KIRJALLINEN KYSYMYS E-2476/99 esittäjä(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle. Valitus häirinnästä.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0051 - 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2476/99 esittäjä(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Valitus häirinnästä Eräs Euroopan komissiossa tilapäisesti työskennellyt kansallinen asiantuntija esitti 20. marraskuuta 1998 esimiehilleen valituksen häirinnästä. Uusi valitus tehtiin 4. joulukuuta 1998. Mihinkään komission suositusten mukaisiin suojelutoimiin ei kuitenkaan ryhdytty. Kyseinen henkilö erotettiin tehtävistään 25. helmikuuta 1999 erittäin loukkaavissa olosuhteissa, ja hänen anomuksensa työsopimuksen uusimisesta hylättiin, vaikka komissio oli tukenut sitä. Näyttää siltä, että nämä tapahtumat rikkovat komission suosituksiin sisältyviä periaatteita uhrien suojelusta. Lisäksi komissio päätti ryhtyä sisäiseen tutkimukseen vasta kolmen kuukauden kuluttua ensimmäisen valituksen esittämisestä. Asian käsittely ei ole vieläkään päättynyt. 1. Mikä on seuraava vaihe häirintävalituksen käsittelyssä Euroopan komissiossa? 2. Mitä suojelutoimia voidaan toteuttaa? 3. Miten Euroopan komissio voi rangaista häirintään syyllistyneitä henkilöitä? 4. Minkälaisessa aikataulussa sisäinen tutkimus on tehtävä ja miten tutkimuksen puolueettomuus voidaan taata? 5. Miten häirinnän uhrin kärsimät vääryydet voidaan korvata? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (9. helmikuuta 2000) Komission henkilöstöön kuuluvan valitus häirinnästä voi johtaa hallinnolliseen tutkintaan, josta päättää nimittävä viranomainen. Komissio tiedotti henkilöstölleen erityisesti koskemattomuuden suojaan liittyvistä menettelyistä 29. helmikuuta 1996 päivätyllä hallinnollisella tiedotteella. Hallinnollisen tutkinnan tarkoituksena on todeta tosiseikat, ja se voi johtaa syylliseksi todettua henkilöä koskevan kurinpitomenettelyn aloittamiseen. Häirinnän uhrin esimies voi ryhtyä toimenpiteisiin uhrin suojelemiseksi. Tämä voidaan esimerkiksi siirtää muihin tehtäviin tutkinnan ajaksi. Nimittävä viranomainen aloittaa kurinpitomenettelyn asianomaisen esimiehen pyynnöstä tai omasta aloitteestaan. Se voi johtaa seuraamuksen määräämiseen henkilöstösääntöjen mukaisesti. Hallinnollisella tutkinnalla ei ole aikarajoja. Jos kurinpitomenettelyt aloitetaan nimittävän viranomaisen päätöksen mukaisesti, kurinpitolautakunnan on tapauksesta riippuen noudatettava henkilöstösääntöjen 87 artiklassa ja liitteessä IX säädettyjä aikarajoja. Jotta nimittävä viranomainen voi määrätä asianmukaisen rangaistuksen, hänen on todettava kaikki kurinpitomenettelyn kohteena olevaan henkilöön liittyvät tosiseikat, ja hänellä on näin ollen oikeus ja velvollisuus varmistaa, ettei epäilykselle ole sijaa. Nimittävä viranomainen voi tehdä päätöksen kuulematta kurinpitolautakuntaa, jos kurinpitoseuraamus on kirjallinen huomautus tai varoitus, mutta muihin toimiin ryhtyminen edellyttää kurinpitolautakunnan kuulemista. Nimittävä viranomainen tekee lopullisen päätöksen saatuaan kurinpitolautakunnan lausunnon. Henkilöstösääntöjen liitteen IX 7 artiklan 3 kohdassa säädetään, että nimittävä viranomainen tekee päätöksensä viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun se on saanut kurinpitolautakunnan perustellun lausunnon; sen on ensin kuultava asianomaista virkamiestä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen asteen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti 7 artiklan 3 kohdassa säädetyt aikarajat eivät kuitenkaan ole sitovia vaan ainoastaan hyvän hallintotavan sääntöjä. Kurinpitomenettelyä koskee syyttömyysolettaman periaate. Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuin valvoo koko menettelyn säännönmukaisuutta ja puolueettomuutta. Toimielin voi olla velvollinen maksamaan korvauksia häirinnän uhrille, jos toimielimen todistetaan aiheuttaneen vahingon palvelussuhteeseen liittyvällä virheellä.