ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1210/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (24. huhtikuuta 1998) Aihe: Kilpailukyky Parlamentin mietinnössä A-0113/97, joka koskee komission tiedonantoa Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn esikuva-analyysista (benchmarking) (KOM(96) 0463 - C-0622/96) ja komission sisäistä työasiakirjaa Euroopan laadunedistämispolitiikasta Euroopan kilpailukyvyn parantamiseksi (SEK(96) 2000), todetaan, että avainpalvelujen hinnat ovat Euroopassa paljon korkeammat kuin Yhdysvalloissa ja Japanissa ja että yhtenäismarkkinoiden luomisen jälkeen tapahtuneesta edistymisestä huolimatta on vielä jäljellä aloja, kuten energia, joille pääsy on rajoitettua. Mitä komissio aikoo tehdä poistaakseen nämä rajoitukset?
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0020



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0483/98 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle (27. helmikuuta 1998) Aihe: Yhteisön aloitteet rakennerahastoissa Miksi komissio ehdotti vuonna 1993, että yhteisön aloitteiden osuutta rakennerahastoista lisättäisiin 6 prosentista 15 prosenttiin? Miksi komissio on nyt muuttanut mieltään ja ehdottanut osuuden vähentämistä 9 prosentista 5 prosenttiin? Missä mielessä komissio oli väärässä vuonna 1993? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 1998) Tehdessään rakennerahastojen tarkistusta koskevaa ehdotusta vuonna 1993 komissio oli tietoinen siitä, että parlamentti pitää yhteisöaloitteita erittäin tärkeinä, ja ehdotti, että rahastojen varoista 15 prosentin osuus varataan yhteisöaloitteisiin. Neuvosto hyväksyi osuudeksi lopulta yhdeksän prosenttia nykyisen ohjelmakauden ajaksi. Tästä yhdeksästä prosentista jaettiin rahoitusta 13 yhteisöaloitteelle. Rahoituksen määrä on ollut pienempi kuin yhteisön tukikehysten tai yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen kautta toteutettujen toimien osalta, mikä on vaikeuttanut hankkeiden hallintoa ja osittain haitannut suunniteltujen toimien tehokkuutta. Useiden käynnissä olevien yhteisöaloitteiden yhteydessä kokeiltua lähestymistapaa voidaan hyödyntää ja lujittaa, kun yhteisöaloitteet sisällytetään yhteisön tukikehyksiin tai uusien tavoitteiden 1, 2 ja 3 mukaisiin yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin. Lujittaakseen tulevien yhteisöaloitteiden tehokkuutta, näkyvyyttä ja innovatiivista luonnetta komission tarkoituksena on keskittää rakennerahastojen seuraavaa ohjelmakautta koskevassa asetusehdotuksessaan(1) toimintansa ainoastaan kolmeen yleishyödylliseen aihealueeseen, joiden osuus on viisi prosenttia rahastoista: rajat ylittävään, ylikansalliseen ja alueiden väliseen yhteistyöhön; maaseudun kehittämiseen sekä inhimillisiin voimavaroihin ja yhtäläisiin mahdollisuuksiin. Vaikka yhteisöaloitteille varattu suhteellinen osuus vähenee, tulisi talousarvion korottamisen rakennerahastojen osalta kuitenkin mahdollistaa entistä paremmanlaatuisten toimien toteuttaminen. Vähentäessään aihealueita komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että on säilytettävä yhteisöaloitteita koskevien menetelmien ja lähestymistapojen laadullinen taso, jotta voidaan taata toimien innovatiivisuus ja yhteisön lisäarvo sekä toteutetun yhteistyön laajuus tai jopa lujittaa niitä. (1) KOM(1998) 131 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0012



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0367/98 esittäjä(t): Stefano De Luca (ELDR) komissiolle (24. helmikuuta 1998) Aihe: Vapaa kilpailu ja markkinasäännöt Italian siviili-ilmailualalla Italian ilmailualalla Alitalialla on varsin erityiset olosuhteet. Tämä italialainen yhtiö saa itse asiassa rahallista tukea yli 3 000 miljardin liiran edestä valtion tukina, jo myönnettyinä tai myönnettävinä tukina ja hallinnon tervehdyttämisestä saatavina tukina, sillä yhtiö on kapitalisoinut työkustannukset jakamalla noin 20 prosenttia pääomasta osakkeina työntekijöille. Tällaisen rahoituksen saatavuuden ansiosta Alitalia-yhtiö on voinut tehdä lukuisia sopimuksia pienten "code-share" -järjestelyin toimivien liikenteenharjoittajien kanssa. Sen sijaan toiset liikenteenharjoittajat, kuten Air One ja Air Europe, joilla ei ole ollut käytettävissä yhtä paljon pääomaa, eivät voi kehittää toimintaansa. 1. Onko komissio tietoinen tästä erikoisesta tilanteesta? 2. Katsooko se, että Alitalia-yhtiön kapitalisoiminen on tapahtunut perussopimuksessa määrättyjen kilpailusääntöjen mukaisesti? 3. Katsooko komissio, että Italian pienet lentoyhtiöt hyötyvät täysin vapaasta kilpailusta ja vapaista markkinoista? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (20. huhtikuuta 1998) Komissio hyväksyi 15. heinäkuuta 1997 2 750 miljardin Italian liiran valtiontuen myöntämisen Alitalialle. Komissio harkitsi huolellisesti asian kaikkia eri näkökohtia ennen päätöksen tekemistä. Komission julkaisemien suuntaviivojen(1) mukaisesti - ja koska tuki oli yksinomaan tarkoitettu rakenneuudistusta varten, jolla yhtiön elinkykyisyys palautettaisiin turvallisesti - Alitalian oli täytettävä kahdeksan tiukkaa kriteeriä. Komissio korosti erityisesti, että tuki ei saa vääristää kilpailua, ja tuen myöntämisluvan ehtona oli, että Alitalia noudattaa 10 ehtoa, joihin sisältyvät muun muassa tarjottavien paikkojen määrän ja hinnoitteluvapauden rajoitukset. Ehtojen tarkoituksena on estää Alitaliaa saamasta epäoikeudenmukaista kilpailuetua millään, mukaan lukien Italian kotimaan markkinoilla, ja komissio varmistaa, että ehtoja noudatetaan täydellisesti. (1) EYVL C 350, 10.12.1994.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1215/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Kilpailukyky Parlamentin mietinnössä A-0113/97, joka koskee komission tiedonantoa Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn esikuva-analyysista (benchmarking) (KOM(96) 0463 - C-622/96) ja komission sisäistä työasiakirjaa Euroopan laadunedistämispolitiikasta Euroopan kilpailukyvyn parantamiseksi (SEK(96) 2000), pyydetään komissiota esittämään johtopäätöksiään siitä, miksi sellainen eurooppalainen teollisuudenala kuin tupakkateollisuus on selvinnyt teollisuuden lisäarvon tuottamisessa paremmin kuin vastaava ala Yhdysvalloissa ja Japanissa. Koska komissio aikoo esittää johtopäätöksensä?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1147/98

esittäjä(t): Panayotis Lambrias (PPE) komissiolle

(24. huhtikuuta 1998)

Aihe: Ympäristönsuojelu - Impel-verkko

Komissiolta kysytään:

Mitä ehdotuksia komissio on tehnyt eurooppalaisen Impel-ympäristöverkon uudelleen organisoimiseksi ja parantamiseksi ja missä vaiheessa on kansallisten koordinointiverkkojen muodostaminen sekä näiden kytkeminen Impel-verkkoon kansallisten koordinointielinten kautta?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus

(15. toukokuuta 1998)

Yhteisön ympäristölainsäädännön voimaan saattamisesta annettiin 22. lokakuuta 1996 tiedonanto(1), jossa komissio totesi, että yhteisön ympäristölainsäädännön voimaan saattamista on tarpeen sovittaa yhteen sekä yhteisössä että jäsenvaltioiden välillä ja lisäksi myös itse jäsenvaltioissa. Tiedonannossa myös vahvistettiin, että ympäristölainsäädännön voimaan saattamista ja täytäntöönpanoa edistävien nykyisten nykyisten verkostojen kuten IMPELin lujittaminen sekä kansallisten verkostojen perustaminen voi auttaa vähentämään yhteisön ympäristölainsäädännön hajautetusta voimaan saattamisesta ja täytäntöönpanosta aiheutuvia ongelmia. Tämän vuoksi tiedonannossa todettiin:

"Komissio harkitsee nykyisen epävirallisen IMPEL-verkoston käyttämistä välineenä yhteistyöhön ja valmiuksien luomiseen ja esittää ehdotuksia sen tehtävien tehostamiseksi, kehittämiseksi ja uudelleen järjestelemiseksi. Komissio edistää kansallisten koordinointiverkostojen perustamista, jotka liitettäisiin IMPEL-verkostoon kansallisten koordinointielinten kautta."

Tiedonannon antamisen ja siihen liittyvän, kesäkuussa 1997 annetun neuvoston päätöslauselman ja saman vuoden toukokuussa annetun parlamentin päätöslauselman jälkeen IMPEL-verkoston merkitys on lisääntynyt entisestään. Toukokuusta 1997 alkaen verkosto koostuu yleiskokouksista, kahdesta pysyvästä komiteasta ja eri kysymyksiä varten perustetuista tilapäisistä työryhmistä. Vuonna 1997 verkoston saavutuksia olivat muun muassa ympäristötarkastusten vähimmäisvaatimuksia koskevan asiakirjan hyväksyminen perustaksi komission lähitulevaisuudessa toteuttamille aloitteille. Komissio antaa enemmän tietoja IMPELin toiminnasta ja vuoden 1998 työohjelmasta vuosittaisessa ympäristökatsauksessaan, jonka se julkaisee tänä kesänä.

Kansallisten verkostojen perustaminen kuuluu ennen kaikkea jäsenvaltioille, joiden asia on päättää omien sisäisten tarkastusmenettelyjensä järjestämisestä. Komission tietojen mukaan IMPEL ei ole aloittanut töitä tällä alueella. On kuitenkin tiedossa, että tällaisia verkostoja on jo perustettu joissakin jäsenvaltioissa, joissa tarkastustehtävät on jaettu kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten kesken. Näin on tehty esimerkiksi Alankomaissa sekä sellaisissa jäsenvaltioissa, joilla on liittovaltiojärjestelmä, kuten Itävallassa. Komissiolle on myös ilmoitettu, että Italia on parhaillaan perustamassa kansallista verkostoa. Alueellisten ja paikallisten tarkastusviranomaisten edustajat osallistuvatkin IMPEL-verkoston kokouksiin. Komissio ottaa kansallisten verkostojen kehittämisen esille IMPELin seuraavassa yleiskokouksessa joulukuussa.

(1) KOM(96) 500 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1218/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: EKP Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 109 a artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan EKP:n johtokunnan muodostavat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja neljä muuta jäsentä. Alakohdassa b todetaan, että kaikki nämä henkilöt nimitetään jäsenvaltioiden hallitusten valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla neuvoston suosituksesta ja neuvoston ensin kuultua Euroopan parlamenttia ja EKP:n neuvostoa. Onko EKP:n johtoon sovittu otettavaksi edustajia valtioista, jotka eivät kuuluu EMUun? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (11. kesäkuuta 1998) Euroopan keskuspankin (EKP) johtokunnan muodostavat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja neljä muuta jäsentä. Johtokunnan jäseniä voivat olla ainoastaan euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden kansalaiset. EKP:n neuvoston muodostavat kaikkien euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien pääjohtajat ja EKP:n johtokunnan jäsenet. Neuvosto ja johtokunta ovat EKP:n päätöksentekoelimiä. EKP hallinnoi Euroopan keskuspankkijärjestelmää (EKPJ). EKP:n kolmas päätöksentekoelin on yleisneuvosto. Sen muodostavat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kaikkien jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien pääjohtajat. Yleisneuvoston tehtävät ovat pääasiassa neuvoa-antavia. Yleisneuvosto toimii euroalueeseen osallistuvien ja siihen osallistumattomien valtioiden keskuspankkien välisenä yhteistyöelimenä. EY:n perustamissopimus ja EKPJ:n perussääntö eivät estä EKP:tä palkkaamasta johtoon euroalueeseen osallistuvista jäsenvaltioista olevia henkilöitä.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0137



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1478/98 esittäjä(t): Iñigo Méndez de Vigo (PPE) komissiolle (13. toukokuuta 1998) Aihe: Odontologien toiminta Voiko komissio ilmoittaa, miten on edennyt komission Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne direktiivin 78/687/ETY(1) täyttämättä jättämisestä? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (15. kesäkuuta 1998) Komissio on ryhtynyt jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevaan menettelyyn sen johdosta, että Espanja on tunnustanut kolmansissa maissa saatuja hammaslääkärin tutkintotodistuksia noudattamatta niitä vähimmäisehtoja, joista on säädetty hammaslääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 78/687/ETY. Perusteltuun lausuntoon saadun vastauksen ja Espanjan viranomaisilta saatujen lisätietojen perusteella komissio päätti 10. joulukuuta 1996 saattaa asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi. Komissio päätti kuitenkin 10. joulukuuta 1997 lykätä asian vireillepanoa yhteisön tuomioistuimessa niiden Espanjan viranomaisilta myöhemmin saatujen tietojen perusteella, joissa vedotaan äskettäiseen Espanjan korkeimman oikeuden ennakkotapaukseen, jossa kansainvälisiä tutkintojen tunnustamista koskevia sopimuksia tulkitaan yhteisön lainsäädännön mukaisesti. (1) EYVL L 233, 24.8.1978, s. 10.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1449/98 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (7. toukokuuta 1998) Aihe: Yliopisto-opinnot EU:ssa Tiedetään, että monet EU:n kansalaiset valitsevat yliopisto-opintojen suorittamisen toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, mistä he ovat kotoisin. Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta, missä yhteisön lainsäädännössä säädetään yliopisto-opinnoista (tutkintoa edeltävistä ja jatko-opinnoista) edellä mainitussa tapauksessa sekä onko säädetty erityisjärjestely koskien yliopistojen lukukausimaksuja Isossa-Britanniassa. Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (15. kesäkuuta 1998) Korkea-asteen koulutuksen järjestelyt, myös kirjoittautumismaksut, kuuluvat jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Yhteisön toimivaltaan sisältyy yliopistojen välisen yhteistyön edistäminen. Näin ollen yhdestä jäsenvaltiosta kotoisin olevien opiskelijoiden pääsy korkea-asteen koulutukseen toisessa jäsenvaltiossa kuuluu yhteisön oikeuden piiriin. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on ottanut useita kertoja kantaa yliopistoihin pääsyyn liittyviin kysymyksiin. Tuomioistuin on julistanut, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 6 artiklan mukainen tasa-arvoisen kohtelun periaate kieltää vaatimasta toisten jäsenvaltioiden yliopisto-opiskelijoilta kirjoittautumismaksuja, joita ei vaadita oman maan opiskelijoilta. Tätä periaatetta sovelletaan myös opiskelija-apurahojen myöntämiseen sikäli, kun niiden tarkoituksena on kattaa kirjoittautumismaksut. Poikkeuksena ovat apurahat, joilla katetaan ylläpitokulut tai muita kuluja, jotka eivät suoraan liity yliopistoon pääsyyn.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1558/98 komissiolle esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) (19. toukokuuta 1998) Aihe: Etniset vähemmistöt ja EU:n toimielimet Kuinka suuri osuus EU:n toimielinten henkilöstöstä kuuluu etniseen vähemmistöön? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1557/98, E-1558/98 ja E-1559/98 (15. kesäkuuta 1998) Henkilöstön palvelukseen ottaminen perustuu virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 27 artiklaan. Siinä säädetään tarkasti, että palvelukseen ottamisen tulee tapahtua jäsenvaltioiden kansalaisten joukosta maantieteellisesti mahdollisimman laajalta alueelta ja että valinnassa ei kiinnitetä huomiota rotuun, poliittiseen, eettiseen tai uskonnolliseen vakaumukseen, sukupuoleen tai sukupuoliseen suuntautumiseen eikä siviilisäätyyn tai perhesuhteisiin. Komission ei ole tämän vuoksi tarvinnut perustaa toimintaohjelmia, joiden tarkoituksena olisi lisätä etnisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden määrää komission yksiköissä.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1164/98 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Metsänsuojeluhankkeiden rahoittaminen Euroopan komissio on osoittanut 13,4 miljoonaa ecua hankkeisiin, jotka liittyvät metsäpalojen torjuntaan ja metsien suojelemiseen ilmansaasteilta. Voiko komissio täsmentää Italiaa koskevat hankkeet ja ilmoittaa niistä kuhunkin osoitetut varat? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (14. toukokuuta 1998) Komission hyväksyi vuonna 1997 7,1 miljoonan ecun edestä hankkeita, jotka koskevat metsien suojelua ilman epäpuhtauksilta (miljoona ecua Italiaa varten). Lisäksi se hyväksyi 12,5 miljoonan ecun edestä hankkeita, jotka koskevat metsien suojelua tulipaloilta (2,3 miljoonaa ecua Italiaa varten). Näitä kahta metsien suojelutoimea varten myönnetty kokonaistuki oli 19,6 miljoonaa ecua vuonna 1997 (3,3 miljoonaa ecua Italiaa varten). Tuki on arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa suurempi. Komissio toimittaa suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön pyydetyt tiedot, jotka koskevat vuonna 1997 hyväksyttyjä Italian hankkeita.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2017/98 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Geenitekniikan käyttö bioelintarvikkeissa USA:ssa on viime kuukausina keskusteltu maatalousministeriö USDA:n lainsäädäntöehdotuksesta, joka koskee luonnonmukaisen viljelyn avulla saatujen tuotteiden valmistamisen sääntelyä (USDA National Organic Program Proposal Rule). Tässä ehdotuksessa hyväksytään geenitekniikan käyttö biologisen viljelyn avulla saaduissa tuotteissa. USDA:n ehdotuksessa on 27 EU-normien vastaista kohtaa. WTO:n yhteydessä on vaarana, että geenimuokatut elintarvikkeet päätyvät Euroopan markkinoille luonnonmukaisina elintarvikkeina, mikä hämää kuluttajia. Ehdotus on toistaiseksi vedetty takaisin. Tämä osoittaa kuitenkin, miten helposti eurooppalaiset normit voidaan vesittää kansainvälisessä kaupassa. 1. Yrittikö EU muuttaa tätä USDA:n ehdotusta Yhdysvaltain kanssa käytävissä neuvotteluissa? Jos yritti, niin 2. Onko Yhdysvaltain ja EU:n välille suunniteltu elintarvikkeita koskevaa vastavuoroisesti tunnustettavaa sopimusta? 3. Jos on, millaisia standardeja sen perusteena aiotaan käyttää? Säilyttääkö EU nykyiset standardinsa? 4. Mitä merkitystä ympäristönäkökohdilla ja kuluttajien eduilla on neuvoteltaessa uudesta transatlanttisesta markkina-alueesta tai uudesta transatlanttisesta kumppanuudesta? 5. Miten elintarvikkeet aiotaan sisällyttää transatlanttiseen markkina-alueeseen tai kumppanuuteen? 6. Millaisia elintarvikealan sopimuksia on kaavailtu transatlanttisen markkina-alueen tai kumppanuuden yhteydessä? 7. Millaisia sanktiomenetelmiä on harkittu? 8. Onko geenimuokattujen elintarvikkeiden kokonaisuus otettu mukaan? 9. Missä ajassa komissio aikoo luoda elintarvikealan transatlanttisen markkina-alueen tai kumppanuuden? Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (26. elokuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1276/98 komissiolle esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Laajentuminen - vapaa liikkuvuus - siirtymäajat Henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevalle alalle asetetut siirtymäajat osoittautuivat hyödyllisiksi toimenpiteiksi tarvittavan mukaututtamisen varmistamiseksi jo edellisen, etelään laajentumisen yhteydessä, kun Espanja ja Portugali liittyivät yhteisöön. Myös tulevan laajentumiskierroksen aikana on odotettavissa, että jäsenyyttä hakeneista valtioista unioniin suuntautuva muuttoliike voimistuu huomattavasti ja että muuttoliike suuntautuu ennen kaikkea ympäröiviin jäsenvaltioihin. 1. Minkä syiden perusteella komissio teki päätöksen siirtymäajan pituudesta etelään laajentumisen yhteydessä? 2. Minkä tutkielmien tai tutkimusten perusteella päätös tehtiin? 3. Mitä tutkielmia tai tutkimuksia komissiolla on ollut tähän saakka käytössään tulevan laajentumisen valmistelua varten? 4. Mikä on komission mielestä siirtymäajan pituutta koskeva realistinen arvio tulevan itään laajentumisen yhteydessä? 5. Jos siirtymäajan pituudesta verrattaessa sitä etelään laajentumisen yhteydessä sovellettuun siirtymäaikaan on olemassa muita arvioita, miten komissio perustelee tämän eron? 6. Mikä on komission arvio muuttoliikkeen laajuudesta työmarkkinoiden avautuessa? 7. Mikä on komission arvio muuttajien ikä-, sukupuoli-, ym. rakenteesta? 8. Mitkä ovat komission mielestä muuttoliikkeen syyt? 9. Mikä on komission arvio muuttajien suuntautumisesta eri jäsenvaltioihin? Toivoisin, että edellä mainittuihin kysymyksiin vastatessa ottaisitte huomioon tiedot, jotka on kerätty Agenda 2000:n viime vuoden heinäkuussa tapahtuneen julkaisemisen jälkeen. Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (22. kesäkuuta 1998) Jäsenyysneuvottelut ovat hallitustenvälisiä neuvotteluja, jotka käydään jäsenvaltioiden ja kunkin hakijamaan välillä. Vaikka komissiota pyydetään tekemään kaikkia jäsenyysneuvotteluihin liittyviä kysymyksiä koskevia ehdotuksia, jäsenvaltiot yhdessä muotoilevat yhteisön kannat. Arvoisan parlamentin jäsenen kysymykset komission neuvotteluissa tekemistä päätöksistä eivät siksi ole asiaankuuluvia.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1570/98 komissiolle esittäjä(t): Nel van Dijk (V) (20. toukokuuta 1998) Aihe: Vastaamatta jääneet kysymykset Alla oleviin kysymyksiin sovellettava Euroopan parlamentin työjärjestyksessä määrätty kysymysten vastaamiselle säädetty määräaika on jo kauan sitten mennyt umpeen. Tämä häiritsee työskentelyäni kansanedustajana, sillä se estää minua paneutumasta nopeasti kansalaisille ajankohtaisiin aiheisiin. Toivon kuitenkin yhä saavani pikaisen vastauksen Euroopan parlamentin työjärjestyksen 42 artiklan mukaisesti esittämiini kysymyksiin, jotka koskevat: - sukupuolten välistä tasa-arvoa sähkön ja maakaasun sisämarkkinoilla (E-0341/98), - MI6:n ja Echelonin harjoittamaa salakuuntelua (E-1039/98 ja E-1040/98), - teollisuusvakoilua ja valtion tukea (E-1038/98) ja - mahdollista likaista peliä Alankomaiden naudanlihan viennissä (P-1084/98). Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 1998) Komissio pyrkii parhaansa mukaan noudattamaan ensisijaisten kysymysten osalta 3 viikon määräaikaa ja muiden kysymysten osalta 6 viikon määräaikaa, jotka parlamentti on työjärjestyksessään yksin asettanut. Yleensä jos komissio ei voi vastata ensisijaisiin kysymyksiin (13 % vastauksista vuonna 1997) 3 viikon sisällä, se vastaa muihin kysymyksiin (87 % vastauksista vuonna 1997) noin 6 viikon määräajan kuluessa (vuonna 1997 keskimäärin 6 viikkoa ja 1 päivä, vuonna 1996 5 viikkoa ja 6 päivää). Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemiin kysymyksiin on vastattu 5. toukokuuta 1998 (kysymys E341/98), 15. toukokuuta 1998 (3 seuraavaa kysymystä) ja 8. toukokuuta 1998 (ensisijainen kysymys). Komissio korostaa vastanneensa kolmeen kysymykseen viidestä parlamentin toivomassa määräajassa.