ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0440/01

esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle

(16. helmikuuta 2001)

Aihe: Nizzan sopimus sekä 133 artikla henkisestä omaisuudesta ja palvelukaupasta

133 artiklan 5 kohdan uudet määräykset tuovat henkisen omaisuuden kauppaa koskevat näkökohdat ja palvelukaupan (mainittuja poikkeuksia lukuun ottamatta) yhteisön yhteisen kauppapolitiikan soveltamisalan piiriin. Kuitenkin 133 artiklan 7 kohdan lisämääräyksillä rajoitetaan tämän soveltamisalan laajentamista suhteessa henkistä omaisuutta koskeviin kansainvälisiin neuvotteluihin ja sopimuksiin siltä osin kuin ne eivät kuulu 133 artiklan 5 kohdan soveltamisalaan.

Voisiko komissio selittää:

1. Ovatko komissio ja jäsenvaltiot sopineet tarkasti siitä, mitkä henkisen omaisuuden näkökohdat koskevat kauppaa ja mitkä eivät? Jos tällainen sopimus on olemassa, voidaanko se julkaista? Jos sopimusta ei ole, miten ja milloin tämä asia määritellään?

2. Tuleeko jäsenvaltioiden (joista kaikki ovat TRIPs-sopimuksen allekirjoittajia) välitön rooli jatkumaan meneillään olevissa ja tulevissa henkisestä omaisuudesta käytävissä neuvotteluissa WTO:n tasolla ja muilla kansainvälisillä foorumeilla ja vaaditaanko tällaisten sopimusten tekemiseen tulevaisuudessa jäsenvaltioiden suostumusta?

3. Miten ja milloin Euroopan parlamenttia kuullaan erityisesti perustamissopimuksen 133 artiklaan ehdotetuista muutoksista, kuten nykyisen 133 artiklan 5 kohdan määräyksissä edellytetään?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(19. huhtikuuta 2001)

Yhteisön lainsäädännössä ei ole oikeudellisesti sitovaa määritelmää käsitteelle henkisen omaisuuden kauppaa koskevat näkökohdat, jota käytetään EY:n perustamissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella, uuden 133 artiklan (ent. 113 artiklan) 5 kohdan 1 luetelmakohdassa.

Uuden 133 artiklan 5 kohdan nojalla valtuudet tehdä sopimuksia henkisen omaisuuden kauppaa koskevien näkökohtien alalla kuuluvat yhteisön yhteistä kauppapolitiikkaa koskevaan toimivaltaan.

Tältä osin komissio pahoittelee, että sen aloitetta parantaa parlamentin institutionaalista asemaa yhteisen kauppapolitiikan toteuttamisessa ei hyväksytty Nizzan hallitustenvälisessä konferenssissa. Tästä huolimatta komissio jatkaa avoimuuteen ja läheiseen yhteistyöhön perustuvaa politiikkaansa parlamentin kanssa kauppaan liittyvissä asioissa.

Voimassa olevan 133 artiklan 5 kohdassa oleva valtuutuslauseketta, joka todellakin edellyttää komission ehdotusta ja Euroopan parlamentin kuulemista, ei ole saatettu voimaan, vaan se korvataan uuden 133 artiklan 7 kohdalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0908/01 esittäjä(t): Luis Berenguer Fuster (PSE) komissiolle. Espanjan sähköalan yrityksille myönnetyt valtiontuet, joista ei ole ilmoitettu komissiolle.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0026 - 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0908/01 esittäjä(t): Luis Berenguer Fuster (PSE) komissiolle (28. maaliskuuta 2001) Aihe: Espanjan sähköalan yrityksille myönnetyt valtiontuet, joista ei ole ilmoitettu komissiolle Espanjan sähköalasta annetun lain sisältämään kuudennen siirtymäkauden säännökseen tehdyllä muutoksella poistettiin tulojen siirtäminen ja sähkönhintaan sovellettu 4,5 prosentin lisämaksu, jonka avulla ehdittiin periä lähes 500 000 miljoonaa pesetaa. Tämä summa voidaan katsoa valtiontueksi, kuten myös Espanjan hallitus joutui myöntämään säännöstä muuttaessaan. Tästä huolimatta Espanjan lainsäädännössä ei anneta säännöksiä siitä, mihin komission ehdotusten mukaisesti muutetun säännöksen nojalla perityt maksut on käytettävä. Seurauksena on ollut ristiriitainen tilanne, jossa espanjalaiset yritykset ovat voineet periä maksuja, jotka voidaan katsoa valtiontuiksi - niistä vain ei ilmoiteta. Katsooko komissio, että sen on ryhdyttävä toimiin, jotta espanjalaiset sähköalan yritykset eivät voisi periä maksuja, jotka itse asiassa ovat valtiontukia? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (11. toukokuuta 2001) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(1) ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti tuen sääntöjenvastaisuus, eli tuen myöntäminen ennen kuin komissio on tehnyt päätöksen tuen soveltuvuudesta, ei ole riittävä syy vaatia tuen lopullista takaisinperimistä. Komission on jokaisessa tapauksessa erikseen osoitettava, että tuki on yhteismarkkinoille soveltumatonta. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämää kysymystä käsitellään komission tässä asiassa tekemässä lopullisessa päätöksessä. (1) EYVL L 83, 27.3.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1971/01 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle. Nestekaasu polttoaineena.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0233 - 0234



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1971/01 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle (5. heinäkuuta 2001) Aihe: Nestekaasu polttoaineena Mitä aloitteita Euroopan unioni on tehnyt sen suhteen, että moottoriajoneuvoja muutettaisiin nestekaasua polttoaineena käyttäviksi? Mikä on tällaisten aloitteiden kokonaiskustannus EU:lle? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (10. syyskuuta 2001) EY-tyyppihyväksyntäjärjestelmä sääntelee uusien henkilöautojen markkinoille saattamista. Säännökset kattavat kaikki turvallisuus- ja ympäristövaatimukset, jotka ajoneuvojen on täytettävä, ennen kuin niiden markkinoille saattaminen voidaan sallia. Tähän mennessä järjestelmä ei ole ollut valmis ottamaan huomioon nestekaasua (LPG) polttoaineena käyttävien ajoneuvojen kaikkia erityisominaisuuksia. Jäsenvaltioiden onkin sen vuoksi ollut pyydettävä uusien nestekaasuajoneuvojen osalta poikkeusta yhden tai useamman EY-tyyppihyväksyntädirektiivin soveltamisesta. Viime vuosien aikana yhteisö on hyväksynyt useita nestekaasukäyttöisiä ajoneuvoja koskevia muutoksia mainittuihin tyyppihyväksyntädirektiiveihin. Sen jälkeen, kun on liitytty Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN-ECE) sääntöön N:o 67, joka koskee nestekaasupolttoainesäiliöihin sovellettavia erityismääräyksiä, ja sen jälkeen, kun on hyväksytty moottoriajoneuvojen ottomoottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20. maaliskuuta 1970 annettuun neuvoston direktiiviin 70/220/ETY(1) tehty muutos, joka koskee erityismääräaikojen säätämistä nestekaasukäyttöisiin autoihin asennettaville sisäisille valvontajärjestelmille, nestekaasukäyttöisille ajoneuvoille on nyt mahdollista saada aikaan EY-tyyppihyväksyntä. Mainitut ajoneuvot voivat näin saada täyden hyödyn sisämarkkinoista. Yhteisön markkinoille jo saatettujen ajoneuvojen tekninen muuttaminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Useat jäsenvaltiot ovat ryhtyneet alueellaan vallitsevan tilanteen mukaisiin lainsäädäntö- tai verotustoimenpiteisiin edistääkseen teknistä muuttamista. UN-ECE:ssä on lisäksi valmisteltu sääntöluonnos, jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa jälkiasennettaville järjestelmille asetettuja erityisvaatimuksia. Sääntö on parhaillaan unionin toimielinten hyväksyttävänä. (1) EYVL L 76, 6.4.1970.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0706/01

esittäjä(t): Inger Schörling (Verts/ALE) neuvostolle

(28. helmikuuta 2001)

Aihe: Julkiset hankinnat

Komissio esitti vuonna 2000 kaksi ehdotusta julkisia hankintoja koskeviksi direktiiveiksi: KOM(2000) 275 ja KOM(2000) 276. Nämä kaksi direktiiviä ja komission niistä laatima tulkinta-asiakirja tekevät lähes mahdottomaksi ympäristönäkökulman huomioon ottamisen julkisten hankintojen yhteydessä. Ei ole esimerkiksi sallittua asettaa ympäristövaatimuksia julkisten hankintojen kohteina olevien tuotteiden tuotannolle. Lisäksi ympäristöystävällisempää tarjousta ei voida asettaa etusijalle enää siinä vaiheessa, kun tarjouskilpailu on päättynyt. Tämä käytäntö on ristiriidassa niiden sopimusten kanssa, joissa Euroopan unioni on sitoutunut edistämään kestävää kehitystä ja ottamaan ympäristökysymykset huomioon. Lisäksi parlamentin ja neuvoston odotetaan voivan käsitellä direktiivejä saamatta käyttöönsä tulkinta-asiakirjaa (jota komissio ei ole vielä hyväksynyt ja jonka ensimmäinen versio ei ole julkinen). Mitä mieltä neuvosto on siitä, että ympäristönäkökulma jätetään lähes kokonaan vaille huomiota julkisten hankintojen yhteydessä? Mitä mieltä neuvosto on lisäksi siitä, että neuvoston ja parlamentin odotetaan voivan käsitellä direktiivejä, vaikka ne eivät saa käyttöönsä komission tulkinta-asiakirjaa?

Vastaus

(30. toukokuuta 2001)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen kysymyksessään jo totesi, neuvosto ja parlamentti eivät tällä hetkellä ole vielä lopettaneet kahden julkisia hankintoja koskevan komission direktiiviehdotuksen ensimmäistä käsittelyä. Siksi neuvoston on mahdotonta kommentoida yksittäisiä asiasisältöön liittyviä kohtia, joita vielä tutkitaan. Arvoisa parlamentin jäsen voisi ehkä osoittaa komissiolle sen osan kysymystään, joka liittyy tuotteiden tuotantoa koskeviin ympäristövaatimuksiin ja etusijan antamiseen tuotteille ympäristöystävällisyyteen liittyvin perustein sen jälkeen, kun tarjouskilpailu on päättynyt.

On kuitenkin syytä huomata, että komissiolta saadun tiedon mukaan neuvosto voi odottaa, että julkisia hankintoja ja ympäristöä koskeva selittävä tiedonanto julkaistaan tarpeeksi ajoissa, jotta neuvosto voi käyttää sitä ohjenuoranaan ensimmäisen käsittelyn aikana käytävissä keskusteluissa. Olisi kuitenkin muistettava, että tiedonanto on tarkoitettu ainoastaan auttamaan nykyisen lainsäädännön tulkinnassa ja ettei ole kysymys uudesta komission ehdotuksesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0236/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) neuvostolle. Kosovolaisen Racakin kylän asukkaiden kuolemansyyn lopullinen selvittäminen.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0069 - 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0236/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) neuvostolle (8. helmikuuta 2001) Aihe: Kosovolaisen Racakin kylän asukkaiden kuolemansyyn lopullinen selvittäminen 1. Muistaako neuvosto 2. maaliskuuta 2000 esittämäni kirjallisen kysymyksen E-0628/00(1), joka koski 45:n albanialaismiehen kuolemaa 15. tammikuuta 1999 Racakin kylässä Kosovossa, sekä kysymykseen 8. kesäkuuta 2000 antamansa vastauksen? 2. Luovutettiinko suomalaisen oikeuslääketieteellisen ryhmän lopullinen raportti 21. kesäkuuta 2000 yleisten asioiden neuvostolle sekä entisen Jugoslavian alueen kansainväliselle rikostuomioistuimelle (ICTY)? 3. Mikä on kyseisen raportin mukaan uhrien tarkka lukumäärä ja mitkä olivat heidän kuolemansa olosuhteet? 4. Onko raportti julkinen? Jos vastaus on kielteinen, miksi se ei ole julkinen? Onko neuvosto valmis saattamaan raportti Euroopan parlamentin jäsenten saataville? 5. Onko tohtori Helena Rannan maaliskuussa 1999 antama suositus, jonka mukaan kokonaiskuvan saamiseksi Racakin tapahtumista on suoritettava kokonaisvaltainen poliisitutkinta, tällä välin toteutettu? 6. Onko ICTY aloittanut rikosoikeudelliset tutkimukset? 7. Yhtyykö neuvosto kysymyksessä 2 mainitun raportin päätelmiin? 8. Miten, milloin ja kenen toimesta saadaan neuvoston käsityksen mukaan lopullinen totuus selville siitä, mitä Racakissa tarkasti ottaen tapahtui? (1) EYVL C 26 E, 26.1.2001, s. 72. Vastaus (31. toukokuuta 2001) Neuvosto muistaa hyvin 8. kesäkuuta 2000 antamansa vastauksen aiempaan tästä aiheesta esitettyyn kysymykseen ja on valmis antamaan arvoisalle parlamentin jäsenelle tuoreimmat tiedot asiasta. Kesäkuun 2000 loppupuolella suomalainen oikeuslääketieteellinen ryhmä sai työnsä valmiiksi ja neuvoston kanssa sovitusti antoi suoraan entisen Jugoslavian alueen kansainväliselle rikostuomioistuimelle (ICTY) täysimittaisen, yksityiskohtaisen raportin tutkimustuloksistaan. Oikeuslääketieteellinen ryhmä on esittänyt neuvostolle asiasta yhteenvedon (Executive Summary, liite). Tämä asiakirja muutettiin hiljattain julkiseksi ICTY:n ja oikeuslääketieteellistä ryhmää johtaneen tri Helena Rannan neuvosta. Samassa yhteydessä sekä Helena Ranta että ICTY:n syyttäjänvirasto ilmoittivat, että tutkimusten keskeneräisyyden vuoksi loppuraportin joka ei ole neuvoston hallussa sisältöä ei tulisi paljastaa. Neuvosto hyväksyy nämä näkemykset eikä pidä lisälausuntojen antamista asiaankuuluvana. Arvoisan parlamentin jäsenen viimeisen kysymyksen osalta on selvää, että koko totuus Racakin tapahtumista saadaan ICTY:ltä huolellisen tutkimuksen jälkeen, joka perustuu kaikkiin sen saatavilla oleviin tietoihin, oikeuslääkäriryhmän raportti mukaan lukien. Vain ICTY voi ratkaista, mitkä olivat tämän Euroopan lähihistoriaan kuuluvan järkyttävän tapauksen olosuhteet ja kuka siitä on vastuussa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1230/01 esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE) komissiolle. Henkilöiden vapaa liikkuvuus ja julkisten kulkuneuvojen paloturvallisuus.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0228 - 0228



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1230/01 esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE) komissiolle (10. huhtikuuta 2001) Aihe: Henkilöiden vapaa liikkuvuus ja julkisten kulkuneuvojen paloturvallisuus Eräs naishenkilö menehtyi 6. marraskuuta 2000 tulipalossa, joka sattui Milanon ja Venetsian välillä liikennöivässä Intercity 602 -junassa (Foscari). Tutkimuksissa on todettu, ettei tässä junassa - eikä ainakaan 70 muussakaan italialaisessa junassa - noudateta paloturvallisuusmääräyksiä. Corriere della Sera -lehdessä 16. maaliskuuta 2001 julkaistun artikkelin mukaan istuinten päällyksissä ei ollut käytetty palamattomia materiaaleja. Minkä tasoisia ovat unionin lainsäädännön määräämät julkisten kulkuvälineiden paloturvallisuusvaatimukset? Mitä Euroopan komissio aikoo tehdä varmistaakseen, että unionissa sovelletaan yhtenäisiä vähimmäisturvallisuusvaatimuksia ja valvotaan niiden noudattamista? Voisiko komissio antaa lisäksi selventäviä tietoja tästä asiasta? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (17. toukokuuta 2001) Turvallisuus ja terveys ovat keskeisiä vaatimuksia, joiden noudattamista edellytetään Euroopan laajuisten suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/48/EY(1) ja Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 19 päivänä maaliskuuta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/16/EY(2). Näiden direktiivien mukaisesti laaditaan parhaillaan yhteentoimivuuden teknisiä eritelmiä (STI) direktiiveissä mainittujen yleisten ja tärkeiden vaatimusten selventämiseksi. Yhteentoimivuuden teknisten eritelmien noudattaminen on pakollista heti, kun ne on julkaistu. Suurten nopeuksien junia koskevissa yhteentoimivuuden teknisissä eritelmissä, jotka komissio aikoo julkaista seuraavaksi, komissio kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion liikkuvaan materiaaliin, jonka osalta on noudatettava tulipalon ja myrkyllisten kaasujen leviämisen torjuntaa koskevia teknisiä määräyksiä. Tämä on erittäin kiistelty ala, jonka osaaminen ja tekniikka kehittyvät jatkuvasti. Yhteentoimivuuden teknisten eritelmien valmistumista odotettaessa sovelletaan edellä mainittujen direktiivien säännöksiä ja jäsenvaltioissa käytössä olevia erityisiä sääntöjä. Julkisten kulkuvälineiden osalta tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksista 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/28/EY(3) vahvistetaan palamista ja sulamista koskevat vähimmäissäännöt materiaaleille, joita käytetään yli 22 matkustajan linja-autojen matkustamossa. Direktiivi 95/28/EY on kuitenkin valinnainen: sen säännösten noudattaminen ei ole pakollista, mutta nämä säännökset täyttävillä linja-autoilla on oikeus käyttää merkkiä ETY:n hyväksymä ja liikkua vapaasti yhteisön alueella. (1) EYVL L 235, 17.9.1996. (2) EYVL L 110, 20.4.2001. (3) EYVL L 281, 23.11.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1562/01 esittäjä(t): Stephen Hughes (PSE) komissiolle. Tietoa hankkeiden suunnittelijoille ja arvioijille.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0148 - 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1562/01 esittäjä(t): Stephen Hughes (PSE) komissiolle (28. toukokuuta 2001) Aihe: Tietoa hankkeiden suunnittelijoille ja arvioijille Euroopan unioni rahoittaa lukuisia ohjelmia, joilla rahoitetaan erilaisia hankkeita useilla politiikan osa-alueilla. Onko hankkeiden suunnitteluun ja arviointiin erikoistuneita yrityksiä varten olemassa keskitettyä tietolähdettä, vai onko rahastoja koskeva tiedotus hajaantunut ohjelmia/hankkeita hallinnoiviin johtokuntiin? Jos tällaista keskitettyä tietolähdettä ei ole, harkitseeko komissio sellaisen perustamista? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 2001) Komissio myöntää hankerahoitusta yleensä osana ohjelmaa, jolla on omat oikeudelliset puitteensa ja jota hallinnoi kyseisestä politiikan alasta vastaava pääosasto. Hankkeiden suunnittelua tai arviointia koskevat hallinto- ja tietokantatehtävät on hajautettu, ja hankkeet arvioidaan ko. politiikasta vastaavassa pääosastossa. Komissio julkaisee vuosittain arviointikertomuksen, joka on luettavissa Europa-sivuilla (http://europa.eu.int/comm/budget/evaluation/en.index.htm). Auttaakseen järjestöjä, jotka haluavat hakea hankkeeseensa rahoitusta (avustusta) komissiolta, komissio ylläpitää tietokantaa, jossa on tiedot kaikista eri osastojen myöntämistä avustuksista. Tietokanta voi olla hyödyllinen myös yrityksille, jotka tarjoavat hankkeiden suunnitteluun ja arviointiin liittyviä palveluja. Tietokannan perustamista koskevan kysymyksen osalta voidaan todeta, että avustusten hallinnointia koskevilla Internet-sivuilla on jo koordinoituja tietoja yleisölle kaikista komission avustuksista (jotka ovat useimmiten hankerahoitusta). Kuten missä tahansa vastaavassa organisaatiossa, hankkeiden suunnittelu ja arviointi valittaessa hankerahoituksen kohteita ovat osa komission sisäisiä hallintotehtäviä. Suunnittelussa ja arvioinnissa käytetään joskus apuna jäsenvaltioiden edustajista koostuvia toimikuntia. Euroopan yhteisöjen virallinen lehti on yritysten (tai muun yleisön) tärkein tietolähde, josta selviää, mitä hankkeiden suunnittelu- tai arviointipalveluja komissio aikoo ostaa tarjouskilpailujen tai kiinnostuksenilmaisupyyntöjen kautta. Komissio on myös julkaissut avoimen kiinnostuksenilmaisupyynnön yrityksille, jotka ovat kiinnostuneita tarjoamaan arviointipalveluja. Näin koottu yritysluettelo on kaikkien komission yksiköiden käytettävissä. Tätä avointa kiinnostuksenilmaisupyyntöä koskevat tiedot ovat saatavilla edellä mainituilla Internet-sivuilla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1391/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Julkisten investointien tuottojen mittaaminen.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0143 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1391/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (10. toukokuuta 2001) Aihe: Julkisten investointien tuottojen mittaaminen Onko komission tiedossa tutkimuksia, jotka koskevat julkisten investointien ennakoituja ja jälkikäteen arvioituja tuottoja kussakin jäsenvaltiossa? Voiko se sijoittaa jäsenvaltiot paremmuusjärjestykseen sen suhteen, kuinka tarkasti kunkin jäsenvaltion virkamiehet pystyvät arvioimaan julkisten investointien tuottoja? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (19. heinäkuuta 2001) Julkisten investointien tuottojen mittaaminen on hankalaa, koska niihin vaikuttavat markkinat ja myös monet talouteen liittymättömät tekijät. Poliittisilla näkökohdilla on suuri merkitys. Vielä hankalampaa on julkisten investointien tuottojen ennustaminen, ja yhtä hankalaa on myös niiden arvioiminen jälkikäteen. Komissio ei aio asettaa kansallisten viranomaisten ennustamiskykyjä paremmuusjärjestykseen. Koheesiorahaston hankkeissa ja rakennerahastojen suurissa hankkeissa komissio edellyttää, että kunkin hankkeen ennakkoarviointia varten esitetään rahastoista annettujen asetusten mukainen kustannus-hyötyanalyysi. Parhaillaan on valmistumassa jälkiarvioinnit 120:sta koheesiorahaston hankkeesta. Jälkiarvioinneista tehdyt alustavat päätelmät osoittavat, että ympäristöhankkeiden tulokset ovat yleisesti ottaen vastanneet odotuksia. Joissakin liikennehankkeissa odotukset ovat olleet liian optimistisia rakennustöiden määräaikojen osalta mutta liian pessimistisiä uudistettujen tieosuuksien liikennemäärien osalta. Jälkikäteen tehdyt kustannus-hyötyanalyysit osoittavat, että monien hankkeiden tuotto on ollut yli 20 prosenttia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0405/01 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle. Angolan ja Euroopan unionin välisen kalastussopimuksen täytäntöönpano.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0109 - 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0405/01 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle (15. helmikuuta 2001) Aihe: Angolan ja Euroopan unionin välisen kalastussopimuksen täytäntöönpano Angolan hallitus aikoo sanoutua irti Angolan ja Euroopan unionin välisestä kalastussopimuksesta, koska komissio ei sen mukaan ole maksanut pöytäkirjan mukaisia vuosikorvauksia eikä toteuttanut sovittua satelliittivalvontajärjestelmän käyttöönottoa. Sopimuksen purkamisella olisi vakavia poliittisia seurauksia ja se haittaisi Angolan vesillä kalastavien laivastojen toimintaa. Voiko komissio näin ollen vastata yksityiskohtaisesti seuraaviin kysymyksiin: 1. Miksi vuosittaisia korvauksia ei ole maksettu ja satelliittivalvontajärjestelmää ei ole otettu käyttöön? 2. Mitä seurauksia tästä on EU:n ja Angolan tasavallan suhteille? 3. Mitä seurauksia tästä on jäsenvaltioiden kalastuslaivastoille ja mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tilanteen korjaamiseksi? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (30. maaliskuuta 2001) 1. Euroopan yhteisön ja Angolan välisen sopimuksen soveltamista vuosina 2002002 koskevan pöytäkirjan mukaan taloudellisen korvauksen ensimmäinen erä olisi pitänyt maksaa 30. marraskuuta 2000 mennessä. Tammikuussa 2000 käynnistetyt neuvottelut saatiin päätökseen vasta heinäkuussa 2000 kolmannen neuvottelukierroksen jälkeen. Heinäkuun neuvottelukierroksen aikana komissio ilmoitti Angolan viranomaisille, että korvauksen maksaminen ennen 31. tammikuuta 2001 olisi hankalaa, mutta Angola vaati, että pöytäkirjassa ilmoitetaan taloudellisen korvauksen maksamisen takarajaksi 30. marraskuuta 2000. Euroopan yhteisö ei ole vastuussa satelliittijärjestelmää koskevasta laiminlyönnistä. Angolan viranomaisilta pyydettiin heinäkuusta 2000 lähtien toistuvasti järjestelmän kannalta olennaisia tietoja Angolan yksinomaisen talousvyöhykkeen koordinaateista sekä Angolan kalastuksenseurantakeskuksen yhteystietoja, mutta nämä tiedot saatiin vasta tammikuun 2001 lopussa muodossa, jonka vuoksi niitä ei voitu käyttää sellaisenaan. Tietojen saamisen jälkeen Angolan viranomaisiin on oltu jälleen yhteydessä, jotta niiltä saataisiin järjestelmän käyttöön ottamiseksi tarvittavat tiedot. 2. Maksun viivästymistä ei voitu komission ponnisteluista huolimatta välttää, ja Euroopan yhteisön ja Angolan välisten hyvien suhteiden varmistamiseksi kalastuksen alalla on tehty kaikki mahdollinen. 3. Vaikka Angola ilmaisi tammikuun 2001 lopussa olevansa valmis lykkäämään pöytäkirjan soveltamista, soveltamista ei kuitenkaan lykätty.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1030/01 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle. Alkoholijuomat.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0188 - 0189



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1030/01 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle (30. maaliskuuta 2001) Aihe: Alkoholijuomat Onko viini komission mielestä alkoholijuoma? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (17. toukokuuta 2001) Alkoholijuomia ei määritellä yhteisön lainsäädännössä. Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999(1) liitteessä I viini määritellään seuraavasti: murskatuista tai murskaamattomista tuoreista rypäleistä tai rypäleen puristemehusta ainoastaan täydellisellä tai osittaisella alkoholikäymisellä saatu tuote. Tariffi- ja tilastonimikkeistön sekä yhteisen tullitariffin soveltamista varten 12 päivänä lokakuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2204/1999(2) liitteessä I tuoreista rypäleistä valmistetut viinit (CN-koodi 2204) luokitellaan alkoholipitoiseksi juomaksi (CN-koodit 2203-2206 ja 2208). (1) EYVL L 179, 14.7.1999. (2) EYVL L 278, 28.10.1999.