KIRJALLINEN KYSYMYS P-0691/02

esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE) neuvostolle

(5. maaliskuuta 2002)

Aihe: Seksipalveluja vastineeksi humanitaarisesta avusta

Kansainvälisessä lehdistössä on kerrottu, että YK:n puolesta humanitaarista apua toimittavien kansalaisjärjestöjen työntekijöitä on syytetty pakolaisten seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Tämä on käynyt ilmi YK:n tutkimuksista, joita on tehty avun seurannan yhteydessä kriisialueilla.

Kyseessä on ollut esimerkiksi ruoan ja lääkkeiden antaminen seksipalveluja vastaan. Hyväksikäytetyt pakolaiset ovat olleet nuoria naisia, joista monet alaikäisiä. Väkivaltaa ja halveksuntaa pahentaa vielä, että kondomeja ei ole käytetty, mikä edistää aidsin leviämistä alueilla, joilla se on jo nyt hälyttävän laajalle levinnyt.

Lisäksi, vastaavaa on tapahtunut Liberiassa, Norsunluurannikolla ja Itä-Timorissa, mikä antaa ymmärtää, että kyseessä voi olla aivan vakiintunut tapa.

Ottaen huomioon, että EU osaltaan rahoittaa YK:n humanitaarisen avun ohjelmia, mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta saadaan selvyys näistä valitettavista tapahtumista, joihin ovat syyllistyneet henkilöt, joiden pitäisi auttaa hädässä olevia ihmisiä mutta jotka ovat sen sijaan nöyryyttäneet ja hyväksikäyttäneet avuntarvitsijoita?

Jos syytökset osoittautuvat tosiksi, mitä neuvosto tekee rangaistakseen syyllisiä ja jotta tällainen ei enää toistuisi?

Vastaus

(26. kesäkuuta 2002)

1. Neuvostolla ei ole käytettävissään asiakirjoja, joissa osoitettaisiin virallisesti arvoisan parlamentin jäsenen tietojen paikkansapitävyys. Jos tiedot osoittautuvat oikeiksi, neuvosto tukee toimivaltansa puitteissa kaikki toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on selvittää, ketkä ovat mahdollisesti syyllistyneet kyseisiin tekoihin, ja rangaista heitä, sekä kaikkia sellaisia toimenpiteitä, jotka voivat ehkäistä tällaisia tapauksia vastaisuudessa.

2. Muistettakoon kuitenkin, että 26. kesäkuuta 1996 humanitaarisesta avusta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96(1) mukaisesti Euroopan yhteisön

ja YK:n kansainvälisten toimielinten ja järjestöjen yhteistyö kuuluu komission toimivaltaan. Komission tehtävänä on näin ollen vahvistaa näiden toteuttamiin humanitaarisiin toimiin myönnettävän rahoituksen edellytykset, seurata niiden toteuttamista ja arvioida niiden tuloksia.

3. Yleisesti ottaen neuvosto seuraa hyvin tarkasti EU:n ja YK:n välisten suhteiden kehitystä tällä alalla. Neuvosto hyväksyi 31. toukokuuta 2001 päätelmät vastauksena 2. toukokuuta 2001 annettuun komission tiedonantoon Euroopan parlamentille ja neuvostolle Toimivan kumppanuuden luominen Yhdistyneiden kansakuntien kanssa kehitysasioissa ja humanitaarisissa kysymyksissä, ja niissä neuvosto kannusti komissiota vahvistamaan ja kehittämään suhteitaan YK:n tällä alalla toimivaltaisten elinten kanssa. Neuvosto korosti erityisesti vuoropuhelun tehostamisen merkitystä yhteisön ja YK:n välisen strategisen kumppanuuden luomisessa humanitaaristen kriisien käsittelemiseksi.

4. Lisäksi on korostettava, että EU on eturintamassa kansainvälisessä toiminnassa, jolla pyritään huolehtimaan siitä, että YK:n humanitaariseen toimintaan osallistuva henkilöstö täyttää korkeimman mahdollisen vaatimustason siihen liittyvien tehtävien hoitamisessa. YK:n yleiskokous hyväksyi 21. joulukuuta 2001 erityisesti EU:n aloitteesta laaditun päätöslauselman humanitaarisessa työssä toimivien henkilöiden turvallisuudesta ja Yhdistyneiden Kansakuntien henkilöstön suojelusta (RES/56/217). Sen 15 kohdassa palautetaan mieleen periaate, jonka mukaan kaikkien humanitaarisessa työssä toimivien henkilöiden samoin kuin Yhdistyneiden Kansakuntien henkilöstön ja avustavan henkilöstön jäsenten on noudatettava sen maan lakeja, jossa he toimivat, kansainvälisen oikeuden ja Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisesti. Samaan periaatteeseen viitataan vielä päätöslauselman 18 kohdassa, jossa pyydetään YK:n pääsihteeriä toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että Yhdistyneiden Kansakuntien henkilöstöllä ja muulla henkilöstöllä, joka toimii Yhdistyneiden Kansakuntien operaation toimeksiannon toteuttamisessa, on riittävästi tietoa noudatettavista [] säännöistä, erityisesti kansallisesta lainsäädännöstä ja kansainvälisestä oikeudesta johtuvista säännöistä, [] ja vahvistetaan, että kaikkien humanitaarisen avun järjestöjen on toteutettava vastaavat toimenpiteet oman henkilöstönsä tukemiseksi.

(1) EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1.