Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3856/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Urheiluvalmentajien vapaa liikkuminen 1. Onko totta, että Italian valtio (Italian kansallisen olympiakomitean ja teknisinä eliminä toimivien urheilukoulujen kautta) syrjii käänteisesti kansalaisiaan ja urheilualan toimijoita estämällä heitä harjoittamasta vapaasti urheiluammattiaan sekä omassa maassaan että Euroopassa, koska asiaan liittyvää lainsäädäntöä ei ole vielä uudistettu niiden yhteisön direktiivien 89/48(1) ja 92/51(2) mukaisiksi, joiden täytäntöönpano oli asetettu kesäkuuksi 1994? 2. Pitääkö paikkansa, että Italian kansallisella olympiakomitealla on monopoli urheilukoulutuksen alalla (Euroopan sosiaalirahaston rahoittamat kurssit mukaanlukien) ja että kansallisten urheilujärjestöjen kursseja ei ole mukautettu viiteen eri tasoon Eurooppa-neuvoston Milanossa 1985 hyväksymien sääntöjen mukaisesti? 3. Onko totta, että joidenkin urheilukoulujen, PR-elimien, yksityisten koulujen ja urheilujärjestöjen kursseilta voi saada urheilun keskuskoulun (Scuola centrale dello Sport) antaman tutkintotodistuksen? Kyseisessä urheilukoulussa koulutetaan urheilualan asiantuntijoita (keskiasteen koulutus sekä yhteisön sääntöjen mukaiset kolme vuotta työkokemusta) ja urheiluopettajia itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi ja yrittäjiksi. 4. Mikäli näin on, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta tilanne saatettaisiin yhteisön periaatteiden ja säännösten mukaiseksi? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1999) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa ensisijaisesti direktiiveihin 89/48/ETY ja 92/51/ETY. Neuvoston 21 päivänä joulukuuta 1988 annetulla direktiivillä 89/48/ETY otettiin käyttöön vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä. Tätä direktiiviä täydennettiin myöhemmin ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/51/ETY. Tämä toinen direktiivi koskee niitä tutkintotodistuksia, joista ei säädetty direktiivissä 89/48/ETY. Poikkeustapauksia lukuun ottamatta urheiluvalmentajan pätevyysvaatimukset kuuluvat direktiivin 92/51/ETY soveltamisalaan. Tutkintotodistusten tunnustamista koskevan yleisen järjestelmän mukaisesti henkilön, joka on yhdessä jäsenvaltiossa täysin pätevä harjoittamaan tiettyä ammattia, on periaatteessa voitava harjoittaa samaa ammattia toisessa jäsenvaltiossa. Italian, kuten kaikkien jäsenvaltioiden, on ollut saatettava lainsäädäntönsä näiden direktiivien mukaiseksi. On huomattava, että komissiolle ei ole tätä ennen valitettu erityisistä vaikeuksista urheiluvalmentajan tutkintotodistusten tunnustamisessa Italiassa. On syytä korostaa, että näitä direktiivejä sovelletaan sillä edellytyksellä, että kyseessä on rajojen ylittäminen, eli silloin kun toisessa jäsenvaltiossa pätevä henkilö, olipa hän sitten Italian tai jonkin toisen jäsenvaltion kansalainen, haluaa saada pätevyytensä tunnustetuksi voidakseen työskennellä Italiassa. Sitä vastoin näillä direktiiveillä käyttöön otetut järjestelmät eivät kata tapauksia, joissa Italiassa koulutetut henkilöt haluavat työskennellä tässä samassa jäsenvaltiossa. Tällaisessa tapauksessa asia on puhtaasti sisäinen. Komissio ei myöskään voi vaatia Italiaa sääntelemään ammattia tietyllä tavalla. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia päättämään ammatteja koskevasta sääntelystä. Tämän johdosta tietty ammatti voi olla olemassa jossakin jäsenvaltiossa, kun taas toisessa sitä ei ole. Joissain tapauksissa ammattinimike on sama, mutta ammatin sisältö vaihtelee. Lisäksi tiettyyn ammattiin pääsemiseksi vaadittava koulutustaso voi vaihdella. Tämän vuoksi komissio ei ole toimivaltainen puuttumaan Italian käytäntöön urheiluvalmentajan ammatin sääntelyssä omalla alueellaan. Sitä vastoin Italian viranomaisten on luonnollisesti otettava käyttöön tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmiä ja poistettava kaikki toimenpiteet, joita voitaisiin pitää syrjivinä. Arvoisa parlamentin jäsen mainitsee myös viisi koulutustasoa, jotka on muodostettu Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ammatillisen koulutuksen todistusten vastaavuudesta 16 päivänä heinäkuuta 1985 tehdyllä neuvoston päätöksellä 85/368/ETY(3). Tällä päätöksellä oli kuitenkin tarkoitus kannustaa jäsenvaltioita eikä niinkään pakottaa jokaista perustamaan samanlainen järjestelmä. Päätöksen 2 artiklassa todetaan, että työssä voidaan käyttää lähtökohtana liitteessä tarkoitettua koulutustasojärjestelmää. Lisäksi todetaan, että "mainittu järjestelmä annetaan tiedoksi tämän päätöksen liitteessä". Italian viranomaisilla on siis mahdollisuus käyttää tai olla käyttämättä ehdotettua rakennetta. (1) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16. (2) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25. (3) EYVL L 199, 31.7.1985.