KIRJALLINEN KYSYMYS E-0189/03 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Amerikkalaisten aloitteet Kaspianmeren maiden öljyvarojen saamiseksi käyttöön.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0162 - 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0189/03 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (31. tammikuuta 2003) Aihe: Amerikkalaisten aloitteet Kaspianmeren maiden öljyvarojen saamiseksi käyttöön 1. Onko komissio tietoinen, että kiinnostus entisen Neuvostoliiton alueen valtioiden maaperässä oleviin öljyvaroihin on lisääntynyt? Kyseisellä alueella sijaitsee 20 prosenttia maailman öljyvarannosta ja 50 prosenttia maailman maakaasuvarannosta. 2. Voiko komissio vahvistaa tiedot, joiden mukaan Yhdysvallat osallistuu yhä enemmän toimiin, joiden tarkoituksena on varmistaa, että valtio saa jatkuvasti käyttöönsä maaöljyä ja maakaasua Kaspianmeren ympäristöstä? 3. Voiko komissio vahvistaa tiedot, joiden mukaan uuden 1 760 kilometriä pitkän öljyputken rakentaminen Bakusta (Azerbaidan) Tbilisin kautta (Georgia) Ceyhaniin Välimerelle lähelle Syyrian rajaa Turkissa on kallein harkituista vaihtoehdoista ja sen tuotto on vähäisin? 4. Suunnitelmien mukaan öljyputken Ceyhaniin on määrä valmistua vuonna 2005. Ovatko ensisijaisesti amerikkalaiset kiinnostuneita asiasta ja osallisina hankkeessa vai onko mukana myös EU:n jäsenvaltioiden viranomaisia ja yrityksiä? 5. Mikä on komission arvio Amsterdamissa sijaitsevan kansainvälisen Aasian tutkimuksen instituutin tutkijan tohtori Parvizi Aminehin päätelmistä, jotka hän esittää pian ilmestyvässä teoksessaan Great Game? Tutkijan näkemyksen mukaan nykyisen kehityksen jatkuminen merkitsee sitä, että Eurooppa ja Aasia tulevat täysin riippuvaisiksi USA:n jakelemasta öljystä ja kaasusta. 6. Onko EU:n ja/tai sen jäsenvaltioiden kanssa olemassa sopimuksia, joiden mukaan Eurooppa saa alueen öljyä käyttöönsä vai onko tarkoituksena toimittaa öljy kokonaan tai osittain USA:han kasvavan kulutuksen tarpeisiin? Lähde: Alankomaissa ilmestyvä päivälehti De Volkskrant, 18. tammikuuta 2003. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (14. maaliskuuta 2003) Komissio on tietoinen entisen Neuvostoliiton maiden alueella ja erityisesti Kaspianmeren alueella sijaitsevista öljyvaroista. Kiinnostus mainittuihin öljyvaroihin heräsi erityisesti TACIS-ohjelman yhteydessä vuodesta 1995 alkaen perustetun Inogate-ohjelma myötä. Komissio seuraa luonnollisesti erittäin tiiviisti asemaa, joka Venäjällä on jo nyt unionin öljytoimittajana. Komissio on käynnistänyt ja virallistanut energia-asioita koskevan vuoropuhelun Venäjän kanssa, joka on yhteisön tärkein ulkopuolinen kaasuntoimittaja ja unionin toiseksi tärkein ulkopuolinen polttoaineentoimittaja. Euroopan unionin tavoin Amerikan Yhdysvallat pyrkii mahdollisimman laajaan polttoainetoimittajien maantieteelliseen jakaumaan. Tässä yhteydessä entisen Neuvostoliiton mailla on tärkeä asema. Komissio katsoo, että putkien sijaintiin liittyvien kysymysten on kuuluttava asianomaisille yrityksille, jotka ratkaisevat ne taloudellisten ja kaupallisten näkökohtien perusteella. Komissio ei ole tietoinen teoksesta, joka Parvizi Aminehin on kysyjän mukaan määrä julkaista. On syytä muistuttaa, että komissio toi selvästi esille vuonna 2000 antamassaan vihreässä kirjassa Energiahuoltostrategia Euroopalle(1) unionin energiariippuvuuteen liittyvät kysymykset ja esitti siinä ehdotuksia tilanteen ratkaisemiseksi. Tuottaja- ja kuluttajamaiden ja erityisesti toisiaan lähellä sijaitsevien maiden välinen vuoropuhelu on erittäin tärkeää, jotta voidaan taata unionin energiahuollon monipuolisuus. (1) KOM(2000) 769 lopullinen.