valvontalaitoksen hyväksyneen jäsenvaltion on varmistettava hyväksymisedellytysten täyttyminen säännöllisesti tai silloin kun epäilylle on vahvoja perusteita. Komissio tarkistaa, kuinka jäsenvaltioiden viranomaiset suorittavat eläinten hyvinvointia koskevat tarkastukset. Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston uudelleenjärjestelyn yhteydessä perustettiin kolmen eläinlääkärin työryhmä. Ensimmäinen valituista eläinlääkäreistä on työskennellyt näiden asioiden parissa jo hyvän aikaa, kaksi muuta lääkäriä valitaan lähitulevaisuudessa ehdokasluettelossa olevien asiantuntijoiden joukosta. (1) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 24. (2) EYVL L 82, 19.3.1998.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3941/98 esittäjä(t): María Izquierdo Rojo (PSE) komissiolle (21. joulukuuta 1998) Aihe: Albaicínin kaupunkipilottihankkeen mainoskampanjan hinta Äskettäin on julkaistu Albaicín - Santa Isabel La Real -alueen kaupunkisuunnittelua koskevan pilottihankkeen esitteet, juliste ja tiedotusmateriaali. Kuinka paljon kukin näistä on maksanut? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 1999) Komissio hyväksyi Granadassa toteutettavan Albaicín-kaupunkipilottihankkeen heinäkuussa 1997 Euroopan aluekehitysrahastosta annetun asetuksen (EAKR-asetus(1)) 10 artiklan mukaisesti. Kyseinen hanke on yksi niistä 26 hankkeesta, jotka valittiin yhteisön kaupunkien esittämistä yli 500 hankkeesta. Valintakriteereinä olivat muun muassa hankkeen innovatiivisuus ja mallikelpoisuus, ja pyrkimyksenä on jakaa hankkeesta saatavaa kokemusta paitsi paikallisella ja alueellisella myös kansallisella ja Euroopan tasolla. Tämän vuoksi hankkeesta kertovan tiedotusmateriaalin ja muun materiaalin toimittaminen ja jakaminen on olennainen osa koko ohjelmaa. Kaikissa hankkeissa osa määrärahoista suunnataan tähän tarkoitukseen. Albaicín-kaupunkipilottihankkeessa PR-toimiin ja julkaisuihin on varattu 2,5 prosenttia kokonaismäärärahoista. Hankkeen kokonaismäärärahat ovat 6 miljoonaa euroa, josta EAKR:n osuus on 2,95 miljoonaa euroa. (1) EYVL L 193, 31.7.1993.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3231/98 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (26. lokakuuta 1998) Aihe: Yhteisöaloitteiden määrän mahdollinen lisääminen Mihin valmisteluihin komissio on ryhtynyt sellaisten parlamentin ja neuvoston päätösten varalta, joissa lisättäisiin ehdotettujen yhteisöaloitteiden määrää kolmesta viiteen siten, että URBAN säilytetään ja RESTRUCT aloitetaan? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 1998) Komissio valmistautuu uusiin yhteisön aloitteisiin rakennerahastosta tehtyjen uusien asetusehdotusten(1) yhteydessä. Jos lopullisesti hyväksytyissä asetuksissa säädetään yhteisöaloitteiden lukumäärän lisäämisestä, komissio toteuttaa tarvittavat toimet niiden asianmukaisen täytäntöönpanon takaamiseksi. (1) EYVL C 176, 9.6.1998.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3925/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Yhteisön virkamiehen Kyproksen liittymistä koskevat lausunnot Joulukuun 4. päivänä 1998 julkaistun Agence Europe -tiedotteen (numero 7356, sivu 12) on komission laajentumistyöryhmän (Enlargement Task Force) puheenjohtajan Klaus van der Pasin Kyproksen liittymistä EU:iin koskevia lausuntoja. Lausunnoissaan komission virkamies korostaa "yhtyvänsä Ranskan esittämään huolestuneisuuteen lähes sotatilassa olevan kahtia jaetun saaren liittymisestä EU:iin". Van der Pas höystää lievästi omalaatuisen lausuntonsa toteamalla provokatiivisesti, että "nämä pelot ovat yhteisiä kaikille osapuolille". Hän toteaa lopuksi, että "jäsenvaltiot johtavat liittymisneuvotteluja ja näin ollen komissio voi tehdä vain poliittisesti järkeviä (politically reasonable) ehdotuksia". Voisiko komissio ilmoittaa minulle virallisen kantansa edellä esitettyihin lausuntoihin ja selityksen siitä, millä oikeudella van der Pas esittää kaikkien osapuolten nimissä provokatiivisia lausuntoja Kyproksesta, valtiosta, joka on kaikkien mittapuiden mukaan selvästi edellä muita jäsenyyttä hakeneita valtioita? Komission jäsenen Hans Van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 1999) Komissio ottaa jatkossakin lähtökohdakseen kannan, jonka unioni ilmaisi Kyproksen liittymisneuvotteluja aloitettaessa. Komissio tukee Kyproksen kanssa käytäviä neuvotteluja aktiivisesti, jotta niissä edettäisiin mahdollisimman nopeasti, kuten se on tehnyt neuvotteluprosessin alusta alkaen. Komissio toimii näin huolimatta jatkuvista vaikeuksista, kuten siitä, että Kyproksen turkkilaisyhteisö ei ole tähän mennessä hyväksynyt selkeää pyyntöä osallistua neuvotteluihin. Arvoisa parlamentin jäsen on epäilemättä havainnut, että näiden vaikeuksien aiheuttama huolestuneisuus on tuotu esiin monissa yhteyksissä ja myös joissakin jäsenvaltioissa. Komissio yhtyy täysin unionin toistuvasti esittämään toiveeseen, jonka mukaisesti liittymisneuvotteluilla olisi pyrittävä myötävaikuttamaan siihen, että Kyproksen ongelmaan löydetään poliittinen ratkaisu Yhdistyneissä Kansakunnissa järjestettävien neuvottelujen kautta. Näitä neuvotteluja on jatkettava pyrkien kahdesta yhteisöstä ja kahdesta alueesta koostuvan liittovaltion perustamiseen.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3578/98 esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) komissiolle (1. joulukuuta 1998) Aihe: Massaturismi ja saarialueet Tämän vuoden lokakuussa järjestettiin Lanzarotella Kansainvälisen matkailujärjestön kokoonkutsuma kansainvälinen konferenssi, jonka aiheena oli kestävä matkailu pienissä kehittyvissä saarivaltioissa ja muilla saarilla. Konferenssin puhujat varottivat ympäristöongelmista, joita rajoittuneen vastaanottokyvyn omaavien pienten saarten matkailukysynnän kasvu saattaa aiheuttaa, sekä massaturismin mukanaantuomista vaaroista. EU:n jäsenvaltioilla on alueillaan satoja pieniä saaria, joista monilla on kehittynyt merkittävä matkailusektori, joka on ollut vaihtoehtona talouden muiden alojen heikkenemiselle. Tästä huolimatta alasta aiheutuu huomattavia ongelmia, joita ovat esimerkiksi liiallinen ja sekava maa-alueiden kaavoitus, jätteiden muodostuminen ja muut ympäristöongelmat. Onko komissio tietoinen näiden saarialueiden matkailun kasvuun liittyvistä erityisongelmista? Onko komissiolla suunnitteilla mahdollisia toimenpiteitä koskevaa tutkimusta tai niitä koskevien kokeilujen käynnistämistä, jotta näillä aroilla alueilla käynnistettäisiin kestävän kehityksen strategioita, joiden avulla voidaan tasapainottaa alueiden luonnonvarojen säilyttämistä ei-aggressiivisen ja luonnonvarojen säilyttämistä kunnioittavan matkailun mallilla? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (18. tammikuuta 1999) Komissio on tietoinen matkailun mukanaan tuomista erityisongelmista saarialueilla. Komissio on jo käynnistänyt tai tukenut useita aloitteita, joilla osaltaan edistetään matkailun kestävää kehitystä näillä alueilla. Aloitteisiin on sisältynyt esimerkiksi matkailua ja ympäristöä (myös haavoittuvilla alueilla), yhtenäistä suunnittelua ja matkailukohteiden integroitua laatujohtamista koskevat aloitteet. Lanzaroten konferenssissa, joka pidettiin 25.-28. lokakuuta 1998 ja johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, käsiteltiin ensisijaisesti kestävää matkailua kehitysmaissa. Komissio oli antanut ennen konferenssia tästä asiasta tiedonannon(1), ja sen jälkeen neuvosto on hyväksynyt asiasta päätöslauselman. Matkailun kestävän kehityksen ongelmat Euroopan yhteisön alueella tuodaan selkeästi esiin komission ehdotuksessa ensimmäisestä monivuotisesta ohjelmasta Euroopan matkailun edistämiseksi ("Philoxenia")(2). Kyseiset näkökohdat ovat olleet neuvostossa tästä ehdotuksesta käytyjen keskustelujen aiheena. Ongelmat on jo otettu huomioon pääosasto XXIII:n (Yrityspolitiikka, kauppa, matkailu sekä osuus- ja yhteisötalous) uudelleenjärjestelyn yhteydessä. Tällöin perustettiin matkailuun keskittyvä osasto, jonka kolmesta yksiköstä yksi vastaa erityisesti kestävän matkailun edistämisestä. (1) KOM(98) 563. (2) KOM(96) 168.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4029/98 esittäjä(t): Honório Novo (GUE/NGL) komissiolle (8. tammikuuta 1999) Aihe: Perinteisille juustoille annettava vientituki Saamieni tietojen mukaan perinteiset juustot (joilla on alkuperänimitys) saavat vientitukea, mutta ainoastaan, jos niiden rasvapitoisuus alittaa tietyn rajan. Mikäli näin on, säännösten noudattaminen estää vientituen saamisen lähes kaikilta portugalilaisilta lampaan- ja vuohenjuustoilta, jotka muodostavat suurimman osan Portugalissa tuotetuista alkuperänimitykseen oikeuttavista juustoista. Voiko komissio ilmoittaa, 1. onko se tietoinen, että nykysäännökset estävät lähes kaikkia portugalilaisia lampaan- ja vuohenjuustoja saamasta minkäänlaista vientitukea? 2. Mikäli näin on, aikooko komissio toimia lainsäädännön tarkistamisen puolesta tämän syrjivän tilanteen muuttamiseksi? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (19. helmikuuta 1999) Komission mielestä vientitukijärjestelmässä ei ole säännöksiä, jotka syrjisivät Portugalissa tuotettuja lampaan- ja vuohenmaitojuustoja. Tällaisia juustoja valmistetaan useissa jäsenvaltioissa. Komission tietoon ei ole tullut asiaa koskevia valituksia yhdestäkään niistä.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3781/98 esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Tuki sikoja kasvattaville perhetiloille Euroopan unionissa vallitsee parhaillaan sianliha-alan kriisi, joka johtuu suuressa määrin ylituotannosta, Venäjälle suuntautuvan viennin keskeytymisestä ja Aasian kysynnän laskusta. Tämän vuoksi monet tahot pyytävät hätätuen myöntämistä pienille perhetiloille niiden säilymisen varmistamiseksi. Esimerkiksi useat maatalousjärjestöt ovat ehdottaneet, että tiloille myönnetään tukea 75 000 pesetaa porsasta kohden ja enintään 120 porsaalle tilaa kohden. Tällaisten suhdannetoimien avulla on tarkoitus tukea alan heikointa linkkiä, joka samalla luo eniten työpaikkoja. Katsooko komissio, että se voisi ottaa taloudellisesti vastuulleen tällaisia ehdotuksia? Olisiko mahdollista perustaa rahasto tukemaan tällaisia aloitteita, jotka mahdollistavat, että pientilalliset voivat pitää puolensa nykyisessä markkinatilanteessa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 1999) Lokakuun 29 päivänä 1975 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 2759/75(1) säädettyyn sianliha-alan yhteiseen markkinajärjestelyyn ei sisälly säännöksiä, jotka koskisivat tukea minkään kokoluokan sikatiloille. On muistettava, että kaikkien sikatilallisille tarkoitettujen kansallisten tukiohjelmien on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan mukaisesti oltava yhteismarkkinoille soveltuvia, ja niistä on ilmoitettava komissiolle. (1) EYVL L 282, 1.11.1975.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3339/98 esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Eläintarhan eläinten kohtelu Fuengirolan eläintarha Etelä-Espanjassa suljettiin noin puoli vuotta sitten vuosikausia kestäneiden, eläinten kohtelua koskeneiden valitusten jälkeen. Kaupunki takavarikoi eläimet, joiden sanotaan kuitenkin olevan erittäin huonossa kunnossa. Eläinten joukossa on tiikeri, lumileopardeja, simpansseja ja urosnorsu. Voidaanko EU:n tasolla ryhtyä toimiin näiden eläinten jatkuvien kärsimysten lievittämiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 1998) Tällä hetkellä ei ole yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee eläinten hävittämistä silloin, kun eläintarha suljetaan. Neuvoston yhteisen kannan, joka koskee neuvoston direktiivin antamista luonnonvaraisten eläinten pitämisestä eläintarhoissa(1), 6 artiklassa säädetään, että jos eläintarha tai osa siitä suljetaan, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kyseessä olevia eläimiä kohdellaan tai ne hävitetään sellaisten olosuhteiden vallitessa, jotka jäsenvaltiot katsovat asianmukaisiksi ja jotka ovat kyseisen direktiivin tarkoitusten ja säännösten mukaisia. Näin ollen ei ole toimenpiteitä, joita voitaisiin toteuttaa yhteisön tasolla parlamentin jäsenen mainitsemassa tapauksessa. Komissio on kuitenkin valmis kiinnittämään Espanjan viranomaisten huomion kyseiseen tapaukseen, jos sille toimitetaan lisätietoja asiasta. (1) KOM(95) 619; 95/333/SYN.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3826/98 esittäjä(t): James Janssen van Raay (UPE) , Niall Andrews (UPE) ja José Girão Pereira (UPE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Yhteisön suorittamaa rahoitusta koskevat tilintarkastukset 1. Onko komissio tietoinen arvostelusta, jota useissa Suomessa, Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa ja Irlannissa julkaistuissa raporteissa on esitetty alankomaalaista senaattori Jan Nico Scholtenia kohtaan? Hän on "Association of West European Parlamentarians for Action Against Apartheid" -järjestön, "Afrikka-Eurooppa-instituutin" (AEI), "Vluchtelingenwerk Nederlandin" (VWN) sekä "Refugiado"-säätiön puheenjohtaja, ja häntä on syytetty kavalluksista ja varojen käytöstä omiin tarkoituksiinsa. 2. Onko komissio myöntänyt varoja jollekin mainituista järjestöistä ja elimistä? 3. Onko totta, että huolimatta kyseisissä maissa esitetystä arvostelusta komission arvio näistä järjestöistä ja elimistä on myönteinen? 4. Onko komissio valmis suorittamaan perusteellisen tutkimuksen asian selvittämiseksi ja kyseisten järjestöjen ja elinten toiminnan avoimuuden takaamiseksi? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 1999) 1. Komissio on tietoinen useissa sanomalehdissä esitetystä arvostelusta, ja ainakin yksi AWEPAa (Association of West-European Parliamentarians for Southern Africa) koskeva arviointi on käynnistetty AWEPAa ja Afrikka-Eurooppa-instituuttia (AEI) tukevien lahjoittajien ryhmän toimesta. 2. Komissio on myöntänyt tukea AWEPA/AEI-toiminnalle erityishankkeita varten. 3. ja 4. Arviontikertomus, jonka riippumattomat asiantuntijat laativat komissiolle, valmistui vuoden 1998 joulukuun alussa. Kertomus lähetetään välittömästi arvoisille parlamentinjäsenille ja parlamentin pääsihteeristöön. Arvioinnin perusteella AWEPAn ja AEI:n on tehtävä useita merkittäviä uudistuksia, mutta näyttöä petoksellisesta varojen käytöstä ei todettu. Tämä päätelmä vahvistaa vuonna 1997 suoritetun rahoitustilintarkastuksen tulokset sekä suositukset, joita ollaan vähitellen panemassa täytäntöön. Komissio on jo ryhtynyt toimiin varmistaakseen, että AWEPA noudattaa täysimääräisesti kaikkia AWEPA/AEI-toimintaan kuuluvia erityishankkeita varten myönnetyn komission rahoituksen osalta sovellettavia edellytyksiä. Kuten tällaisessa tapauksessa on luonnollista, komissio edellyttää AWEPAn pitävän arvioinnin suositusten toteuttamista jatkorahoituksen saamisen ennakkoehtona.