KIRJALLINEN KYSYMYS P-2383/00

esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle

(7. heinäkuuta 2000)

Aihe: Geneettisesti saastuneet siemenet

Geenimuunnetut rapsinsiemenet (Adventis-lajike), joiden kaupan pitämistä ei ole sallittu, ovat saastuttaneet perinteisesti viljeltyjä rapsinsiemeniä ainakin viidessä EU:n jäsenvaltiossa. Siementen saastumista ei missään tapauksessa voida hyväksyä, joten myös ajatus raja-arvon asettamisesta tahattomien saastumisten yhteydessä on hylättävä täysin.

1. Mitä johtopäätöksiä komissio tekee tästä asiasta?

2. Mitä mieltä komissio on jäsenvaltioiden erilaisista tavoista suhtautua tähän skandaaliin?

3. Voiko komissio taata, että geenimuunnetun rapsin laitonta viljelyä ei tueta EU:n varoin?

4. Onko totta, että rapsin laiton viljely saa EU:n tukea?

5. Voiko komissio taata, että EU:n talousarviosta ei ole käytetty määrärahoja näihin laittomiin viljelmiin ja tuotteisiin? Voiko se myös taata, että komissio ja jäsenvaltiot katsovat laittomaan tarkoitukseen tukea käyttäneet yritykset vahingonkorvausvelvollisiksi?

6. Kuinka vastuu- ja vakuutuskysymykset ratkaistaan lähitulevaisuudessa, kun otetaan huomioon, että minkä tahansa lainsäädännön täytäntöönpano ympäristövastuuta koskevan valkoisen kirjan mukaisesti kestää vähintäänkin vuosia?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(12. lokakuuta 2000)

Komissio on tietoinen siitä, että useista perinteisesti viljellyistä siemeneristä on äskeittäin löydetty yhteisössä kiellettyjen geneettisesti muunnettujen siementen esiintymisestä johtuvia epäpuhtauksia.

Yhteisön siemenlainsäädännössä on vuodesta 1966 pyritty maksimoimaan siementen puhtaus ottamalla tuotanto- ja jalostusketjussa huomioon epäpuhtauksien lähteet pellolta varastoon asti. Siinä vahvistetaan siementen analyyttisen ja lajikepuhtauden standardit, mukaan lukien epäpuhtauksien toleranssit.

1. Valmistellessaan valkoista kirjaa elintarviketurvallisuudesta komissio katsoi, että on tarpeen antaa siementen puhtauteen liittyvät säännökset, jotka koskevat geenimuunnettujen siementen esiintymistä perinteisesti viljellyissä siemenerissä. Siksi se päätti toteuttaa lainsäädäntötoimen, joka mainitaan valkoisen kirjan liitteessä olevan lainsäädäntöohjelman 77 kohdassa. Sitä valmistellaan parhaillaan. Kun komissio sai tiedon edellä mainituista havainnoista, se laati koordinoidun ja yhdenmukaisen tilapäisen toimintasuunnitelman, jonka tavoitteena oli havaita mahdollisimman varhain perinteisesti viljellyt siemenerät, jotka ovat geenimuunnettujen siementen saastuttamia. Suunnitelmasta neuvotellaan jäsenvaltioiden kanssa. Yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan viljassa ei saa olla yhteisössä kiellettyjä geenimuunnettuja siemeniä.

2. Tilapäisessä toimintasuunnitelmassa pyritään koordinoimaan ja yhdenmukaistamaan toimenpiteet, joita jäsenvaltiot voisivat tai joita niiden pitäisi yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaisesti toteuttaa vastaavien tapausten ehkäisemiseksi.

3. Rapsinviljelyä koskevat säännökset estävät yhteisön varojen myöntämisen yhteisössä kielletyn rapsilajikkeen geenimuunnetuille siemenille. Rapsiöljyn laatupolitiikan mukaisesti vain tietyt niin sanotut nolla-nolla-lajikkeet voivat saada hehtaaritukea. Nämä lajikkeet sisältyvät luetteloon, jota komissio pitää ajan tasalla.

4. Monien jäsenvaltioiden viranomaiset määräsivät tuhottaviksi viljelykset, jotka oli kylvetty hehtaaritukeen oikeutettujen lajikkeiden luettelossa olevan Hyola 401 -lajikkeen siemenillä. Tämän lajikkeen eristä löytyi pieniä määriä kiellettyjä geenimuunnettuja siemeniä. Viljelijät eivät tienneet tilanteesta kylvöhetkellä.

5. Periaatteessa viljelyä on hehtaarituen saamiseksi pidettävä yllä kukinnan alkuun asti. Kasvien tuhoaminen ennen kukintaa vie viljelijöiltä perusteettomasti osan hehtaaritulosta siitä huolimatta, että he ovat noudattaneet peltokasvien tukijärjestelmän tavoitetta. Vuoden 1992 uudistuksessa määritelty ja Agenda 2000:ssa vahvistettu tavoitehan on, että kylvö tehdään viimeistään 31. toukokuuta ennen kyseistä satoa ja hakemus jätetään viimeistään 15. toukokuuta. Maataloustulon suojaamiseksi komissio antoi jäsenvaltioille luvan maksaa normaalit hehtaarituet viljelijöille, jotka joutuivat hävittämään laittomat kasvit. Tämä kukintasäännöstä poikkeaminen ei aiheuta lisämenoja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastolle.

Jos viljelijöille aiheutuu tulonmenetys sen vuoksi, että heidän on ollut mahdotonta pitää kaupan satoaan, heidän on riitatapauksissa haettava korvauksia tavanomaisin muutoksenhakukeinoin, kuten vetoamalla tuomioistuimeen.

6. Vastuukysymys on jo ratkaistu, kun on kyse terveydelle tai omaisuudelle aiheutuvasta vahingosta. Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/374/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/34/EY(2), kattaa kaikkien irtainten esineiden, myös geenimuunnettujen siementen, aiheuttamat vahingot. Direktiivissä säädetään valmistajan, toisin sanoen lopputuotteen valmistajan, raaka-aineen tuottajan ja osatuotteen valmistajan tai turvallisuudeltaan puutteellisen tuotteen maahantuojan ankarasta vastuusta. Jos kaksi tai useampi näistä on vastuussa samasta vahingosta, he vastaavat siitä yhteisvastuullisesti.

Komissio aikoo laatia puitedirektiivin ympäristövahinkovastuusta sitä koskevan valkoisen kirjan(3) perusteella. Direktiivissä säädetään muun muassa geneettisesti muunnettujen organismien aiheuttamista ympäristövahingoista (maaperän saastuminen ja biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuneet vahingot).

(1) EYVL L 210, 7.8.1985.

(2) EYVL L 141, 4.6.1999. Myöhempi direktiivi, jolla alkuperäistä direktiiviä sovelletaan myös maatalouden alkutuotantoon, tuli voimaan 4. kesäkuuta 1999 ja jäsenvaltioiden on sovellettava sitä 4. joulukuuta 2000 alkaen.

(3) KOM(2000) 66 lopullinen, 9.2.2000.