KIRJALLINEN KYSYMYS E-3671/02

esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle

(18. joulukuuta 2002)

Aihe: Keramiikkateollisuuden aiheuttamat ilmansaasteet Espanjan Castellónissa

EU:n ilmansaasteita koskeva lainsäädäntö perustuu ilman laadun sääntelyyn, joten kukin jäsenvaltio päättää itse omat päästörajansa, kunhan ilmanlaatu säilyy määrätyissä rajoissa.

Espanjassa teollisuuden ilmansaasteita muissa kuin suurissa polttolaitoksissa koskeva lainsäädäntö perustuu lakiin 38/1972 ja asetukseen 833/1975, joissa määritellään teollistuneempia Euroopan maita (kuten Saksaa, Ranskaa tai Italiaa) 310 kertaa korkeammat päästörajat.

Vaatimukset näiden rajojen noudattamiseksi ovat kuitenkin hyvin heikkoja savupiippuja pitkin johdettujen päästöjen osalta ja käytännössä olemattomat hajapäästöjen osalta.

Keraamisten laattojen ja tiilien tuotannossa, joka Espanjassa on keskittynyt 90-prosenttisesti Castellónin provinssiin (Valencian alue), päästöjä ei käytännössä valvota lainkaan lainsäädännön ja kyseisen teollisuudenalan sosioekonomisen painoarvon vuoksi. Kiinteiden hiukkasten (PM10) ja raskasmetallien kuten arsenikin, kromin ja lyijyn päästöt ylittävätkin EU:n voimassaolevassa tai suunnitellussa lainsäädännössä määritellyt ohjearvot.

Vaikka ilmanlaatu heikkenee, Espanjan viranomaiset eivät noudata maan omaa lainsäädäntöä eivätkä avoimen tiedotuksen periaatteita, sillä tietoja Castellónin provinssin ilmansaasteista ei ole päästetty julkisuuteen.

Tunteeko komissio tämän tilanteen Castellónin provinssissa, jonne keramiikkateollisuus on keskittynyt?

Eikö komissio katso, että tilanne aiheuttaa kilpailun vääristymistä EU:ssa, sillä yritysten annetaan toimia soveltamatta niiden toimiluvissa vaadittuja korjaavia toimenpiteitä?

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen teollisuuden ilmansaasteita koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamisen Castellónin provinssissa tällä alalla?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(10. helmikuuta 2003)

Komissio on tietoinen siitä, että Castellónin maakunta on Espanjan keramiikkateollisuuden kannalta merkittävä alue.

Tällä hetkellä on voimassa kaksi keramiikkateollisuutta koskevaa säädöstä.

Ensimmäinen näistä on teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28. kesäkuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi 84/360/ETY(1). Laitosten, jotka ovat saaneet toimiluvan 30. kesäkuuta 1987 jälkeen, on pyrittävä ehkäisemään ilman saastuminen käyttämällä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, jonka käyttö ei aiheuta liian suuria kustannuksia. Viranomaisten on varmistettava, että ennen mainittua päivämäärää toimintansa aloittaneita laitoksia kehitetään niin, että ne siirtyvät käyttämään parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Tätä direktiiviä, joka on voimassa 30. lokakuuta 2007 asti, sovelletaan kaikkiin keramiikkaa tuottaviin laitoksiin.

Toinen säädös on ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä 24. syyskuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY(2). (IPPC-direktiivi). Laitosten, jotka ovat saaneet toimiluvan 30. lokakuuta 1999 jälkeen tai joita on olennaisesti muutettu, on toimittava niin, että kaikki asianmukaiset saastumista ehkäisevät toimet tehdään soveltamalla parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Jo toimivat laitokset velvoitetaan toimimaan direktiivin mukaisesti 30. lokakuuta 2007 mennessä. Tätä direktiiviä sovelletaan keramiikkaa tuottaviin laitoksiin, joiden kapasiteetti ylittää tietyn alarajan.

Määräaika, johon mennessä direktiivi 96/16/EY oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä, päättyi 30. lokakuuta 1999. Komission EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla aloittaman rikkomismenettelyn johdosta yhteisöjen tuomioistuin on päätöksessään 7. maaliskuuta 2002(3) todennut Espanjan kuningaskunnan laiminlyöneen velvoitteensa sikäli, että se ei ole saattanut direktiiviä 96/61/EY osaksi Espanjan lainsäädäntöä.

Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle 1. heinäkuuta 2002 annetusta laista 16/2002, joka koskee ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä. Laki on julkaistu Espanjan virallisessa lehdessä 157 (2. heinäkuuta 2002), ja sillä on saatettu IPPC-direktiivi osaksi Espanjan lainsäädäntöä.

Komission tarkoituksena on järjestää jäsenvaltioiden ja keramiikkateollisuuden välille tietojen vaihtoa siitä, mikä on katsottava IPPC-direktiivin tarkoittamaksi parhaaksi käytettävissä olevaksi tekniikaksi kyseisellä alalla. Työn on määrä alkaa vuoden 2003 alussa, ja se on määrä saattaa loppuun noin kahdessa vuodessa.

Ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten (PM10) ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22. huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/30/EY vaatimusten mukaan Espanjan viranomaiset ovat tiedottaneet komissiolle ilman laadusta toiminta-alueellaan.

Castellónin maakunnan osalta ei ole ilmoitettu, että direktiivissä mainitut kiinteiden hiukkasten (PM10) ja lyijyn raja-arvot olisi ylitetty. Komissio aikoo tiedustella Espanjan viranomaisilta kirjeellä, kattaako niiden suorittama ilman laadun arviointi keramiikan tuotantolaitosten lähialueet. Tällä hetkellä yhteisön lainsäädännössä ei ole säännöksiä minkään muun raskasmetallin joutumisesta ilmaan.

(1) EYVL L 188, 16.7.1984.

(2) EYVL L 257, 10.10.1996.

(3) Asia C-29/01.