KIRJALLINEN KYSYMYS E-2903/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Kemikaaleja koskeva EU:n politiikka.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0017 - 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2903/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (14. syyskuuta 2000) Aihe: Kemikaaleja koskeva EU:n politiikka Kuinka paljon komissio arvioi unionissa olevan käytössä kemikaaleja, joiden turvallisuus olisi testattava, ja - kuinka paljon eläimiä olisi tapettava näiden testien toteuttamiseksi - mitä eläimiä testeissä käytettäisiin - miten komissio suosittelisi vähennettävän testejä, joissa käytetään eläviä eläimiä? Margot Wallströmin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2903/00, E-3071/00 ja E-3303/00 (24. marraskuuta 2000) Koe-eläimiä (esimerkiksi rottia, hiiriä, lintuja, kaloja ja vesikirppuja) sekä mikro-organismeja käytetään testattaessa ihmisen terveydelle ja ympäristölle mahdollisesti haitallisten kemikaalien luontaisia vaarallisia ominaisuuksia. Tietojen saaminen vaarallisista ominaisuuksista on ensimmäinen askel kohti kemikaalien turvallista käyttöä. Eurooppalainen kuluttaja olettaa, että kemikaalit ovat turvallisia. Suuri osa yhteisön markkinoilla olevista kemikaaleista on nk. olemassa olevia aineita, mikä ei tarkoita sitä, että niitä on varastossa, vaan sitä, että ne on saatettu markkinoille ennen vuotta 1981. Niitä tuotetaan ja markkinoidaan, vaikka niitä koskevat testit eivät vastaa vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27. kesäkuuta 1967 annetussa neuvoston direktiivissä 67/548/ETY(1) säädettyä testauksen tasoa, jota sovelletaan nk. uusiin aineisiin (vuoden 1981 jälkeen markkinoille saatetut aineet). Euroopan kemikaaliviraston tutkimus on osoittanut, että ainoastaan pienestä osasta suurina määrinä tuotetuista olemassa olevista aineista on käytettävissä sama määrä toksikologisia ja ekotoksikologisia tietoja kuin uusista aineista. Muista olemassa olevista aineista ei ole käytettävissä mitään tietoja. Jotta voidaan taata olemassa olevat aineet täyttävät entistä tiukemmat, mahdollisesti jopa uusilta aineilta edellytettävät turvallisuusvaatimukset, on tarpeen kartuttaa huomattavasti olemassa olevia aineita koskevia tietoja. Tämä edellyttää tasapainon saavuttamista toisaalta ihmisten ja ympäristön suojelun ja toisaalta koe-eläinten suojelun välillä. Komissio tekee kaikkensa sen varmistamiseksi, että käytettävien koe-eläinten määrä on mahdollisimman pieni. Tämä tehdään osittain siten, että käytetään vaihtoehtoisia testausmenetelmiä ja jatketaan uusien vaihtoehtoisten testausmenetelmien kehittämistä. Yksi komission Yhteisen tutkimuskeskuksen päätehtävistä onkin validoida sellaisia vaihtoehtoisia menetelmiä, jotka vähentävät, parantavat tai korvaavat eläinkokeita. Tätä lähestymistapaa tukee yhteisön lainsäädäntö, joka edellyttää koe-eläinten käytön minimoimista, mikäli vastaavia vaihtoehtoisia testausmenetelmiä voidaan käyttää. Mahdollisuuksia tarjoavat myös uusien tutkimustulosten kerääminen, vastaavilla aineilla tehtyjen tutkimusten tulosten soveltaminen, yritysten rohkaiseminen jakamaan tietoja keskenään, yhteisön ulkopuolisten testausohjelmien tulosten käyttäminen ja testausvaatimusten vähentäminen sellaisten aineiden osalta, joita käytetään ainoastaan teollisuudessa tarkan altistumisvalvonnan alaisesti. Yhteisön kemikaalipolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa, joka komission on määrä antaa ennen vuoden 2000 loppua, käsitellään yksityiskohtaisesti sitä, miten kemikaaleja koskevaa tietämystä voidaan edistää niiden turvallisen käytön varmistamiseksi. Ei ole mahdollista arvioida, miten paljon koe-eläimiä tarvitaan kemikaalien turvallisuuden testaamiseen ennen kuin uutta strategiaa koskevista yksityiskohdista on päätetty. (1) EYVL B 196, 16.8.1967.