Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3601/98 esittäjä(t): Alessandro Danesin (PPE) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: Yhteinen maahanmuuttopolitiikka Viimeaikaiset tapahtumat Italiassa kuten maahanmuuttajien rantautuminen Apuliaan tai loputon jono oleskeluluvan saamiseksi osoittavat, että on entistä tärkeämpää löytää ratkaisu ongelmaan, joka on saanut alkunsa 80-luvun alkuvuosina, jolloin Italiasta tuli yksi suosituimmista maahanmuuttokohteista. Tämä koskee erityisesti laittomia maahanmuuttajia, jotka eivät halua vain jäädä Italiaan, vaan ennen kaikkea päästä sisään Euroopan unioniin. Ongelmasta on tullut yhä ajankohtaisempi Schengen-sopimuksen voimaantulon jälkeen (Italia liittyi 26. lokakuuta 1996). Joka vuosi Italiaan tulee laittomasti kaiken kaikkiaan noin 100 000-150 000 maahanmuuttajaa (arvioiden mukaan viidesosa kaikista Euroopan maahanmuuttajista), joista toistaiseksi vain 272 000 ovat laillisesti maassa (Euroopan unionissa heitä on noin 13 miljoonaa). Viimeisin asiaa koskeva laki on ns. Martellin laki. Vaikka komissio vakuuttaa, että unionin sisäisten rajojen poistaminen on ulkorajoilla tapahtuvan valvonnan yhdenmukaistamisen kanssa rinnakkainen prosessi, ja vaikka asia on viime aikoina otettu Amsterdamin sopimuksessa otettu uudella tavalla ja vakavammin huomioon, Euroopan unionista puuttuu yhä yhteinen kaikkia jäsenvaltioita koskeva maahanmuuttolainsäädäntö. Onko puheenjohtajamaa Itävallan äskettäin laatima maahanmuuttoa ja turvapaikkaa koskeva, alusta alkaen ristiriitaisesti vastaanotettu strateginen asiakirja riittävä? Voiko tämän päivä päivältä monimutkaistuvan ja poliittisesti, taloudellisesti, sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kiireellisimpiä toimia vaativan ilmiön asiakirjapohjana olla edelleen 28. heinäkuuta 1951 päivätty Geneven yleissopimus? Eikö komission mielestä olisi aika kiirehtiä yhteisen EU:n jäsenvaltioita koskevan maahanmuuttopolitiikan laatimista? Komission jäsenen Anita Gradininkomission puolesta antama vastaus (25. tammikuuta 1999) Amsterdamin sopimus muuttaa perusteellisesti aikaisemmat, Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa luodut toimielimiä koskevat järjestelyt. Amsterdamin sopimuksen uusien määräysten välitön täytäntöönpano on monivaiheinen, kaikki Euroopan toimielimet kattava prosessi. Komissio julkaisi heinäkuussa 1998 tiedonannon "Kohti vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta"(1), jossa se esitteli menettelytapaansa tämän päämäärän toteuttamiseksi. Parlamentti tutkii tiedonantoa tällä hetkellä ja on päättänyt kutsua kokoon kansallisten parlamenttien kokouksen maaliskuussa 1999. Itävalta esitteli neuvoston puheenjohtajuuskaudellaan luonnoksen asiakirjasta, joka käsittelee maahanmuuttoa ja turvapaikkapolitiikkaa koskevaa strategiaa. Puheenjohtajamaan aloitteesta oikeus- ja sisäasiainneuvosto (YOS) otti huomioon asiaa koskevan välikertomuksen 3.-4. joulukuuta 1998. Keskustelu jatkuu asiasta vastaavissa työryhmissä Saksan puheenjohtajuuskaudella. Eurooppa-neuvosto hyväksyi neuvoston ja komission yhteisesti laatiman toimintasuunnitelman(2) Amsterdamin sopimuksen sisältämien vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen perustamista koskevien määräysten täytäntöönpanemiseksi Wienissä 11.-12. joulukuuta 1998 pidetyssä kokouksessaan. Toimintasuunnitelma jakautuu kahteen osaan. Ensimmäinen osa sisältää kahden vuoden kuluessa toteutettavat toimenpiteet, toinen osa viiden vuoden kuluessa toteutettavat toimenpiteet. Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa aloittamaan välittömästi toimintasuunnitelmassa mainittujen kahden vuoden kuluessa täytäntöönpantavien toimenpiteiden toteuttamisen. Lisäksi on päätetty järjestää Eurooppa-neuvoston erikoiskokous Tampereella lokakuussa 1999. Nykyiset sekä tulevat sopimusjärjestelyt vaativat erityisesti, että yhteisössä hyväksytyt turvapaikan hakemista koskevat toimenpiteet ovat vuonna 1951 Genevessä tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen mukaisia (katso Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.2 artikla sekä EY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 1 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna Amsterdamin sopimuksella). Amsterdamin sopimuksessa neuvoston oletetaan hyväksyvän täydentäviä asiakirjoja. Työ tällä alalla on jatkunut jo jonkin aikaa perustuen kahteen komission ehdotukseen siirtymään joutuneiden henkilöiden tilapäistä suojelua koskevaksi yhteiseksi toiminnaksi sekä tilapäisen suojelun kohteena olevien, siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanoton ja oleskelun yhteydessä noudatettavaa solidaarisuutta koskevaksi yhteiseksi toiminnaksi(3) (kulujen jakaminen). Lisäksi on otettava huomioon, että komissio laati heinäkuussa 1997 maahanmuuttopolitiikkaa koskevan ehdotuksen yleissopimuksesta monipuolisen, kolmansista maista jäsenvaltioihin saapuvia henkilöitä koskevan puiteohjelman luomiseksi. Neuvosto on saanut ensimmäisen luonnosta koskevan käsittelyn päätökseen. Parlamentti ei ole vielä antanut lausuntoa. (1) KOM(98) 459 lopullinen. (2) EYVL C 19, 23.1.1999, s. 1. (3) KOM(98) 372 lopullinen.