KIRJALLINEN KYSYMYS E-2588/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. ALV-järjestelmän yhdenmukaistaminen.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0094 - 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2588/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (16. syyskuuta 2002) Aihe: ALV-järjestelmän yhdenmukaistaminen Yhdistyneestä kuningaskunnasta kotoisin olevan yrityksen, joka haluaa harjoittaa toimintaa Ranskassa tai Irlannissa, on rekisteröidyttävä kyseisten maiden ALV-järjestelmään, kerättävä vero asiakkaalta ja tilitettävä se viranomaisille ennen kuin asiakas on edes maksanut yritykselle. Tämä on suora seuraus ALV-järjestelmän yhdenmukaisuuden puutteesta. Kuitenkin Irlanti ja Ranska hyötyvät Yhdistyneen kuningaskunnan harmonisoidusta järjestelmästä ja voivat siksi myydä tuotteitaan, palveluitaan tai niiden yhdistelmiä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan rekisteröitymättä maan ALV-järjestelmään. Paikallinen yritys vaalipiiristäni on arvioinut, että toiminnan aloituksen kokonaiskustannukset, jotka aiheutuvat siitä, että on käytettävä ammattineuvonantajia, jotka tutkivat lainsäädäntöä ja työskentelevät kyseessä olevien maiden vastaavien kollegojen kanssa määräysten panemiseksi täytäntöön ja antaakseen neuvoja, nousevat 2 500 puntaan Irlannissa ja 5 000 puntaan Ranskassa. Tämän lisäksi kustannuksia aiheuttavat lomakkeiden ja kirjeenvaihdon kääntäminen. Voiko komissio ilmoittaa, minkälaisia suunnitelmia sillä on yhdenmukaistaa enemmän ALV-järjestelmää? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (4. lokakuuta 2002) Kuudennessa arvonlisäverodirektiivissä (jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annettu neuvoston direktiivi 77/388/ETY(1)) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti yritysten on kannettava ja maksettava alv kaikissa jäsenvaltioissa, joissa ne luovuttavat tavaroita tai suorittavat palveluja. Mikäli yrityksillä on rajojen yli tapahtuvaa toimintaa, ne saattavat joutua rekisteröitymään arvonlisäverovelvollisiksi, merkitsemään arvonlisäveron määrän laskuihinsa ja ilmoittamaan arvonlisäveron myös jäsenvaltioissa, joihin ne eivät ole sijoittautuneet. Direktiivissä helpotetaan tilannetta säätämällä useista tapauksista, joissa veronmaksuvelvollisuus on asiakkaalla mikäli toimittaja tai suorittaja ei ole sijoittautunut asianomaiseen jäsenvaltioon: tämä on yleinen käytäntö kaikissa yhteisön sisäisissä tavarantoimituksissa sekä tietyn tyyppisten palvelujen suorituksissa. Tämän lisäksi kuudennen arvonlisäverodirektiivin 21 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat laajentaa kyseisen yksinkertaistamisen soveltamisalaa kaikkiin tapauksiin, joissa asiakas ei ole sijoittautunut jäsenvaltioon. Komissio on tietoinen siitä, että yksinkertaistamista ei sovelleta kaikissa jäsenvaltioissa vaan että kyseessä on mahdollisuus, vaikea kompromissi, jota edelsi neuvostossa käyty keskustelu veroedustajan nimeämistä koskevan velvoitteen lakkauttamisesta. Euroopassa on parhaillaan käynnissä tutkimus, jonka aiheena on alv-velvoitteiden yksinkertaistaminen ja nykyaikaistaminen yhteisössä. Myös yritysten velvoite rekisteröityä arvonlisäverovelvollisiksi jäsenvaltioissa, joihin ne eivät ole sijoittautuneet, on ongelma, joka on tässä yhteydessä esillä. (1) EYVL L 145, 13.6.1977.