ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2197/99 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) neuvostolle. Maailman nälän torjuminen.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0117 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2197/99 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) neuvostolle (30. marraskuuta 1999) Aihe: Maailman nälän torjuminen FAO:n (YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö) ensimmäinen raportti antaa erittäin synkän kuvan maailmassa vallitsevasta tilanteesta, koska näyttää siltä, että vuonna 1996 asetettua tavoitetta vähentää nälästä kärsivien ihmisten määrä puoleen vuoteen 2015 mennessä, ei saavuteta. Nälkää näkee Intiassa 204 miljoonaa ihmistä, Kiinassa 164 miljoonaa, Pohjois-Koreassa ja Mongoliassa puolet väestöstä, Kambodassa, Laosissa ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa kolmasosa väestöstä, ja lapsista kaksi viidestä on aliravittuja. Kun otetaan huomioon, että YK on määritellyt kehitysmaille annettavan humanitaarisen avun suuruudeksi 0,7 % kehittyneiden maiden BKT:sta, neuvostolta kysytään: Noudatetaanko tätä päätöstä ja mitkä Euroopan unionin maat sitä noudattavat? Vastaus (31. tammikuuta 2000) Roomassa marraskuussa 1996 pidetyn maailman ravintotilannetta käsitelleen huippukokouksen loppujulkilausumassa asetettiin pitkän aikavälin tavoitteeksi nälän poistaminen kaikista maista ja erityisesti nälkää näkevien määrän puolittaminen vuoteen 2015 mennessä. Tavoitteen saavuttaminen olisi valtava edistysaskel ihmiskunnalle. Neuvosto on köyhyyden vähentämiseen tähtäävien toimiensa puitteissa asettanut ehdottomalle etusijalle toimenpiteet, joilla pyritään elintarviketurvan kohottamiseen. Tämän vuoksi neuvosto aikoo seurata tiiviisti, millaisia tuloksia saadaan lähiaikoina aloitettavasta arvioinnista, joka koskee elintarvikeavusta ja -turvasta vuonna 1996 annetun asetuksen vaikutuksia. Neuvosto toivoo pystyvänsä tekemään johtopäätöksiä, joiden pohjalta kehitysmaiden elintarviketurvan varmistamiseen tähtäävien toimien laatua ja tehokkuutta voidaan kohottaa. Neuvostolla ei ole käytettävissään täsmällisiä tietoja siitä, miten jäsenvaltiot ovat edistyneet pyrkiessään tavoitteeseen, jonka mukaan kehitysavun määrä olisi 0,7 % niiden BKT:sta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2121/99 esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) komissiolle. Lentolippujen myyminen.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0095 - 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2121/99 esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) komissiolle (22. marraskuuta 1999) Aihe: Lentolippujen myyminen Unionin rautatie-, maantie- (kaupunki- ja kaukoliikenne) tai meriliikenteen palveluiden käyttäjät voivat ostaa yksityisiltä tai julkisilta yhtiöiltä meno- tai meno-paluulippuja. Lentoliikenteessä taas suurin osa yhtiöistä joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta tarjoaa eurooppalaisille matkustajille mahdollisuuden ostaa menolippuja vain business-luokassa tai ensimmäisessä luokassa, mikä pakottaa usein turistiluokan matkustajat ostamaan myös paluulipun, vaikka he tietäisivät, etteivät pysty sitä käyttämään. Eivätkö lentoyhtiöt käytä komission mielestä valtaansa väärin pakottamalla lentomatkustajat maksamaan palvelusta, jota he eivät voi käyttää? Mitä komissio on tehnyt tai aikoo tehdä saadakseen tällaisen toiminnan loppumaan? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (17. joulukuuta 1999) Lentoyhtiöiden tapa veloittaa halvimmista meno-paluulipuistaan vähemmän kuin normaalihintaisesta menolipusta ei ole lentoliikenteen kuljetus- ja rahtimaksuista 23. heinäkuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2409/92(1) annettujen yhteisön hinnoittelua koskevien säännösten vastainen. Tämän asetuksen perusteella lentoyhtiöt voivat vapaasti määritellä sekä hintojensa tason että rakenteen, jolloin niiden on mahdollista reagoida nopeasti markkinoihin. Tämä on johtanut voimakkaampaan kilpailuun ja erityisesti halvempiin loma-ajan hintoihin monilla reiteillä. Monet lentoyhtiöt myyvät ainoastaan meno-paluulippuja halvimpaan hintaan, koska olisi yksinkertaisesti kannattamatonta puolittaa liput ja myydä ne menolippuina puoleen hintaan. Tällaiset liput ovat usein hintansa arvoisia, vaikka niistä käytettäisiin vain menolipun osuus. Asetuksen (ETY) N:o 2409/92 etuna on, että se sallii lentoyhtiöiden reagoivan jatkuvasti kilpaillakseen muiden alalla toimivien kanssa. Monet uudet pienten kustannusten lentoyhtiöt tarjoavat tällä hetkellä menolippuja hyvin edulliseen hintaan sekä avoimen hinnoittelurakenteen, jossa hinta määräytyy jokaisen lentoreitin osuuden kustannusten perusteella. Tämä osoittaa sen, että lentoyhtiöt kykenevät vastaamaan asiakkaiden toiveisiin, ja on tärkeää, että niillä säilyy tällainen joustavuus. Ottaen huomioon hyödyt, jotka saavutetaan antamalla lentoyhtiöiden vahvistaa hintansa ja maksunsa markkinoiden tilanteen mukaan, komissio ei aio puuttua menolippuja koskevaan kysymykseen antamalla minkäänlaisia lentoyhtiöitä koskevia lisärajoituksia tai -vaatimuksia. (1) EYVL L 240, 24.8.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1650/99 esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle. Alankomaiden hallituksen Euroopan kehitysapua kohtaan esittämä kritiikki.



Virallinen lehti nro 203 E , 18/07/2000 s. 0016 - 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1650/99 esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Alankomaiden hallituksen Euroopan kehitysapua kohtaan esittämä kritiikki Onko komissio tietoinen, että Alankomaiden hallitus on esittänyt Alankomaiden parlamentille asiakirjan, joka sisältää ankaraa kritiikkiä Euroopan kehitysapua kohtaan? Oliko Alankomaiden hallitus yhteydessä Euroopan komissioon ennen asiakirjan julkaisemista? Onko komissio samaa mieltä asiakirjan sisältämästä kritiikistä? Jos komissio on samaa mieltä, miltä osin? Mitä kohtia se taas pitää epäoleellisina tai epäsopivina? Miten komissio suhtautuu yleensä ottaen tähän asiakirjaan? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1999) Komissio pani kiinnostuneena merkille hollantilaisten kertomuksen yhteisön antaman avun laadusta, josta komissio sai ensimmäiseksi tietää vasta arvoisan parlamentin jäsenen kirjallisen kysymyksen kautta. Vaikka komissiolla ei ollut mitään suoraa yhteyttä Alankomaiden hallitukseen kyseisen kertomuksen osalta, jäsenvaltioiden kanssa on käyty jo pitkään keskustelua yhteisön kehitysyhteistyötukeen tehtävistä parannuksista aikaisemmin tänä vuonna toteutetun neljän kokonaisvaltaisen arvioinnin seurauksena. Kehitysyhteistyöneuvosto hyväksyi toukokuussa 1999 pitämässään kokouksessa joukon päätelmiä, joissa ehdotetaan tehostettavia alueita komission hallinnoimassa kehitysyhteistyötuessa. Nämä päätelmät syntyivät neuvoston ja komission välisen rakentavan yhteistyön tuloksena. Komissio on yleisesti ottaen samaa mieltä kertomuksen sisällön kanssa ja se toteaa tyytyväisenä, että Alankomaiden hallitus tunnustaa sen parhaillaan toteutettavat ponnistelut kehitysyhteistyötuen hallinnoinnin tehostamiseksi. Komissio on jo tunnustanut, että tietyillä aloilla sen suorittamaa täytäntöönpanoa on tehostettava. Parannusten käyttöönottoa koskevia ehdotuksia on joko jo esitetty neuvostolle ja Euroopan parlamentille tai niitä laaditaan parhaillaan joko nykyisten asetusten ja Lomén yleissopimuksen yhteydessä tai parhaillaan käytävien neuvottelujen puitteissa, jotka koskevat Lomén yleissopimuksen tilalle tulevaa uutta yleissopimusta sekä MEDAa ja Etelä-Afrikkaa koskevia uusia asetuksia. Komissio toteaa tyytyväisenä Alankomaiden hallituksen katsovan, että on perusteita olla optimistinen tulevaisuudessa rakentavan yhteistyön ja myönteisten tulosten osalta. Komissio valmistelee toimintasuunnitelmaa toimenpiteistä, joita käytetään vastaamaan eri arviointikertomusten suosituksiin, sekä neuvoston arviointia koskevissa päätelmissä ehdotettua seurantaa, mukaan luettuna koko yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskeva strateginen kehys. Komission hyväksyttyä tämän toimintasuunnitelman se annetaan parlamentille tiedoksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2385/99

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(16. joulukuuta 1999)

Aihe: Saksan apu kemiallisten aseiden tutkimuslaitoksen rakentamiselle

Saksan puolustusministeriö on hiljan myöntänyt, että se aikoo auttaa Turkkia rakentamaan sotilaskäyttöön tarkoitetun kemiallisen tutkimuslaitoksen. Projektilla olisi puhtaasti puolustuksellisia tarkoitusperiä. Kuitenkin ZDF-kanavan Kennzeichen D -ohjelma lainasi äskettäin sotilaslähteitä, joiden mukaan Turkin asevoimat käyttivät vielä 11. toukokuuta 1999 kemiallisia aseita kurdien PKK-liikettä vastaan. Iskussa kuoli lähteiden mukaan kaksikymmentä kurdia. Münchenin yliopiston suorittamassa tutkimuksessa kävi sitä paitsi ilmi, että turkkien käyttämien kemiallisten kranaattien kärjet tulivat saksalaisilta Buck- ja Depyfag-nimisiltä yrityksiltä.

1. Onko komissio tietoinen siitä, että Saksa on mukana rakentamassa uutta sotilaallista kemian tutkimuslaitosta Turkkiin?

2. Miten tämä saksalais-turkkilainen yhteistyö sopii yhteen kansainvälisten ja yhteisön sopimien aseriisunta- ja asevalvontavelvoitteiden ja -sitoumusten kanssa, varsinkin kun on kyse kemiallisista aseista?

3. Aikooko komissio vielä asettua vastustamaan Saksan myöntämää apua uudelle Turkkiin rakennettavalle sotilaalliselle kemian tutkimuslaitokselle, nyt kun komissiolla on tosiasiat tiedossaan? Jos vastaus on myönteinen, miten komissio aikoo ilmaista vastustuksensa Saksan hallitukselle? Jos vastaus on kielteinen, miksi komissio ei vastusta apua?

4. Onko komissio tietoinen siitä, että Turkin asevoimat käyttivät 11. toukokuuta 1999 kemiallisia aseita kurdien PKK-liikettä vastaan? Jos ei ole, miksi komissio ei ole tietoinen tästä jäsenyyttä hakeneen maan rikkomuksesta YK:n kemiallisten aseiden käytön kieltävää sopimusta kohtaan?

5. Onko komissio tehnyt Turkin hallitukselle selväksi tyytymättömyytensä tämän rikkomuksen suhteen? Jos on, miten Turkin hallitus vastasi? Jos ei ole, aikooko komissio vielä ilmaista tyytymättömyytensä Turkin hallitukselle kyseisen rikkomuksen suhteen, nyt kun komissiolla on tosiasiat tiedossaan? Mikä on syynä, jos komissio ei aio näin tehdä?

6. Aikooko komissio tutkia saksalaisten kranaattikärkien käyttämistä Turkissa tapahtuneessa kemiallisten aseiden iskussa, ottaen huomioon, että materiaalin toimittaja oli EU:n jäsenvaltio ja että kyse oli jäsenyyttä hakeneen maan toimista, jotka rikkovat YK:n kemiallisten aseiden sopimusta? Jos vastaus on kielteinen, miksi komissio ei aio tutkia asiaa?

Günther Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(13. tammikuuta 2000)

Yhteisö ei ole sopimuspuolena kemiallisten aseiden kieltosopimuksessa eikä sillä ole oikeudellista toimivaltaa ottaa kantaa kemikaalisiin aseisiin liittyviin kysymyksiin.

Arvoisan parlamentin jäsenen esille ottamat kysymykset olisi esitettävä kemiallisten aseiden kieltojärjestölle, joka vastaa kemiallisten aseiden kieltosopimuksen täytäntöönpanosta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2256/99 esittäjä(t): Robert Evans (PSE) komissiolle. Hevospaini.



Virallinen lehti nro 203 E , 18/07/2000 s. 0158 - 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2256/99 esittäjä(t): Robert Evans (PSE) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Hevospaini Onko komission mielestä hyväksyttävää, että Espanjassa saadaan edelleen harrastaa hevospainiksi nimitettävää urheilua? Vaalipiirini äänestäjät ovat järkyttyneet nähtyään Britannian television esittämiä kuvia, joissa viihteen nimissä villihevosia kesytetään selättämällä. Aikooko komissio ryhtyä toimenpiteisiin estääkseen tällaisen julmuuden jäsenvaltioissa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (10. tammikuuta 2000) Komissio on erittäin huolissaan eläinten hyvinvoinnista ja pitää sitä ensisijaisen tärkeänä. Hevosten suojelusta on laadittu yhteisön säännöt siltä osin, kuin niitä pidetään tuotantoeläiminä. Lisäksi niiden kuljetuksesta ja teurastuksesta on säännöt. EY:n perustamissopimukseen liitetyn uuden eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevan pöytäkirjan mukaisesti laatiessaan ja pannessaan täytäntöön yhteisön maatalous- ja liikennepolitiikkaa, sisämarkkinoita ja tutkimuspolitiikkaa yhteisö ja jäsenvaltiot ottavat eläinten hyvinvoinnin vaatimukset täysimääräisesti huomioon. Toisaalta yhteisön toimivalta ei, erityisesti eläinten hyvinvoinnin osalta, tällä hetkellä ulotu hevosten käyttöön historiallisissa ja perinteisissä tapahtumissa jäsenvaltioissa. Tämä asia kuuluu siten yksinomaan kyseisen jäsenvaltion toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1693/99 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) neuvostolle. EU:n erityisedustajan Bodo Hombachin mahdolliset kytkökset VEBA AG:hen.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0015 - 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1693/99 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) neuvostolle (30. syyskuuta 1999) Aihe: EU:n erityisedustajan Bodo Hombachin mahdolliset kytkökset VEBA AG:hen 1. Oliko Euroopan neuvosto tietoinen Saksan lehdistön esittämistä väitteistä Saksan entisen ministerin Bodo Hombachin mahdollisista kytköksistä VEBA AG:hen ennen hänen nimittämistään EU:n erityisedustajaksi Balkanin alueelle? 2. Oliko Euroopan neuvoston puheenjohtaja, sen jäsen tai edustaja ottanut ennen EU:n erityisedustajan nimittämistä selvää Hombachin yksityistalon rakentamista kohtaan esitetyistä syytöksistä? Jos asiasta otettiin selvää, mitä johtopäätöksiä siitä tehtiin? 3. Onko Euroopan neuvosto tietoinen, että Saksan Nordrhein-Westfalenin osavaltion tuomioistuimen (Landgericht Bochum) rikoslaista vastaava 12. kamari tuomitsi Hombachin edellisen työnjohtajan 13. elokuuta 1999 väärästä valasta? Onko neuvosto tietoinen, että tuomio perustui siihen, että työnjohtaja oli valan vannottuaan ensin kieltänyt VEBA AG:n laittoman osallisuuden Hombachin Mülheim an der Ruhrissa sijaitsevan talon kustannuksiin, mutta tunnustanut myöhemmin, että yhtiö rahoitti rakennushanketta kuusinumeroisella summalla? 4. Onko neuvosto sitä mieltä, että Hombach voi jatkaa EU:n erityisedustustehtävissä Balkanin alueen koordinaattorina ja pysyä virassaan tätä tuomiota ja EU:n komission jäseniä koskevia uusia menettelysääntöjä silmällä pitäen? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1693/99, E-1694/99 ja E-1776/99 (14. helmikuuta 2000) Neuvosto on hyvin tietoinen Saksan lehdistön esittämistä väitteistä, jotka koskevat Bodo Hombachin toimia ennen kuin hänet nimitettiin EU:n erityisedustajaksi ja vakaussopimuksen erityiskoordinaattoriksi. Ottaen huomioon selvitykset, joita Bodo Hombach on antanut neuvostolle yksityisasioistaan, ja koska tuomioistuin ei ole antanut mitään tuomiota, puheenjohtajavaltio ja neuvosto tukevat edelleen Bodo Hombachia hänelle annetun tehtävän suorittamisessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1837/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Kreikan sitrushedelmien tuotannon uudelleenjärjestämisohjelman hylkääminen.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0031 - 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1837/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (13. lokakuuta 1999) Aihe: Kreikan sitrushedelmien tuotannon uudelleenjärjestämisohjelman hylkääminen Julkaistujen tietojen mukaan komissio on hylännyt 7.7.1998 esitellyn Kreikan sitrushedelmien tuotannon uudelleenjärjestämisohjelman, joka on suuruudeltaan 77 miljardia drakmaa. Asiasta vastaavan komission jäsen Fischlerin vastauksessa (E-0002/99, 4.3.1999)(1) aiempaan asiaa koskevaan kysymykseeni mainitaan, että ohjelma on edelleen tutkittavana. Kysyn komissiolta, onko se hylännyt edellä mainitun ohjelman ja jos on, mistä syistä? (1) EYVL C 325, 12.11.1999, s. 57. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1999) Kreikan hallintoviranomaiset toimittivat komissiolle 7. heinäkuuta 1998 päivätyssä kirjeessä luonnoksen Kreikan sitrushedelmien tuotannon uudelleenjärjestämisohjelmaksi. Ohjelman kustannukset olivat 294 miljoonaa euroa, ja Kreikka ehdotti, että 75 prosenttia kyseisestä määrästä rahoitettaisiin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta. Jäljelle jäävän 25 prosentin osuuden rahoittamisesta vastaisi jäsenvaltio. Komissio ilmoitti 23. marraskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä Kreikan viranomaisille, että kyseistä ohjelmaa ei voida rahoittaa EMOTR:n tukiosastosta sen rahoitustarpeiden laajuuden ja osaston talousarvioon liittyvien rajoitusten vuoksi. Komissio tähdensi myös, että tuottajaorganisaatioiden uuden yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa toteuttamiin toimenpideohjelmiin voi hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96(1) mukaisesti sisältyä uudelleenjärjestelyä koskeva osa. Se muistutti niin ikään Kreikan viranomaisia EMOTR:n ohjausosaston kautta avautuvista mahdollisuuksista. Kreikan viranomaisten kanssa joulukuussa 1998 pidetyn kokouksen jälkeen komission tekninen asiantuntijaryhmä kävi tutustumassa 9.13. tammikuuta 1999 Kreikan tärkeimpiin tuotantoalueisiin. Käynnin tulosten arviointi vahvisti marraskuussa 1998 tehdyt päätelmät, jotka annettiin Kreikan viranomaisten tiedoksi 15. heinäkuuta 1999 päivätyssä kirjeessä. (1) EYVL L 297, 21.11.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1923/99 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Parlamentin kysymyksiin vastaaminen.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0125 - 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1923/99 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (4. marraskuuta 1999) Aihe: Parlamentin kysymyksiin vastaaminen 1. Miten nopeasti komissio on keskimäärin vastannut Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin muihin kuin ensisijaisiin kirjallisiin kysymyksiin viime vuonna? 2. Miten tämä on verrattavissa jäsenvaltioiden parlamenttien vastaaviin menettelyihin? 3. Mitä ehdotuksia komissio aikoo tehdä näiden kysymysten vastausajan lyhentämiseksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (4. marraskuuta 1999) 1. Vuonna 1998 komissio vastasi 3013:een parlamentin esittämään muuhun kuin ensisijaiseen kysymykseen. Keskimääräinen vastaamisaika oli kuusi viikkoa ja neljä päivää. 2. Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden parlamenteissa esitetyistä kysymyksistä. On kuitenkin huomautettava, että tilanne komissiossa ja kansallisessa hallinnossa ei ole samanlainen, koska komission vastaukset on koordinoitava komission eri yksiköiden välillä, hyväksyttävä kollegiaalisen vastuun varmistavalla tavalla ja annettava kysymyksen esittäjän kielellä. 3. Uuden komission nimittämisen yhteydessä suhteista parlamenttiin vastaava komission varapuheenjohtaja ilmaisi selkeästi aikomuksensa nopeuttaa parlamentin kysymyksiin vastaamista. Tämän jälkeen komission sisäisiä menettelyitä on muutettu tavalla, jonka pitäisi lyhentää keskimääräistä vastaamisaikaa. Komissio myöntää, että kaikkiin kirjallisiin kysymyksiin olisi voitava vastata kuudessa viikossa, joka on parlamentin menettelyissä määritelty aika. Komissio jatkaa menettelyjensä tehostamista, jotta tähän päästäisiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1782/99 esittäjä(t): Mark Watts (PSE) komissiolle. Liikenneturvallisuus.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0099 - 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1782/99 esittäjä(t): Mark Watts (PSE) komissiolle (11. lokakuuta 1999) Aihe: Liikenneturvallisuus Viime aikoina on esiintynyt huolestuneisuutta siitä, että muutamat hyvin vastuullisessa asemassa olevat komission yksiköt eivät anna tarvittavaa painoarvoa tärkeille liikenneturvallisuutta koskeville kysymyksille. Kyseessä ovat esimerkiksi PO III:n yksiköt, jotka vastaavat ajoneuvoturvallisuutta koskevista oikeudellisista normeista ja PO XIII:n yksiköt, jotka vastaavat telematiikan alan tutkimusohjelmasta. Mihin toimiin uusi komissio voi ryhtyä varmistaakseen, että liikenneturvallisuus otetaan asianmukaisesti huomioon ja että eri pääosastojen välillä harjoitetaan tarvittavaa koordinointia? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (11. marraskuuta 1999) Ajoneuvojen turvallisuutta koskevien teknisten säädösten alalla, joka kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan, yhteisö on laatinut autoihin edestä ja sivuilta kohdistuvia iskuja varten maailman tiukimpiin kuuluvia turvallisuusnormeja. Komissio valmistelee myös ehdotusta direktiiviksi, jolla pyritään vähentämään jalankulkijoiden kanssa sattuneiden onnettomuuksien seurauksia. Vastaavaa ei löydy muualta maailmasta. Telematiikan tutkimuksen osalta on mainittava, että yhteisön tutkimusprojekteilla edistetään arvokasta tietämystä ja asiantuntemusta, joiden avulla yhteisö ja sen jäsenvaltiot voivat luoda vankalle tieteelliselle ja tekniselle pohjalle perustuvan liikenneturvallisuuspolitiikan. Komissio ei siis ole parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä. Liikenneturvallisuus on aina tärkeä kysymys, kun tekniikan kehitys tai yhteiskuntatieteet tuottavat turvallisuuden eri aloilla jatkuvasti uusia keinoja. On siis sanomattakin selvää, että komissio tutkii jatkuvasti uusia toimenpiteitä, joilla liikenneturvallisuutta voitaisiin parantaa. Tässä arvioinnissa, joka on monimutkainen, koska se käsittää monia tieteellisiä, teknisiä, teollisia, käyttäytymiseen liittyviä, yhteiskunnallisia ja taloudellisia näkökohtia, yhteistyö komission eri yksiköiden välillä on välttämätöntä komission hyväksymien, ehdottamien tai suosittamien toimenpiteiden suurimman mahdollisen tehokkuuden varmistamiseksi pitkällä aikavälillä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1581/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Simpukoiden puhtausdirektiivi.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0039 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1581/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1999) Aihe: Simpukoiden puhtausdirektiivi Onko komissio tietoinen tavasta, jolla direktiivi 91/0492/ETY(1) vaikuttaa simpukoiden kalastajiin C-luokkaan kuuluvilla vesillä? Luokittelu perustuu seurantaan, jossa käytetään E.Coli -menetelmää. Se on väärä indikaattori niiden simpukoiden osalta, joissa taudin aiheuttaja ei ole bakteeri vaan virus. Myös tämän menetelmän soveltamista keitettäviin simpukoihin pidetään vääränä, koska niiden aiheuttama terveysriski on pienempi kun raakoina syötävien ostereiden terveysriski. Direktiivin soveltaminen B- ja C-luokan rajalla sijaitsevan Teign-joen simpukoihin uhkaa kalastajien toimeentuloa. Aikooko komissio tarkistaa mainittua direktiiviä kiireellisenä asiana, jotta perinteistä simpukankalastusta voidaan jatkaa? (1) EYVL L 268, 24.9.1991, s. 1. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (5. marraskuuta 1999) Terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpukoiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 15. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/0492/ETY liitteen I luvussa määrättyä luokitusta varten tapahtuva tuotantoalueen valvonta perustuu fekaalisten kolibakteerien tai E. coli -bakteerin kokonaismäärään. Tämä luokittelu liittyy elävien simpukoiden tuotantoalueisiin, ja sen perusteella määrätään, voidaanko elävät simpukat käyttää suoraan ihmisravinnoksi vai onko ne käsiteltävä puhdistamossa tai sijoitettava ensin uuteen paikkaan. Keitettyjen äyriäisten ja nilviäisten tuotantoa koskevista mikrobiologisista perusteista 15. joulukuuta 1992 tehdyssä komission päätöksessä 93/0051/ETY(1) määrätään kaupalliseen käyttöön tarkoitettujen keitettyjen simpukoiden tuotannossa sovellettavista mikrobiologisista vaatimuksista. Lisäksi komissio on varmistaakseen tehokkaan valvontajärjestelmän virusmääritysten osalta ja virus- ja bakteerisaastumista koskevien vaatimusten vahvistamisen esittänyt Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen päätökseksi simpukoiden bakteeri- ja virussaastumisen valvonnan vertailulaboratorioista(2). Parlamentti antoi lausuntonsa(3), ja neuvosto hyväksyi ehdotuksen muutettuaan 29. huhtikuuta 1999 oikeusperustan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100a artiklasta 43 artiklaksi simpukoiden bakteeri- ja virussaastumisen valvonnan vertailulaboratorioista 29. huhtikuuta 1999 tekemällään päätöksellä 1999/0313/EY(4). Komissio valmistelee parhaillaan yleistä yhteisön elintarvikehygienialainsäädännön tarkistusta, johon kuuluu myös eläinperäisten elintarvikkeiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevan lainsäädännön tarkistus. Teign-joki on vastikään nimetty simpukkavesiltä vaadittavasta laadusta annetun neuvoston direktiivin 79/0923/ETY perusteella. Tästä simpukkavesien laatuun liittyvästä nimeämisestä aiheutuvan suojelun pitäisi ajallaan johtaa saastumisen vähentymiseen. (1) EYVL L 13, 21.1.1993. (2) EYVL C 267, 3.9.1997. (3) EYVL C 304, 6.10.1997. (4) EYVL L 120, 8.5.1999.