KIRJALLINEN KYSYMYS P-3528/98

esittäjä(t): Edith Müller (V) komissiolle

(13. marraskuuta 1998)

Aihe: Direktiivin 85/337/ETY soveltaminen jäsenvaltion osa-alueeseen (tai useampien jäsenvaltioiden), erityisesti entisten sotilaslentokenttien käyttötarkoituksen muuttamisen yhteydessä, esimerkiksi Weeze/Laarbruchin (Saksa) tapauksessa

Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa arvosteltiin Saksan lainsäädäntöä ympäristövaikutusten arvioinnista ja todettiin sen olevan ristiriidassa direktiivin 85/337/ETY(1) kanssa, erityisesti sen vuoksi, että kaikkia direktiivissä mainittuja hankkeita ei säädetä arvioitaviksi.

1. Kuuluvatko siviilikäyttöön muunnettavat entiset sotilaslentokentät periaatteessa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tarkoittamiin hankkeisiin vai noudattaako komissio Saksan liittohallituksen näkemystä, jonka mukaan ilmailulain § 6 mukainen lupa (lyhennetty lupamenettely ilman ympäristövaikutusten arviointia) on riittävä?

2. Johtuuko arvostelu erityisesti siitä, että osa mahdollisesti asianomaisista lentokentistä sijaitsee lähellä jäsenvaltioiden rajoja, kuten Saksan ja Alankomaiden rajalla sijaitseva Weeze/Laarbruch, minkä vuoksi ylilento-oikeuksista on sovittava?

3. Onko tässä erityisessä tapauksessa otettava huomioon myös Alankomaiden lainsäädäntö?

4. Onko Euroopan komissio tietoinen vastaavista tapauksista muissa jäsenvaltioissa? Jos vastaus on myönteinen, mitä menettelyä näissä tapauksissa noudatettiin?

5. Onko Euroopan komissio tietoinen vastaavista tapauksista tai yksittäisistä hankkeista Saksassa, joissa on vältetty ympäristövaikutusten arviointi? Jos vastaus on myönteinen, mitä menettelyä näissä tapauksissa noudatettiin?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus

(21. tammikuuta 1999)

1. Oletan, että arvoisa parlamentin jäsen viittaa yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-301/95 (komissio vastaan Saksa) 22. lokakuuta 1998 antamaan tuomioon, jossa Saksan todettiin rikkoneen direktiiviä 85/337/ETY, koska se ei ollut toteuttanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä säädetyssä määräajassa, koska se ei ollut ilmoittanut komissiolle kaikkia direktiivin noudattamiseksi toteuttamiaan toimenpiteitä, koska se ei edellytä ympäristövaikutusten arvioimista kaikkien sellaisten hankkeiden osalta, joista direktiivin mukaan on tehtävä tällainen arviointi (ennakkosuostumusmenettely aloitettiin 3. heinäkuuta 1988 jälkeen), ja koska se on jättänyt ympäristövaikutusten arvioimista koskevan vaatimuksen ulkopuolelle kokonaisia hankeryhmiä, jotka on lueteltu direktiivin liitteessä II.

Tuomiossa ei viitata nimenomaisesti sotilaslentoasemiin, jotka muutetaan siviililentoasemiksi. Onkin arvioitava tapauskohtaisesti, milloin tuomion voidaan katsoa kattavan tällaiset tapaukset. Komissio ei pysty ottamaan kantaa Saksan hallituksen näkemykseen maan ilmailulain (Luftverkehrsgesetz) 6 pykälästä, koska se ei ole saanut asiasta tietoa.

2. ja 3. Direktiivin 85/337/ETY 7 artiklassa säädetään: "Jos jäsenvaltio havaitsee, että tietyllä hankkeella on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia toisen jäsenvaltion alueella tai jos jäsenvaltio, johon todennäköisesti kohdistuu merkittävä vaikutus, niin vaatii, sen jäsenvaltion, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa, on toimitettava 5 artiklan mukaisesti saadut tiedot toisille jäsenvaltioille samanaikaisesti kuin se saattaa ne omien kansalaistensa tietoon. Nämä tiedot ovat perustana jäsenvaltioiden kahdenvälisille, vastavuoroisuuden ja tasa-arvoisen kanssakäymisen pohjalta käytäville neuvotteluille." Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa erityistapauksessa voitaisiin ehkä soveltaa tätä säännöstä.

4. ja 5. Mitä tulee direktiivin 85/337/ETY soveltamiseen sen liitteessä II mainittuihin lentoasemiin, jotka sijaitsevat muissa jäsenvaltioissa, komissiolle on ilmoitettu Italiassa sijaitsevaa Bozenin lentoasemaa koskevasta, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla vireille pannusta oikeustapauksesta. Tässä tapauksessa komissio on sitä mieltä, että vaikutukset olisi pitänyt arvioida. Vastaavanlaisten saksalaishankkeiden osalta komissio on saanut tietoonsa useita valituksia tapauksista, joissa vaikutuksia ei ole arvioitu, koska direktiivin asianmukainen täytäntöönpano on laiminlyöty. Näissä tapauksissa komissio on maininnut valitusten tekijöille jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevista menettelyistä, jotka ovat johtaneet edellä (1. kohdassa) selostettuun yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.