FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/513

(2004/C 84 E/0591)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3964/03

esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle

(5. tammikuuta 2004)

Aihe: Hormonaalisia haitta-aineita juomavedessä — komission kirjalliseen kysymykseen E-2565/03 antama vastaus

Saksan liittotasavallan osavaltioissa on tutkittu hormonaalisia haitta-aineita. Myös komissio on toteuttanut tällaisia tutkimuksia. Niissä on saatu selville, että juomaveteen liukenee putkistoista ftaalihappoestereitä eli pehmittimiä. Juomavesilähteiden mittaukset osoittavat tutkimustulokset oikeiksi. Pehmittimiä ei luokitella perimää vahingoittaviksi aineiksi, mutta ne ovat haitallisia kiveksille, munuaisille ja maksalle. Eläinkokeissa niiden on todettu heikentävän lisääntymiskykyä ja johtavan sukupuolielinten kehityshäiriöihin. Erlangenin yliopistossa tehdyn tutkimuksen mukaan DEHP:iden (pehmittimien) määrä on selvästi oletettua korkeampi. Riskiarvioinnista vastaava Saksan liittotasavallan laitos (Bundesinstitut für Risikobewertung) on ilmoittanut tutkimustuloksista Euroopan kemikaalivirastolle.

1. Miten komissio aikoo suojella eurooppalaisia kuluttajia ennalta ehkäisemisen periaatteen mukaisesti?

2. Aikooko komissio säätää raja-arvoja?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(8. maaliskuuta 2004)

Komission 27. ja 28. lokakuuta 2003 järjestämässä juomavettä käsittelevässä seminaarissa, johon osallistui jäsenvaltioiden, tiedeyhteisön ja kansalaisjärjestöjen edustajia, keskusteltiin tarpeesta säädellä hormonaalisten haitta-aineiden esiintymistä juomavedessä. Seminaarissa päädyttiin siihen, ettei juomavesidirektiivissä (1) ole tässä vaiheessa mahdollista määritellä hormonaalisille haitta-aineille raja-arvoja, koska mahdollisten ihmiseen kohdistuvien terveysvaarojen arvioimiseen tarvittava tieto on riittämätöntä. Vielä ei ole saatavilla riittävää ja luotettavaa tietoa hormonaalisten haitta-aineiden esiintymisestä raakavedessä ja juomavedessä, ja puuttuu luotettaviksi todettuja biologisia testejä, joilla seulotaan hormonaalisten haitta-aineiden mahdollisia vaikutuksia kokonaisuudessaan. Tarvitaan enemmän tietoa, jotta voidaan arvioida, mitä riskejä ihmisten juomavedenkäyttöön liittyy, erityisesti paikoissa, joissa pilaantumisvaara on suuri.

On näyttöä siitä, että materiaaleista liukenee hormonaalisia haitta-aineita juomaveteen ja pulloveteen. Tällaisia ihmisen käyttöön tarkoitettuja veden varastointiin ja jakeluun käytettäviä tuotteita ja materiaaleja, joita käytetään pysyvinä osina rakennuskohteissa, säädellään rakennustuotedirektiivissä (2), jonka soveltamisalaan ne kuuluvat, ja niihin viitataan juomavesidirektiivissä. Kysymystä käsitellään parhaillaan rakennustuotedirektiivin yhteydessä työstettävän, yhtenäistä tuotehyväksyntäjärjestelmää (European Acceptance Scheme, EAS) varten tehtävän työn yhteydessä. EAS on tarkoitettu yhtenäiseksi menetelmäksi, johon sisältyvät sääntelyjärjestelmä ja sitä tukevat testimenetelmät, ja joka soveltuu sellaisten rakennustuotteiden hyväksymiseen, jotka ovat kosketuksissa ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa.

Sen sijaan mitä tulee mahdollisuuteen, että juomaveteen siirtyisi ftalaatteja putkistoista, komissiolla ei ole näyttöä tällaisesta ilmiöstä. Polyvinyylikloridista tehdyt vesiputket ovat kovaa PVC:tä, jota ei tavallisesti pehmitetä lisäämällä siihen pehmittimiä.

Ftalaattien (pehmittimien) osalta komissio on tehnyt viisi riskin arviointia olemassa olevien aineiden vaaroihin liittyvän asetuksen (3) mukaisesti. Tällä välin kolme riskin arviointia on valmistunut, ja ne ovat saatavissa Euroopan kemikaalitoimiston (ECB) (4) Internet-sivuilla. Komissio on parhaillaan kehittämässä strategioita, joilla riskejä vähennettäisiin. Mahdollisten rajoitusten on perustuttava riskinarviointiin, niiden on oltava tieteellisesti perusteltuja, ja niissä on otettava huomioon varautumisperiaate.

Kahden ftalaatin, DEHP:n ja BBP:n riskin arvioinnit eivät ole vielä valmistuneet. DEHP:n tapauksessa myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä komission tiedekomitea (CSTEE) julkaisi hiljattain lausunnon alustavan arvioinnin (5) tuloksista. Tämän arvioinnin valossa valmistelija tarkastelee uudelleen riskinarviointia. Todennäköisesti arvioinnin uudelleentarkastelu vaikuttaa myös ihmisiin epäsuorasti ympäristöaltistuksen kautta vaikuttavien riskien kuvaukseen, mikä mahdollistaa komissiolle johtopäätösten tekemisen, mikäli — ja riippuen missä olosuhteissa — DEHP on hormonaalinen haitta-aine.

Mahdollisten hormonaalisten haittavaikutusten tulevia raja-arvoja voidaan ehdottaa vasta, kun luotettavia analyyttisiä apuvälineitä on saatavilla. Hormonaalisten haitta-aineiden turvallisen tason tulisi perustua toksikologiseen tietoon ja biotestiarvoihin hormonaalisten haitta-aineiden kaikista vaikutuksista.

(1) Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (EYVL L 330, 5.12.1998).

(2) Neuvoston direktiivi 89/106/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 40, 11.2.1989).

(3) Neuvoston asetus (ETY) N:o 793/93, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1993, olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta (EYVL L 84, 5.4.1993).

(4) http://ecb.jrc.it/existing-chemicals/

(5) CSTEE:n 41. täysistunnossaan 8.1.2004 hyväksymä asiakirja: (http://europa.eu.int/comm/health/ph_risk/committees/set/documents/out214_en.pdf).