ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/121

(2004/C 33 E/121)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1462/03

esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle

(29. huhtikuuta 2003)

Aihe: Portugalin sosiaalinen tilanne ja vakaussopimus

Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston tällä viikolla julkaisemien tietojen mukaan yli viidesosaa Portugalin väestöstä uhkasi köyhyys vuonna 1999. Portugalissa on täten Euroopan unionin korkein köyhyysindeksi, suuruudeltaan 21 prosenttia. Ilman valtion sosiaaliturvaetuuksia (työttömyysetuus ja toimeentuloturva) kyseinen luku olisi 27 prosenttia.

Myös komissio antoi tällä viikolla tiedotteen, jonka mukaan työttömyys kasvaa vuonna 2003 Portugalissa 27,5 prosentilla, minkä seurauksena maan työttömyysaste on vuoden lopussa 6,5 prosenttia. Lisäksi komissio arvioi työttömyyden kasvavan entisestään vuonna 2004, jolloin maassa on 390 000 työtöntä. Portugali ajautuu väistämättä taloudelliseen lamaan eikä saavuta vuonna 2003 maan hallituksen alunperin arvioimaa 1,3 prosentin kasvua. Kansainvälisen valuuttarahaston äskettäin julkaisemien tietojen mukaan vuosien 2002—2004 välisenä aikana Portugalin talouden suorituskyky on Euroopan unionin heikoin, millä on huomattavat sosiaaliset seuraukset.

Komissio on kuitenkin edelleen tällä viikolla vaatinut kasvu- ja vakaussopimuksen ehdotonta noudattamista ja näistä huolestuttavista sosiaalisista ennusteista huolimatta suositellut ensisijaisesti vähentämään kustannuksia koulutuksen, terveyden ja sosiaaliturvan aloilla.

1. Eikö komissio ole sitä mieltä, että edellä mainitut tilanteet sekä kehitysnäkymät ja toisaalta ehdotetut hyvinvointiyhteiskunnan vastaiset toimet ovat vakavassa ja jyrkässä ristiriidassa keskenään?

2. Huolestuttaako komissiota enemmän työttömyyden kasvu ja köyhyyden lisääntyminen yhdessä jäsenvaltiossa vai tiettyjen taloudellisten indikaattorien kehitys samassa jäsenvaltiossa? Varmaa on kuitenkin, että tätä kehitystä ei ole määritelty tieteellisin perustein, vaan se perustuu sellaisiin taloudellisiin näkymiin, jotka eivät ole toteutuneet ja joiden toteutuminen ei ole edes taloudellisten suuntaviivojen mukaan mahdollista.

3. Mihin pisteeseen saakka kasvu- ja vakaussopimusta voidaan pitää dogmina, kun sen kielteiset vaikutukset kasvuun, yhteenkuuluvuuteen ja sosiaalialaan tunnetaan? Aikooko komissio ehdottaa neuvostolle kasvu- ja vakaussopimuksen joustavuuden lisäämistä, sopimuksen tarkistamista tai sen korvaamista?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(6. kesäkuuta 2003)

1. Komissio ei usko, että talouden vakauteen tähtäävä sääntely, jonka keskeinen osa kasvu- ja vakaussopimus on, olisi millään tavalla ristiriidassa sosiaalipolitiikan tavoitteiden saavuttamisen kanssa. Sitä vastoin juuri makrotalouden vakauden puute voi lopulta vaarantaa sosiaalipolitiikan tavoitteiden saavuttamisen.

2. Parlamentin jäsen voi olla varma, että työttömyys ja köyhyys huolestuttavat komissiota suuresti. Täystyöllisyyden ja hyvinvoinnin saavuttamisen kannalta jatkuva ja nopea talouskasvu on olennaista. Jatkuva ja nopea talouskasvu on mahdollista vain hintojen ollessa vakaat sekä julkisen talouden ja maksutaseen ollessa tasapainossa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/170

(2004/C 65 E/187)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2532/03

esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle

(29. heinäkuuta 2003)

Aihe: Komission tilinpitäjän eturistiriidat

Komission tilinpitäjänä 1. tammikuuta 2003 lähtien toiminut Brian Gray. Gray on samalla budjetti-pääosaston varapääjohtaja.

Katsooko komissio, että tämä kaksoisrooli on sopusoinnussa uuden varainhoitoasetuksen säännösten kanssa, joissa edellytetään taloushallinnon ja tilinpidon tiukkaa toiminnallista erottamista toisistaan?

Internetissä olevasta talousarvion pääosaston organigrammista käy ilmi, että muutamat pääosaston yksikönpäälliköt ovat suoraan Grayn alaisuudessa, mutta eivät tilinpidosta vastaavat yksiköt.

Voiko komissio kertoa, onko kyseessä virhe? Jos ei ole, kenen alaisuuteen nämä tilinpidosta vastaavat yksiköt sitten kuuluvat?

Organigrammista käy ilmi myös, että tarkastusten seurantakomitean sihteeristö kuuluu Grayn alaisuuteen. Näin Graylla on huomattava vaikutusvalta komission sisäisen tarkastuksen suorittamiin tarkastuksiin ja niiden tulosten arviointiin.

Yhtyykö komissio käsitykseeni, että näin Grayn toiminnasta saattaa aiheutua eturistiriita, varsinkin jos sisäinen tarkastus haluaa tutkia komission kassavarojen tilinpitoa ja hallinnointia?

Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus

(30. syyskuuta 2003)

Tilinpitäjän roolin tärkeyden vuoksi komissio päätti, että tehtävään tulisi valita A1-palkkaluokan virkamies, ja nimitti virkaan budjettipääosaston varapääjohtajan Brian Grayn. Talousarvion toteuttaminen on operatiivisten pääosastojen valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien vastuulla. Budjettipääosasto vastaa omien varojen käyttöä koskevien päätösten ja omien hallintomenojensa toteuttamisesta. Brian Gray ei ole vastuussa tulo- ja menotapahtumista kuten ei myöskään yksikään suoraan hänen alaisuudessaan olevien yksiköiden (linja C ja yksikkö 01) virkamies. Komissio näin ollen katsoo, että valtuudet on selvästi pidetty erillään.

Tilinpitäjän työhön liittyvät tehtävät, kuten varainhoitoasetuksen (1) 61 ja 63 artiklassa säädetään, kuuluvat budjettipääosaston linjalle C, jonka johtaja toimii suoraan varapääjohtajan alaisuudessa. Hallintokaavio selvittää asiaa.

Helpottaakseen sisäisen tarkastuksen seurantakomitean kokouksien järjestämistä kokouksethan koskevat useita komission yksiköitä ja ulkopuolisia asiantuntijoita komissio päätti 9. heinäkuuta 2003 siirtää sisäisen tarkastuksen seurantakomitean sihteerintehtävät pääsihteeristölle. Hallintokaavio päivitetään näiltä osin, kun hallintomenettelyt tämän päätöksen toteuttamiseksi on saatu päätökseen.

(1) Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta, EYVL L 248, 16.9.2002.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/187

(2004/C 78 E/0194)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2909/03

esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) komissiolle

(29. syyskuuta 2003)

Aihe: Tiibetin tulevaisuus

Dalai Lama totesi Le Figaro -lehdelle äskettäin antamassaan haastattelussa toivovansa, että Kiinan kanssa luotaisiin enemmän yhteyksiä ja että niiden pohjalta aloitettaisiin vakavat neuvottelut. Hänen mukaansa tällä hetkellä ei ole mitään uutta tekeillä kyseisessä asiassa. Tiibet on vaatinut 1980-luvulta lähtien itsemääräämisoikeutta eikä enää itsenäisyyttä, ja kiinalaiset tietävät sen varsin hyvin. Dalai Lama lisäsi, että tiibetiläiset nuorisojärjestöt puolestaan haluavat selkeästi itsenäisyyttä ja että ne eivät kannata hänen näkemyksiään. Kyseiset järjestöt eivät kuitenkaan ole riidoissa Dalai Laman kanssa. Hän totesi kuitenkin, että jos hänen lähestymistapansa osoittautuisi epäonnistuneeksi, nuorilla olisi täysi oikeus ryhtyä ajamaan asiaansa painokkaammin ja vaatia itsenäisyyttä. Tarvitaan kärsivällisyyttä. Yhteyksiä on solmittu uudelleen Kiinan kanssa vasta vuoden ajan. Jos tulosta ei synny kahden tai kolmen vuoden kuluessa, keskitien lähestymistapaa olisi silloin enää vaikeaa perustella nuorille.

Onko komissio tietoinen Tiibetin johtajan näkökannassa tapahtuneesta radikaalista käänteestä, sillä tämä on ilmaissut selvästi, että Tiibetin kohtaloon on löydettävä ratkaisu mahdollisimman pian (seuraavien kahden tai kolmen vuoden aikana)? Katsooko komissio, että Euroopan unionin on tehtävä kaikkensa, jotta Kiinan viranomaiset ja maanpaossa oleva Tiibetin hallitus pääsisivät nopeasti sopimukseen Tiibetin täyden autonomian määrittelemisestä kaikilla aloilla puolustusta ja ulkopolitiikkaa lukuun ottamatta? Onko komissio tietoinen siitä, että jos Dalai Laman asettamasta, kahden tai kolmen vuoden pituisesta aikarajasta ei pidetä kiinni, Tiibetissä saattaa syntyä uusia jännitteitä ja ilmetä jopa väkivaltaa ja verisiä yhteenottoja? Katsooko komissio näin ollen, että se voisi myötävaikuttaa neuvottelujen käynnistämiseen ehdottamalla Euroopan unionin jäsenvaltioille maanpaossa olevan Tiibetin hallituksen tunnustamista?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(15. lokakuuta 2003)

Kiinan kanssa erityisesti ihmisoikeuskysymyksistä käymänsä jatkuvan vuoropuhelun osana komissio on lakkaamatta tuonut esiin mielipiteensä, jonka mukaan suora vuoropuhelu Kiinan viranomaisten ja Dalai Laman välillä on ainoa realistinen keino käytännöllisen ja kestävän ratkaisun löytämiseksi Tiibetin kysymykseen, jonka lähtökohtana on oltava koko Tiibetin alueen täyden autonomian tunnustaminen.

Komissio seurasikin mielenkiinnolla Dalai Laman erityislähettiläiden matkaa Kiinaan 25. toukokuuta — 8. kesäkuuta 2003, eikä vastikään luotuja kontakteja osapuolten välillä saa komission mielestä vaarantaa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/513

(2004/C 78 E/0534)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3294/03

esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle

(7. marraskuuta 2003)

Aihe: Euroopan komission viides puiteohjelma

Miten komissio aikoo käyttää viidennen puiteohjelmansa hankkeen ”The Orientation of Young Men and Women to Citizenship and European Identity” (HPSE-CT-2001-00077) tutkimustuloksia?

Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus

(12. joulukuuta 2003)

Viidennen puiteohjelman alaisen toimintaohjelman ”Sosiaalis-taloudellisen tietopohjan parantaminen” toisen ehdotuspyynnön mukaisesti yhteisö osoitti hankkeelle ”Orientations of Young Men and Women to Citizenship and European Identity” (HPSE-CT-2001-00077) 995 000 euron suuruisen määrärahan, jota maksetaan 36 kuukauden ajan. Hanketta koordinoi professori Lynn Jamieson Edinburghin yliopistosta, ja hän toivoo voivansa tutkia eurooppalaisen identiteetin ja Euroopan kansalaisuuden rakenteita nuorten keskuudessa kuudessa maassa, joista neljä valitaan nykyisten jäsenvaltioiden ja kaksi tulevien jäsenvaltioiden keskuudesta.

Hanke on edelleen käynnissä, ja suurimman osan tuloksista odotetaan valmistuvan hankkeen viimeisen vuoden aikana niin, että niitä voidaan hyödyntää käytännössä. Hanketta koskeva lopullinen konferenssi pidetään heinäkuussa 2004 Brysselissä, ja siellä esitellään tärkeimmät tutkimustulokset ja poliittiset ehdotukset, ja erityistä huomiota kiinnitetään politiikantekijöiden (institutionaalisten toimijoiden, opetusviranomaisten, ammattialoja edustavien organisaatioiden) tarpeisiin.

Tutkimuskonsortio suunnittelee lisäävänsä tiedon jakelua asiasta ja hyödyntävänsä tutkimustuloksia tuomalla ne julki kahdella tavalla: ensimmäinen tapa on hankkeen kotisivu (http://www.ed.ac.uk/sociol/ youth), jossa yleisö voi tutustua asiakirjoihin ja raportteihin sekä tiedeyhteisöön ja politiikan päätöksentekijöihin. Toinen tapa on luoda yhteyksiä eurooppalaisten, kansallisten ja paikallisten instituutioiden ja toimijoiden välille (luettelo näistä yhteyksistä lähetetään suoraan arvoisalla parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle). Konsortio suunnittelee laativansa politiikkoja koskevan muistion, joka sisältää tärkeimmät tutkimustulokset ja jonka se lähettää kaikkiin Euroopan opetusministeriöihin ja hallitusten kaikille eri tasoille.

Komissio pyysi hankkeen koordinaattoria jakamaan tutkimustulokset konferenssissa, jonka koulutuksen ja kulttuurin pääosasto (PO EAC) ja Euroopan neuvosto järjestivät yhdessä otsakkeella nuoret ja osallistumismahdollisuudet Strasbourgissa 24.-26. marraskuuta 2003 ja jonka tarkoituksena oli tukea nuorisopolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan (1) täytäntöönpanoa. Lisäksi on arveltu, että tutkimuksen pääosaston sekä koulutuksen ja kulttuurin pääosaston tiiviin yhteistyön ansiosta tutkimustuloksilla on vaikutuksia koulutuspolitiikkaan ja kansalaisten aktiiviseen osallistumiseen. Tutkimustulokset toimitetaan myös parlamentin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle sekä kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnalle.

(1) KOM(2001) 681 lopullinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/446

(2004/C 88 E/0455)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3020/03

esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle

(8. lokakuuta 2003)

Aihe: Ihmisoikeudet Romaniassa — alaikäisten romanien avioliitot

Epätoivoisista vastalauseistaan huolimatta avioliittoon pakotetun 12-vuotiaan Anna-Maria Cioaban, nuoren romaniprinsessan, tapaus Romaniassa on tuonut esiin vakavat perusihmisoikeuksien loukkaukset tässä maassa, joka on ehdolla Euroopan unionin jäsenvaltioksi vuonna 2007.

Tiukka romanien perinteistä kiinni pitäminen merkitsee tällaisissa tapauksissa nuorten romanien ihmisoikeuksien räikeää loukkaamista. Heiltä ei kysytä haluavatko he avioitua tai kenen kanssa he haluavat avioitua ja heidät jopa pakotetaan väkivalloin alistumaan miespuolisten sukulaistensa tekemään valintaan. Hallitus sietää ellei suorastaan peittele tätä; se jättää maan lait ja oikeuden täytäntöön panematta erityisesti romanien kohdalla. Kuvaavaa on, että Romaniassa laillinen avioliittoikä on 18 vuotta ja tietyin ehdoin sallitaan avioituminen myös 16-vuotiaana. Erityisesti romanien kohdalla viranomaiset kuitenkin katsovat asiaa läpi sormiensa, minkä seurauksena edellä mainittu pakkoavioliittojen käytäntö jatkuu loputtomiin.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä Romanian hallituksen suuntaan alaikäisten romanilasten ihmisoikeuksien suojelemiseksi, kun otetaan huomioon, että Romanian ehdokkuuden Euroopan unionin jäseneksi on merkittävä maan huomattavaa edistymistä ihmisoikeuksien alalla?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(24. lokakuuta 2003)

Komissio on tietoinen kahden alaikäisen välisestä perinteisestä romaniavioliitosta, joka solmittiin hiljattain Romaniassa. Tämä avioliitto ei ole lainvoimainen, koska nämä alaikäiset eivät ole saavuttaneet Romanian lain mukaista laillista avioliittoikää.

Komissio voi ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että sen maakunnan lastensuojeluviranomaiset, jossa perinteiset häät järjestettiin, pääsivät sopimukseen lasten vanhempien kanssa. Sen seurauksena lapset palasivat vanhempiensa koteihin, he käyvät koulua ja osallistuvat lastensuojeluviranomaisten järjestämään neuvontaan siihen asti, kunnes saavuttavat laillisen avioliittoiän.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/23

(2004/C 78 E/0024)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1061/03

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(28. maaliskuuta 2003)

Aihe: Anconan kunnan käyttämät Tulli 2002 -ohjelmasta myönnetyt varat

Italian valtiovarainministeriön valvontakomitea antoi syyskuussa 2002 selonteon Euroopan unionin myöntämien varojen käytöstä.

Kyseisestä selonteosta kävi ilmi, että jotkut paikalliset viranomaiset valitsevat hankkeita huolestuttavan hitaasti ja tehottomasti.

Myös Euroopan komissio on useaan otteeseen korostanut, että paikalliset viranomaiset hyödyntävät riittämättömästi Euroopan unionin myöntämiä varoja.

Erityisesti tietyt alueelliset yksiköt, kuten Anconan kunta, tarvitsevat kipeästi unionin varoja tehostaakseen komission ja jäsenvaltioiden välitä kumppanuutta ja yhteistyöhenkeä, seuratakseen ja torjuakseen petoksia ja parantaakseen tulliviranomaisten työvälineitä.

Voisiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Onko Anconan kunta esittänyt Tulli 2002 -ohjelmaa koskevia hankkeita?

2. Onko Anconan kunta saanut rahoitusta kyseisiin hankkeisiin?

3. Onko kyseiset varat käytetty?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-0883/03 ja E-1061/03

(8. toukokuuta 2003)

Tulli 2002 -ohjelmasta on rahoitettu toimia, joiden tavoitteena on parantaa jäsenvaltioiden tullihallintojen yhteistyötä sisämarkkinoilla (1). Ohjelmassa erotetaan kahdentyyppisiä toimia: tietotekniikkaan liittyvät toimet (2) ja yhteiset sekä muut toimet (3).

Tietotekniikkaan liittyvät toimet liittyvät tullin tietotekniikkajärjestelmiin, kuten passitusjärjestelmään. Yhteiset ja muut toimet olivat komission ja jäsenvaltioiden tullihallintojen järjestämiä ja tapahtumien osallistujat olivat näiden hallintojen virkamiehiä.

Yhteisten ja muiden toimien rahoituksen hallinnointi on järjestetty seuraavasti: komissio suorittaa ennakkomaksun jäsenvaltioiden asianomaisille hallinnoille, jotka toteuttavat tarvittavat maksut. Esimerkkinä maksuista on osallistujan lentolipun maksaminen tai seminaarin isäntänä toimivan hallinnon saaman konferenssitilaa koskevan laskun maksaminen. Jäsenvaltioiden hallintojen on raportoitava kahdesti vuodessa komissiolle kuluista, jotka on rahoitettu ohjelman määrärahoista.

Näin ollen komissio voi ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Anconan ja Fiumicinon kunnat eivät täyttäneet tulli 2002 -ohjelman osallistumisehtoja, joten ne eivät esittäneet hankkeita eivätkä saaneet rahoitusta.

(1) Ohjelmaa koskevassa päätöksessä on yksityiskohtainen katsaus sen tavoitteisiin. (Tulli 2002 -ohjelmasta 19 päivänä joulukuuta 1996 tehty päätös N:o 210/97/EY, muutettu 17 päivänä joulukuuta tehdyllä päätöksellä N:o 105/2000/EY).

(2) Tiedonvaihto- ja viestintäjärjestelmät.

(3) Esimerkiksi seminaarit, vaihto-ohjelmat, työ- tai esikuva-analyysiryhmät.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/902

(2004/C 78 E/0953)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-4042/03

esittäjä(t): Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) komissiolle

(12. tammikuuta 2004)

Aihe: Koulukiusaaminen

Lasten on tunnettava olonsa turvalliseksi koulussa. Kiusaamista ja muuta henkistä ja fyysistä väkivaltaa on ehkäistävä ja torjuttava sekä luokissa että luokkien ulkopuolella. EU:n jäsenvaltiot päättivätkin kyseisen tavoitteen mukaisesti vuonna 1997 käynnistää hankkeen ”Violence at Schools” (väkivalta kouluissa).

Hanke kesti kaksi vuotta ja siihen sisältyi tiedottamista sekä rajat ylittävää toimintaa ja erilaisia hankkeita. Toiminnan tukemiseksi perustettiin asiantuntijaryhmä. Neuvoston oli tarkoitus arvioida Violence at Schools -hanketta kahden vuoden kuluttua.

1. Kuinka kouluväkivaltaa koskevaa hanketta on arvioitu?

2. Pitääkö paikkansa, että hanketta ei ole myöhemmin jatkettu ja miksi näin on käynyt?

3. Kuuluuko turvallisuuden luominen kouluihin ja koulukiusaamisen ehkäiseminen tällä hetkellä yhteisöpolitiikan tai yhteisön koulutusohjelmien tavoitteisiin? Sisältyykö asia Comenius-ohjelman tavoitteisiin? Comenius-ohjelman avulla pyritään kehittämään ja ottamaan laajemmin käyttöön menetelmiä, joilla ehkäistään koulusta syrjäytymistä ja koulussa epäonnistumista, edistetään erityisopetusta tarvitsevien oppilaiden integraatiota ja yhtäläisten mahdollisuuksien toteutumista kaikilla opetusaloilla.

4. Mikäli vastaus kolmanteen kysymykseen on kielteinen, suunnitteleeko komissio aloitteita, joiden avulla asia voitaisiin ottaa mukaan yhteisön koulutusohjelmiin?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(10. helmikuuta 2004)

1.ja 2. Kouluväkivaltaan liittyvien pilottitoimien käynnistämisestä 22. syyskuuta 1997 annettujen neuvoston päätelmien mukainen rahoitus myönnettiin kuudelletoista hankkeelle. Ne toteutettiin vuosien 1997 ja 1999 välillä, ja niihin kuului yhtenä osana sisäinen ja/ulkoinen arviointi. Hankkeiden etenemisestä raportoitiin säännöllisesti neuvoston päätelmissä mainitulle asiantuntijaryhmälle. Kuusi kouluväkivaltaa käsittelevää uutta hanketta syntyi osittain kyseisestä ”Violence at Schools” -aloitteesta (väkivalta kouluissa) rahoitettujen hankkeiden jatkoksi. Ne saivat rahoitusta vuosina 1999—2001 Connect-aloitteesta. Connect-aloite arvioitiin perusteellisesti ja arvioinnin tulokset julkaistiin vuonna 2002. Arviointiin sisältyy yksityiskohtaisia tietoja kustakin kuudesta hankkeesta sekä yleiset johtopäätökset. Johtopäätöksissä mainitaan muun muassa vuorovaikutuksen ja kokemustenvaihdon vähyys. Kaikkien hankkeiden todettiin kuitenkin omanneen erittäin hyvät valmiudet omilla aloillaan. On hyvin tiedossa, että tämäntyyppisten hankkeiden jatkuvuus on yleisesti vaikea taata etenkin rahoituksen osalta. Johtopäätöksissä mainitaankin tähän liittyen, että kahdessa kuudesta hankkeesta oli arvioinnin toteuttamishetkellä esitetty alustavat ehdotukset Sokrates-ohjelmaan kuuluvaa Comenius 3 -toimintaa (verkostot) varten.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/620

(2004/C 88 E/0640)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2041/03

esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle

(19. kesäkuuta 2003)

Aihe: Uskonnonvapauteen kohdistuneet loukkaukset Venäjällä, jotka perustuvat erityisiin Venäjän ortodoksisen kirkon kanssa solmittuihin yhteistyösopimuksiin

Vuoden 1993 perustuslaissa säädetään, että Venäjä on ei-kirkollinen valtio, jossa ei ole valtionuskontoa ja jossa kaikki uskonnolliset järjestöt toimivat valtiosta erillisinä ja ovat tasavertaisia lain edessä.

Vuonna 1997 annetussa Venäjän federaation laissa säädetään, että uskonnolliset järjestöt eivät voi toimia valtion instituutioina tai harjoittaa uskonnollisista menoista vastaavien hallintoelinten toimintaa.

Venäjän ortodoksinen kirkko on solminut yhteistyösopimuksia seuraavasti:

— puolustusministeriön kanssa vuonna 1997 toimiakseen yhteistyössä Venäjän armeijan ja laivaston ortodoksisten perinteiden elvyttämiseksi;

— elokuussa 1999 opetusministeriön kanssa, jotta uusi sukupolvi voidaan kasvattaa jalojen moraalisten arvojen hengessä (on erityisesti syytä muistaa Venäjän ortodoksisen kirkon lukuisat pyrkimykset lisätä omaa vaikutusvaltaansa Venäjän koulujärjestelmässä);

— terveysministeriön kanssa 5. maaliskuuta 2003 sekä ulkoministeriön kanssa 6. maaliskuuta 2003;

— monien venäläisten paikallisten hallintoviranomaisten kanssa.

Venäjän ortodoksisen kirkon ja valtion eri elinten välisten sopimusten määrä lisääntyy jatkuvasti niin federaation kuin paikallisellakin tasolla ja tämä on antanut kirkolle poikkeuksellisen kattavan ja syrjivän valta-aseman muihin uskontoihin nähden, koska ortodoksisella kirkolla on erityinen ja ainutlaatuinen asema vankiloissa, armeijan keskuudessa, kouluissa ja sairaaloissa.

Onko komissio tietoinen Venäjän ortodoksisen kirkon ja Venäjän valtion solmimista sopimuksista, jotka syrjivät muuta uskontoa tunnustavaa väestöä?

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta uskonnonvapaus voidaan taata Venäjällä perustuslain ja Venäjän federaation uskontoa koskevan lain mukaisesti?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(16. heinäkuuta 2003)

Komissio on tietoinen uskonnollisten ryhmien vaikeasta tilanteesta Venäjällä.

EU:n ja Venäjän kumppanuus pohjautuu perusarvoihin, joihin kuuluu ihmisoikeuksien täysimääräinen kunnioittaminen. Komissio on vaatinut usein sen ja Venäjän välisessä poliittisessa vuoropuhelussa, että Venäjän olisi taattava ihmisoikeuksien täysimääräinen kunnioittaminen.

Komissio tähdentää edelleen Venäjän viranomaisille, että maan noudatettava tärkeitä Venäjän ratifioimia kansainvälisiä ja eurooppalaisia ihmisoikeussopimuksia, joihin sisältyy viittaus uskonnon tai vakaumuksen vapauteen. Vaikuttaa siltä, että tietyillä toimenpiteillä Venäjän ortodoksiselle kirkolle annetaan erioikeuksia muihin uskontoihin verrattuna. Toimenpiteet saattavat tämän vuoksi rikkoa periaatetta, jonka mukaan valtion on oltava puolueeton uskonnollisia yhteisöjä kohtaan. Tämän lisäksi olisi muistettava, että Venäjä on eurooppalaisen ihmisoikeus -demokratia-aloitteen kohdemaa. Aloitteen tavoitteena on muun muassa ihmisoikeuksien edistäminen.