KIRJALLINEN KYSYMYS E-0149/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Pankkien asiakkaille entisten valuuttojen euroiksi vaihtamisesta aiheutuneet lisäkulut, jotka johtuvat siitä, että sopimuksia ei ole noudatettu.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0016 - 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0149/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (31. tammikuuta 2002) Aihe: Pankkien asiakkaille entisten valuuttojen euroiksi vaihtamisesta aiheutuneet lisäkulut, jotka johtuvat siitä, että sopimuksia ei ole noudatettu 1. Onko komissio tietoinen, että Alankomaiden valtionvarainministeriö on huomauttanut maan pankeille, että ne ovat laittomasti veloittaneet asiakkailta maksun guldenien vaihtamisesta euroiksi? 2. Onko talous- ja rahaliiton 12 jäsenvaltiossa samantapaisia sitovia lakeja, tai vapaaehtoisuuteen perustuvia sopimuksia hallituksen, kuluttajajärjestöjen ja pankkien välillä entisten valuuttojen vaihtamisesta uuteen rahayksikköön, vai vaihtelevatko sallitut vaihtokulut (huomattavasti) eri jäsenvaltioissa? 3. Mitä maksuja pankit voivat veloittaa omilta asiakkailtaan, jotka tilittävät rahansa tililleen 1. lokakuuta 2001 ja 1. huhtikuuta 2002 välisenä siirtymäaikana, ja mitä maksuja voidaan periä muilta kuin pankin omilta asiakkailta? 4. Riippuvatko vaihtokulut siitä, vaihdetaanko euroiksi sitä valuuttaa, joka on ollut kyseisessä valtiossa käytössä, tai jonkin muun euron käyttöön ottaneen valtion entistä valuuttaa? 5. Voiko komissio arvioida sen summan määrää, jonka kuluttajat ovat maksaneet jäsenvaltiota kohti rahanvaihtokustannuksista, joita ei olisi peritty, ellei olisi otettu käyttöön uutta maksuvälinettä? 6. Miten komissio aikoo korvata kuluttajille syntyneet kulut, jos heidän täytyi lainvastaisesti maksaa yhdelle tai useammalle pankille väistämättömästä rahan vaihdosta? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 2002) 1. ja 5. Pankit sitoutuivat komission lokakuussa 2000 antaman suosituksen(1) mukaisesti vaihtamaan kansalliset rahat maksutta euroiksi rinnakkaiskäyttöjakson aikana. Komission tietojen mukaan entisen kansallisen rahayksikön vaihtokuluja on maksatettu asiakkailla vain harvoissa yksittäistapauksissa. 2. Espanja oli ainoa jäsenvaltio, joka oli säätänyt lain kansallisen rahan maksuttomasta vaihdosta euroiksi. Jäsenvaltioissa vapaaehtoiselta pohjalta tehdyissä sopimuksissa on yleensä sovellettu lokakuussa 2000 annettuun suositukseen sisältyviä periaatteita. Niiden mukaan asiakkaiden rahoja vaihdetaan maksutta koko rinnakkaiskäyttöjakson ajan suurista summista edellytetään kuitenkin ennakkoilmoitusta ja myös muiden kuin asiakkaiden rahoja vaihdetaan maksutta kunkin pankin määrittämään enimmäismäärään saakka. 3. ja 4. Komission mielestä pankeilla ei ollut syytä veloittaa rinnkkaiskäyttöjakson aikana maksuja niiden valtioiden entisten kansallisten rahayksikköjen vaihdosta, joihin kyseinen rahoituslaitos on sijoittautunut. Muiden euroalueen maiden entisten kansallisten rahayksikköjen vaihdosta voitiin sitä vastoin veloittaa käsittelymaksuja. 6. Espanjaa lukuun ottamatta euroalueen pankeilla oli vapaus päättää itse suositusten noudattamisesta tai noudattamatta jättämisestä, eikä kuluttajille aiheutuneiden kulujen korvaaminen ole tästä syystä mahdollista. (1) C(2000) 2985 lopullinen.