Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0990/98 esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) komissiolle (2. huhtikuuta 1998) Aihe: Toimenpiteet Italian maatalouden romahduksen välttämiseksi Tietääkö komissio, että useat merkittävät perinteisen maatalouden alat Italiassa ovat joutuneet yhä vaikeampaan tilanteeseen. Maidon, riisin, sitrushedelmien, oliiviöljyn tuottajat ovat kriisissä, vain merkittävimmät alat mainitakseni, mikä on johtanut myös toistuviin katumielenosoituksiin. Kysymyksen esittäjänä haluan korostaa, että tilanteen aiheuttajana on jatkuvasti kasvanut maataloustuotteiden massatuonti Välimeren alueen maista (ja riisintuonti Vietnamista). Nämä tuotteet ovat paljon italialaisia tuotteita halvempia, mikä johtuu työvoimakustannusten alhaisuudesta Marokossa, Tunisiassa jne. Italia joutuu tuomaan näitä elintarvikkeita, koska Euroopan unioni on allekirjoittanut Välimeren alueen kolmansien maiden kanssa useita kaupan vapauden periaatteeseen pohjautuvia sopimuksia. Nämä maat tuovat tuotteita Euroopan unionista, ja niillä on oikeus viedä sinne. Ongelmana on, että niiden tuonti käsittää lähes pelkästään teollisuustuotteita, kun taas vienti koostuu lähes yksinomaan maataloustuotteista. Euroopan unionin teollistuneimmat maat hyötyvät tästä tilanteesta, mutta vähemmän teollistuneiden maiden maatalous kärsii. Italia on suurimmissa vaikeuksissa, sillä se joutuu usein tuomaan sellaisia maataloustuotteita, joissa se on täysin omavarainen. 1. Kuinka suuri on Euroopan unionin ja Välimeren alueen kolmansien maiden välinen kauppavaihto, ja EU:n maataloustuotteiden tuonti ja teollisuustuotteiden vienti maakohtaisesti eriteltynä? 2. Aikooko komissio ehdottaa korvausmekanismia Italian maataloudelle, joka kärsii nykyisestä tilanteesta? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (18. toukokuuta 1998) Komissio toimittaa suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin pääsihteeristölle taulukon yhteisön ja Välimeren maiden välisestä kaupasta. Taulukossa esitetään eriteltynä kunkin Välimeren maan maataloustuotteet. Komissio katsoo kuitenkin, että arvoisan parlamentin jäsenen toteamus, jonka mukaan yhteisön vienti näihin Välimeren maihin koskisi melkein yksinomaan teollisuustuotteita ja että näiden maiden tuonti yhteisöön käsittäisi melkein kokonaan maataloustuotteita, on suhteellinen. Yhteisön maataloustuotteiden vienti ylittää, Israelia, Marokkoa ja Turkkia lukuun ottamatta, näistä maista lähtöisin olevan maataloustuotteiden tuonnin. Tästä aiheutuu kaikkien 12 Välimeren maan kanssa käytävässä maataloustuotteiden kaupassa yhteisölle myönteinen tasapaino. Kehitys ei johdu ensisijaisesti yhteisön Välimeren maille maatalousalalla myöntämästä tullietuuskohtelusta, vaan pikemminkin kaupan rakenteista, jotka muotoutuvat tuotannon mahdollisuuksien ja potentiaalin mukaan sekä tiettyjä tuotteita koskevan tuotannon puuttumisesta näissä maissa ja siitä johtuvasta tuonnin tarpeesta. Edellä esitetyt toteamukset koskevat puhtaasti kauppaa, mutta Välimeren maille maatalousalalla tehtyjä myönnytyksiä ei voida tarkastella erillään kokonaisarviosta, joka tehdään euro-Välimeri talousalueen perustamisesta yhteisölle koituvasta hyödystä. Mahdollisuuksia toteuttaa yhteismarkkinoilla korvaavia sisäisiä toimenpiteitä, joissa otettaisiin huomioon yhteisön Välimeren alueen maille myöntämän tullietuuskohtelun mahdolliset vaikutukset, on tarkasteltu yhteisön maatalouspolitiikan uudistuksen ja Agenda 2000:n(1) yhteydessä eri aloilla. (1) KOM(97) 2000 lopullinen.