Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2651/98 esittäjä(t): Friedhelm Frischenschlager (ELDR) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: EU:n rahoitus - EU:n omat varat - nettomaksajat Kuinka komissio aikoo nykyisissä oloissa saavuttaa sen, että Saksan jäsenmaksut laskevat kuten valtiovarainministeri Waigel vaatii, että Itävallan jäsenmaksut eivät ainakaan nouse kuten valtiovarainministeri Edlinger vaatii, että nykyisten jäsenvaltioiden taloudellisia eroja edelleen tasataan ja että EU:n laajeneminen rahoitetaan nostamatta jäsenmaksuja yli niiden ylärajan eli 1,27 prosenttia bruttokansantuotteesta kuten Espanjan pääministeri Aznar vaatii? Ovatko jäsenvaltiot, erityisesti nettomaksajat, nettomaksajia koskevan keskustelun yhteydessä esittäneet komissiolle konkreettisia ehdotuksia tai vaatimuksia? Millaisia ne ovat? Aikooko komissio ehdottaa epäoikeudenmukaiselta vaikuttavan maksualennuksen poistamista Isolta-Britannialta? Vai aikooko se ehdottaa muille nettomaksajille samankaltaisia järjestelyjä? Aikooko komissio ehdottaa lokakuussa esittelemässään ehdotuksessa uusia rahoitusmuotoja vaikka vain vaihtoehtoina tai tulevaisuuden visioina? Onko komissiossa harkittu mahdollisuutta kerätä EU:n tuloveroa USA:n liittovaltion tuloveron (Federal Income Tax) mallin mukaisesti? Tällaisella tuloverolla olisi huomattavia etuja. Jos kansallista verotusta samalla vastaavasti alennettaisiin, useimpien kansalaisten maksama veromäärä pysyisi ennallaan tai laskisi. Samalla hyvätuloiset, jotka hyötyvät eniten talous- ja rahaliitosta, maksaisivat suuremman summan veroina unionille. Vaikeasti seurattavissa olevat maksut ja siirrot EU:n talousarvion ja kansallisten talousarvioiden välillä kävisivät tarpeettomiksi. Lisäksi EU tulisi lähemmäksi kansalaisia, ja sen toimintaan tulisi lisää vastuullisuutta. Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (1. joulukuuta 1998) Arvoisan parlamentinjäsenen esittämiä asioita käsitellään yksityiskohtaisesti 7. lokakuuta 1998 annetussa omien varojen järjestelmän toimintaa koskevassa komission kertomuksessa(1), joka on laadittu vuonna 1994 tehdyn omia varoja koskevan päätöksen 10 artiklaan sisältyvän toimeksiannon mukaisesti. Kertomuksessa vahvistetaan komission näkemys, jonka mukaan ei ole olemassa mitään yksinkertaista laskentatapaa, joka ottaisi huomioon kaikki yhteisön jäsenyydestä jäsenvaltioille koituvat nettohyödyt. Itävalta, Alankomaat ja Ruotsi ilmoittavat tukevansa Saksan ehdottamaa korjausjärjestelmää budjettiasemien epätasapainon vähentämiseksi. Samalla ne esittävät, että niiden budjettiaseman epätasapainoa olisi korjattava. Ne kannattavat Yhdistyneeseen kuningaskuntaan nykyisin sovellettavan järjestelmän muuttamista erityisen rajaamismallin mukaiseksi järjestelmäksi, joka koskisi tasapuolisesti kaikkia jäsenvaltioita. Siinä tapauksessa, että budjettiasemien epätasapainon korjaamisesta saavutetaan poliittinen yksimielisyys, voidaan valita kolmesta mahdollisesta vaihtoehdosta: rahoitusjärjestelmän yksinkertaistaminen, budjetin menopuolen muuttaminen sekä taseeseen tehtävät muutokset. Kertomuksessa ei aseteta mitään näistä vaihtoehdoista etusijalle. Sen jälkeen kun neuvosto on asettunut jonkin vaihtoehdon kannalle, komissio laatii sitä koskevat yksityiskohtaiset ehdotukset. Yhdistyneen kuningaskunnan hyvityksen osalta kertomuksessa todetaan, että sitä voitaisiin joko pienentää tai se voitaisiin poistaa kokonaan, erityisesti sen vuoksi, että hyvityksen oikeutus vähenee laajentumisen yhteydessä. Kertomuksessa kiinnitetään merkittävästi huomiota arvoisan parlamentinjäsenen esittämään viimeiseen kohtaan, joka koskee uusien omien varojen lähteen käyttöönottoa. Kertomuksessa painotetaan, että vaikka moninaisia mahdollisuuksia onkin olemassa, tällä hetkellä on epätodennäköistä, että otettaisiin käyttöön jokin uusi omien varojen lähde. Tämä johtuu osaltaan Euroopan integraation tulevia kehityssuuntia koskevista näkemyseroista. Mikäli poliittista tahtoa kuitenkin löytyy, mukautettu arvonlisäveroon perustuva omien varojen lähde, sellaisena kuin sitä puollettiin Euroopan parlamentin vuonna 1994 hyväksymässä Langen mietinnössä, vaikuttaa lupaavimmalta. (1) Käytettävissä www-sivulla: http://europa.eu.int/comm/dg19/index_j.htm, jossa J=EN englanninkielinen versio, J=FR ranskankielinen ja J=D saksankielinen jne.