ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2669/99 esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (TDI) komissiolle. Valtiontuki Philipp Holzmann AG -yritykselle.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0099 - 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2669/99 esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (TDI) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Valtiontuki Philipp Holzmann AG -yritykselle Tiedetään, että Saksan hallitus aikoo ryhtyä toimiin, joiden tarkoituksena on edistää rakennusyhtiö Philipp Holzmann AG:ssä tehtävää rakenneuudistusta. Komission äskettäin antamassa tiedonannossa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta takauksien muodossa annettuun valtiontukeen tarkennetaan, milloin valtion antamat takaukset voidaan luokitella valtiontueksi ja miten ne sopivat yhteen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan kanssa. Ilmoitetut toimet, joihin kuuluu 150 miljoonan DEMin suuruisen lainan ja lisäksi 100 miljoonan DEMin suuruisten takauksien myöntäminen, muodostavat valtiontuen (erityisesti vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen tarkoitettu tuki, joka määritellään yhteisön suuntaviivoissa, EYVL C 368, 23.12.1994), johon pitäisi soveltaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaa. Eivätkö komission mielestä Saksan hallituksen suunnittelemat toimet vääristä pahasti kilpailua yhteisön sisällä ja riko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan määräyksiä valtiontuesta? Kilpailusta vastaava komission jäsen ja Euroopan keskuspankin pääjohtaja totesivat, että Saksan valtion toimet ja aikomus puuttua markkinoiden toimintaan ja euron heikkous muodostavat oudon yhteensattuman. Eikö tämänkin perusteella komission olisi syytä tehdä jotain, jotta voitaisiin rajoittaa tapauksia, joissa on mahdollista kumota Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklassa määrätyt rajoitukset valtiontukien antamisesta? Eikö komission mielestä olisi erityisen suotavaa tehdä aloitteita, joilla pyrittäisiin uudistamaan ja mikseipä jopa tiukentamaan yllä mainittuja yhteisön suuntaviivoja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi, jotka tarjoavat liian yleiset ja laajat puitteet tukien hyväksymiselle? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (9. helmikuuta 2000) Arvio siitä, vääristävätkö Saksan hallituksen toimenpiteet vakavasti kilpailua, on tehtävä huolellisen analyysin pohjalta ja sen on perustuttava kriteereihin, jotka on esitetty valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa(1). Nämä suuntaviivat tulivat voimaan 9. lokakuuta 1999 ja niillä muutettiin aiempia, vuonna 1994 annettuja suuntaviivoja. Uusissa suuntaviivoissa on entistä tiukemmat kriteerit esimerkiksi kilpailun kohtuuttoman vääristymisen välttämiselle, ja niihin sisältyy tuen ainutkertaisuuden (one time, last time) periaate. Tutkittuaan alustavasti Saksan tekemän ilmoituksen komissio epäilee tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Sen vuoksi komissio aloitti 18. tammikuuta 2000 menettelyn, jossa kyseinen tukitoimi tutkitaan perusteellisesti. (1) EYVL C 288, 9.10.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2837/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Aiempien ohjelmien pois jätetyt ilmastontutkimuksen alueet.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2837/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Aiempien ohjelmien pois jätetyt ilmastontutkimuksen alueet Onko olemassa ilmastontutkimuksen osa-alueita, jotka ovat kuuluneet aiempiin ohjelmiin mutta jotka eivät ole enää mukana, ja jos on, mitä ne ovat? Philippe Busquin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2836/99 ja E-2837/99 (10. helmikuuta 2000) Ilmastonmuutoksen tutkimus on pitkän aikavälin prosessi, koska se sisältää perustietämyksen hankkimisen maapallon monimutkaisesta järjestelmästä ja sen evoluutiosta ja muutoksesta sekä muutosten ennustamisen, havaitsemisen ja seurannan tai dokumentoinnin. Koska maapallon järjestelmä ei ole lineaarinen ja ilmastonmuutoksen tutkimus on poliittisesti merkittävää, on hyvä jatkaa yhteisön tukea toistaiseksi. Tutkimukselle on kuitenkin määritettävä painopistealueet, kuten hiljattain julkaistussa ehdotuspyynnössä onkin tehty.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2844/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. EU:n tukema ilmastonmuutoksen tutkimus.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0145 - 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2844/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: EU:n tukema ilmastonmuutoksen tutkimus Onko komissio analysoinut millään tavalla, missä määrin EU:n tukemassa ilmastonmuutoksen ja sen tulevien vaikutusten tutkimuksessa on otettu huomioon Euroopan mantereen suuri yhtenäinen maa-alue, jolla on merkitystä suurimmalle osalle EU:n kansalaisista? Philippe Busquin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2843/99 ja E-2844/99 (14. helmikuuta 2000) Alue Ilmaston vaihtelut ja äkkinäiset ilmastonmuutokset koskee myös ilmastonmuutosten ja niiden vaikutusten ymmärtämistä Euroopan manneralueilla sekä menneisyydessä että tulevaisuudessa. Esimerkiksi hydrologisen kierron muutokset ja sen vaikutukset geosfääriin ja biosfääriin ovat tärkeitä tutkimuskohteita.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2542/99 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle. Sokeritautia sairastavia koskevat ajoneuvojen kuljetussäädökset.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0161 - 0161



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2542/99 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle (4. tammikuuta 2000) Aihe: Sokeritautia sairastavia koskevat ajoneuvojen kuljetussäädökset 1. Tietooni on tullut luotettavalta lääketieteelliseltä taholta, että ei ole todisteita siitä, että sokeritautia sairastavat ajoneuvojen kuljettajat aiheuttaisivat poikkeuksellisen vaaran muiden tienkäyttäjien turvallisuudelle. Onko komission tiedossa päinvastaisia todisteita, jotka osoittaisivat tällaisten kuljettajien aiheuttamat erityiset vaarat? Jos on, mitä nämä todisteet ovat? 2. Neuvoston (muutetun) direktiivin 91/439/ETY(1) johdosta insuliinista riippuvaiset diabeetikot voivat menettää ajokorttinsa ja joissakin tapauksissa myös elinkeinonsa. 3. Eikö tämä komissionkin mielestä merkitse kyseiseen kuljettajaryhmään kohdistuvaa epäoikeudenmukaista syrjintää? 4. Aikooko komissio näin ollen ryhtyä toimiin direktiivin kumoamiseksi? (1) EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 2000) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastaukseen, jonka komissio on antanut Richard Howittin tekemään kirjalliseen kysymykseen E-495/98(1). Komissio ilmoittaa, että tämän vastauksen antamisen jälkeen alalla ei ole tapahtunut sellaista kehitystä, joka muuttaisi komission vastauksessaan esittämää kantaa. (1) EYVL C 310, 15.12.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2169/99 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Lentoliikenteessä käytettävän kerosiinin verottaminen.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0063 - 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2169/99 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (29. marraskuuta 1999) Aihe: Lentoliikenteessä käytettävän kerosiinin verottaminen Vuonna 1944 tehdyssä Chicagon yleissopimuksessa vahvistetaan, että kansainvälisessä lentoliikenteessä käytettävää kerosiinia ei saa verottaa. Unionin alueella jäsenvaltiosta toiseen lentämistä pidetään edelleen kansainvälisenä lentona, ja siten se kuuluu tämän sääntelyn piiriin. Ei liene epäilystäkään siitä, että tämä sopimus on ajastaan jäljessä ja sitä olisi tarkistettava. Lisäksi Euroopan parlamentti pyysi äskettäin antamassaan päätöslauselmassa (B5-0118/1999) komissiota mm. laatimaan valkoisen kirjan ilmailualan toimista ja käynnistämään samassa yhteydessä toimia polttoaineveron perimiseksi kerosiinista. Edellä mainitun johdosta kysyn komissiolta seuraavaa: Aikooko komissio edellä mainittua valkoista kirjaa viimeistellessään julistaa unionin sisäiset lennot kotimaan lennoiksi ja siten ottaa piakkoin käyttöön lentoliikenteessä käytettävää kerosiinia koskevia veroja, joista kertyvät varat olisi suunnattava ympäristöhankkeisiin? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 2000) Komissio pyytää tutustumaan kansainvälisessä lentoliikenteessä käytetyn kerosiinin verotusta koskevaan kantaansa. Kyseinen kanta käy ilmi kertomuksesta(1), jossa suositellaan, että kivennäisöljyä koskeva valmistevero olisi laajennettava koskemaan lentoliikenteessä käytettävää kerosiinia heti, kun kansainvälinen lainsäädäntö sallii yhteisön kantaa tällaista veroa kaikilta lentoyhtiöiltä, kolmansista maista kotoisin olevat lentoyhtiöt mukaan lukien. Tämä kanta ei ole muuttunut. Neuvostossa käytyjen keskustelujen perusteella komissio teetti lentoliikenteessä käytettävän polttoaineen verotusta koskevan tutkimuksen. Tämä työ on saatu päätökseen ja komissio on esittänyt päätelmänsä Euroopan parlamentille ja muille toimielimille lentoliikennettä ja ympäristöä koskevassa tiedonannossa(2). Tässä vaiheessa komissio ei aio määrätä kaikkia yhteisön sisäisiä lentoja kotimaanlennoiksi Chicagon yleissopimuksessa tarkoitetussa mielessä. Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) tasolla käynnissä olevan valmistelutyön ohella komissio aikoo jatkaa markkinoihin perustuvia vaihtoehtoja joihin kuuluu myös lentoliikenteen ympäristövaikutuksien vähentämiseen tähtäävä verotus koskevaa työtään käynnistääkseen hankkeen vuonna 2001. (1) KOM(96) 549 lopullinen. (2) KOM(1999) 640 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2529/99 esittäjä(t): Markus Ferber (PPE-DE) komissiolle. Komitologiakustannukset.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0076 - 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2529/99 esittäjä(t): Markus Ferber (PPE-DE) komissiolle (4. tammikuuta 2000) Aihe: Komitologiakustannukset Euroopan unionin komissio on EY:n perustamissopimuksen mukaisesti vastuussa neuvoston tekemien päätösten täytäntöönpanosta. Neuvosto valvoo asiaa kansallisista asiantuntijoista koostuvien komiteoiden avulla. Kuinka monta kansallisista asiantuntijoista koostuvaa neuvoa-antavaa komiteaa, hallinto- tai sääntelykomiteaa valvoo komission täytäntöönpanotyötä? Millä aloilla nämä komiteat toimivat? Millaisia kustannuksia niistä aiheutui vuosina 1997, 1998 ja 1999? Miten paljon määrärahoja näiden komiteoiden käyttöön on varattu vuodeksi 2000? Komission puheenjohtajan Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (22. maaliskuuta 2000) Komissiota avustaa sille myönnetyn täytäntöönpanovallan käytössä 260 komiteaa. Näistä komiteoista 27 noudattaa muita kuin menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/373/ETY(1) ja 28. kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(2) (komiteamenettely) mukaisia menettelyjä. Muut 233 komiteaa noudattavat kyseisten päätösten mukaisia menettelyjä. Näistä 233 komiteasta 189 osallistuu ainoastaan yhteen menettelyyn seuraavasti: 24 komiteaa osallistuu neuvoa-antavaan menettelyyn, 56 hallintomenettelyyn ja 109 sääntelymenettelyyn. Kahteen tai jopa kolmeen menettelyyn osallistuu 44 komiteaa: 21 komiteaa osallistuu neuvoa-antavaan ja hallintomenettelyyn, 6 komiteaa neuvoa-antavaan ja sääntelymenettelyyn, 12 komiteaa hallinto- ja sääntelymenettelyyn ja 5 komiteaa voi osallistua mihin tahansa näistä kolmesta menettelystä. Komiteoita toimii lähes kaikilla EY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla, kuten ympäristöalalla (yli 40), yritystoiminnan (yli 30), liikenteen ja maatalouden (lähes 30 kummallakin) ja terveydenhuollon alalla (yli 20). Arvoisan parlamentin jäsenen esittämän kysymyksen muihin osiin vastataan myöhemmin. (1) EYVL L 197, 18.7.1987. (2) EYVL L 184, 17.7.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1675/99 esittäjä(t): Marialiese Flemming (PPE-DE) komissiolle. Eksoottiset eläimet.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0006 - 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1675/99 esittäjä(t): Marialiese Flemming (PPE-DE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Eksoottiset eläimet Eksoottiset eläimet joutuvat usein kärsimään sanoinkuvaamattomia tuskia kuljetuksen aikana, koska niitä kuljetetaan erittäin huonoissa olosuhteissa kuin tavaraa. Monet näistä eläimistä ovat määränpäähän saapuessaan kuolleita tai vakavasti loukkaantuneita. Mihin toimiin komissio ryhtyy tällaisen eläinrääkkäykseen verrattavan menettelyn lopettamiseksi? Mitä toimia komissio toteuttaa eksoottisten eläinten laittomien kuljetusten valvomiseksi? Aikooko komissio kannattaa eksoottisten eläinten tuontikiellon käyttöönottoa Euroopan unionin jäsenvaltioissa? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 1999) Komissio haluaa korostaa parlamentin jäsenelle, että luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 338/97(1) sisältää kaikki tarpeelliset luonnonvaraisten eläinten ja kasvien kauppaa ja kuljetusta koskevat säännökset. Kaikki asetuksen soveltamisalaan kuuluvien lajien maahantuodut ja maastaviedyt yksilöt tulee kuljettaa kansainvälisen ilmailujärjestön (IATA) vahvistamien kansainvälisten normien tai uhanalaisten luonnonvaraisten eläin- ja kasvilajien kaupasta tehdyn yleissopimuksen (CITES) mukaisesti. Kuljetusten aikaista kuolleisuutta seurataan yhteisössä tarkasti ja tuontirajoituksia voidaan ottaa tarvittaessa käyttöön. Jäsenvaltioiden viranomaisten velvollisuus on varmistaa, että näitä vaatimuksia noudatetaan. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 säännösten mukaisesti on kuitenkin perustettu jäsenvaltioiden toimivaltaisista viranomaisista koostuva täytäntöönpanoryhmä laittoman kaupan torjumiseksi. Komission mielestä monia lajeja voidaan suojella paremmin sallimalla tarkasti valvottu kaupankäynti, kuin määräämällä tuontikielto. (1) EYVL L 61, 3.3.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2309/99

esittäjä(t): Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) komissiolle

(13. joulukuuta 1999)

Aihe: Tullikoodiin 1604.14.00 kuuluvien tuotteiden tuonti

Thaimaan viranomaiset ovat tiettävästi pyytäneet lupaa tuoda Euroopan unioniin 8000 tonnia tonnikalafileitä siten, että tullikoodiin 1604.14.00 kuuluville tuotteille myönnetään oma tuontikiintiö. EU:n tonnikalafileemarkkinoille saadaan aivan riittävästi raaka-ainetta yhteisön sisäisen tuotannon ja yhteiseen tullietuusjärjestelmään kuuluvista Andien liiton jäsenvaltioista ja AKT-maista peräisin olevan tuonnin ansiosta ja tarvittaessa näiden maiden tuontikiintiöitä voidaan nostaa. Siksi ei ole tarpeen etsiä raaka-aineen toimittajia muista maista. Tullikoodiin 1604.14.00 kuuluvat myös tonnikalasäilykkeet, joten Thaimaan pyytämän kiintiön myöntäminen vahingoittaisi suuresti EU:n tonnikalafileiden ja säilykkeiden tuottajia ja yhteiseen tullietuusjärjestelmään kuuluvien Andien liiton jäsenvaltioiden sekä AKT-maiden elinkeinoa.

Mitä komissio aikoo tehdä tälle Thaimaan esittämälle pyynnölle?

Milloin komissio esittää todellisia tonnikalafileiden tuotantolukuja ja todellista raaka-ainetarvetta EU:ssa koskevan tutkimuksen, johon se sitoutui yhdessä neuvoston kanssa?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(14. tammikuuta 2000)

Arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittama Thaimaan viranomaisten pyyntö on komission saamien tietojen mukaan lähetetty ammattialajärjestölle, jossa on jäseninä Euroopan kalateollisuuden edustajia. Komissio ei voi missään tapauksessa tehdä aloitetta sellaisen asiakirjan perusteella, jota ei ole osoitettu komissiolle.

Lisäksi komissio ottaa autonomisten tariffikiintiöiden avaamista ja hallintoa koskevaa ehdotusta tehdessään huomioon ainoastaan jäsenvaltioiden tekemät pyynnöt.

Parlamentin jäsenen mainitseman tutkimuksen osalta komissio voi todeta, että se on sitoutunut toteuttamaan tutkimuksen, joka koskee tonnikalafileiden hankintaa yhteisön markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Sitoumuksen mukaan tutkimuksen on oltava valmis ennen vuoden 1999 loppua.

Komissio toimittaa tutkimuksen neuvostolle asetetussa määräajassa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2764/99 esittäjä(t): Marco Cappato (TDI) komissiolle. YOS-yhteistyöohjelmat: raportit, arviointi ja puolustautumisoikeus.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0125 - 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2764/99 esittäjä(t): Marco Cappato (TDI) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: YOS-yhteistyöohjelmat: raportit, arviointi ja puolustautumisoikeus Euroopan unioni rahoittaa yhteisön talousarviosta ohjelmia, jotka koskevat yhteistyötä oikeus- ja sisä-asioiden alalla. Grotius-ohjelma, joka perustettiin 29. lokakuuta 1996 yhteisellä toiminnalla 96/636/YOS, on tarkoitettu oikeusalalla toimiville (tuomarit, asianajajat, notaarit jne.) ja sisältää tutkimusalan vaihtoa ja rahoitusaloitteita, seminaareja, kokouksia ja koulutusta. Mitä hankkeita komissio on rahoittanut? Onko komissiolla hallussaan yksityiskohtaiset tiedot hankkeista ja arviointi rahoitetuista aloitteista ja laadituista asiakirjoista ja tutkimuksista? Mitä hankkeita ja kuinka paljon hankkeita on rahoitettu siinä tarkoituksessa, että syvennetään puolustautumisoikeuden problematiikkaa Euroopan oikeuteen perustuvalla alueella, jolla, kuten keskinäistä oikeusapua koskevasta neuvoston yleissopimuksesta käy ilmi, oikeudellinen yhteistyö rikosoikeudellisissa asioissa tulee olemaan vielä tiiviimpää? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 2000) Komissio on toteuttanut Grotius-ohjelmaa vuodesta 1996 ja on esittänyt parlamentin jäsenen haluamat tiedot kahdessa kertomuksessa(1). Komissio aikoo tukea ohjelman toimialaan (oikeudellisen yhteistyön parantaminen ja oikeusjärjestelmien vastavuoroinen tuntemus) liittyviä hankkeita, mukaan luettuna sellaiset, joissa käsitellään syytetyn, uhrin ja valtiovallan näkemyksiä oikeudellisesta yhteistyöstä. Kertomusten mukaan noin 70 prosenttia kaikista hankkeista on kansalaisjärjestöjen järjestämiä. (1) Komission ensimmäinen kertomus parlamentille ja neuvostolle Grotius-, Sherlock-, Stop- ja Oisin-ohjelmien toteuttamisesta (19961997) SEC(98) 1048 ja toinen kertomus (1998) SEC(1999) 1955.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2589/99 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle. Ajokorttien päivitys.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0177 - 0178



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2589/99 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (11. tammikuuta 2000) Aihe: Ajokorttien päivitys Koska nykyään ei ole enää tarpeellista vaihtaa ajokorttiaan, kun muuttaa toiseen jäsenvaltioon, niin mitkä kansalliset viranomaiset ovat vastuussa mahdollisista ajokorttiin tehtävistä muutoksista (kuten ajokortin osoitteenmuutos)? Onko komissio selvillä niistä ongelmista, joita on syntynyt, kun oleskeluvaltiot vetoavat siihen, että asia kuuluu ajokortin myöntäneelle jäsenvaltiolle, kun taas ajokortin myöntänyt jäsenvaltio sanoo, että asia kuuluu oleskeluvaltiolle? Jos komissio on selvillä kyseisistä ongelmista, mitä se neuvoo tilanteessa tekemään? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (31. tammikuuta 2000) Yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/439/ETY(1) säädetään, että ajokorttien korvaaminen ja uusiminen, rikos- ja poliisilain kansallisten säännösten soveltaminen sekä ajokortin vapaaehtoinen vaihtaminen kuuluvat ainoastaan pysyvänä asuinpaikkana olevan jäsenvaltion oikeudelliseen toimivaltaan. Direktiivissä 91/439/ETY säädetään myös, että vakituisena asuinpaikkana oleva jäsenvaltio voi soveltaa alueellaan kansallisia ajokortin voimassaoloaikaa koskevia määräyksiään kaikkiin ajokortin haltijoihin. Vain vakituisena asuinpaikkana oleva jäsenvaltio voi hoitaa edellä mainittuja toimivaltuuksia koskevia hallinnollisia menettelyjä, joihin kuuluvat myös korttiin merkittävät mahdolliset osoitteenmuutokset. Kortin myöntänyt jäsenvaltio menettää ajokorttia koskevan toimivaltuutensa, kun ajoneuvon kuljettaja asettuu asumaan pysyvästi toiseen jäsenvaltioon. Vastaanottava jäsenvaltio on vastuussa kaikista kansallisista hallintomääräyksistä, joita se soveltaa ajoneuvon kuljettajaan, joka asettuu pysyvästi asumaan sen alueelle. (1) EYVL L 237, 24.8.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2160/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Toimivaltojen ristiriitaisuus vapaan liikkuvuuden ja kansalaisten turvallisuuden välillä.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0061 - 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2160/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (24. marraskuuta 1999) Aihe: Toimivaltojen ristiriitaisuus vapaan liikkuvuuden ja kansalaisten turvallisuuden välillä Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksessa 15. ja 16. lokakuuta 1999 tarkasteltiin polttavaa kysymystä turvallisuudesta liitettynä luvattomaan siirtolaisuuteen. Lopulta päätettiin, että siirtolaisuus on Euroopan yhteinen ongelma eikä yksittäinen jäsenvaltio voi ratkaista sitä yksin. Tästä huolimatta ei näytä haluttavan tajuta, että on ristiriitaista, että henkilöiden vapaan liikkuvuus, joka on seurausta sisäisten rajojen avaamisesta, kuuluu unionin toimivaltaan, kun taas turvallisuuskysymysten hallinnointi kuuluu jäsenvaltioille, eikä sitä koskevaa lainsäädäntöä ole harmonisoitu vaan se on suorastaan erilaista eri jäsenvaltioissa. Riittää, kun otetaan esimerkiksi henkilökohtaiset puolustus- ja pelotevälineet, kuten varkauksien ja raiskauksien varalle tarkoitetut spraypullot, joiden myyminen ja käyttäminen on sallittua toisissa jäsenvaltioissa, kun taas toisissa jopa niiden käyttö on kiellettyä. Ilman, että tässä nyt puututaan siihen, ettei ole kovinkaan johdonmukaista, että yhteismarkkinoilla jotkin tuotteet ovat sallittuja joissakin jäsenvaltioissa ja kiellettyjä toisissa, eikö komission mielestä olisi hyödyllistä ja suotavaa, kolmannen pilarin toteutumista odoteltaessa, ehdottaa jäsenvaltioille, että kansalaisten turvallisuuden edistämiseksi ja rikollisuuden torjumiseksi nämä vähäisimmät puolustusvälineet, kuten spraypullot sekä pienjännitteiset sähköaidat, sallittaisiin kaikissa valtioissa, tietenkin niin, että kukin valtio saisi itse päättää, miten niitä myytäisiin ja käytettäisiin? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (27. tammikuuta 2000) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaan ja Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksessa 15. ja 16. lokakuuta 1999 vahvistetun mukaisesti, yksi unionin tavoitteista on antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. Tämä tulee toteuttaa muun muassa kehittämällä jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa poliisiyhteistyön alalla. Poliisiyhteistyön tulee sisältää esimerkiksi varusteiden käyttöön liittyvää yhteistyötä ja yhteisaloitteita. Tässä yhteydessä kehitetyn yhteistyön ei tule kuitenkaan vaikuttaa velvollisuuksiin, joita jäsenvaltiolla on yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi. Arvoisan parlamentin jäsenen ehdottamat toimenpiteet kuuluvat ennemminkin jäsenvaltioiden velvollisuuksien piiriin. Komissio haluaa kuitenkin yhä edistää Amsterdamin sopimuksen täysimääräistä ja välitöntä soveltamista Wienin toimintasuunnitelman ja Tampereen Eurooppa-neuvoston sopimien poliittisten suuntaviivojen ja konkreettisten tavoitteiden perusteella.