ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2507/97 komissiolle esittäjä(t): Frédéric Striby (I-EDN) (22. heinäkuuta 1997) Aihe: Ranskalaisten rakennusalan yritysten vaikeudet Saksassa Uusista velvoitteista, joita tammikuun 1. päivästä 1997 lähtien sovelletaan eurooppalaisiin (tässä tapauksessa ranskalaisiin) rakennusalan käsiteollisuuden yrityksiin, jotka suorittavat rakennustöitä Saksassa, aiheutuu ongelmia palvelujen vapaalle liikkuvuudelle. Tämä 26. helmikuuta 1996 annettu uusi liittovaltion laki velvoittaa työnantajat maksamaan palkkaamilleen ja Saksassa työmatkalla oleville työntekijöille palkan, jonka määräytymisperusteena ei ole lähtömaan tavanomainen palkka, vaan velvoitteen mukainen vähimmäistuntipalkka (brutto) (17 DEM). Alsacen käsiteollisuusammatteja edustava kamari (Chambre des Métiers d'Alsace) toteaa kantanaan, että jos ranskalaisen yrityksen olisi maksettava kyseinen 17 DEM suuruinen vähimmäispalkka, tämä merkitsisi ranskalaisen palkan nostamista 27 %:lla vastaavaan vertailukohteeksi otettavaan saksalaiseen palkkaan verrattuna. Eikö komissio katso, että kyseessä on kätketysti protektionistinen toimenpide, joka samalla estää Saksan naapurimaiden käsiteollisuuden alan yrityksiä harjoittamasta ammattiaan vapaasti ja yhtenäismarkkinoilla sovellettavien sääntöjen mukaisesti? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. syyskuuta 1997) Vähimmäispalkan noudattamisen edellyttäminen palvelujen tarjoajilta riippumatta siitä, mihin jäsenvaltioon nämä ovat sijoittautuneet, ei loukkaa palvelujen tarjoamisen vapautta. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY:n perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklassa ei vastusteta sitä, että Saksa vastaanottavana jäsenvaltiona vaatii vähimmäispalkkojen noudattamista kaikilta alueellaan palkkatyötä tekeviltä myös silloin kun on kyse tilapäisestä työskentelystä, ja edellyttää tämän noudattamisen varmistamista kaikin keinoin. Tämä periaate on äskettäin vahvistettu palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetulla direktiivillä 96/71/EY ((EYVL L 18, 21.1.1997. )). Direktiivin mukaan kaikkien yritysten, jotka tarjoavat palveluja toisen jäsenvaltion alueella ja lähettävät tässä tarkoituksessa työntekijöitä rajan yli, on noudatettava tiettyjä ehdottomia vähimmäissääntöjä erityisesti palvelun vastaanottajavaltion vähimmäispalkan osalta. Saksan uusi laki siis on yhteisön oikeuden mukainen edellyttäen, että tarkastukset, joilla minipalkkojen noudattaminen varmistetaan, eivät ole syrjiviä tai kohtuuttomia.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2074/97 komissiolle esittäjä(t): Jaak Vandemeulebroucke (ARE) (19. kesäkuuta 1997) Aihe: Yhteisön rahoitustuki ympäristöalalla Budjettikohdan B4-306 perusteella myönnetään avustuksia ympäristönsuojelun yhteydessä. Virallisessa lehdessä C 148, 16.5.1997, on julkaistu luettelo järjestöistä, jotka saivat tällaista rahoitusta. Voiko komissio kertoa, minkä hankkeen jätti käsiteltäväksi ¨Conféderation européenne des syndicats¨? Voiko komissio ilmoittaa minulle, missä määrin näiden varojen asianmukaista kuluttamista valvotaan? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (18. syyskuuta 1997) Hanke oli työseminaari, joka järjestettiin ammattiyhdistysten johtaville työntekijöille. Osallistujia oli yhteensä 26 eri maasta (kaikki jäsenvaltiot ja Itä- ja Keski-Euroopan maat). Seminaarissa heillä oli mahdollisuus vaihtaa mielipiteitä ja kokemuksia sekä määritellä yhteiset tavoitteet ottaen huomioon käytettävissä olevan tekniikan. Seminaarin tulokset julkaistaan oppaana, joka on tarkoitettu sekä Itä- että Länsi-Euroopan ammattiyhdistysten ja yritysten käyttöön. Seminaarityö on saatettu onnistuneesti päätökseen, ja sen pöytäkirjakin on tarkoitus julkaista piakkoin. Hankevastaava julkaisee lähiaikoina loppukertomuksen tehdystä työstä, kirjanpidon varojen käytöstä ja lopullisen tilinpäätöksen. Komissio tarkistaa nämä tiedot sen varmistamiseksi, että työ on tehty ja kokonaiskustannukset dokumentoitu asianmukaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2515/97 komissiolle esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) (22. heinäkuuta 1997)

Aihe: Tutustumiskäynti lihanjalostuslaitokseen

Oberpfalzissa sijaitsevaan lihanjalostuslaitokseen tehdyn tutustumiskäynnin aikana matkalla mukana ollut komission virkamies puhui ainoastaan englantia. Koska yrityksen omistajan englannin kielen taidot eivät olleet riittävät, hän ei pystynyt seuraamaan 12 (!) tuntia kestänyttä vierailua.

1. Onko tavanomaista, että EU:n virkamiehet eivät käytä kulloisenkin vierailumaan kieltä lihanjalostuslaitoksiin tekemiensä vierailujen aikana. Jos on, niin miksi?

2. Minkä vuoksi tulkkeja ei käytetä apuna?

3. Onko komission mielestä oikeutettua, etteivät yritysten omistajat tällaisissa tapauksissa ymmärrä, mistä heidän yrityksessään keskustellaan?

4. Miksi tutustumiskäynnistä laadittavat kertomukset toimitetaan vain englannin kielellä?

5. Onko komissio sitä mieltä, että yritysten omistajien asiana on huolehtia kertomusten kääntämisestä?

6. Onko tällainen kielen perusteella tapahtuva syrjintä yhdenmukainen perussopimuksien kanssa?

Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (3. lokakuuta 1997)

Arvoisa parlamentin jäsen viitannee Oberpfalzissa sijaitsevaan lihanjalostuslaitokseen syyskuussa 1995 tehtyyn tarkastuskäyntiin, jonka suoritti komission eläinlääkintätarkastaja Euroopan yhteisön eläinlääkinnän ja kasvinsuojelun tarkastus- ja valvontatoimistosta.

Komission työntekijöiltä edellytetään kattavia tietoja yhdestä ja tyydyttäviä tietoja toisesta yhteisön kielestä. Kaikin keinoin pyritään varmistamaan, että johonkin jäsenvaltioon tarkastuskäynnille menevä tarkastaja pystyy työssään käyttämään kyseisen jäsenvaltion kieltä. Koska yhteisössä on yksitoista virallista kieltä ja koska komission eläinlääkinnän ja kasvinsuojelun tarkastusta ja valvontaa suorittavissa yksiköissä on vain tietty määrä tarkastajia, tavoitteeseen ei aina kuitenkaan päästä. Tällöin jäsenvaltio ja komissio sopivat yleensä tulkkauksen järjestämisestä, jotta tarkastus voidaan tehdä mahdollisimman hyvissä oloissa.

Eläinlääkintää käsittelevät komission yksiköt tekevät tarkastuksia valvoakseen tapaa, miten jäsenvaltioiden viranomaiset täyttävät asiaan liittyvässä yhteisön lainsäädännössä heille annetut velvoitteet. Tarkastustuloksista keskustellaan sen vuoksi tavallisesti niiden virkamiesten kesken, joita asia koskee. Tarkastusmatkojen vierailukohteena olevien yksittäisten laitosten omistajat voivat kuitenkin keskustella tiloissaan tehtyjen tarkastusten tuloksista maansa viranomaisten kanssa, kun tarkastus on suoritettu.

Tarkastuskäynneistä laaditaan raportti yleensä sillä kielellä, jota tarkastaja on tarkastuksessa käyttänyt. Näin varmistetaan se, että raportti vastaa täsmällisesti tarkastajan tekemiä havaintoja, ja samalla joudutetaan raportin toimittamista jäsenvaltion viranomaisille. Näiden viranomaisten tehtävänä on päättää, kuinka yksittäisten tarkastettujen laitosten omistajille annetaan tietoja tarkastuksen tuloksista.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2386/97 komissiolle esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE) (10. heinäkuuta 1997) Aihe: Verovapaat ostokset lentokentillä EU:n sisällä matkustava lentomatkustaja saa ostaa verovapaita tuotteita lentokentän tax free -myymälöistä. Tuotteita voi kuitenkin ostaa vain lähtökentältä, ei enää määränpäästä. Nykyisen käytännön mukaisesti toimittaessa matkustajien verovapaat ostokset täyttävät lentokoneen käsimatkatavarasäilytystilat ja näitä joudutaan säilyttämään jalkatiloissa. Tämä heikentää matkustusturvallisuutta ja -mukavuutta sekä vaikeuttaa lentokoneessa liikkumista esimerkiksi onnettomuustilanteessa. Myös lentokoneen polttoaineen kulutus kasvaa koneen painon noustessa. Kysyn Euroopan komissiolta, miksi lentomatkustajat eivät voi ostaa verovapaita tuotteita myös matkansa määränpään lentokentältä. Ostosten määrää voitaisiin edelleen valvoa esimerkiksi vaatimalla maihinnousukortin kantaosan esittämistä oston yhteydessä. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. syyskuu 1997) Vientiin tarkoitetut tavarat on yleensä vapautettu verosta, mutta tuontitavaroista on tavallisesti maksettava veroa. Matkustajat eivät tämän vuoksi voi ostaa vero- ja tullivapaita tuotteita matkansa määränpäänä olevasta jäsenvaltiosta. Tätä käytäntöä sovelletaan sekä kolmansista maista saapuviin matkustajiin että yhteisön alueella matkustaviin henkilöihin. Matkustajat voivat kuitenkin tehdä vero- ja tullivapaita ostoksia lähtöjäsenvaltiossa.Tavarat on tullattava maahantuonnin yhteydessä, ja lisäksi kaikista maahantuotavista tavaroista on periaatteessa maksettava veroa. Matkustajat eivät joudu maksamaan veroa määrältään tai arvoltaan vähäisistä tavaroista, sillä näihin tavaroihin sovelletaan matkailijoille myönnettävää verovapautta. Tulliviranomaiset vastaavat sen valvonnasta, että matkustajat noudattavat tavaroiden maahantuontia koskevaa tullaus- ja veronmaksuvelvollisuutta. Yhteisön sisäisillä rajoilla ei yhtenäismarkkinoiden periaatteiden mukaan enää voida harjoittaa tällaista valvontaa. Rajavalvonta on korvattu myyntipisteiden valvontajärjestelmällä. Komission laatimassa kertomuksessa ((KOM(96) 245 lopullinen )) todettiin, että jäsenvaltioissa noudatettava myyntipisteiden valvontajärjestelmä ei vielä tällä hetkellä toimi riittävän hyvin. Komissio hyväksyy täysin parlamentin jäsenen esittämän näkemyksen turvallisuus- ja ympäristönäkökohdista, jotka liittyvät verovapaiden ostosten säilyttämiseen lentokoneissa. Nämä ongelmat aiotaan kuitenkin ratkaista lähitulevaisuudessa. On muistutettava, että kyseinen verovapaus päättyy yhteisössä matkustavien matkustajien ostosten verovapauden päättymisestä tehdyn neuvoston päätöksen mukaan 30. kesäkuuta 1999.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2315/97 komissiolle esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) (3. heinäkuuta 1997) Aihe: Kodinkoneiden energiankulutus Mihin toimiin komissio on ryhtynyt kehittääkseen pakolliset normit kodinkoneiden energiankulutukselle? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (16. syyskuuta 1997) Komissio on kehittänyt kodinkoneiden energiatehokkuuden parantamiseksi strategian, johon kuuluu sekä valmistajia että kuluttajia koskevia toimenpiteitä. Komissio on ryhtynyt laatimaan tehokkuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia kaikille tärkeimmille energiaa kuluttaville kodinkoneille. Komissio aloitti jääkaapeista ja pakastimista, jotka ovat suurin yksittäinen energiaa kuluttava kodinkoneryhmä. Komission esityksestä annettiin 3. syyskuuta 1996 kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiatehokkuusvaatimuksista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/57/EY ((EYVL L 236, 18.9.1996. )), jossa säädetään pakollisten standardien noudattamisesta syyskuusta 1999. Pesukoneiden, televisiovastaanottimien ja kuvanauhurien osalta päätettiin tutkimusten ja asiantuntijoiden suositusten perusteella, että paras keino tehokkuuden parantamiseksi olisi se, että valmistajat neuvottelevat sopimuksia markkinoille saatettavien laitteiden energiatehokkuuden parantamiseksi. Kahdesta sopimuksesta, joista neuvotellaan parhaillaan, tulee seuraamaan 20 prosentin parannus energiatehokkuudessa. Sopimukset tulisivat voimaan 1. tammikuuta 1998. Komission mielestä kodinkoneiden tehokkuuden vähimmäisvaatimukset voidaan täyttää paremmin tällaisilla sopimuksilla kuin direktiiveillä, kun otetaan huomioon neuvoteltavien sopimusten joustavuus ja se, että ne saadaan nopeasti voimaan. Muiden kodinkoneiden kuten astianpesukoneiden, sähkökäyttöisten vedenkeittimien ja ilmastointilaitteiden osalta komissio tutkii, mitä mahdollisuuksia on parantaa niiden energiatehokkuutta ja miten se saadaan parhaiten aikaan (antamalla standardeja vai neuvottelemalla sopimuksia).
Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2406/97 komissiolle esittäjä(t): Ian White (PSE) (10. heinäkuuta 1997) Aihe: Sähköverkko ja jännite Voisiko komissio kertoa, onko sillä mitään suunnitelmia sähköverkkoja koskevien normien yhdenmukaistamisesta siten, että niille määrättäisiin tietty jännite? Voisiko komissio kertoa, mihin toimiin olisi ryhdyttävä, mikäli yhdenmukaistaminen johtaa jossakin jäsenvaltiossa siihen, että on hyväksyttävä alempi jännite kuin nykyisin käytössä oleva, ja tulisiko siirtyminen tiettyyn jännitteeseen olemaan pakollista? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (5. syyskuuta 1997) Komissio kehottaa parlamentin jäsentä tutustumaan Philip Whiteheadin tekemään, verkkojännitteen yhdenmukaistamista koskevaan kirjalliseen kysymykseen E-1426/97 annettuun vastaukseen ((EYVL C 391, 23.12.1997, s. 84. )). Komissio haluaa korostaa sitä, että verkkojännitteen yhdenmukaistaminen eurooppalaisessa standardissa HD 472 S1 määritetyllä tavalla kuuluu sähkötekniikan eurooppalaisen standardointielimen, Cenelecin, yksinomaiseen toimivaltaan. Vaikka komissio onkin yhdenmukaistamisen kannalla, se ei ole tämän vaikutuksiltaan merkittävän aloitteen tekijä. Komissio on sitä mieltä, että tekniikasta vastaavat tahot pystyvät arvioimaan asianmukaisesti kaikkia, toisaalta sähkölaitteiden turvallisuuteen ja toisaalta verkkojen suojeluun kohdistuvia seuraamuksia. Asentamista koskevien määräysten osalta on huomattava, että ne kuuluvat kansallisten viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan. Eurooppalaisessa standardointityössä on tehty huomattavia ponnisteluja, joiden ansiosta tietyillä aloilla vallitsee jo yhdenmukaisuus. Komissio pitää kehitystä hyvänä, mutta ei suunnittele yhdenmukaistamista koskevien säädösaloitteiden tekemistä. Se voi kuitenkin puuttua tapauskohtaisesti tilanteeseen silloin, kun kansalliset määräykset muodostavat esteitä sähkölaitteiden markkinoille saattamisen tai vapaan liikkuvuuden osalta.
Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0743/97 komissiolle esittäjä(t): Jean-Yves Le Gallou (NI) (10. maaliskuuta 1997) Aihe: Euroopan unionin toimielinten toimintamäärärahat Voisiko komissio ilmoittaa, paljonko budjettikohdan B4-306 määrärahoista käytettiin yhteensä vuonna 1996: - selvityksistä aiheutuneisiin menoihin - asiantuntijakokouksista aiheutuneisiin menoihin - konferensseista ja kongresseista aiheutuneisiin menoihin - tiedotus- ja julkaisumenoihin? Voisiko komissio lisäksi ilmoittaa, kuinka suuren osan nämä neljä menotyyppiä muodostivat mainitun budjettikohdan kokonaismäärärahoista, sekä kertoa, onko tämä osuus sen mielestä kohtuullinen? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama yhteinen täydentävä vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 ja E-0790/97 (19. syyskuuta 1997) Komissio antaa seuraavat tiedot täydennyksenä 5 toukokuuta 1997 ((EYVL C 21, 22.1.1998, s.28. )) antamaansa vastaukseen. Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0718/97 komissiolle esittäjä(t): Jean-Yves Le Gallou (NI) (10. maaliskuuta 1997) Aihe: Euroopan unionin toimielinten toimintamäärärahat Voisiko komissio ilmoittaa, paljonko budjettikohdan B3-4000 määrärahoista käytettiin yhteensä vuonna 1996: - selvityksistä aiheutuneisiin menoihin - asiantuntijakokouksista aiheutuneisiin menoihin - konferensseista ja kongresseista aiheutuneisiin menoihin - tiedotus- ja julkaisumenoihin? Voisiko komissio lisäksi ilmoittaa, kuinka suuren osan nämä neljä menotyyppiä muodostivat mainitun budjettikohdan kokonaismäärärahoista, sekä kertoa, onko tämä osuus sen mielestä kohtuullinen? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama yhteinen täydentävä vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 ja E-0790/97 (19. syyskuuta 1997) Komissio antaa seuraavat tiedot täydennyksenä 5 toukokuuta 1997 ((EYVL C 21, 22.1.1998, s.28. )) antamaansa vastaukseen. Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0750/97 komissiolle esittäjä(t): Jean-Yves Le Gallou (NI) (10. maaliskuuta 1997) Aihe: Euroopan unionin toimielinten toimintamäärärahat Voisiko komissio ilmoittaa, paljonko budjettikohdan B5-100 määrärahoista käytettiin yhteensä vuonna 1996: - selvityksistä aiheutuneisiin menoihin - asiantuntijakokouksista aiheutuneisiin menoihin - konferensseista ja kongresseista aiheutuneisiin menoihin - tiedotus- ja julkaisumenoihin? Voisiko komissio lisäksi ilmoittaa, kuinka suuren osan nämä neljä menotyyppiä muodostivat mainitun budjettikohdan kokonaismäärärahoista, sekä kertoa, onko tämä osuus sen mielestä kohtuullinen? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama yhteinen täydentävä vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 ja E-0790/97 (19. syyskuuta 1997) Komissio antaa seuraavat tiedot täydennyksenä 5 toukokuuta 1997 ((EYVL C 21, 22.1.1998, s.28. )) antamaansa vastaukseen. Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0760/97 komissiolle esittäjä(t): Jean-Yves Le Gallou (NI) (10. maaliskuuta 1997) Aihe: Euroopan unionin toimielinten toimintamäärärahat Voisiko komissio ilmoittaa, paljonko budjettikohdan B5-4020 määrärahoista käytettiin yhteensä vuonna 1996: - selvityksistä aiheutuneisiin menoihin - asiantuntijakokouksista aiheutuneisiin menoihin - konferensseista ja kongresseista aiheutuneisiin menoihin - tiedotus- ja julkaisumenoihin? Voisiko komissio lisäksi ilmoittaa, kuinka suuren osan nämä neljä menotyyppiä muodostivat mainitun budjettikohdan kokonaismäärärahoista, sekä kertoa, onko tämä osuus sen mielestä kohtuullinen? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama yhteinen täydentävä vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 ja E-0790/97 (19. syyskuuta 1997) Komissio antaa seuraavat tiedot täydennyksenä 5 toukokuuta 1997 ((EYVL C 21, 22.1.1998, s.28. )) antamaansa vastaukseen. Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2461/97 komissiolle esittäjä(t): Frank Vanhecke (NI) (16. heinäkuuta 1997) Aihe: Yhteisön avustukset Vuoden 1996 talousarvion alamomentista B3-4110 (toimi SOC96102780) Belgiassa sijaitsevan Genkin kunnanhallinto sai vuonna 1996 avustusta 97 447,00 ecua. Avustuksen tavoite oli: ¨Elaine - etnisten vähemmistöjen yrittäjyyden ja työpaikkojen luomisen edistäminen¨. Voiko komissio ilmoittaa parlamentin jäsenelle, oliko tämän avustushakemus peräisin Genkin kunnanhallitukselta? Voiko komissio toimittaa parlamentin jäsenelle kopion tästä avustushakemuksesta? Jätettiinkö avustushakemus englanniksi tai flaamiksi? Kuinka monta työpaikkaa siirtolaisille ¨Genkin kunnanhallinto¨ sai käytännössä aikaan erityisesti tätä varten haetulla avustuksella? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2450/97 ja E-2461/97 (18. syyskuuta 1997) Antwerpenin ja Gentin kaupungit ovat jättäneet pormestariensa allekirjoittamat yhteisrahoitushakemukset, jotka koskevat hanketta ¨Elaine - etnisten vähemmistöjen yrittäjyyden ja työpaikkojen luomisen edistäminen¨ (¨Promoting self-employment and job creation by ethnic minorities¨). Hakemukset jätettiin flaamiksi. Komissio ei voi toimittaa hakemusten kopioita arvoisalle parlamentin jäsenelle, vaan kehottaa häntä kääntymään hakemukset esittäneiden viranomaisten puoleen. Uusien työpaikkojen luominen siirtolaisille ei ole hankkeen ensisijainen tavoite. Hanke tähtää maahan muuttaneiden yrittäjien koulutusstrategioiden kehittämiseen ja toteuttamiseen, yhteistyön lisäämiseen maahanmuuttajien ja kaupan alan järjestöjen välillä ja maahanmuuttajien voimassa olevia säännöksiä koskevien tietojen parantamiseen. Hankkeen vaikutus työpaikkojen syntymiseen on siis epäsuora, ja sitä voidaan arvioida vasta hankkeen päätyttyä.