ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0252/00

esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle

(7. helmikuuta 2000)

Aihe: Sivutoimet

Kuinka monella komission työntekijällä on sivutoimia, jotka edellyttävät henkilöstösääntöjen mukaista lupaa, ja kuinka montaa komission työntekijää kehotettiin keskeyttämään kyseessä olleen sivutoimen harjoittaminen tai pidättäytymään siitä?

Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus

(24. maaliskuuta 2000)

Henkilöstösääntöjen 12 artiklassa määrätään, että virkamiesten on pidättäydyttävä sellaisen ulkopuolisen toiminnan harjoittamisesta, joka saattaisi heijastua hänen asemaansa. Lisäksi virkamiehen, joka haluaa harjoittaa viranhoitoonsa kuulumatonta toimintaa tai suorittaa yhteisöjen ulkopuolelta tulevan toimeksiannon, on pyydettävä nimittävältä viranomaiselta tähän lupa riippumatta siitä, saako hän siitä palkkion vai ei. Lupaa ei myönnetä, jos toiminta tai toimeksianto on luonteeltaan sellainen, että se vaarantaisi virkamiehen riippumattomuuden tai olisi haitaksi yhteisöjen toiminnalle.

Viiden viimeisen vuoden aikana lupaa on pyydetty kaikkiaan 677 yhteisön ulkopuolisen toimen harjoittamiseen. Ne liittyvät pääasiassa opetustehtäviin yliopistoissa, osallistumiseen konferensseihin ja seminaareihin sekä hallintoneuvoston tai johtokunnan jäsenyyteen akateemisissa, hallinnollisissa tai taiteellisissa säätiöissä, yhteisöissä taikka muissa organisaatioissa, joiden toiminta ei ole ristiriidassa komission tai Euroopan yhteisöjen edun kanssa. Neljässä tapauksessa lupa yhteisön ulkopuolisen toiminnan harjoittamiseen evättiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0355/00 esittäjä(t): Ward Beysen (ELDR) komissiolle. Tekijänoikeusdirektiivi.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0057 - 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0355/00 esittäjä(t): Ward Beysen (ELDR) komissiolle (14. helmikuuta 2000) Aihe: Tekijänoikeusdirektiivi Neuvostossa keskustellaan parhaillaan komission ehdotuksesta tekijänoikeutta ja siihen liittyviä oikeuksia koskevan direktiivin uudistamiseksi. Ehdotus tarjoaa valtavia etuja, löydetäänhän siinä tasapaino yhtäältä tekijänoikeuksien haltijoiden ja toisaalta kuluttajien ja teknologian tuottajien näkemysten välillä, mutta siihen sisältyy myös vaara, mikäli tekijänoikeuksien haltijoille annetaan tekniikan suhteen täydellinen yksinoikeus. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä estääkseen sen, että teknisten järjestelmien vaatimukset ja edellytykset koskevat poikkeustapauksiakin, erityisesti tapauksia, joissa kopiointi onkin sallittu? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (28. maaliskuuta 2000) Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamista tietoyhteiskunnassa koskevan direktiiviehdotuksen(1) tavoitteena on muuttaa tekijänoikeuksien oikeudellisia puitteita yhteisön tasolla, jotta voidaan vastata uuden teknologian sekä teosten uusien tuotanto- ja hyödyntämismuotojen asettamiin haasteisiin. Ehdotus liittyy maailmanlaajuiseen toimintaympäristöön, ja sen tavoitteena on panna täytäntöön suurin osa kansainvälisistä vaatimuksista, jotka liittyvät vuonna 1996 tehtyihin Maailman henkisen omaisuuden järjestön tekijänoikeussopimukseen ja esitys- ja äänitesopimukseen. Mainittujen sopimusten sopimuspuolet ovat päättäneet muun muassa säätää lailla sellaisten teknisten toimenpiteiden suojaamisesta, joilla tekijänoikeuksien haltijat suojaavat teoksiaan luvattomalta käytöltä. Tämä vaatimus sisältyy direktiiviehdotukseen koko yhteisöä koskevana niin, että ehdotuksella pyritään takaamaan samantasoinen suoja kaikissa jäsenvaltioissa ja mahdollistamaan sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Arvoisa parlamentin jäsen myöntää, että komissio on ponnistellut asiaan liittyvien oikeuksien ja etujen välisen tasapainon löytämiseksi ehdotusta laatiessaan. Komissio pitää erityisen tärkeänä tasapainon löytämistä teknisten toimenpiteiden suojan rajoittamisen osalta, kun jäsenvaltio voi vedota johonkin direktiiviehdotuksen 5 artiklassa tarkoitettuun poikkeustapaukseen. Myös jäsenvaltiot pitävät tasapainoa tärkeänä ja pyrkivät pääsemään tyydyttävään ratkaisuun neuvoston asiaa käsittelevässä työryhmässä. (1) EYVL C 180, 25.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0976/00 esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE-DE) komissiolle. Rakennushankkeiden jatkaminen Sintra-Cascaisin luonnonpuistossa Portugalissa.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0194 - 0195



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0976/00 esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE-DE) komissiolle (22. maaliskuuta 2000) Aihe: Rakennushankkeiden jatkaminen Sintra-Cascaisin luonnonpuistossa Portugalissa Margot Wallström ilmoitti kirjalliseen kysymykseeni E-1977/99(1) antamassaan vastauksessa, että hän oli kirjannut mainitsemani asian ja aikoi selvittää sen Portugalin asiasta vastaavien viranomaisten kanssa. Onko komissio tietoinen, että kyseisiä rakennushankkeita jatketaan erityisesti Cabo Rason ja Abanon alueilla vastoin Portugalin asiasta vastaavien viranomaisten antamia lausuntoja? Onko komissio myös tietoinen, että rakennushankkeet ovat jo vahingoittaneet luonnonpuistoa huomattavasti ja että niiden vaikutukset ovat niin silminnähtävät, että portugalilaiset tiedotusvälineet ovat kiinnittäneet asiaan huomiota jo useaan kertaan? (1) EYVL C 219 E, 1.8.2000, s. 57. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2000) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että kyseinen tapaus, joka koskee kahta kaupunkisuunnitteluhanketta Portugalin yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi esittämällä alueella Sintra/Cascais sijaitsevissa Cabo Rasossa ja Abanossa, on rekisteröity numerolla 1999/2275. Tutkittuaan tapauksen komissio huomautti 4. tammikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä Portugalin viranomaisille direktiivien 92/43/ETY (luontotyypit)(1) ja 85/337/ETY (ympäristövaikutusten arviointi)(2) mukaisista velvollisuuksista. Samassa kirjeessä komissio pyysi myös Portugalin viranomaisia esittämään arvionsa tilanteesta. Portugalin viranomaiset eivät ole vastanneet komissiolle. Pääteltyään, että näiden hankkeiden toteutuksessa ei ole noudatettu edellä mainittujen direktiivien säännöksiä, komissio päätti 21. maaliskuuta 2000 pidetyssä kokouksessaan aloittaa tapauksen osalta EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa (entisessä 169 artiklassa) määrätyn menettelyn. (1) EYVL L 206, 22.7.1992. (2) EYVL L 175, 5.7.1985.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0315/00 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Kreikan maatalousministeriön ohjelma kalastusalusten poistamiseksi käytöstä.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0033 - 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0315/00 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (11. helmikuuta 2000) Aihe: Kreikan maatalousministeriön ohjelma kalastusalusten poistamiseksi käytöstä Kreikan maatalousministeriön päätöksellä n:o 274407/8.2.1999 päätettiin hyväksyä rahoitustuen myöntäminen kalastusalusten lopullista käytöstä poistamista koskevalle ohjelmalle. Ohjelmaa tullaan yhteisrahoittamaan yhteisön ja kansallisin määrärahoin (75 prosenttia rahoituksesta tulee kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä ja 25 prosenttia maatalousministeriöltä). Kreikan valtio kuitenkin pidättää tuen kokonaismäärästä lopulta 25 prosenttia. Voisiko komissio kertoa, onko se tietoinen edellä mainitusta pidätyksestä ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä, mikäli Kreikan hallitus jatkaa tämän käytännön harjoittamista, joka luonnollisesti käytännössä kumoaa täydentävyysperiaatteen, joka on yhteisön tukikehyksestä rahoitettavien ohjelmien täytäntöönpanon perusperiaate? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (20. maaliskuuta 2000) Yhteisön kalastus- ja vesiviljelyalaa sekä niiden tuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä koskevien rakenteellisten tukitoimenpiteiden perusteista ja edellytyksistä 3. marraskuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2468/98 säädetään julkisen tuen enimmäismääristä poistettaessa aluksia pysyvästi kalastuskäytöstä. Tuki määritetään bruttorekisteritonni- ja bruttovetoisuusasteikon (brt-GT) sekä alusten iän perusteella. Lisäksi asetuksessa säädetään rahoitusosuuksista. Yhteisön rahoitusosuus on vähintään 50 prosenttia ja enintään 75 prosenttia tuesta. Toteuttaessaan alusten pysyvään käytöstäpoistoon liittyviä toimia Kreikan maatalousministeriön viranomaiset varmistavat, etteivät maksettavat palkkiot ylitä yhteisön lainsäädännössä säädettyjä enimmäismääriä ja että yhteisön rahoitusosuus on 75 prosenttia ja jäsenvaltion 25 prosenttia. Kyseisessä tapauksessa julkisia varoja on käytetty asetuksen (EY) N:o 2468/98 säännösten mukaisesti; vaikka maksetut palkkiot olivat yhteisön lainsäädännössä vahvistettuja enimmäismääriä pienempiä, Kreikka on suorittanut 25 prosentin rahoitusosuutensa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0854/00

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(21. maaliskuuta 2000)

Aihe: EU:n kansalaisten syrjintä pankeissa Italiassa

Onko komissio tietoinen, että Italiassa pankit perivät maksun rahan siirtämisestä Euroalueelta (muualta kuin Italiasta) Italiassa sijaitsevalle tilille ja tallettamisesta, kun siirron tai talletuksen tekee EU:n kansalainen, jonka asuinpaikka ei ole Italiassa? Tätä maksua ei peritä Italiassa asuvilta EU:n kansalaisilta. Onko komissio sitä mieltä, että tämä rikkoo yhteisön lainsäädäntöä EU:n kansalaisten tasa-arvoisen kohtelun osalta?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(2. toukokuuta 2000)

Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevalla direktiivillä(1), joka annettiin tammikuussa 1997 ja joka on ollut voimassa 14. elokuuta 1999 lähtien, otettiin käyttöön rajatylittävien tilisiirtojen läpinäkyvyyttä ja tehokasta toteuttamista koskevia säännöksiä. Direktiivissä määritellään muun muassa siirroista veloitettavien maksujen jakautuminen ja mahdollistetaan kaksinkertaisten veloitusten välttäminen. Jos asiakkaan ja lähettävän laitoksen välillä ei ole muuta järjestelyä, lähettäjä vastaa koko tilisiirron kaikista veloituksista (OUR-siirto), eikä vastaanottajan tarvitse maksaa mitään. Asiakas voi vaatia direktiivin säännösten vastaisesti veloitetut maksut takaisin suoraan pankilta.

Komission tiedossa ei tällä hetkellä ole, että italialaisilla pankeilla olisi yleisenä käytäntönä veloittaa kuluja rajatylittävistä tilisiirroista, kun siirto tehdään tilille, jonka haltija ei asu Italiassa. Jos kunnianarvoisalla parlamentin jäsenellä on tietoa tällaisista käytännöistä, komissio on valmis tutkimaan ja seuraamaan niitä tarkemmin.

Komissio on kuitenkin tietoinen, että rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevan direktiivin säännöksistä huolimatta tällaisista tilisiirroista veloitetaan Italiassa edelleen joskus kaksinkertainen maksu riippumatta siitä, asuuko lähettäjä tai vastaanottaja Italiassa vai ei. Tällainen käytäntö on vastoin yhteisön lainsäädäntöä ja siihen puututaan, kun siitä ilmoitetaan.

Vaikka Italia ei ole vielä täyttänyt velvoitetta saattaa rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskeva direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä, se ei tarkoita, että direktiivin säännöksiä ei tarvitsisi noudattaa. Euroopan yhteisön tuomioistuimen päätösten mukaisesti kantaja voi kansallisessa tuomioistuimessa vedota riittävän hyvin määriteltyyn direktiiviin, jota ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä direktiivissä säädettyyn määräaikaan mennessä.

(1) 27 päivänä tammikuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/5/EY, EYVL L 43, 14.2.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0397/00 esittäjä(t): Doris Pack (PPE-DE) komissiolle. Kelkkoja, suojakypäriä ja urheilijoita koskevat F.I.B.T:n mainosoikeudet.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0151 - 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0397/00 esittäjä(t): Doris Pack (PPE-DE) komissiolle (15. helmikuuta 2000) Aihe: Kelkkoja, suojakypäriä ja urheilijoita koskevat F.I.B.T:n mainosoikeudet F.I.T.B. (Fédération Internationale de Bobsleigh et de Tobogganing), jonka toimipaikka on Milanossa, Italiassa, julistaa Worldcup- sekä Euroopan- ja maailmanmestaruuskisoja koskevissa kansainvälisissä säännöissään urheilijoiden sekä urheiluseurojen ja/tai liittojen omaisuuden F.I.B.T:n omaisuudeksi. Huipputason kelkkailua harrastetaan yleensä ammattimaisesti. Varusteet ja välineet ovat yleensä urheilijoiden tai niiden urheiluseurojen omaisuutta, joihin urheilijat kuuluvat, tai urheilijoita tukevien kansallisten urheiluliittojen omaisuutta. Kansainvälisten sääntöjen 1.13.3.2. kohdassa F.I.B.T. julistaa asianomaisten urheilijoiden, seurojen ja liittojen omistus- ja henkilöllisyysoikeuksia loukaten 50 cm2:n pinta-alan kelkan etuosan molemmilla puolilla sekä sen alimman kolmanneksen, etusivusuojukset mukaan lukien, F.I.B.T:n omaisuudeksi. F.I.B.T. vaikeuttaa huippu-urheilijoiden, seurojen ja liittojen sponsorien saantia ja rajoittaa niiden vapautta harjoittaa liiketoimintaa. Komissiolta kysytään siksi seuraavaa: Ovatko urheiluvälineissä, suojakypärissä ja urheilijoiden vaatteissa olevaa mainostilaa koskevat F.I.B.T:n säännöt ammattiurheilua koskevan yhteisön oikeuskäytännön vastaisia? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (28. maaliskuuta 2000) Komission on vaikea antaa lopullista vastausta arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessä annettujen tietojen pohjalta. Jotta voitaisiin arvioida, onko liiton käyttäytyminen kilpailusääntöjen kannalta rajoittavaa, on tunnettava kaikki taloudelliset ja juridiset tosiseikat sekä kyseisen urheilulajin erityispiirteet ja markkinoiden määritelmä. Oikeus jakaa mainostilaa on joka tapauksessa kansallisten lakien soveltamisalaan kuuluva seikka. Jos eri maiden kansallinen oikeus ei anna FIBT:lle (Fédération internationale de bobsleigh et de tobogganing) oikeutta jakaa mainostilaa, on tutkittava, perustuuko parlamentin jäsenen kuvaama käyttäytyminen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklassa (ent. 85 artikla) kiellettyyn toimintaan tai voiko siinä olla kyse 82 artiklassa (ent. 86 artikla) kielletystä määräävän aseman väärinkäytöstä. Komissiolla ei ole tällaisen analyysin edellyttämiä tietoja, joiden avulla se voisi esimerkiksi arvioida vaikuttaako parlamentin jäsenen esiin tuoma käyttäytyminen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan tai onko FIBT:llä määräävä asema merkittävällä osalla yhteismarkkinoita, jos sen oletetaan toimivan yrityksen lailla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0686/00 esittäjä(t): Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) komissiolle. Espanjan hallituksen sähköalalle myöntämät tuet.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0028 - 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0686/00 esittäjä(t): Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) komissiolle (9. maaliskuuta 2000) Aihe: Espanjan hallituksen sähköalalle myöntämät tuet Aikooko komissio hyväksyä espanjalaisten sähköyhtiöiden vapaaseen kilpailuun siirtymisestä aiheutuvat kustannukset, joiden arvo on 1,3 biljoonaa pesetaa? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. huhtikuuta 2000) Espanjan viranomaiset ovat varanneet sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston ja parlamentin direktiiviin 96/92/EY(1) liittyvän sähkön markkinoiden vapauttamisen johdosta 1 300 000 miljoonaa pesetaa käytettäväksi niiden kustannusten korvaamiseen, joita vapaaseen kilpailuun siirtymisestä aiheutuu. Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet näistä toimenpiteistä komissiolle 29. tammikuuta 1999 edellä mainitun direktiivin 24 artiklan mukaisesti. Direktiivin 24 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot, joissa ennen tämän direktiivin voimaantuloa annettuja sitoumuksia tai toimintaa koskevia takeita ei voida täyttää tämän direktiivin säännösten vuoksi, voivat hakea siirtymäkausijärjestelyitä, jotka komissio voi myöntää niille ottaen huomioon muun muassa asianomaisen verkon koon, verkon yhteenliittymisasteen ja sen sähköteollisuuden rakenteen. Komissio ilmoittaa ennen päätöstään jäsenvaltioille näistä hakemuksista luottamuksellisuutta noudattaen. Päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Samanaikaisesti Espanjan viranomaiset ilmoittivat kyseisistä toimenpiteistä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan(entisen 93 artiklan) 3 kohdan (valtiontuet) edellyttämällä tavalla. Komission 8. heinäkuuta 1999 tekemän päätöksen mukaan nämä toimenpiteet eivät kuulu direktiivin 24 artiklan soveltamisalaan, mutta niitä on tutkittava valtiontukisääntöjen, erityisesti perustamissopimuksen 87 artiklan (entisen 92 artiklan) 3 kohdan c alakohdan perusteella(2). Espanjan viranomaiset hakivat muutosta tähän päätökseen kumoamiskanteella, joka on vielä yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä(3). Komissio tutkii asiaa myös ilmoittamattomana tukena, koska toimenpide pantiin täytäntöön ennen 88 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusta. Komissio pyrkii tekemään asiasta päätöksen mahdollisimman pian. (1) EYVL L 27, 30.1.1997. (2) EYVL L 319, 11.12.1999. (3) Asia C-369/99, Espanja v. komissio.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0274/00 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Ostovoimapariteettien käyttö aluepolitiikassa.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0114 - 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0274/00 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (7. helmikuuta 2000) Aihe: Ostovoimapariteettien käyttö aluepolitiikassa Komissio toteaa vastauksessaan kysymykseeni E-2218/99(1) että ostovoimapariteetin käyttö yhteisön oikeudellisissa teksteissä, etenkin aluepolitiikkaa koskevissa säännöksissä, on täysin oikein ja kuvastaa nykyistä käytäntöä, ja toteaa vielä, että myös OECD ja Yhdistyneet Kansakunnat hyväksyvät kyseisen menetelmäperustan. Eurostatin talous- ja sosiaalikysymyksiä käsittelevä neuvoa-antava komitea totesi kuitenkin tammikuussa 1998 pidetyssä neljännessä seminaarissaan, joka koski alueellisen tiedon merkitystä Euroopan aluepolitiikassa, että BKT-lukujen suuruus ja alueiden väliset erot vaihtelevat sen mukaan, onko käytetty euroa vai ostovoimapariteettia, etenkin kun käytetään kansallisia ostovoimapariteetteja huolimatta siitä, että saman jäsenvaltion eri alueiden välillä on huomattavia eroja. Kun on kyse ostovoimapariteettien käytöstä yhteisön oikeudellisissa teksteissä, eikö komissio anna suurempaa painoa Eurostatin neuvoa-antavan komitean mielipiteelle kuin ulkomaisten viranomaisten, jotka käyttävät tätä tunnuslukua kokonaan muihin tarkoituksiin, joista on muita seurauksia? (1) EYVL C 219 E, 1.8.2000, s. 124. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (28. maaliskuuta 2000) Rennesissä tammikuussa 1998 pidetyn Euroopan talous- ja sosiaalitilastoja käsittelevän neuvoa-antavan komitean (CEIES) neljännen seminaarin Alueelliset tilastot aluepolitiikan apuna Euroopassa päätelmissä todetaan, että BKT:n merkitykseen ja alueiden välisiin eroihin vaikuttaa se, käytetäänkö mittana ecua vai ostovoimapariteettia, etenkin kun käytössä ovat kansalliset ostovoimapariteetti-luvut, vaikka yhden jäsenvaltion sisälläkin on suuria alueiden välisiä eroja. Kuitenkin rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 3 artiklassa säädetään, että tavoitteen 1 kohdealueet ovat tilastollisen alueluokituksen II-tasoa (NUTS II) vastaavia alueita, joiden yhteisön käytössä 26 päivänä maaliskuuta 1999 olevien viimeisten kolmen vuoden tietojen perusteella ostovoimapariteetilla mitattu bruttokansantuote (BKT) asukasta kohti on vähemmän kuin 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Erään seminaarissa pidetyn esityksen päätelmissä täsmennettiin: Vaikuttaa siltä, että Agenda 2000:ssa ehdotetulle tavoitteen 1 kohdealueiden valintakriteerille (bruttokansantuote asukasta kohden ostovoimastandardeina [OVS] mitattuna NUTS II -tason alueilla) on etupäässä käytännön perusteita: BKT on toisaalta julkinen ja käytettävissä oleva luku, ja toisaalta ostovoimastandardit ovat aiemmin osoittautuneet vaihtokursseja vakaammiksi mldr On tärkeää ottaa selville, onko olemassa vakuuttavampia valintakriteerejä. Se vaikuttaa käytännössä epätodennäköiseltä. Komissio ei toistaiseksi laske alueellisia ostovoimapariteetteja, mutta pohtii, onko se mahdollista jatkossa. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0092/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Pohjois-Portugalin ja Galician välinen suurnopeusrata.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0081 - 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0092/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (26. tammikuuta 2000) Aihe: Pohjois-Portugalin ja Galician välinen suurnopeusrata Galician tiedotusvälineissä on äskettäin esiintynyt tietoja aikeista arvioida mahdollisuutta rakentaa suurnopeusjunarata, josta Portugalin pohjoisen alueen koordinointikomitea ja Galician hallitus ovat tehneet päätöksen. Arviointitutkimukseen saadaan 50 prosentin rahoitus Euroopan unionista. Galician parlamentissa kuullusta Espanjan hallituksen vastauksesta BNG-ryhmän edustajalle käy kuitenkin ilmi, että kyseiset suunnitelmat ovat melko rajalliset, koska aikomuksena on rakentaa rata, jolla on mahdollista liikennöidä ainoastaan 160 km:n tuntivauhtia. Myös Portugalin hallituksen edustajat ovat vahvistaneet tämän tiedon ja ilmoittaneen aikomuksestaan jättää CorunhaSetúbalin -suurnopeusradan vähemmälle huomiolle ja keskittyä Porto-Lissabon-radan ja Madridin välisen yhteyden rakentamiseen. Voiko komissio vahvistaa, ovatko nämä väitteet totta, ja jos ovat, miksi Galician ja Portugalin välisen rataosuuden nopeus on niin vähäinen? Milloin rakennustyöt on määrä saada päätökseen ja milloin tämä kummankin raja-alueen kehitykselle välttämätön rautatie aloittaa toimintansa? Loyola de Palacion komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0088/00, E-0092/00 ja E-0093/00 (13. maaliskuuta 2000) Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivojen (neuvoston ja Euroopan parlamentin 23. heinäkuuta 1996 tekemä päätös N:o 1692/96/EY(1)) uudelleentarkastelun valmistelun nykyisessä vaiheessa komissio ei ole tietoinen uusista konkreettisista suurten nopeuksien junia koskevista hankkeista Espanjassa. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat määrät koskevat pääosin Galiciaan vievän tavanomaisen rautatien muuttamista siten, että sillä voidaan saavuttaa 200 kilometrin tuntinopeus Madridin ja Monforte de Lemosin välisellä jaksolla, sekä Orenseen ja Santiagoon, La Coruñaan, Vigoon ja Portugalin Portoon vievien tavanomaisten rautatielinjojen muuttamista. Mitä tulee parlamentin jäsenen mainitsemaan Vigosta Portoon johtavan Atlantin käytävän kehitystutkimukseen, komissio vahvistaa yhteisrahoituksen osuuden olleen vuonna 1999 50 % tutkimuksen kokonaiskustannuksista. Tutkimuksen olennainen tavoite liittyy kahteen seuraavaan aiheeseen: liikenneinfrastruktuuritoimien käynnistäminen tutkimusalueella (Galicia ja Pohjois-Portugali) etsimällä konkreettisia yksityisen ja julkisen sektorin yhteisrahoitusmahdollisuuksia ja maa-, meri- ja ilmaliikenteen infrastruktuurien asteittaisen integroitumisen edistäminen takaamalla ihmisten ja tavaroiden kestävä liikkuvuus. Tutkimuksen tulosten odotetaan valmistuvan vuonna 2001. (1) EYVL L 228, 9.9.1996.