KIRJALLINEN KYSYMYS E-3844/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Elokuvanteko EU:ssa.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0164 - 0165



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3844/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (7. joulukuuta 2000) Aihe: Elokuvanteko EU:ssa Katsooko komissio, että Media-ohjelmassa tai yleensäkin eurooppalaisen elokuvan teossa voidaan ottaa jotenkin oppia tanskalaisen elokuvan äskettäisestä menestyksestä? Olisiko komission mielestä EU:n tuki paras suunnata pikemminkin laajaa katsojakuntaa kiinnostaviin elokuviin, kuten Babette's Feast (Ranskalainen illallinen), The Bear (Karhu), Belle Epoque ja Name of The Rose (Ruusun nimi), kuin hyvin rajoitettuun katsojakuntaan vetoaviin vaikeatajuisiin taide-elokuviin? Voisiko komissio myös kertoa uskooko se, että jakelijoiden käytäntö vaatia elokuvateattereiden omistajia näyttämään valikoiman studiotuotettuja elokuvia, jos omistajat haluavat saada mahdollisuuden näyttää Hollywoodin suuria menestyselokuvia, on yleistä EU:ssa? Jos näin on, onko se johdonmukaista nykyisen kilpailupolitiikan kanssa? Viviane Redingin vastaus komission puolesta (7. helmikuuta 2001) Komissio haluaa kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion Media- ja Media II -ohjelmien pitkään ja merkittävään historiaan samoin kuin Media Plus -ohjelmaan, joka käynnistyi 1. tammikuuta 2001. Nämä ohjelmat tukineen ja lainoineen on kohdennettu tiukasti yrityksiin, elokuvantekijöihin ja elokuviin, jotka tavoittelevat mahdollisimman laajoja markkinoita Euroopassa ja koko maailmassa. Ohjelman toimien erityisenä tavoitteena on, että eurooppalaiset elokuvat leviäisivät mahdollisimman laajalle alkuperämaansa ulkopuolelle. Tuoreista luvuista mainittakoon, että Media II -ohjelmasta tuettiin 287:ää kaikkiaan 457:stä vuonna 1999 esitetystä eurooppalaisesta elokuvasta. Ohjelman valintamenettelyjen ja kohdentamisen onnistumisesta kertoo, että kun näiden 287 elokuvan osuus kaikista Euroopassa vuonna 1999 esitetyistä eurooppalaisista elokuvista oli 62 %, ne keräsivät vuoden kokonaiskatsojamäärästä yli 90 %. Media- ja Media II -ohjelmista saadut kokemukset osoittavat, että Euroopan maiden filmituotannossa on suuria, maakohtaisista ominaispiirteistä johtuvia eroja. Sekä Ranskalainen illallinen (Babettes gæstebud, 1987) että Belle Epoque muutosten aika (1992) saavuttivat kansainvälistä tunnustusta Oscar-palkinnon voitettuaan. Tästä huolimatta kumpikin keräsi vain vaatimattoman määrän katsojia, kun taas tuoreempi Oscar-voittaja Kaunis elämä (La Vita e Bella) on kansainvälisellä katsojamäärällään jättänyt varjoonsa kaikki neljä arvoisan kysyjän mainitsemaa elokuvaa. Media-ohjelmasta ovat saaneet vahvaa tukea myös eräät muut tuoreet menestyselokuvat, kuten Kaikki äidistäni (Todo sobre mi madre), Asterix & Obelix, Juhlat (Festen), Aallonmurtaja (Breaking the Waves), Salaisuuksia ja valheita (Secrets & Lies) ja The Fifth Element puuttuva tekijä. Elokuvien levittäjien ja elokuvateatterien omistajien sopimukset voivat periaatteessa kuulua kilpailusääntöjen soveltamisalaan, jos ne rajoittavat kilpailua. Arvoisan kysyjän kuvailemat menettelyt saattavat olla tällaisia, mutta komissiolla ei ole riittävästi asiatietoja, että se voisi ratkaista, onko tilanteessa tosiasiassa kyse kilpailun rajoittamisesta. Erityisesti komission olisi saatava tietää, miten laajalle menettelyt ovat levinneet. Sille ei ole esitetty menettelyihin liittyviä valituksia.