FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/88

(2004/C 88 E/0096)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2512/03

esittäjä(t): Koenraad Dillen (NI) komissiolle

(29. heinäkuuta 2003)

Aihe: Palestiinalaisalueen kriisin uhreille annettava tuki

Komissio hyväksyi tiistaina 8. heinäkuuta 2003 10 miljoonan euron tukipaketin Lähi-idän kriisin palestiinalaisuhreille ja Libanonin palestiinalaisille pakolaisille. Tämän määrän jälkeen komission palestiinalaisille toisesta intifadasta lähtien myöntämät varat ovat 100 miljoonaa euroa. Tätä rahoitusta käytetään terveyspalveluihin, infrastruktuuriin, koulutukseen, jne.

Millaisen monenvälisen tai kahdenvälisen yhteistyön perusteella tällaista tukea myönnetään? Miten tuki maksetaan käytännössä ja minkä pankkien, Palestiinan viranomaisten tai valtioista riippumattomien järjestöjen välityksellä?

Miten komissio aikoo valvoa varojen asianmukaista käyttöä?

Mitä takeita komissio sai siitä, että varoja ei käytetä väärin, kuten antisemiittiseen ja Israelin vastaiseen propagandaan tai terroristijärjestöjen tueksi?

Voiko komissio antaa katsauksen, mitä tähän asti palestiinalaisille myönnetyllä humanitaarisella avulla on konkreettisesti saatu aikaan?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(9. syyskuuta 2003)

Komissio teki arvoisan jäsenen tarkoittaman päätöksen 10 miljoonan euron suuruisen rahoituksen myöntämisestä 1. heinäkuuta 2003 Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) hallinnoiman humanitaarista apua koskevan budjettikohdan Β7-210 puitteissa.

Päätöksellä myönnetään varoja palestiinalaisalueilla meneillään olevan kriisin uhreille ja Libanonissa asuvalle palestiinalaisväestölle, ja sen kohteena ovat seuraavat alat: elintarvikkeiden ja muiden tarvikkeiden toimittaminen, terveyteen liittyvä ja psykososiaalinen tuki, vesi- ja saniteettijärjestelmien parantaminen, kotitalouksille annettava tuki ja suojelutoiminta.

Komission budjettikohdan Β7-210 nojalla tekemät rahoituspäätökset koskevat humanitaarisen avun toimintaa, jonka täytäntöönpanosta vastaavat unionin kansalaisjärjestöt, Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöt ja Punaisen Ristin alaiset järjestöt.

Voidakseen toimia ECHOn täytäntöönpanokumppaneina unionin kansalaisjärjestöjen täytyy allekirjoittaa puitekumppanuussopimus, jota edeltää seulontamenettely, joka tarjoaa laajat takeet humanitaarisesta kutsumuksesta, teknisestä osaamisesta, hallinnollisista valmiuksista sekä rahoitusta koskevasta tilivelvollisuudesta ja vakavaraisuudesta. Ennen kumppanuussopimuksen tekemistä tarkistetaan humanitaaristen järjestöjen yleiset edellytykset täyttää yhteisön rahoitusta koskevat kelpoisuuskriteerit, jotka on asetettu humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/96 (1) (7 artiklassa). Lisäksi ECHOn ulkoinen tarkastusyksikkö suorittaa yhteistyökumppanijärjestöissä määräajoin tarkastuksia vuosittaisen tarkastusohjelman puitteissa.

Komission budjettikohdan Β7-210 nojalla tekemät humanitaarisen avun toimintaa koskevat rahoituspäätökset tehdään seuraavan menettelyn mukaisesti.

Ensisijaiset tavoitteet määritellään jatkuvan tarvearvioinnin perusteella, joka suoritetaan ECHOssa sekä päätoimipaikassa ja säännöllisillä tarkastusmatkoilla että alueella toimivan asiantuntijaryhmän avustuksella. Tämä arviointi perustuu kentällä tehtävään humanitaarisen tilanteen kehittymisen järjestelmälliseen valvontaan, joka kattaa sekä käynnissä olevan ECHOn rahoittaman toiminnan täytäntöönpanon että kaikkien asianosaisten tahojen kuulemisen olemassa olevien koordinointimekanismien välityksellä: näihin kuuluvat jäsenvaltiot, YK:n järjestöt, kansalaisjärjestöt ja Punaisen Ristin alaiset järjestöt. ECHOn rahoittamalla humanitaarisella toiminnalla täydennetään muilla yhteisön välineillä rahoitettavia rakenteellisempia ja pitkäaikaisempia tukitoimia.

Lähi-idän kriisistä kärsivien palestiinalaisten humanitaaristen tarpeiden arvioinnissa ECHO hyödyntää Jerusalemiin ja Ammaniin perustettujen toimistojen ulkomaisia ja paikallisia työntekijöitä.

ECHOn rahoittama toiminta on luonteeltaan humanitaaristen tarpeiden täyttämiseen tähtäävää, siihen ei liity poliittisia näkökohtia, ja sen tulokset ovat helposti yksilöitävissä.

Pankkien tai vastaavien mekanismien välityksellä ei ohjata ECHO-varoja kansallisille viranomaisille ja/tai kansainvälisesti tunnustetuille hallinnollisille yksiköille.

Edellä kuvattua taustaa vasten, mitä tulee miehitettyjen palestiinalaisalueiden erityistilanteeseen, riski siitä, että budjettikohdan Β7-210 nojalla myönnetyt varat käytetään muihin tarkoituksiin kuin humanitaarisen avun tarjoamiseen, on todellakin häviävän pieni. Käytännössä yhtään tapausta, johon olisi liittynyt tällaisia epäilyjä, ei ole tähän mennessä esiintynyt.

Sen jälkeen kun toinen intifada alkoi syyskuussa 2000, sadattuhannet kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevat palestiinalaiset ovat saaneet apua kymmenien ECHOn rahoittamien toimien puitteissa. Näillä toimilla on vahvistettu elintarviketurvallisuutta erityisen haavoittuvien ryhmien, kuten lasten ja imettävien äitien, parissa, sekä huolehdittu turvallisesta juomavedestä. Niillä on parannettu hygieniatilan-netta, erityisesti pakolaisleireillä, muun muassa kunnostamalla erityisen vaarallisia suojia. Niiden puitteissa on tarjottu suojaa ja psykologista tukea sekä varmistettu perushoidon ja ensihoidon saatavuus. Omavaraisuuteen tähtäävää toimintaa ja työllisyysmahdollisuuksia on tuettu. Mahdollisuuksien mukaan on suosittu paikallisesti tuotettuja, jalostettuja tai pakattuja tuotteita, kuten oliiviöljyä, paikallistalouden tukemiseksi.

Näistä toimista laadittiin ulkoinen arviointi vuonna 2001: arvioinnin tulokset olivat kauttaaltaan myönteisiä, ja arvioinnin yhteydessä tehdyt ECHOn kyseisellä alueella rahoittamien hankkeiden tehokkuuden ja kestävyyden parantamiseen tähdänneet suositukset on otettu huomioon humanitaarisen avun tarjoamisessa vuosina 2002 ja 2003. Arviointikertomus voidaan pyydettäessä toimittaa arvoisalle jäsenelle.

Uusi ulkoinen arviointi on tarkoitus suorittaa vuoden 2004 ensimmäisellä puoliskolla.

(1) EYVL L 163, 2.7.1996.