KIRJALLINEN KYSYMYS E-1848/01

esittäjä(t): Angelika Niebler (PPE-DE) komissiolle

(26. kesäkuuta 2001)

Aihe: Paikkatietojen käyttö Euroopan unionin jäsenvaltioissa

Paikkatiedot (paikka- ja aluekohtaisia tietoja, jotka kuvaavat maan ominaisuuksia) ovat merkittävä osa modernin informaatio- ja viestintätieteen tietoja. Niitä tarvitaan kaikkialla hallinnossa, taloudessa ja tieteessä sekä kansalaisten keskuudessa. Suunnittelutoiminta perustuu paikkatietoihin monilla aloilla, esimerkiksi energia-, vesi-, ja telealojen infrastruktuuri-investoinneissa, jätehuollossa, telematiikassa, ympäristön- ja luonnonsuojelussa sekä vakuutustoiminnassa. Paikkatiedot ovat maailmanlaajuisesti yhä merkittävämpiä taloudellisia hyödykkeitä. Niiden saatavuus on tärkeä edellytys sijoituspaikka- ja investointipäätöksille. Yhdysvallat rahoittaa paikkatietoinfrastruktuurin rakentamista vuosittain 7 miljardilla dollarilla.

1. Missä määrin komissio seuraa jäsenvaltioiden tapaa kehittää ja kerätä paikkatietoja sekä luovuttaa niitä kiinnostuneille ihmisille (tietojen saatavuus)?

2. Eikö komissiokin katso, että on tarpeellista luoda sisämarkkinat paikkatiedoille, määrittää unionin laajuiset vähimmäisvaatimukset, joiden mukaan paikkatietoja tutkittaisiin, kerättäisiin ja luovutettaisiin avoimesti?

3. Katsooko komissio, että paikkatietojen käsittelystä jäsenvaltioissa vastaavien tahojen yhteistyötä tulisi parantaa? Missä määrin tähän voitaisiin käyttää yhteisön varoja?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(18. syyskuuta 2001)

1. Komissio on luonut sisäiseen käyttöönsä maantieteellisiä paikkatietoja sisältävän tietokannan (GISCO), jota kaikki komission yksiköt voivat käyttää ja jota Ispran yhteinen tutkimuskeskus sekä Euroopan ympäristökeskus käyttävät. Tietokanta sisältää yleisesti kiinnostavia paikkatietoja ja temaattisia tietoja mittakaavassa 1:100 000-1:10 000 000. Tiedot ovat peräisin useista lähteistä. Hallinnolliset kuntarajat on saatu karttatoimistoilta, jotka ovat yhdenmukaistaneet ne ja luoneet organisaation (Eurogeographics - http://www.eurogeographics.org), jonka tehtävänä on koordinoida ja suunnitella eurooppalaisia tuotteita (metatietojärjestelmiä, topografisia viitetietokantoja jne.).

Tämän toiminnan lisäksi komissio ei seuraa jäsenvaltioissa tapahtuvaa paikkatietojen keruuta ja luovuttamista, eikä osallistu siihen.

2. ja 3. Komissiolla on tällä hetkellä useita aloitteita, jotka eri tavoin tukevat paikkatietojen (GI) kehittämistä ja tunnetuksitekemistä ja joiden keskipitkällä aikavälillä pitäisi johtaa paikkatietoja koskevien eurooppalaisten perusrakenteiden kehittymiseen.

Kaksi yhteisön ohjelmaa eli Tietoyhteiskunnan tekniikat (IST), joka kuuluu tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman yleiseen osan ja eContent eli maailmanlaajuisten verkkojen eurooppalaista digitaalista sisältöä koskeva ohjelma, joka on osa eEurope-aloitetta, tukevat teknologiseen tutkimukseen ja tuotantoon liittyviä toimia sekä eurooppalaisen digitaalisen sisällön tuotantoa, käyttöä ja levittämistä. Molemmissa ohjelmissa keskitytään erityisesti paikkatietoon ja kiinnitetään huomiota etenkin metatietoon, yhteentoimivuuteen, standardeihin, viitetietoihin sekä tietojen saatavuuteen ja käyttöön. IST-ohjelmassa on suunniteltu oma tarjouskilpailu paikkatietojen saatavuudesta ja lähivuosien aikana käynnistyy ja toimii valittuja hankkeita, jotka yhdessä käynnissä olevien hankkeiden kanssa vaikuttavat merkittävästi paikkatietoja koskeviin tulevaisuudennäkymiin. Vuodet 2001-2004 kattava eContent-ohjelma vaikuttaa valittujen hankkeiden kautta julkisen sektorin tietojen saatavuuteen ja niiden hyödyntämiseen.

Tulossa olevassa komission tiedonannossa, joka seuraa 20. tammikuuta 1999 hyväksyttyä vihreää kirjaa Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi(1), määritellään paikkatietoja koskevat eurooppalaiset aloitteet ja kehykset. Tiedonannossa paikkatiedot nähdään osana julkisen sektorin tietoja. Tiedonanto e-Europe 2000: EU:n laajuisten puitteiden luominen julkisen sektorin tiedon hyödyntämiselle perustuu edellä mainitun vihreän kirjan johdosta syntyneisiin reaktioihin ja kahden viime vuoden aikana saatuihin kokemuksiin. Lisäksi se sisältää koordinoituja toimia, joihin ehdotukset julkisen sektorin tiedon hyödyntämistä koskevaksi lainsäädännöksi kuuluvat, siinä esitetään ajantasaistettu versio yhteisön hallussa olevan tiedon hyödyntämistä koskevasta yhteisön toimielinten politiikasta ja perustetaan julkisen sektorin hallussa olevan digitaalisen tiedon edistämistä käsittelevä työryhmä. Tiedonantoa koskevat neuvottelut jatkuvat edelleen. Neuvotteluissa pohditaan muun muassa komission roolia sen koordinointitehtävän ja toisaalta toissijaisuusperiaatteen kannalta.

Eräät lainsäädäntöaloitteet sisältävät tarkempia sääntöjä siitä, miten jäsenvaltioiden tulee kerätä ja toimittaa paikkatietoja komissiolle. Nämä tällä hetkellä erikoisaloilla (esim. ympäristö) noudatettavat säännöt vaikuttavat osaltaan yhteisten eurooppalaisten sääntöjen määrittelyyn.

Lisäksi komissio on perustanut vuoden 1999 lopusta toimintansa aloittaneen paikkatietoja käsittelevän komission sisäisen yksikköjen välisen ryhmän, COGIn. Sen tehtävänä on koordinoida paikkatietojen

käyttöä komission yksiköissä ja parantaa eurooppalaisen politiikan seurannan kustannustehokkuutta, mikä edellyttää Euroopan aluetta koskevan alueanalyysin toteuttamista eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla. Vaikka ryhmä keskittyy ensisijassa tietojen sisäiseen käyttöön komissiossa, se voi kuitenkin vaikuttaa aluetietoja koskevien eurooppalaisten perusrakenteiden syntymiseen. Ryhmän tekemistä päätöksistä yhteisen metatietostandardin ja yhtenäisen viitejärjestelmän hyväksymistä voidaan pitää ensimmäisinä askeleina yhtenäisen paikkatietojärjestelmän luomisessa Eurooppaa varten.

(1) KOM(98) 585 lopullinen.