ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2296/98 esittäjä(t): Patricia McKenna (V) komissiolle (22. heinäkuuta 1998) Aihe: Euratom-direktiivin noudattaminen Euratom-direktiivin 6 artiklassa edellytetään, että säteilylle altistamista ei hyväksytä, jollei siitä ole säteilystä aiheutuvien vahinkojen vastapainoksi etua altistuneille yksilöille tai yhteiskunnalle. Oikeuden päätöksessä tapauksessa R v. HMIP & others ex parte Greenpeace Ltd:n & Lancashire County Council (1994) tuomari Potts totesi, että ministerit olivat erehtyneet päätellessään, että (radioaktiivisten päästöjen aiheuttamista koskevan) luvan perusteluja ei tarvita, ja että oli olemassa oikeudellinen velvoite perustella luvan myöntäminen. Tämän jälkeen Thorpin jälleenkäsittelylaitos on kuitenkin toistuvasti jättänyt täyttämättä tällä tuomiolla määritellyt tavoitteet. Voiko komissio ilmoittaa, mitä toimia se aikoo tämän vuoksi toteuttaa Isoa-Britanniaa vastaan direktiivin noudattamisen varmistamiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 1998) Uusi perusnormeja koskeva direktiivi 96/29/Euratom(1) ei poikkea käytännössä edellisestä direktiivistä (direktiivi 80/836/Euratom(2) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 84/467/Euratom(3)) toimintalajeihin ja -tyyppeihin sovellettavan oikeutusperiaatteen osalta. Sen määrittäminen, onko uusien toimintalajien tai -tyyppien käyttöönotto oikeutettua, kuuluu jäsenvaltiolle. Uusi toiminta on perusteltava ennen toimintalajin tai -tyypin käyttöönottoa ja mahdollisimman varhaisessa vaiheessa jo aiheutuneiden kustannusten vaikutusten pienentämiseksi, kun taloudellisia ja yhteiskunnallisia tekijöitä suhteutetaan terveyshaittoihin. Direktiivin 96/29/Euratom täytäntöönpanoa koskevassa komission tiedonannossa(4) todetaan seuraavaa: "Tämän periaatteen noudattamisen voidaan turvallisesti olettaa toteutuvan uuden toimintatyypin osalta riittävällä tavalla nimenomaisesti kyseistä toimintaa koskevien säännösten olemassaololla tai säätämisellä." Kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa esitetty uusi ehto heijastaa kuitenkin sitä, että jo käytössä olevien toimintalajien tai -tyyppien oikeutusta voi olla aiheellista tarkastella uudelleen. Kun Yhdistynyt kuningaskunta siirtää uusia perusnormeja osaksi kansallista lainsäädäntöään, mikä on direktiivin mukaan tehtävä ennen 13. toukokuuta 2000, sen on saatettava lainsäädäntöehdotuksensa komission tietoon Euratomin perustamissopimuksen 33 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Komissio antaa tarvittavat suositukset oikeutusperiaatteeseen liittyvistä säännöksistä jäsenvaltioissa sovellettavien säännösten yhdenmukaistamiseksi. (1) EYVL L 159, 29.6.1996. (2) EYVL L 246, 17.9.1980. (3) EYVL L 265, 5.10.1984. (4) EYVL C 133, 30.4.1998.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2739/98 esittäjä(t): James Moorhouse (ELDR) neuvostolle (8. syyskuuta 1998) Aihe: Ihmisoikeustilanne Kongon demokraattisessa tasavallassa Mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä saadakseen Kongon demokraattisen tasavallan kunnioittamaan ihmisoikeuksia, vapauttamaan poliittiset vangit ja sitoutumaan vakavasti demokratisointiin? Vastaus (27. marraskuuta 1998) Neuvosto yhtyy arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemiin tavoitteisiin. Se on esittänyt kantansa Kongon demokraattisessa tasavallassa meneillään olevasta selkkauksesta 11., 19. ja 27. elokuuta 1998 antamissaan julkilausumissa. Yhteenvetona voidaan todeta, että neuvosto on kehottanut noudattamaan tiukasti ihmisoikeuksia, kannustanut kaikkien interventiojoukkojen pikaista vetäytymistä ja varoittanut erilaista etnistä alkuperää olevaan paikalliseen väestöön kohdistuvista vastatoimista. Neuvosto on myös vaatinut pikaisesti EU:n ja kolmansien maiden humanitaarisen avun työtekijöiden kunnioitusta ja suojelua ja korostanut EU:n valmiutta tukea poliittista prosessia rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi. Neuvosto uskoo ensisijaisesti, että selkkauksen ratkaisemiseksi on saatava kaikki osapuolet, hallitus, kapinalliset ja presidentti Kabilan ja kapinallisten ulkopuoliset eri kannattajat hyväksymään kestävään poliittiseen ratkaisuun pyrkiminen. Neuvoston pyynnöstä EU:n erikoislähettiläs Aldo Ajello vieraili äskettäin alueen pääkaupungeissa, jossa hän tarjosi apuaan ja unionin tukea rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi selkkaukseen. Hän otti presidentti Kabilan kanssa esille sovittelun tarpeen ja vaaran kasvavasta etnisestä vihasta selkkauksen seurauksena. Kaikissa yhteydenpidoissaan Aldo Ajello on selvittänyt unionin kantaa. Hän toi esille myös EU:n halukkuuden toimia merkittävänä tekijänä Kongon demokraattisen tasavallan jälleenrakentamisessa sen jälkeen kun tämänhetkiset ongelmat on ratkaistu - ja kun edistystä on tapahtunut demokratiaa, oikeusvaltiota ja ihmisoikeuksia koskevissa kysymyksissä - kehitysyhteistyöohjelmien palauttamiseksi entiselleen yhdessä viranomaisten kanssa. Neuvosto on myös yhteydessä Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön puheenjohtajaan (eli Etelä-Afrikkaan) sen osalta, miten EU voisi eri tavoin (EU:n erikoislähettilään mahdolliset tehtävät mukaan luettuina) tukea rauhanomaisen neuvotteluratkaisun löytämiseen tähtäävää poliittista prosessia. Kongon demokraattisen tasavallan demokratisoitumiskysymystä koskeva EU:n yhteinen kanta demokratisoitumisprosessista antaa unionille mahdollisuuden tarjota tukeaan heti kun tarvittavat edellytykset siihen ovat olemassa. Näin ollen, vaikka onkin suhtauduttava myönteisesti äskettäiseen ilmoitukseen siitä, että vaalit pidetään vuonna 1999, kuten on ehdotettu, unioni on huolissaan siitä, että koko Kongon demokraattisen tasavallan kansan oikeuteen käyttää demokraattisia oikeuksiaan liittyisi joitakin mielivaltaisia ehtoja.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2741/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (3. syyskuuta 1998) Aihe: Autonvalmistajien kanssa tehdyt sopimukset sisäisistä investoinneista Onko komission mielestä laillista, että jäsenvaltiot tekevät autonvalmistajien kanssa sopimuksia sisäisistä investoinneista sillä seurauksella, että autojen hintoja nostetaan keinotekoisesti kyseisissä jäsenvaltioissa huomattavasti enemmän kuin muissa jäsenvaltioissa? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 1998) Komissio ei voi ottaa kantaa arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen, koska komissiolla ei ole tietoa mainitunlaisista investointisopimuksista. Autojen hintojen eroja yhteisössä koskevan kysymyksen osalta komissio lähettää sekä suoraan kysyjälle että parlamentin sihteeristöön autojen hintoja koskevan kahdesti vuodessa laadittavan julkaisunsa. Tässä yhteydessä komissio viittaa myös aiemmin parlamentin jäsenen Anita Pollackin kirjalliseen kysymykseen E-2577/98 antamaansa vastaukseen(1). (1) EYVL C 31, 5.2.1999, s. 150.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0187



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3428/98 esittäjä(t): Hugh McMahon (PSE) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Budjettikohta A-3029 Voisiko komissio ilmoittaa, mitkä järjestöt saavat tukea budjettikohdasta A-3029 ja jokaisen järjestön käytettävissä olevan määrän? Voisiko komissio lisäksi ilmoittaa parlamentille ne perusteet, joiden mukaisesti hankkeet/järjestöt valitaan saamaan tukea tästä budjettikohdasta? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (14. joulukuuta 1998) Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle lähetetään suoraan luettelo organisaa-tioista, joille on vuonna 1998 maksettu tukea budjettikohdasta A-3029 "Tuki hallituksista riippumattomille kansainvälisille nuorisojärjestöille". Luettelosta käy ilmi kunkin organisaation saama tukimäärä. Tukeen oikeutettujen organisaatioiden kelpoisuusvaatimukset ja valintaperusteet on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(1). (1) EYVL C 374, 10.12.1997.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2161/98 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle (13. heinäkuuta 1998) Aihe: Tuhoisia maanjäristyksiä Turkissa Ottaen huomioon 27. kesäkuuta Ceyhanin alueella Turkissa sattuneiden ja mittaamattomien materiaalisten vahinkojen lisäksi 112 henkilön traagisen kuoleman ja 1041 henkilön loukkaantumisen aiheuttaneiden tuhoisien maanjäristysten traagiset seuraukset komissiolta kysytään: Mihin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä toimittaakseen välitöntä apua kärsineille alueille? Huomattakoon, että tämä maanjäristysaltis alue on valittu energiaa tuottavan ydinvoimalan sijoituspaikaksi; tämä on äärimmäisen vaarallinen päätös, kuten toissapäiväiset maanjäristykset surullisella tavalla ovat osoittaneet. Komissio jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (28. syyskuuta 1998) Heti kun komissio vastaanotti uutisen Turkin maanjäristyksestä, se otti yhteyttä useisiin tietolähteisiin. Näitä olivat mm. komission Ankaran edustusto, Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten liitto (IFRC) ja Genevessä sijaitseva Yhdistyneiden kansakuntien humanitaarisista asioista vastaava toimisto (OCHA). Ankaran edustusto oli lehtistötiedotteella ilmoittanut jo 30 päivä kesäkuuta komission valmiudesta auttaa. Välittömästi maanjäristyksen jälkeen paikallinen Punaisen Puolikuun yhdistys oli ainoa maassa aktiivisesti toimiva avustusjärjestö. IFRC lähetti 3 päivä heinäkuuta kirjeen, jossa se pyysi hätäapuvaroja. Se oli ainoa avustusjärjestö, jolta komissio vastaanotti rahoituspyynnön. Komissio päätti myöntää 500 000 ecua tämän pyynnön perusteella. Näiden varojen ansiosta voitiin aloittaa lyhyen aikavälin hätäapuohjelma, jonka täytäntöönpanosta huolehtii IFRC. Rahoituksesta katetaan tarpeellisten hätäaputarvikkeiden kuten huopien, telttojen ja kenttäkeittiöiden hankinta. Adanan alueella tapahtuneen maanjäristyksen seurauksena Turkin viranomaiset ovat vahvistaneet, että kaikki välttämättömät turvatoimet on otettu huomioon tulevan Akkuyu'n voimalan suhteen. Paikalla ei ole vielä aloitettu voimalan rakennustöitä. Akkuyu'n tulevan voimalan osalta arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan myös komission vastauksiin herra Kaklamaniksen tekemiin kirjallisiin kysymyksiin E-1876/98 ja E-2190/98.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0177



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3210/98 esittäjä(t): Werner Langen (PPE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Verovapaata myyntiä koskevasta järjestelmästä luopumisen seuraukset Talous- ja valtionvarainministerien kokouksessa 19. toukokuuta 1998 Brysselissä hylättiin Irlannin ehdotus EUn laajuisen selvityksen laatimisesta yhteisön sisäisen verovapaan myynnin vaikutuksista. Myös Saksan liittotasavallan hallitus oli nimenomaisesti tukenut tätä Irlannin ehdotusta Saksan liittopäivillä ja liittoneuvostossa asiasta tehtyjen päätösten mukaisesti. Koska ehdotuksen taakse ei saatu enemmistöä, komissio lupasi esittää työasiakirjan siitä, millä välineillä verovapaata myyntiä koskevasta järjestelmästä luopumisen seurauksia voidaan lieventää. Tässä yhteydessä esitän komissiolle seuraavat kysymykset: 1. Milloin työasiakirja verovapausjärjestelmästä luovuttaessa käytettävissä olevista alueellisista välineistä on saatavilla? 2. Onko komissio valmis esittämään nykyisiä järjestelyjä laajempia erityisiä alueellisia tukia rakennerahastojen tai uusien erityistoimenpiteiden yhteydessä? 3. Miten tullivapaata myyntiä koskevasta järjestelmästä luopumisesta vuonna 1991/92 tehdyn päätöksen jälkeen on tuettu asianomaisia rannikkoalueita, jotka kuuluvat melkein kokonaan yhteisen edun mukaisen toiminnan tukialueeseen tai EUn tukialueisiin? 4. Lähteekö komissio siitä, että tullivapausjärjestelmästä luovutaan sopimuksen mukaan lopullisesti vuoden 1999 keskivaiheilla? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (20. marraskuuta 1998) 1. Komissio julkaisee lähiaikoina ja joka tapauksessa ennen vuoden loppua työasiakirjan, jossa selvennetään jäsenvaltioiden käytettävissä olevia välineitä, joilla puututaan yhteisön sisäisestä verovapaasta myynnistä luopumisen mahdollisesti aiheuttamiin seurauksiin 1. heinäkuuta 1999 jälkeen. 2. Komissio on valmis ottamaan harkintaan kansallisten ja alueellisten viranomaisten tekemät ehdotukset tukikelpoisten alueiden auttamiseksi rakennerahastojen ja olemassa olevien menettelytapojen puitteissa. 3. Koska kaikki rakennerahastojen ohjelmat eivät ole luonteeltaan tiukasti alueellisia, komissio ei pysty esittämään kysyjälle tarkkoja lukuja siitä, paljonko rannikkoalueet ovat saaneet tukea rakennerahastoista. komission arvion mukaan nykyisellä ohjelmakaudella (1994-1999) tuki lienee noin 100 miljardia ecua (vuoden 1994 hintoina). 4. Kyllä.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2568/98 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Tunisian ihmioikeudet Kun otetaan huomioon uutiset Tunisiassa tapahtuneista useista ihmisoikeuksien loukkauksista, jotka liittyvät matkustusoikeuteen, sananvapauteen ja poliittista toimintaa koskevaan oikeuteen, mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä varmistaakseen, että Tunisia kunnioittaa Euro-Välimeri-sopimusten ihmisoikeuslauseketta? Vastaus (7. ja 8. joulukuuta 1998) 1. Neuvosto tunnustaa ihmisoikeuksien kunnioittamisen merkityksen kaikkialla maailmassa ja yhtyy arvoisan parlamentin jäsenen huolestuneisuuteen ihmisoikeustilanteesta Tunisiassa. Neuvosto seuraa erittäin tiiviisti tällä alalla tapahtuvaa kehitystä. 2. Neuvosto myöntää, että Tunisia on siirtymävaiheessa oleva maa ja yksi niistä Välimeren kumppaneista, jotka ovat vahvimmin sitoutuneita suhteessaan unioniin. Se tunnustaa, että Tunisia on Barcelonan prosessin aktiivinen osapuoli, joka pyrkii muuttamaan Välimeren alueen rauhan, vaurauden ja vakauden vyöhykkeeksi. Se myöntää, että Tunisialla on johtava asema tässä prosessissa ja ensimmäisenä assosiaatiosopimuksen ratifioineena Välimeren kumppanina se on ollut tiennäyttäjänä muille alueen valtioille. Näin Tunisia on sitoutunut muun muassa säännölliseen poliittiseen dialogiin mukaan lukien ihmisoikeudet. 3. EU:n ja Tunisian välinen ensimmäinen assosiaationeuvosto pidettiin 13.-14. heinäkuuta 1998, jolloin voitiin keskustella ihmisoikeuskysymyksistä. Siinä yhteydessä EU:lla oli tilaisuus huomauttaa, että assosiaation päämäärät perustuvat yhteiseen demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteen kunnioittamiseen. Se vahvisti, että kahden kumppanin välinen poliittinen vuoropuhelu antaa osapuolille mahdollisuuden keskustella avoimesti lukuisista poliittisista kysymyksistä, ihmisoikeuksia koskevat kysymykset mukaan lukien, ja edistää hallituksen pyrkimyksiä kehittää demokraattisia perinteitä ja oikeusvaltioon perustuvaa kansalaisyhteiskuntaa.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2356/98 esittäjä(t): Carole Tongue (PSE) komissiolle (13. heinäkuuta 1998) Aihe: Komission toimet Polygram Filmed Entertainmentin säilyttämiseksi eurooppalaisena yrityksenä Euroopan unionin audiovisuaalisen politiikan tavoitteena on mm. edistää vahvojen ja integroitujen eurooppalaisten yritysten luomista, jotka pystyvät markkinoimaan ja jakelemaan elokuvia kautta maailman. Polygram on nyt myyty EU:n ulkopuoliselle yritykselle. Sen sijaan on mahdollista, että Polygram Filmed Entertainment (PFE) myydään erikseen. Katsooko komissio, että Euroopan unionin etu vaatii PFE:n säilyttämistä eurooppalaisena yrityksenä? Polygram on aikaisemmin saanut tukea eurooppalaisista lähteistä, MEDIA II -ohjelma mukaan lukien. Voiko se saada tukea jos se lakkaa olemasta eurooppalainen yritys? Ottaen huomioon, että EU:n tavoitteena on tukea tätä maailmanlaajuisesti kilpailukykyistä yritystä, voiko komissio omaksua kilpailulainsäädännön puitteissa myönteisen kannan siinä tapauksessa, että muut eurooppalaiset yritykset muodostavat yhteenliittymän PFE:n ostamiseksi? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (5. lokakuuta 1998) Komissio katsoo, että Polygram Filmed Entertainment (PFE) on vaikuttanut merkittävästi Euroopan elokuvateollisuuden viimeaikaiseen elpymiseen. Sen asema maailmanlaajuisesti kilpailukykyisenä toimijana ei ole ristiriidassa yhteisön audiovisuaalisen alan politiikan kanssa, varsinkaan PFE:n jakelupainotteisen tuotantostrategian osalta. Euroopan parlamentille ja neuvostolle osoitettu komission tiedonanto "Audiovisuaalipolitiikka: tuleva toiminta"(1) sisältää lisätietoja komission viimeaikaisista strategisista näkemyksistä. PFE on saanut tukea MEDIA II -ohjelmasta, esimerkiksi tuottajille tarkoitetusta Fastlane-koulutusohjelmasta. MEDIA II -ohjelman kehittämistä ja levitystä koskeva puoli perustuu neuvoston päätökseen 95/563/EY(2), jonka 3 artiklassa säädetään, että "ohjelman puitteissa tukea saavien yritysten on oltava jatkuvasti jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisten hallinnassa joko välittömästi tai pääosakkuudella". Tämän artiklan nojalla yritysten on siis oltava jatkuvasti ainakin suurimmaksi osaksi eurooppalaisessa omistuksessa ollakseen oikeutettuja tukeen. Yrityksen myynnille olisi kuitenkin kaikissa tapauksissa hankittava hyväksyntä komissiolta, joka tutkii tapauksen kilpailusääntöjen perusteella. (1) KOM(98) 446. (2) EYVL L 321, 30.12.1995.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2465/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: Italialaisten jätteiden jatkuva toimittaminen hävitettäväksi Biebesheimin (Saksa) ongelmajätteiden polttolaitokseen Vuodesta 1997 alkaen Darmstadtin viranomaiset ovat toistuvasti myöntäneet italialaiselle yritykselle 3 R Servizi S.p.A.:lle luvan toimittaa italialaisia jätteitä hävitettäväksi Biebesheimissa sijaitsevaan ongelmajätteiden polttolaitokseen. Lupa on myönnetty jätteidensiirtoasetuksen (ETY) 259/93(1) 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jätteet tuonut yritys on ollut Hessische Industriemüll GmbH. Tähän mennessä (24.6.1998) on myönnetty lupa yhteensä ainakin 7 000 jätetonnin tuomiseen Italiasta Saksaan käsiteltäväksi. 3 R Servizi S.p.A.:n on ilmoitettu tehneen lisää hakemuksia. Asiasta vastaavat osavaltion viranomaiset katsovat, etteivät he EY:n oikeuden vuoksi voi estää jätteiden tuontia. Jäsenvaltiot voivat ryhtyä jätteidensiirtoasetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti perustamissopimuksen mukaisiin toimiin jätteiden siirtämisen kieltämiseksi kokonaan tai osittain tai tällaisten toimien järjestelmälliseksi vastustamiseksi. Mahdollistaako kyseinen säännös siirtämistä koskevan kiellon soveltamisen myös hävitettäviksi tarkoitettuihin jätteisiin? Jos mahdollistaa, niin millaisia edellytyksiä tähän liittyy? Mitä merkitystä on tällöin sillä, että jätteidensiirtoasetus perustuu EY:n perustamissopimuksen 130 s artiklaan, jolloin jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen 130 t artiklan mukaisesti toteuttaa tiukempia suojatoimenpiteitä? (1) EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0160



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2887/98 esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Hotellien laatua koskeva yhteisön ohjelma Eräät EU:n jäsenvaltiot ovat laatineet kansallisia ohjelmia, joilla pyritään yhdenmukaistamaan hotellien ja hotellipalvelujen laatukriteereitä. Nämä kriteerit vaihtelevat jäsenvaltioittain, eikä asiakas voi hotellien tasoa kuvaavien symbolien perusteella varmasti tietää, minkä tasoisen majoituksen ja hotellipalvelut hän tulee saamaan ohjelmaan osallistuvasta hotellista. Voiko komissio ilmoittaa, onko olemassa yhteisön kriteereitä, joilla hotellien majoituspalvelujen laatu turvataan koko EU:n alueella? Katsooko komissio, että on tarpeen edistää aloitetta, jolla yhdenmukaistetaan hotellien laatua koskevat merkinnät kaikkialla EU:n alueella siten, että käytetään yhteisön hyväksymää merkintää hotellien laatua koskevaan yhteisön ohjelmaan osallistuvien hotellin ovella? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (26. lokakuuta 1998) Tällä hetkellä ei ole olemassa yhteisön yhteistä järjestelmää, joka mahdollistaisi hotellien tarjoamien palveluiden laadun arvioinnin ennalta määriteltyjen perusteiden mukaisesti. Komissio katsoo, että sellaisten vapaaehtoisuuteen perustuvien itsesääntelyjärjestelmien kehittyminen, joilla yhteisön mittakaavassa pyritään määrittelemään hotellien tarjoamien palveluiden taso, edistää yhteisön matkailuteollisuuden kilpailukykyä ja tarjoaa kuluttajille kaiken mahdollisen tiedon heidän valitessaan hotellia. Komissio katsoo, että asianomaisen toimialan on ryhdyttävä johtamaan aiheesta käytävää keskustelua, ja uuden matkailualaa koskevan ohjelman puitteissa komissio on avoin tämänsuuntaisille aloitteille. Ehdotusta erilaisten laatunormien yhdenmukaistamiseksi ei kuitenkaan suunnitella.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2395/98 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden kaatopaikan sijoittaminen Nervaan (Huelva - Espanja) Huelvan provinssissa sijaitsevan Nervan kunnanhallitus on äskettäin antanut Complejo Ambiental de Andalucia -yhtiölle luvan avata myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden kaatopaikka. 1. Voiko komissio pyytää tietoa toimista, joihin Espanjan viranomaiset ovat varautuneet taatakseen sen, että Nervan kaatopaikalle vietävät jätteet eivät aiheuta mitään riskiä ihmisten terveydelle ja ympäristölle? 2. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että yhteisön voimassaolevaa ympäristölainsäädäntöä ja erityisesti seuraavia direktiivejä noudatetaan: a) 75/442/ETY(1) jätteistä muutettuna direktiivillä 91/156/ETY(2), b) 91/689/ETY(3) vaarallisista jätteistä, c) 85/337/ETY(4) tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista, d) 90/313/ETY(5) ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta? 3. Voiko komissio kertoa, onko tämän kaatopaikan perustamiseen myönnetty yhteisön rahoitusta? 4. Voiko komissio tiedottaa tämän tilanteen seurannasta? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (1. lokakuuta 1998) Komissiolle on tehty valitus parlamentin jäsenen esiin nostamista seikoista. Valituksen tutkimisen yhteydessä Espanjan viranomaisilta pyydettiin lisätietoja, mutta ne eivät ole vielä vastanneet tähän pyyntöön. Komissio pitää valituksen tekijän ja parlamentin jäsenen ajan tasalla kaikesta asiassa tapahtuvasta kehityksestä. (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39. (2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32. (3) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20. (4) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. (5) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0097



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2696/98 esittäjä(t): Frédéric Striby (I-EDN) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Yhteisön määritelmä raskaista kuljetusajoneuvoista Raskaiden kuljetusajoneuvojen suurin sallittu paino kuormineen on Ranskassa 40 tonnia, kun taas naapurimaissa raja on 44, jopa 50 tonnia. Euroopan unioni aikoo antaa yhteisen määritelmän kuljetusajoneuvoista sääntöjen yhdenmukaistamiseksi ottaen huomioon rajojen avautumisen tavarakuljetuksille. Mitä painoja, kokoja ja ympäristömääräyksiä se aikoo vahvistaa tälle "eurooppalaiselle" ajoneuvolle? Missä vaiheessa on asiakirjojen käsittely? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1998) Komissio antoi vuonna 1993 ehdotuksen rekkojen enimmäispainojen ja -mittojen yhdenmukaistamisesta koko yhteisön alueella(1) sekä kansainvälisessä että kansallisessa liikenteessä. Ehdotukseen sisältyi muun muassa 44 tonnin enimmäispainoraja ilmajousilla varustetuille kuusiakselisille ajoneuvoyhdistelmille ja 40 tonnin enimmäispainoraja viisiakselisille ajoneuvoyhdistelmille. Vaikka ehdotuksen eräät osat (jotka koskivat lähinnä ajoneuvojen enimmäismittoja kaikessa liikenteessä ja vain painorajoja kansainvälisessä liikenteessä) sisällytettiin 25. heinäkuuta 1996 annettuun neuvoston direktiiviin 96/53/EY(2), neuvostossa ei kuitenkaan päästy yksimielisyyteen ajoneuvojen enimmäispainojen yhdenmukaistamisesta kansallisessa liikenteessä. Komission ehdotuksen kyseinen osa on siten edelleen muodollisesti neuvoston käsiteltävänä, eikä komissiolla ole tällä hetkellä mitään suunnitelmia peruuttaa ehdotusta. (1) EYVL C 38, 8.2.1994. (2) EYVL L 235, 17.9.1996.