ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1297/98 esittäjä(t): Iñigo Méndez de Vigo (PPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Tullioikeudet Algecirasin tullista lähtee vuosittain noin 35 000 kuorma-autoa Marokkoon lastinaan yhteisössä valmistettuja tavaroita. Tähän asti suuri osa näiden kuorma-autojen vientiselvityksistä on tehty kyseisessä tullissa maanantai-aamuisin, koska lähtömaiden tulliasemat ovat suljettuja perjantai-iltapäivisin, jolloin kuorma-autot lastataan. Pitääkö komissio tätä käytäntöä yhteisön tullilainsäädännön mukaisena? Noudatetaanko edellä kuvatussa tapauksessa kyseisen lainsäädännön soveltamisesta annetun asetuksen 790 artiklan säännöksiä? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (2. kesäkuuta 1998) Yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY) 2913/92(1) 161 artiklan 5 kohdassa määritellään perussäännöt siitä, missä paikassa vientimuodollisuudet voidaan suorittaa. Periaatteessa tämän tulee olla paikka, johon viejä on sijoittunut tai jossa tuotteet pakataan tai lastataan vientikuljetusta varten. Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) 2454/93(2) sallitaan kaksi poikkeusta tähän yleiseen sääntöön. Soveltamisasetuksen 790 artiklassa sallitaan poikkeus tapauksissa, joissa yleissääntöä ei voida soveltaa hallinnollisten järjestelyjen vuoksi. Tällaisten tapausten tulee rajoittua tilanteisiin, joissa kyseisten muodollisuuksien osalta toimivaltaisia tullitoimipaikkoja sijaitsee harvassa. Soveltamisasetuksen 791 artiklassa sallitaan myös poikkeuksia asianmukaisesti perustelluista syistä. Huolehtiakseen tullisäännösten yhtäläisestä soveltamisesta tullikoodeksikomitea on useaan otteeseen tutkinut tilanteet, joissa on ollut tarpeen soveltaa tätä säännöstä. On sovittu muun muassa siitä, että yleissäännöstä poikkeamiseen ei ole asianmukaisesti perusteltua syytä, jos 161 artiklan 5 kohdan soveltamisen osalta toimivaltaisen tullitoimipaikan aukioloajat eivät sovi yhteen vientiyrityksen toiminta-aikojen kanssa. Normaaliolosuhteissa on nimittäin viejän asia ottaa huomioon nämä aukioloajat kuljetusjärjestelyissään. Lupa, joka mahdollistaa yksinkertaistetun menettelyn, vaikuttaisi sopivalta ratkaisulta yrityksille, joilla on usein tarvetta hoitaa tullimuodollisuuksia normaalien aukioloaikojen ulkopuolella. Edellytyksenä on tietenkin, että yritykset täyttävät kaikki vaaditut ehdot. (1) EYVL L 302, 19.10.1992. (2) EYVL L 253, 11.10.1993.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1048/98 esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) komissiolle (6. huhtikuuta 1998) Aihe: Kaivosteollisuudelle annettava tuki Euroopan unionin tukea säätelevien asetusten tarkistaminen on lähellä. Suunnitteleeko komissio mahdollisesti erityistukea seuduille, jotka joutuvat kärsimään kaivosten sulkemisten sosiaalisista ja taloudellisista seurauksista, siis sellaista tukea, jolla edistettäisiin näiden perinteisten teollisuusalueiden tuotannon uudelleensuuntaamista? Tietääkö komissio, että tällainen tilanne kaivosteollisuudella on Espanjassa Reocínissa, Ruotsissa Kiirunassa, Irlannissa Tarassa ja Suomessa Pyhäsalmella? Ne paikkakunnat ovat kriisissä, koska mineraaliesiintymät ovat ehtyneet. Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (28. toukokuuta 1998) Neuvostolle ja parlamentille 18 päivänä maaliskuuta 1998 esittämissään ehdotuksissa uudeksi asetukseksi rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä(1) komissio ehdottaa uutta tavoitetta 2 sellaisia alueita varten, jotka kärsivät "taloudelliseen ja sosiaaliseen uudistumiseen liittyvistä rakenteellisista ongelmista". Komission tarkoituksena on laatia tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa asetuksessa mainittujen perusteiden pohjalta luettelo rakennerahastojen osalta tukikelpoisista alueista niiden talouden monipuolistamisen ja uusien työllistämismahdollisuuksien luomisen edistämiseksi. Perusteisiin sisältyy erityisiä määräyksiä sellaisten alueiden sisällyttämisestä uuden tavoitteen 2 mukaiseen luetteloon, joiden ongelmat liittyvät niiden riippuvuuteen taantuvista teollisuusalueista. Kaivosteollisuuden taantumisesta kärsivät alueet voisivat kuulua näihin alueisiin. Tukikelpoisuutta koskevat lopulliset päätökset voidaan kuitenkin tehdä vasta sen jälkeen, kun asetukset on virallisesti hyväksytty ja tuolloin saatavilla olevan ajantasaisen tiedon perusteella. Tässä vaiheessa on sen vuoksi liian aikaista esittää parlamentin jäsenen mainitsemien yksittäisten alueiden tukikelpoisuutta koskevia arveluja. (1) KOM(1998) 131 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0999/98 esittäjä(t): Laura De Esteban Martin (PPE) komissiolle (2. huhtikuuta 1998) Aihe: Yhteisön kilpailut Pitääkö paikkansa, että komissio hyväksyy tai on hyväksynyt ammattikorkeakoulututkinnon (Fachhochschuldiplom) suorittaneiden osallistumisen EU:n virkamiesten ura-alueiden A/LA -paikoista käytäviin kilpailuihin? Katsooko komissio, että ammattikorkeakoulututkinto (Fachhochschuldiplom) on Saksan korkein tutkinto vai katsooko se, että yliopistollinen Hochschule-tutkinto on Saksan korkein tutkinto? Katsooko komissio, että ammattikorkeakoulututkinto (Fachhochschuldiplom) takaa korkeamman ammattitaidon kuin ingeniero técnico -tutkinto? Miksi? Miksi komissio sanoo, että espanjalainen ingeniero técnico -tutkinto on samassa asemassa kuin ammattikorkeakoulututkinto Fachhochschuldiplom, kun tämä jälkimmäinen tutkinto hyväksytään suurimmassa osassa ura-alueen A/LA sisäisiä ja avoimia kilpailuja?
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0748/98 esittäjä(t): Allan Macartney (ARE) komissiolle (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Vesihuollon ja viemäröinnin järjestäminen Voiko komissio kertoa, mikä hallituksen tai muun elimen taso on vastuussa vesihuollon ja viemäröinnin järjestämisestä kussakin jäsenvaltiossa ja kuinka nämä on rahoitettu? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (30. huhtikuuta 1998) Ensiksikin on muistettava, että vesihuolto ja vedenpuhdistus kuuluvat toissijaisuusperiaatteen mukaan kunkin jäsenvaltion toimivaltaan, eikä näitä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ole olemassa. Komission käytössä olevien tietojen mukaan juomaveden tuotannosta ja jakelusta sekä yhdyskuntajätevesien keräämisestä ja käsittelystä vastaavat jäsenvaltioissa pääasiassa kunnat, kuntayhtymät tai julkiset laitokset kunnallisella tai alueellisella tasolla. Laitosten hallinnosta vastaa joko julkishallinto itse tai hallinto on luovutettu jollekin muulle julkiselle laitokselle tai yksityisyritykselle tai valtion ja yksityisten yhdessä omistamalle yritykselle. Poikkeuksen tästä muodostavat Ateenan ja Salonikin kaupungit Kreikassa. Niissä kyseisistä palveluista vastaavat valtion laitokset. Englannissa ja Walesissa vastuu on puolestaan annettu yksityisille yrityksille. Investoinneista aiheutuvat kustannukset katetaan käyttäjien maksamalla erityismaksulla sekä paikallisella, alueellisella, valtion tai yhteisön tasolla myönnettävällä rahoitustuella. Irlannissa ei poikkeuksellisesti ole käytössä erityismaksua. Käyttökustannukset katetaan pääsääntöisesti, Irlantia lukuun ottamatta, käyttäjien maksamalla erityismaksulla. On syytä mainita, että vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä annetussa neuvoston direktiiviehdotuksessa(1) säädetään, että kustannukset olisi perittävä käyttäjiltä vesivarojen järkevän käytön periaatteen mukaisesti siten, että samalla varmistetaan laadukas palvelu. (1) KOM(97) 49 lopullinen, sellaisena kuin se muutettuna asiakirjalla KOM(98) 76 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1122/98 esittäjä(t): Peter Crampton (PSE) komissiolle (8. huhtikuuta 1998) Aihe: PO 1B:n ja PO VIII:n välinen koordinointi Komissioon on perustettu uusi yleisten palvelujen yksikkö, jonka avulla pyritään parantamaan PO 1B:n ja PO VIII:n välistä koordinointia. Tämän yksikön vaikutusta lisääntymisterveydenhuollon avun järjestämiseen ja tehokkuuteen on edelleen selvennettävä. 1. Milloin uusi yksikkö aloittaa toimintansa? 2. Kuka tulee olemaan yksikön johdossa ja kuinka monta työntekijää tarvitaan? 3. Millainen rooli yksiköllä tulee olemaan koordinoitaessa lisääntymisterveyteen liittyviä toimia ja ohjelmia koskevaa tukea? 4. Kuinka edellä mainittu yksikkö ja komission scoop-ohjelma sovitetaan yhteen? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1998) 1. Yhteisen yksikön tehtävänä on lisätä kehitysyhteistyöohjelmien täytäntöönpanon hallinnoinnin johdonmukaisuutta ja tehokkuutta. Tällä hetkellä ohjelmista vastaavat ulkosuhteita hoitavat pääosastot (PO I, PO 1A, PO 1B ja PO VIII). ECHOn (humanitaarinen apu) osalta yhteinen yksikkö huolehtii kentällä toimivaan teknisen avun henkilöstöön liittyvistä hallinnollisista ja taloudellisista kysymyksistä. 2. Yhteisen yksikön henkilöstön määrän on tarkoitus olla noin 650. Henkilöstö siirretään sinne muista ulkosuhteita hoitavista pääosastoista. Yhteisen yksikön pääjohtaja on Philippe Soubestre. 3. Yhteinen yksikkö vastaa kolmansia maita koskevien ohjelmien teknisestä, hallinnollisesta ja taloudellisesta täytäntöönpanosta eri aloilla, joihin myös terveydenhuolto kuuluu. 4. Yhteinen yksikkö ja niin kutsuttu "SCOOP" ovat yksi ja sama elin.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2315/98 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) komissiolle (22. heinäkuuta 1998) Aihe: Valtion tuet Scarperiassa (Firenze) sijaitseva osuuskunta I.P.T. haki rahoitusta lain 49/85 (tunnetaan nimellä Marcoran laki) perusteella. Tukea myönnettiin noin 189 miljoonaa liiraa kesäkuussa 1997 (vähimmäismäärä), ennen kuin komission PO IV:n yksiköt kyseenalaistivat lain ja katsoivat, että kyseessä oli valtion tuki. Marraskuussa 1997 hallitus antoi säädöksen, jolla tarkistettiin lakia 49/85 yhteisön tekemien huomautusten mukaisesti. Asiasta vastaavan PO:n kantaa säädöksestä ei vielä tiedetä eikä näin ollen ole vielä voitu ryhtyä nopeisiin toimiin yli 500 työpaikan säilyttämiseksi. Voivatko komissio ja sen asiasta vastaavat yksiköt selvittää kantansa kyseisestä säädöksestä mahdollisimman nopeasti? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (3. elokuuta 1998) Komissio päätti viikkokokouksessaan keskiviikkona 15. heinäkuuta 1998 olla vastustamatta tukea nro 26/98 (laki 49/85, joka tunnetaan nimellä Marcoran laki eli "legge Marcora").
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0818/98 esittäjä(t): José Apolinário (PSE) komissiolle (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Yhteisön PESCA-aloite ja matkailuala Pyydän komissiota toimittamaan minulle tiedot PESCA-aloitteeseen kirjattujen, erityisesti matkailualalle suunnattujen hankkeiden ja toimien kokonaismäärästä maittain jaoteltuina rahoitusohjelmakaudella 19941999. Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 1998) Kalastuksesta riippuvien rannikkoalueiden toimintojen monipuolistamiseen pyrkivään PESCA-yhteisöaloitteeseen kuuluu useita nimenomaisesti matkailualaan liittyviä hankkeita. Tällaisia ovat: - Seafront-hanke, Zeebruggen (Belgia) kalastussataman kulttuurikeskus, jonka kokonaiskustannukset ovat noin 2,2 miljoonaa ecua; PESCAn osuus noin 550 000 ecua; - Tanskassa kalastusalusten muuttaminen matkailutarkoituksiin soveltuviksi, Løkkenissä (kokonaiskustannukset 125 300 ecua; PESCAn osuus 31 300 ecua) ja Bønnerupissa (Refitour-hanke, kokonaiskustannukset 285 400 ecua; PESCAn osuus 50 000 ecua); - Bremerhavenin (Saksa) merikulttuurikeskus, kokonaiskustannukset 611 000 ecua; PESCAn osuus 305 000 ecua; - Irlannin Bere Islandin huvivenesatama (kokonaiskustannukset noin 158 000 ecua; PESCAn osuus noin 88 000 ecua), urheilukalastuksen kehittäminen Clare Islandsilla (kokonaiskustannukset noin 38 000 ecua; PESCAn osuus noin 19 000 ecua) ja uusien merikäyttöön soveltuvien matkailualusten hankkiminen Dinglessä (kokonaiskustannukset noin 398 000 ecua; PESCAn osuus noin 200 000 ecua), sekä - eurooppalainen merikeskusten verkosto, jonka tavoitteena on muun muassa edistää merimatkailua useissa jäsenvaltioissa (kokonaiskustannukset noin 283 000 ecua; PESCAn osuus 110 000 ecua). Portugalissa ei yhteisöaloiteohjelma PESCAssa ole suunniteltu toteutettavaksi mitään matkailua koskevia erityistoimia. Toimenpidekokonaisuudessa 2, "ammatillinen liikkuvuus", ovat kuitenkin tukikelpoisia hankkeet, joiden tavoitteena on kalastusalan ammattilaisten tai heidän alustensa siirtäminen muihin, erityisesti matkailualan tehtäviin. Tämän toimenpidekokonaisuuden yhteisrahoitukseen jäsenvaltiolle kokonaisuudessaan (Manner-Portugali, Azorit ja Madeira) osoitettu, Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) vastuulla oleva summa koko ohjelmakaudelle (1994-1999) on 5,76 miljoonaa ecua.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0156



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1743/98 esittäjä(t): Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) komissiolle (5. kesäkuuta 1998) Aihe: Vaihtoehtoinen lääketiede Komission jäsen Flynn käsitteli puheessaan Euroopan parlamentille 28. toukokuuta 1997 vaihtoehtoisen lääketieteen harjoittamisen harmonisointia jäsenvaltioiden välillä. Hän totesi, että jo useita vuosia käytössä ollut tutkintojen tunnustamisen yleinen järjestelmä mahdollistaa lääketieteen harjoittajien vapaan liikkuvuuden niiden jäsenvaltioiden välillä, jotka tunnustavat vaihtoehtoisen lääketieteen omaksi, perinteisestä lääketieteestä erillään olevaksi tieteenalaksi. Pyydämme Euroopan komissiota antamaan: 1. täydellisen luettelon niistä jäsenvaltiosta, jotka tunnustavat vaihtoehtoisen lääketieteen omaksi, perinteisestä lääketieteestä erillään olevaksi tieteenalaksi, 2. soveltuvat luettelot, nimet ja/tai kuvaukset niistä Euroopan unionin jäsenmaissa tunnustetuista vaihtoehtoisen lääketieteen tutkinnoista, jotka tutkintojen tunnustamisen yleisen järjestelmän kautta mahdollistavat vapaan liikkuvuuden kyseisten tutkintotodistusten haltijoille, 3. luettelon vaihtoehtoista lääketiedettä koskevasta lainsäädännöstä niissä Euroopan unionin jäsenvaltioissa, jotka ovat antaneet vaihtoehtoiselle lääketieteelle virallisen aseman. Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (28. heinäkuuta 1998) Tutkintojen tunnustamisen yleisestä järjestelmästä on kaksi direktiiviä: vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/48/ETY(1) ja direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/51/ETY(2) (parlamentin jäsen viittasi kysymyksessään neuvoston direktiiviin 89/48/ETY). Direktiiveillä ei pyritä yhdenmukaistamaan jäsenvaltioiden alaa koskevia säännöksiä vaan jäsenvaltioille jätetään oikeus säädellä koulutusta, pääsyä alalle ja ammatin harjoittamista. Missään ei ole määrätty, että jäsenvaltioiden olisi siirrettävä kaikki säänneltyjä ammatteja koskevat säännöksensä yhdelletoista EU:n kielelle, varsinkin kun alaa koskevia säännöksiä muotoillaan parhaillaan jäsenvaltioissa. Tällainen kääntäminen ole edes välttämätöntä tutkintojen tunnustamista koskevan yleisen järjestelmän toiminnan kannalta. Yksityiskohtainen vastaaminen parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin edellyttäisi pitkällisiä ja vaivalloisia tutkimuksia, joita komissio ei pysty toteuttamaan. (1) EYVL L 19, 24.1.1989. (2) EYVL L 209, 24.7.1992.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1213/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Kilpailukyky Parlamentin mietinnössä A-0113/97, joka koskee komission tiedonantoa Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn esikuva-analyysista (benchmarking) (KOM(96) 0463 - C-622/96) ja komission sisäistä työasiakirjaa Euroopan laadunedistämispolitiikasta Euroopan kilpailukyvyn parantamiseksi (SEK(96) 2000), pyydetään komissiota esittämään johtopäätöksiään siitä, miksi sellainen eurooppalainen teollisuudenala kuin elintarviketeollisuus on selvinnyt teollisuuden lisäarvon tuottamisessa paremmin kuin vastaava ala Yhdysvalloissa ja Japanissa. Koska komissio aikoo esittää johtopäätöksensä?
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1070/98 esittäjä(t): Allan Macartney (ARE) komissiolle (6. huhtikuuta 1998) Aihe: WTO:n ministerikonferenssi ja GATT/WTOn vaikutus eläinten suojeluun Onko komissio tutkinut GATTin ja Maailman kauppajärjestön vaikutusta eläinten suojeluun, Euroopan yhteisön kykyä rajoittaa eläinten kärsimystä ja kykyä kieltää niiden tuotteiden tuonti, jotka ovat yhteydessä selvästi todistettuun eläinten julmaan kohteluun tai kansainväliseen kauppaan menevien eläinten julmaan kohteluun? Aikooko komissio ottaa tämän asian esille toukokuussa pidettävässä WTO:n ministerikokouksessa varmistaakseen eläinten asianmukaisen suojelun Euroopan unionissa? Komission jäsenen Sir Leon Brittankomission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 1998) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Watts esittämään kirjalliseen kysymykseen E-949/98(1). (1) EYVL C 354, 19.11.1998.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1557/98 komissiolle esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) (19. toukokuuta 1998) Aihe: Etniset vähemmistöt ja EU:n toimielimet Mitä suunnitelmia komissiolla on sellaisen toimintaohjelman aloittamiseksi, jonka tarkoituksena on lisätä EU:n toimielimissä työskentelevien etnisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden määrää? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1557/98, E-1558/98 ja E-1559/98 (15. kesäkuuta 1998) Henkilöstön palvelukseen ottaminen perustuu virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 27 artiklaan. Siinä säädetään tarkasti, että palvelukseen ottamisen tulee tapahtua jäsenvaltioiden kansalaisten joukosta maantieteellisesti mahdollisimman laajalta alueelta ja että valinnassa ei kiinnitetä huomiota rotuun, poliittiseen, eettiseen tai uskonnolliseen vakaumukseen, sukupuoleen tai sukupuoliseen suuntautumiseen eikä siviilisäätyyn tai perhesuhteisiin. Komission ei ole tämän vuoksi tarvinnut perustaa toimintaohjelmia, joiden tarkoituksena olisi lisätä etnisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden määrää komission yksiköissä.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1575/98 neuvostolle esittäjä(t): Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) (25. toukokuuta 1998) Aihe: EU:n kartta eurokolikoissa ja kahden jäsenvaltion toisistaan erottamatta jättäminen Neuvoston vastaus esittämääni kysymykseen P-0169/98 ((EYVL C 196, 22.6.1998, s. 120. )) oli luvalla sanoen perin onneton. Kysymykseni koski selvää poliittisen tason virhettä, sillä eurokolikkoihin tulevassa EU:n aluetta esittävässä piirroksessa eri jäsenvaltiot on erotettu toisistaan, mutta Portugalin ja Espanjan rajaa piirroksessa ei ole. Neuvoston vastauksessa voi havaita jopa tiettyä politikointia, sillä vaikka neuvosto teeskentelee tietämätöntä, vastaus päättyy lauseeseen, jota ei kerta kaikkiaan voi hyväksyä, sillä siinä todetaan, että Portugal ja Espanja on esitetty ¨kahtena maantieteellisesti erillisenä kokonaisuutena¨. Tästä ei ole kuitenkaan kyse. Kyse ei ollut eikä ole vieläkään maantieteestä vaan siitä, että Euroopan unionin poliittisissa kartoissa Espanjaa ja Portugalia ei kuvata erillisinä poliittisina yksikköinä. Voiko neuvosto ilmoittaa, tiesivätkö ja hyväksyivätkö nämä kaksi Euroopan unionin jäsenmaata, joita neuvosto katsoo voivansa käsitellä pelkkinä ¨maantieteellisesti erillisinä kokonaisuuksina¨, tämän neuvoston vastauksen? Vastaus (20. heinäkuuta 1998) Neuvostolla ei ole mitään lisättävää kirjalliseen kysymykseen P-0169/98 antamaansa vastaukseen.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1039/98 komissiolle esittäjä(t): Nel van Dijk (V) (6. huhtikuuta 1998) Aihe: MI6:n ja Echelonin harjoittama salakuuntelu 1. Vakoileeko Ison-Britannian ulkomaan tiedustelupalvelu MI6 EU-kumppaneitaan hankkiakseen tietoja, joista Ison-Britannian hallitus hyötyy kansainvälisissä neuvotteluissa ((¨Britse MI6 bespioneert partners in Europese Unie¨, NRC Handelsblad 2. tammikuuta 1998; ¨How to be Foreign Secretary¨, BBC 2:n 4. tammikuuta 1998 esittämä dokumentti. ))? 2. Voisiko komissio vahvistaa, että amerikkalais-brittiläinen salakuuntelu- ja tiedonsieppausjärjestelmä Echelon on olemassa? Kuunteleeko Echelon rutiininomaisesti kaikkea puhelinten, faksien ja sähköpostin kautta tapahtuvaa tiedonsiirtoa? Hankkivatko kyseiset tiedustelupalveluyksiköt Echelonin avulla muun muassa luottamuksellisia, näiden maiden hallituksia hyödyttäviä tietoja GATT/WTO-neuvotteluihin osallistuvien maiden neuvotteluasemista? ((Steve Wright, ¨An appraisal of technologies of political control¨ (työasiakirja), Luxembourg, Euroopan parlamentti, STOA, 6. tammikuuta 1998; Erityisesti ¨De Groene Amsterdammer¨, 18. ja 25. helmikuuta 1998. )) 3. Onko komissiolla näyttöä siitä, että se on itse Ison-Britannian, Yhdysvaltain tai muiden tiedustelu- ja turvallisuuspalveluyksiköiden vakoilutoimien kohteena? 4. Onko komissio kysymyksen esittäjän kanssa yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltio, joka hankkii turvallisuuspalveluyksikkönsä avulla luottamuksellista tietoa EU-kumppaneistaan ja eurooppalaisista toimielimistä, pettää jäsenvaltioiden keskinäisen luottamuksen ja toimii vastoin sitä solidaarisuutta, jota jäsenvaltioiden tulisi ¨yhä läheisemmässä liitossa¨ voida toisiltaan odottaa? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (15. toukokuuta 1998) 1. ja 2. Komissio ei voi vastata tällaisiin kysymyksiin, koska ne eivät kuulu EY:n perustamissopimuksessa määrättyyn komission toimivaltaan. 3. Komissio puolustaa kuitenkin edelleen tarkkaavaisesti yhteisön etuja eikä hyväksy toimia, jotka vahingoittavat toimielinten luottamuksellisten tietojen koskemattomuutta. 4. Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään katsomaan edellä olevien kysymysten 1-3 vastauksia.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0985/98 komissiolle esittäjä(t): Ben Fayot (PSE) (2. huhtikuuta 1998) Aihe: Brysselin, Luxemburgin ja Strasbourgin väliset rautatieyhteydet Euroopan parlamentin toimipaikkojen, kolmen eurooppalaisen pääkaupungin väliset rautatieyhteydet on hoidettu kehnosti. Brysselin ja Luxemburgin välinen vajaan 200 kilometrin matka kestää junalla kahdesta tunnista viidestätoista minuutista kahteen ja puoleen tuntiin. Sitä paitsi Strasbourgiin on hyvin vähän vuoroja. Eikö komission mielestä olisi aiheellista, että asianomaiset jäsenvaltiot ja Euroopan unioni panostaisivat näiden Euroopan unionin kolmen toimipaikan välisten, symboliarvoltaan erittäin merkittävien rautatielinjojen kehittämiseen? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (15. toukokuuta 1998) Brysselin ja Luxemburgin sekä Brysselin ja Strasbourgin väliset rautatieyhteydet kuuluvat Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN*T) suurten nopeuksien junia (TGV) varten suunniteltuihin reitteihin. Tämä tarkoittaa sitä, että komissio on tunnustanut niiden strategisen merkityksen ja että jäsenvaltiot ovat sitoutuneet tehostamaan nykyisin tavanomaisilla junilla harjoitettavaa liikennettä käytettävissä olevien resurssien mukaisesti. Ranskan hallitus lisäsi Metzin ja Luxemburgin välisen yhteyden Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN*T) ensisijaisiin hankkeisiin kuuluvan ¨TGV Est¨ -hankkeen ensimmäiseen vaiheeseen. Tähän ja muihin kunnostustöihin voi hakea tukea TEN*T-varoista, jos kyseiset jäsenvaltiot tätä haluavat.