KIRJALLINEN KYSYMYS P-3535/02

esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle

(4. joulukuuta 2002)

Aihe: BSE-ruhojen tuhoaminen

Voiko komissio kertoa, tukeeko Euroopan unioni Yhdysvalloissa ja joissakin muissa maissa hyväksi havaittua alkaliseen hydrolyysiin ja anaerobiseen hajottamiseen perustuvaa teknologiaa, jonka avulla voidaan vähentää eläinkudosjätettä ja käsitellä turvallisesti erityisen riskialttiita materiaaleja, ottaen huomioon, että BSE-prionin tuhoutumista ei voida taata polttamalla, mutta sen sijaan alkalisen hydrolyysin avulla tuhoutuminen voidaan taata?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(9. tammikuuta 2003)

Erikseen määritellyt riskiainekset on hävitettävä muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3. lokakuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002(1) mukaisesti. Hyväksyttyjä hävittämismenetelmiä ovat polttaminen välittömästi sekä polttaminen tai rinnakkaispolttaminen sen jälkeen, kun riskiaines on käsitelty jollakin asetuksen liitteessä V kuvatuista menetelmistä. Hyväksyttyjen käsittelymenetelmien luettelossa ei mainita alkaliseen hydrolyysiin ja anaerobiseen hajottamiseen perustuvaa tekniikkaa.

Toistaiseksi hyväksytyt erikseen määritellyn riskiaineksen turvalliset hävittämismenetelmät ovat yhteisön tieteellisen ohjauskomitean uusimpien suositusten mukaisia. Näissä suosituksissa polttamista pidetään yhtenä parhaista tavoista tuhota naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE:n) taudinaiheuttajat.

Asetuksen (EY) N:o 1774/2002 mukaisesti muita hävittämismenetelmiä voidaan käyttää asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen ja noudattaen lainsäädäntömenettelyä, johon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea osallistuu.

Tieteellinen ohjauskomitea antoi toukokuussa 2002 pidetyssä kokouksessaan eläinjätteen käsittelystä alkalisella hydrolyysillä ja sen turvallisuudesta tarttuvan spongiformisen enkefalopatian (TSE) riskiainesten hävittämisessä lausunnon, jota tarkistettiin sen 7.8. marraskuuta 2002 pidetyssä kokouksessa, ja otti huomioon myös muut tämän teollisuudenalan toimijoiden toimittamat tiedot.

Tieteellinen ohjauskomitea toteaa lausunnossaan erityisesti, että

- lisätutkimuksia tarvitaan, ennen kuin käsittelyn turvallisuudesta TSE-riskien osalta saadaan lopullinen varmuus

- käsittelyssä syntyvissä sivutuotteissa saattaa olla BSE:n tai TSE:n tartunnanaiheuttajia, ja tämä riski saattaa vähentyä käsittelyn aikana; lopullisen lausunnon antamiseksi tarvittaisiin lisätietoja.

Tieteellinen ohjauskomitea katsoo toistaiseksi, ettei alkalisesta hydrolyysistä syntyvää nestemäistä jätettä pitäisi päästää suoraan viemäriin ilman jatkokäsittelyä. Alkalisen hydrolyysin ja anaerobisen hajottamisen yhdistämistä ei pidetä turvallisena, jos ei voida sulkea pois sitä, että jäämässä voi olla TSE:n tartunnanaiheuttajia, koska ei tiedetä, miten tehokkaasti anaerobinen hajottaminen tuhoaa TSE:n tartunnanaiheuttajat (tieteellisen ohjauskomitean 24.25. kesäkuuta 1999 antama lausunto).

Tieteellinen ohjauskomitea ottaa lisäksi esiin kysymyksen siitä, sisältääkö alkaliseen hydrolyysiin perustuvasta käsittelystä syntyvä jätevesi dioksiineja, ja toteaa, että lisää tietoja ja analyyseja tarvittaisiin sen selvittämiseksi, syntyykö tässä käsittelyssä dioksiineja käsiteltävän aineksen mahdollisen taustakuormituksen lisäksi.

Tieteellisen ohjauskomitean lausunnot ovat saatavilla Internetissä osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/ssc/index_en.html.

Tieteellisen ohjauskomitean lausuntojen vuoksi alkaliseen hydrolyysiin ja anaerobiseen hajottamiseen perustuvaa tekniikkaa ei ole hyväksytty turvalliseksi eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämismenetelmäksi. Komissio tarkastelee kuitenkin parhaillaan tieteellisen ohjauskomitean tarkistettua lausuntoa selvittääkseen, tarvitaanko mahdollisesti lisätietoja ja olisiko käsittelyn mahdolliselle hyväksymiselle määriteltävä tiukat ehdot ihmisten terveyden, eläinten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi pitäen mielessä komitean lausunnossa esiin tuodut puutteet.

(1) EYVL L 273, 10.10.2002.