KIRJALLINEN KYSYMYS E-1025/01

esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle

(30. maaliskuuta 2001)

Aihe: Vakuutukset yhtenäismarkkinoilla

Jatkona suulliseen kysymykseeni H-0053/01 ja komission vastaukseen(1), voisiko komissio harkita luokkakohtaisten direktiivien laatimista yhtenäismarkkinoiden luomiseksi yksinkertaisille vakuutusalan tuotteille

kuten koti-irtaimiston vakuutuksille ja kuolemanvaravakuutuksille? Onko totta, että näitä vakuutuksia ei veroteta lainkaan tai vain hyvin vähän ja että niitä koskevat jo nyt samankaltaiset kuluttajansuojavaatimukset useimmissa jäsenvaltioissa?

(1) Kirjallinen vastaus on päivätty 13. helmikuuta 2001.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(30. toukokuuta 2001)

Komissio viittaa arvoisan parlamentin jäsenen helmikuun 2001 istuntojakson kyselytunnilla esittämään suulliseen kysymykseen H-0053/01 antamaansa vastaukseen(1). Vakuutusalaa koskevien direktiivien avulla on asteittain voitu toteuttaa vakuutusalan sisämarkkinat. Käyttöön otetun järjestelmän ansiosta sekä hintakilpailu että vakuutuksenottajille tarjottavilla uusilla tuotteilla kilpailu on jo selvästi lisääntynyt eri kansallisilla markkinoilla. Järjestelmä on merkittävästi edistänyt saatavilla olevien henki- ja vahinkovakuutustuotteiden uudistamista.

Komissio ei tällä hetkellä suunnittele kodin moniturvavakuutusten ja kuolemanvaravakuutusten kaltaisia tavanomaisia vakuutustuotteita koskevien direktiivien antamista. Tiettyjen tavanomaisten vakuutustuotteiden yhdenmukaistaminen erityisesti vakuutusturvan kattavuuden ja takausten osalta saattaisi haitata vakuutustuotteiden uudistamista ja kilpailun lisäämistä, mikä saattaisi johtaa uusien vakuutustuotteiden tarjonnan vähenemiseen ja sellaisten vakuutussopimusten tarjoamiseen, jotka eivät välttämättä ole vakuutuksenottajien erilaisten tarpeiden mukaisia. Oikeusturvavakuutusten alalla on annettu säännöksiä, joilla pyritään varmistamaan, että erikoistumattomat vakuutusyritykset voivat tarjota oikeusturvavakuutuksia yhteisössä. Oikeusturvavakuutuksia koskevilla säännöksillä pyritään myös välttämään vakuutuksenantajien ja -ottajien välisiä eturistiriitoja. Pakollisen liikennevakuutusten alalla on annettu säännöksiä, joilla pyritään varmistamaan liikenneonnettomuuksien uhrien vakuutusturva ja henkilöiden vapaa liikkuvuus yhteisössä.

Komissio muistutti rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmassaan(2), että kansallisilla kuluttajansuojasäännöksillä varmistetaan vakuutuksenottajien riittävä turva jäsenvaltioissa, mutta säännösten on oltava yhteisön lainsäädännön mukaisia, jotta ne olisivat oikeudellisesti perusteltavissa. Muutoin säännösten saatetaan katsoa haittaavan sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa erityisesti sähköisen kaupankäynnin kehittämisen osalta(3). Komissio selvittää parhaillaan, missä määrin sähköiseen kaupankäyntiin sovellettavat kuluttajansuojasäännökset vastaavat toisiaan, ja pyrkii varmistamaan kansallisten sääntöjen lähentymisen. Komissio laatii selvityksensä perusteella neuvostolle ja parlamentille raportin, jossa esitellään tulevaisuuden suuntaviivat. Lisäksi valmistellaan niitä tietoja koskevien vaatimusten lähentämistä, joita kuluttajille on annettava ennen rahoitussopimuksen tekemistä silloin, kun sopimus laaditaan etäneuvottelujen perusteella.

Mitä tulee vakuutustuotteiden verottamiseen, 17 päivänä toukokuuta 1977 annetussa kuudennessa arvonlisädirektiivissä 77/388/ETY säädetään, että vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminta, mukaan luettuina kyseiseen toimintaan liittyvät vakuutuksenvälittäjän ja vakuutusasiamiehen tarjoamat palvelut, vapautetaan arvonlisäverosta. Vakuutusdirektiiveissä kuitenkin säädetään, että vakuutussopimukset ovat vastaanottavassa jäsenvaltiossa (yleensä vakuutuksenottajan asuinvaltio) voimassa oleville vakuutusmaksuille määrättyjen välillisten verojen alaisia. Tämä sääntö muodostaa selkeän kriteerin, joka helpottaa vakuutussopimusten tekemistä palvelujen vapaan tarjoamisen järjestelmässä. Kyseisessä järjestelmässä tehdyille vakuutussopimuksille, erityisesti henkivakuutussopimuksille, joidenkin maiden kansallisessa lainsäädännössä määrättyihin verotoimenpiteisiin (esimerkiksi vakuutusmaksujen vähennyskelpoisuus, vakuutuksista saatavien tulojen ja etuuksien verotettavuus) saattaa kuitenkin sisältyä sellaisia sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan esteitä, jotka voivat olla ristiriidassa yhtenäismarkkinoita koskevien sääntöjen kanssa. Komission 19. huhtikuuta 2001 antamassa tiedonannossa rajat ylittävää työeläketarjontaa koskevien veroesteiden poistamisesta esitetään oikeudellinen analyysi eläketarjonnan esteistä. Tiedonannon oikeudellista analyysia voidaan suurelta osin soveltaa myös henkivakuutuksiin.

Perustamissopimusten valvojana komissio tarkastelee kansallisten säännösten ja yhteisön lainsäädännön yhteensopivuutta ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet. Tarvittaessa komissio aloittaa myös rikkomisesta johtuvan menettelyn.

(1) Kirjallinen vastaus 13.2.2001.

(2) KOM(1999) 232 lopullinen.

(3) Ks. komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Sähköinen kaupankäynti ja rahoituspalvelut (KOM(2001) 66 lopullinen).