KIRJALLINEN KYSYMYS P-1973/99

esittäjä(t): John Purvis (PPE-DE) komissiolle

(19. lokakuuta 1999)

Aihe: Rahoituspalvelut

Komission laatimassa rahoituspalvelualan toimintakehyksessä luodaan yleiset puitteet alan toimille seuraavaksi viideksi vuodeksi. Näitä toimia tarvitaan unionin rahoituspalvelusektorin ja teollisuuden kilpailukyvyn takaamiseksi ja samalla kuluttajien etujen turvaamiseksi.

Yhteisön nykyisiä rahoituspalvelutoimia ei ole sovellettu samalla tavalla kaikissa jäsenvaltioissa.

1. Voiko komissio toimittaa jäsenvaltiokohtaisen luettelon toimista, joita ei ole sovellettu yhdenmukaisesti koko unionissa?

2. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, että näitä jo olemassa olevia toimia sovellettaisiin yhdenmukaisesti koko unionissa?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(25. marraskuuta 1999)

Komissio toteuttaa aktiivisesti rooliaan perustamissopimuksen valvojana tarkastamalla, että jäsenvaltiot noudattavat niille asetettuja vaatimuksia lainsäädännön täytäntöönpanosta sen hyväksymisen yhteydessä sovitun määräajan kuluessa, ja että kansallisiin toimenpiteisiin saavutetaan lainsäädännössä määrätyt tulokset selkeällä ja kansalaisille luotettavalla tavalla (tämä vaatii arviointia, joka keskittyy kansallisten säännösten oikeudellisiin ja käytännön vaikutuksiin eikä niinkään yksityiskohtaisiin sanamuotoihin), ja että jäsenvaltiot kunnioittavat perustamissopimuksen perusperiaatteita, varsinkin sijoittautumisvapauden, pääomien vapaan liikkuvuuden ja palvelujen vapaan tarjonnan periaatteita.

Komission yleisarvio on, että rahoituspalveluja koskevan lainsäädännön täytäntöönpanon tämänhetkinen tilanne on tyydyttävä, lähes 100-prosenttinen täytäntöönpano kaikissa jäsenvaltioissa. Kaikki jäsenvaltiot ovat panneet vakuutuslainsäädännön täytäntöön kokonaan. Yli 99 prosenttia kansallisista toimenpiteistä pankki- ja yhtiöoikeuslainsäädännön täytäntöönpanemiseksi on hyväksytty. Kansallisista toimenpiteistä arvopapereita koskevan lainsäädännön toimeenpanemiseksi on hyväksytty 97 prosenttia. Nyt esiintyvät puutteet koskevat lainsäädäntöä, joka on vasta hiljattain tullut voimaan. Myös tässä jäsenvaltiot ovat edistyneet täytäntöönpanoprosessin nopeuttamisessa. Esimerkiksi alle kaksi kuukautta rajojen yli suoritettavista tilisiirroista 27 päivänä tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/5/ETY(1) voimaantulosta 11 jäsenvaltiota on aloittanut direktiivin toimeenpanon. Rikkomisesta johtuvat menettelyt jäljelle jääviä neljää kohtaan ovat vireillä.

Sen lisäksi, että komissio tarkastaa onko kansallisista täytäntöönpanotoimista ilmoitettu, se arvioi täytäntöönpanon laatua. Tätä varten komissio tilaa säännöllisesti yksityiskohtaiset selonteot kansallisten toimenpiteiden vastaavuudesta yhteisön rahoituspalveluja koskevan lainsäädännön kanssa. Jos jäsenvaltiot eivät pysty näyttämään komissiota tyydyttävällä tavalla, että lainsäädäntö on täytäntöönpantu oikein, komissio aloittaa rikkomisesta johtuvat menettelyt. Vuoden 1999 alussa 26 rikkomismenettelyä oli käynnissä eri jäsenvaltioita vastaan yhteisön lainsäädännön noudattamatta jättämisestä rahoitusmarkkinoilla(2).

Yhteisön rahoituspalveluja koskevasta lainsäädännöstä voidaan alakohtaisesti todeta, että kaikki luottolaitosalan direktiivit on toimeenpantu asianmukaisesti paitsi luottolaitosalan direktiivien 77/780/ETY ja 89/646/ETY, vahinkovakuutusalan direktiivien 73/239/ETY ja 92/49/ETY, henkivakuutusalan direktiivien 79/267/ETY ja 92/96/ETY, sijoituspalveluyritysten alan direktiivin 93/22/ETY sekä arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten (yhteissijoitusyritysten) alan direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta toiminnan vakauden valvonnan tehostamiseksi 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/26/EY(3), jota yksi jäsenvaltio ei ole pannut täytäntöön lainkaan ja toinen jäsenvaltio osittain. Molemmat asiat on viety yhteisöjen tuomioistuimeen.

Rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/308/ETY(4) on täytäntöönpantu kaikissa jäsenmaissa, mutta yksi jäsenvaltio on viety yhteisöjen tuomioistuimeen epätäydellisen täytäntöönpanon vuoksi.

Kaikki jäsenmaat ovat antaneet tiedoksi kolmannen sukupolven henki- ja vahinkovakuutusdirektiiveihin liittyvät kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteensä. Useissa tapauksissa kansallinen täytäntöönpano ei komissio mielestä täysin noudata direktiivejä ja useita rikkomismenettelyjä on aloitettu. Liikennevakuutuksen osalta komissio on aloittanut neuvottelut neljän jäsenvaltion kanssa arvioidakseen niiden takuurahastojen rahoitukseen liittyvän lainsäädännön vastaavuutta muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettujen direktiivin 73/239/ETY ja direktiivin 88/357/ETY muuttamisesta erityisesti moottoriajoneuvojen vastuuvakuutuksen osalta 8 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/618/ETY(5) kanssa.

Arvopapereiden alalla on rikkomisia, sillä sijoittajien korvausjärjestelmistä 3 päivänä maaliskuuta 1997 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 97/9/EY(6) ei ole pantu täytäntöön. Muut rikkomistapaukset tällä alalla liittyvät perustamissopimuksen säännösten rikkomiseen, erityisesti veroetuuksien käyttöön houkuteltaessa arvopapereiden kanssa toimivia yrityksiä paikallisiin pörsseihin.

Rikkomismenettelyjen täydennykseksi komissio on kehittänyt joukon ennakoivia menetelmiä oikaistakseen kansallisia toimia, jotka voisivat estää yhtenäisten rahoitusmarkkinoiden toimintaa. Se käyttää esimerkiksi neuvoa-antavia komiteoita kuten pankkialan neuvoa-antavaa komiteaa tai vakuutuskomiteaa apuna ratkaistaessa direktiivin osien tulkinnassa ilmeneviä potentiaalisia ongelmia, kuten myös etsittäessä kollektiivista lähestymistapaa täytäntöönpanoasioihin ja vertaisarviointiin. Näitä komitearakenteita täydentää hiljattain perustettu rahoituspalvelujen työryhmä. Tämä korkean tason foorumi antaa komissiolle ja jäsenvaltioille mahdollisuuden tunnistaa toistuvat ongelmat ja määrittää sopivat toimintatavat.

(1) EYVL L 43, 14.2.1997.

(2) Kuudestoista vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (1998) KOM(1999) 301 lopullinen.

(3) EYVL L 168, 18.7.1995.

(4) EYVL L 166, 28.6.1991.

(5) EYVL L 330, 29.11.1990.

(6) EYVL L 84, 26.3.1997.