KIRJALLINEN KYSYMYS E-1712/01 esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE) komissiolle. Nuorten jalkapalloilijoiden laiton kauppa.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0186 - 0189



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1712/01 esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE) komissiolle (14. kesäkuuta 2001) Aihe: Nuorten jalkapalloilijoiden laiton kauppa Useissa jäsenvaltioissa on todettu, että nuorten jalkapalloilijoiden kiinnittämiseen Euroopan unionin ulkopuolelta liittyy huomattavia epäselvyyksiä. Tällaisia tapauksia ovat muun muassa yhdestä jäsenvaltiosta hankitun väärennetyn passin käyttäminen työ- ja oleskeluluvan saamiseksi toisessa jäsenvaltiossa, nuorten ulkomaisten pelaajien lainaaminen eri jäsenvaltioihin kuuluvien seurojen kesken vaadituista muodollisuuksista välittämättä ja eriarvoisten työehtojen soveltaminen yhtäältä unionin ulkopuolelta tuleviin ja toisaalta unionin kansalaisuuden omaaviin samanveroisiin pelaajiin. Lainsäädännön erot jäsenvaltioiden välillä johtavat siihen, että kyseiselle ongelmalle ei ole olemassa yhtenäistä lähestymistapaa sekä siihen, että nykyinen tilanne voi jatkua, koska jäsenvaltioiden ammattijalkapalloseurat kilpailevat lakkaamatta keskenään. Eurooppa-neuvosto on ilmaissut puheenjohtajan päätelmissään (Nizza 7.-9. joulukuuta 2000) huolestuneisuutensa alaikäisiin urheilijoihin, myös kolmansien maiden alaikäisiin urheilijoihin, kohdistuvasta kaupankäynnistä siltä osin kuin se ei vastaa olemassa olevaa työlainsäädäntöä tai vaarantaa nuorten urheilijoiden terveyden ja hyvinvoinnin. Jalkapalloilijoiden kansainvälisiä siirtoja koskevassa puitesopimuksessa komissio ja kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA sopivat 5. maaliskuuta 2001 periaatteesta, jonka mukaan nuoria jalkapalloilijoita on erityisesti suojeltava. 1. Voiko komissio kertoa, onko sillä käsitystä Euroopan unionin jalkapalloseurojen harjoittaman unionin ulkopuolelta lähtöisin olevien nuorten jalkapalloilijoiden kaupan laajuudesta, ja jos vastaus on myönteinen, millä tavoin kyseinen kauppa rikkoo yhteisön ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä? 2. Katsooko komissio, että alaikäiset urheilijat voivat harjoittaa ammattimaista urheilua Euroopan unionin urheiluseuroissa? Eikö tämä ole vastoin yhteisön ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä? 3. Onko komissio tietoinen, millä tavoin eri jäsenvaltiot yrittävät tarttua tähän ongelmaan kansallisella tasolla? 4. Onko komissio valmis panemaan alulle tutkimuksen sen selvittämiseksi, tarvitaanko täydentäviä yhteisön tason toimia ja jos vastaus on myönteinen, mitä toimia on toteutettava? 5. Millä tavoin komissio haluaa tarkentaa FIFAn kanssa tehtyyn sopimukseen kansainvälisistä pelaajasiirroista sisältyviä nuorten jalkapalloilijoiden suojelua koskevia puitesopimuksia, jotta sopimus takaisi riittävän suojan Euroopan unionin ulkopuolelta tuleville nuorille pelaajille? 6. Katsooko komissio, että FIFAn laatimat jalkapalloagentteja koskevat säännöt (players agents rules) tarjoavat nuorille pelaajille riittävän suojan laitonta ihmiskauppaa ja muita vastaavia laittomia käytäntöjä vastaan? 7. Katsooko komissio, että henkilöiden, palveluiden ja pääomien vapaan liikkuvuuden periaate huomioon ottaen urheiluagentin ammatin ja elinkeinon harjoittaminen edellyttää yhteisön tason lainsäädäntöä, jotta (nuorten) jalkapalloilijoiden ja muiden lajien urheilijoiden tasa-arvoinen kohtelu toteutuisi kaikissa jäsenvaltioissa ja heidän oikeutensa voitaisiin siten turvata? 8. Joissakin jäsenvaltioissa on olemassa urheiluagenttien toimintaa koskevaa lainsäädäntöä, joka suojelee urheilijoiden oikeuksia kyseisen toiminnan osalta. Onko komissio sitä mieltä, että on tarpeen laatia erityisesti (nuorten) urheilijoiden sosiaalisiin ja työhön liittyviin oikeuksiin kohdistuvaa yhteisön lainsäädäntöä? 9. Katsooko komissio, että on välttämätöntä, että se nostaa ihmiskaupan ja urheiluagenttien kansainvälisen toiminnan vastaista taistelua koskevat kysymykset esille ehdokasvaltioiden kanssa käymissään neuvotteluissa? Harkitseeko komissio myös kyseisen aiheen sisällyttämistä ulkomaanpolitiikkaansa ja ehdokasvaltioiden kanssa tekemiinsä sopimuksiin? 10. Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa niitä kansallisia ja kansainvälisiä urheiluliittoja ja urheilujärjestöjä ja urheiluagentteja vastaan, jotka rikkovat yhteisön tai jäsenvaltioiden työ-, sosiaali-, vero- tai kauppalainsäädäntöä tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueelle tuloa tai siellä oleskelua koskevaa lainsäädäntöä? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 2001) Arvoisa parlamentin jäsen ottaa esiin kysymyksen nuorten urheilijoiden suojelemisesta. Aihe on mainittu joulukuussa 2000 kokoontuneen Nizzan Eurooppa-neuvoston hyväksymässä julkilausumassa yhteisten politiikkojen täytäntöönpanossa huomioon otettavista eurooppalaisen urheilun erityispiirteistä ja sen yhteiskunnallisesta merkityksestä.(1) Komissio tuntee neuvoston tavoin huolta aiheesta, jota se käsitteli tiedonannoissa Urheilua koskeva selvitys Helsingissä kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle(2) sekä 26. ja 27. lokakuuta 2000 Lillessä järjestetyssä Euroopan urheilufoorumissa, jonka yhteydessä pidettiin seminaari nuorten suojelusta. Lisäksi alle 18-vuotiaiden nuorten tilannetta on tarkasteltu huolellisesti komission ja kansainvälisen jalkapalloliiton (FIFAn) välisissä keskusteluissa jalkapalloilijoiden kansainvälisiin siirtoihin liittyvistä säännöistä. Arvoisa parlamentin jäsen esittää kymmenen kysymystä. 1. Komissiolla ei ole tietoa kolmansista maista peräisin olevien nuorten jalkapalloilijoiden laittoman kaupan laajuudesta. Komission tietoon saatetut tiedot ovat peräisin lehdistöstä tai kansallisista raporteista. Toimivaltaan liittyvistä syistä lainsäädäntötoimiin on ensin ryhdytty jäsenvaltioissa. 2. Neuvosto on antanut 22. kesäkuuta 1994 direktiivin 94/33/EY nuorten työntekijöiden suojelusta.(3) Direktiivillä kielletään lapsityö (mutta se sisältää joitakin jäsenvaltioille myönnettyjä poikkeuksia), säännellään ja suojellaan nuorten työtä ja vaaditaan yleisesti työnantajia takaamaan nuorille heidän ikäänsä soveltuvat työolot. 3. Kaikki jäsenvaltiot eivät vaikuta olevan yhtä huolissaan tästä ilmiöstä. Tämä selittää kansallisten reaktioiden moninaisuuden. Joissakin jäsenvaltioissa ei näy sovelletun mitään erityistoimia. Joissakin muissa jäsenvaltioissa taas on jopa kielletty kaikki kaupankäynti alaikäisillä urheilijoilla. 4. Komissio ei aio tässä vaiheessa teettää tutkimusta ilmiön laajuudesta. 5. Alaikäisten suojelu on ollut yksi pääaiheista keskusteluissa FIFAn ja komission välillä. Pyrkimyksenä oli sovittaa yhteen työntekijöiden, myös alaikäisten mutta työhön pääsemiseksi isäntämaassa vaadittavan vähimmäisiän saavuttaneiden, oikeus työhön, vapaaseen liikkuvuuteen ja huoli näiden erityisen turvattomien ja alttiiden työntekijäryhmien suojelusta. Ratkaisussa, johon päästiin 5. maaliskuuta 2001, pyritään noudattamaan näitä kahta periaatetta, joiden toteutuksesta FIFAn on huolehdittava. Ei ole komission asia laatia sääntöjä alaikäisten suojelemiseksi. Perustamissopimuksen valvojana komission on tyydyttävä varmistamaan, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan. Komission toimivaltaan ei siis kuulu varmistaa tämän viitekehyksen laajentamista. 6., 7. ja 8. Välittäjien osalta todettakoon, että komission käynnistämän kilpailusääntöihin perustuvan menettelyn jälkeen FIFA on muuttanut ammatin järjestäytymismuotoja parantaakseen sen piirissä vallitsevaa moraalia. Välittäjiä koskevat FIFAn uudet säännöt tulivat voimaan 1. maaliskuuta 2001. Myös eräät jäsenvaltiot ovat päättäneet antaa uusia säännöksiä voidakseen valvoa tiukemmin välittäjien toimintaa. 9. Neuvotteluissa ehdokasvaltioiden kanssa yhteisön säännöstö on otettu täysin huomioon. Näin on esimerkiksi vapaan liikkumisen suhteen taikka nuorten suojelusta työssä annetun direktiivin 94/33/EY osalta. Komissio ei aio käsitellä erityisesti pelaajien välittäjiin liittyvää aihetta liittymisneuvottelujen yhteydessä. 10. Komission ja jäsenvaltioiden on toisiaan täydentäen varmistettava, että yhteisön lainsäädäntöä ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä noudatetaan. Yhteisötasolla tähän liittyvistä menettelyistä määrätään Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa. Määräyksissä sallitaan toisinaan suora vaikuttaminen lajiliittoihin, esimerkiksi kilpailusääntöasioissa. Tietyillä aloilla taas kansalliset tuomioistuimet ovat luonnollisin paikka ratkaista yhteisön oikeuden soveltamista koskevia riita-asioita. (1) Nizzassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto - 7.-9. joulukuuta 2000 - Puheenjohtajiston päätelmien liite IV: Julkilausuma yhteisten politiikkojen täytäntöönpanossa huomioon otettavista eurooppalaisen urheilun erityispiirteistä ja sen yhteiskunnallisesta merkityksestä. (2) Komission selvitys Eurooppa-neuvostolle nykyisten urheiluun liittyvien rakenteiden turvaamisesta ja urheilun yhteiskunnallisen tehtävän säilyttämisestä Euroopan yhteisössä - Urheilua koskeva selvitys Helsingissä kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle - KOM(1999) 644 lopullinen. (3) EYVL L 216, 20.8.1994.