FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/781

(2004/C 84 E/0878)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0377/04

esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle

(6. helmikuuta 2004)

Aihe: Välimeren kalavarojen kestävä hoito ja toimet laittoman kalastuksen estämiseksi

Harkitsemattoman kalastuksen aiheuttaman paineen ja laittoman kalastuksen vuoksi kalakannat ovat huomattavasti pienentymässä Kreikassa ja Välimeren maantieteelliseen alueen muissa maissa, mikä aiheuttaa ympäristöllistä epätasapainoa meriekosysteemissä. Pyrkiessään käyttämään Välimeren kalavaroja kestävällä tavalla unioni painottaa erityisesti säilyttämispolitiikkaa, ja yrittää myös laajentaa jäsenvaltioiden kalastusta koskevaa lainkäyttövaltaa Välimerellä, osana laajempaa monenvälistä aloitetta, jossa olisivat mukana myös muut alueen rannikkovaltiot (1).

Ottaen huomioon, että unioni on ollut aikaansaamaton kalastustoiminnan kestävän kehittämisen suhteen ja kykenemätön estämään laitonta kalastusta, sekä EY:n yksinoikeudellisen toimivallan yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisen ulottuvuuden alalla, kysyn komissiolta:

1. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt turvatakseen kalavarojen kestävän hoidon niin talouden, yhteiskunnan kuin ympäristönkin kannalta Kreikassa ja merialueilla, joilla kalastusta harjoitetaan?

2. Millä tavoin kalavaroja voidaan suojella Välimeren eurooppalaisilla ja ei-eurooppalaisilla vesillä kolmansien maiden (esimerkiksi Turkin) harkitsemattomalta ja laittomalta kalastukselta?

3. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt Välimeren yhteisten kalavarojen hoidon ja hyödyntämisen, kansainvälisillä vesillä harjoitettavan valvonnan ja niillä tapahtuvasta laittomasta kalastuksesta määrättävien rangaistusten yhdenmukaistamiseksi, jotta vältyttäisiin kalavarojen loppumiselta, ja mitä rangaistuksia on määrätty tai voidaan määrätä valtioille, jotka suojelevat tai ylläpitävät laitonta kalastusta (mukavuuslipun alla tai ilman lippua)?

4. Mihin toimiin on ryhdytty, jotta unioni onnistuisi laajentamaan jäsenvaltioiden kalastusta koskevaa lainkäyttövaltaa Välimerellä yhdessä Välimeren rannikkovaltioiden kanssa toteutettavan monenvälisen lähestymistavan kautta, tavoitteena kalavarojen ja ekosysteemien kestävä hoito?

Franz Fischienti komission puolesta antama vastaus

(4. maaliskuuta 2004)

Tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1626/94 (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2550/2000 (3), sovelletaan nykyään Välimeren alueella, ja kesäkuusta 2000 päättyi poikkeus, joka salli kreikkalaisten troolareiden sekä käyttää alle 40 millimetrin verkonperän silmäkokoa että toimia hyvin lähellä rannikkoa (alle 3 meripeninkulmaa rannikosta tai pyydystää alle 50 metrin syvyydessä, kumpi tahansa on lähempänä). Näiden säännösten, mikäli kreikkalaiset viranomaiset panevat ne asianmukaisesti täytäntöön ja valvovat niiden noudattamista, pitäisi auttaa ratkaisemaan joitakin Kreikan kalastuselinkeinon ongelmista.

Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa (4)20 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002 muodostaa kalastuksen hoidolle puitteet, joiden varaan komissio perustaa ehdotuksensa yhteisön koko kalastuselinkeinon kestävästä hoidosta. Tämä asetus on merkittävä edistysaskel, jolla mahdollistetaan kalastuskapasiteetin tehokkaampi mukauttaminen, laaditaan sekä monivuotiset hoitosuunnitelmat että elvytys suunnitelmat ja perustetaan vahvempi valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmä.

Komissio on tietoinen siitä, ettei nykyinen Välimerta koskeva asetus vastaa Välimeren kalastuselinkeinon tarpeita, ja ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 2371/2002 pääperiaatteet, komissio julkaisi lokakuussa 2003 ehdotuksen asetukseksi, joka on linjassa sekä yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tulevaisuudesta laaditun vihreän kirjan että sen toimintasuunnitelman kanssa (5).

Komission näkemyksen mukaan tällaisen ehdotuksen, jossa yhdistetään teknisiä toimenpiteitä ja pyyntiponnistelujen hallintaa, pitäisi johtaa vastuullisempaan ja kestävämpään kalastukseen Välimeren alueella. Lisäksi mahdollistamalla tiettyjen kalastusalan kansallisten hoitosuunnitelmien perustaminen, ehdotus on kompromissi tarpeesta turvata yhdenmukainen yhteisön puitekehys ja tarpeesta luoda joustava lähestymistapa, jotta voidaan ottaa huomioon osa-aluekohtaiset erot ja erityispiirteet. Yhdenmukainen yhteisön puitekehys, joka ottaa huomioon osa-alueiden erityispiirteet, on ehdoton edellytys paitsi yhtäläisille kilpailumahdollisuuksille myös kalastuksen hoitosuunnitelmia koskevien ehdotusten edistämiseksi laajemmissa kansainvälisissä puitteissa.

Laiton kalastus on ongelma, joka saattaa koskea paitsi kolmansien maiden kalastusaluksia myös yhteisön sisäisten valtioiden aluksia, esimerkiksi Kreikan vedet ja kalavarat kärsivät sekä räjähteiden laittomasta käytöstä että verkonperän sallitun silmäkoon noudattamatta jättämisestä troolikalastuksessa. Näihin ongelmiin on tartuttava yhteisön tasolla eikä ainoastaan kansainvälisellä tasolla.

Komission marraskuussa 2003 järjestämän Venetsiassa pidetyn ministerikokouksen tulos ja loppujulistus ovat tarjonneet vahvan poliittisen pohjan nopeammalle ja tehokkaammalle edistymiselle kohti kestävää kalastuksen hoitoa Välimeren alueella. Kalastukseen liittyvän lainkäyttövallan laajentamisen todettiin olevan merkittävä keino tämän tavoitteen saavuttamisessa.

Erityisesti kehittyvä keskustelu mahdollisesta kansallisen lainkäyttövallan koordinoidusta laajentamisesta avomerellä yhdessä todennäköisesti pian ajankohtaistuvan Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) itsenäisen talousarvion ratifioimisen kanssa mahdollistavat sen, että sekä säilyttämiseen että lain noudattamiseen liittyviä kysymyksiä voidaan ottaa esille koordinoidummin Välimeren tasolla.

(1) Ks. KOM(2003) 589, 9.10.2003. Ehdotus neuvoston asetukseksi kalavarojen säilyttämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä ja asetusten (ETY) N:o 2847/93 ja (EY) N:o 973/2001 muuttamisesta.

(2) EYVL L 171, 6.7.1994.

(3) EYVL L 292, 21.11.2000.

(4) KOM(2001) 135 lopullinen.

(5) KOM(2002)535.