ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0156



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0373/99 esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) neuvostolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Ukshin Hotin huolestuttava terveydentila sekä katoamiset ja aiheettomat pidätykset Jugoslavian liittotasavallassa Euroopan parlamentti pyysi 14. toukokuuta 1998 hyväksymässään kiireellisessä päätöslauselmaesityksessä(1) neuvostoa pyrkimään kaikin tavoin suostuttelemaan Belgradin viranomaiset vapauttamaan Kosovon yliopiston professorin Ukshin Hotin, jonka Jugoslavian liittotasavallan viranomaiset vangitsivat vuonna 1995 hänen mielipiteidensä vuoksi. Yhä vangittuna olevan Ukshin Hotin terveydentila on heikentynyt vakavasti erittäin vaikeiden vankeusolosuhteiden vuoksi. Voiko neuvoston puheenjohtajavaltio, Belgradin suurlähettiläänsä välityksellä tai muilla keinoin, tarkistaa Hotin vankeus- ja terveydenhoito-olosuhteet sekä toteuttaa kaikki tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että Hoti vapautetaan välittömästi eikä vasta hänen rangaistuksensa päättyessä toukokuussa 1999? Voiko neuvoston puheenjohtajavaltio myös yleisesti ilmoittaa mielipidevankien lukumäärän ja arvioida niiden henkilöiden lukumäärän, jotka on pidätetty syyttä tai jotka ovat kadonneet (desaparecidos) Jugoslavian liittotasavallassa vuoden 1998 alun jälkeen? Vastaus (26. huhtikuuta 1999) Arvoisan parlamentin jäsenen tavoin neuvosto on huolestunut Ukshin Hotin terveydentilasta. Puheenjohtajavaltio onkin pyytänyt Belgradissa olevaa suurlähettilästään ottamaan yhteyttä Punaisen Ristin kansainvälisen komitean (ICRC) paikallisiin edustajiin, jotta Ukshin Hotin terveydentila ja vankeusolosuhteet tarkistettaisiin ja mahdollisuudet hänen pikaiseen vapauttamiseensa arvioitaisiin. ICRC:n edustajat ovat saaneet tavata Ukshin Hotin 1. maaliskuuta 1999. Puheenjohtajavaltio pyrkii ilmoittamaan parlamentille kaikki tiedot, jotka ICRC:n edustajat toimittavat sen Belgradin suurlähettiläälle. Neuvosto haluaa kuitenkin varoittaa arvoisaa parlamentin jäsentä liiallisesta optimismista, koska Belgradin ja Euroopan unionin väliset suhteet ovat vakavasti kiristyneet erityisesti Kosovon nykyisen kriisin johdosta sekä neuvoston Belgradin viranomaisille osoittamien asiaa koskevien pyyntöjen johdosta. Neuvosto ei pysty antamaan tarkkoja lukuja tällä hetkellä henkilöistä, jotka on vangittu vakaumuksensa takia, jotka on pidätetty ilman syytettä tai jotka ovat kadonneet. ICRC:n elokuussa 1998 esittämien lukujen mukaan järjestöllä oli tutkittavana niiden 138 serbin ja montenegrolaisen tapaus, jotka Kosovon vapautusarmeija oli tietojen mukaan siepannut, ja niiden yli 400 albanialaisen tapaus, jotka Serbian joukot olivat tietojen mukaan pidättäneet. Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettu ilmoitti kokonaismääräksi 400, joka oli saatu rekisteröitäessä henkilöitä, joiden kohtalo on epäselvä. Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettu uskoo, että näistä noin 200 on tällä hetkellä poliisin pidättäminä. (1) EYVL C 167, 1.6.1998, s. 197.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0102



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0374/99 esittäjä(t): Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Espanjan Kataloniassa meneillään oleva C-37 -tiehanke Torellón ja Valle de En Basin välille Tienrakennushanke Kataloniassa sijaitsevien Vion ja Olotin kaupunkien välille on saanut viime vuosina liikkeelle hanketta vastustavia ympäristönsuojelujärjestöjä ja alueen poliittisia ja yhteiskunnallisia vaikuttajia. Hankkeeseen liittyy Torellón ja Valle de En Basin yhdistävän tunnelin rakentaminen Braconsiin. Ympäristövaikutuksista tehdyn tutkimuksen mukaan tunnelista aiheutuisi suuri ympäristöhaitta. Huolimatta yleisen vastustuksen lisääntymisestä Katalonian aluesuunnittelusta ja julkisista rakennustöistä vastaava ministeri on kuitenkin päättänyt käynnistää hankkeen täytäntöönpanossa tarpeelliset hallinnolliset toimet ja on pyytänyt Espanjan hallitusta ottamaan hankkeen mukaan Euroopan unionin Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin. Voiko komissio kertoa, onko Espanjan hallitus pyytänyt tämän tiehankkeen sisällyttämistä Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin? Jos näin on, aiotaanko tien rakentamista rahoittaa koheesiorahastosta? Tunteeko komissio pakollisen ympäristövaikutuksia koskevan tutkimuksen tulokset, ja miten se niihin suhtautuu? Onko alueen, joka ympäristötutkimuksen mukaan on ympäristöltään erittäin arvokas, tuhoaminen yhteisön säännösten mukaista? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (22. maaliskuuta 1999) Espanja ei ole hakenut tämän Kataloniassa sijaitsevan Torellon ja Valle da En Basin välisen tieosuuden (valtatie C-37) sisällyttämistä Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevaan järjestelmään. Koheesiorahastosta ja Euroopan laajuisten verkkojen määrärahoista ei ole myönnetty rahoitusta tälle tieosuudelle. Koheesiorahastosta on kuitenkin rahoitettu kahta muuta "Eje de Cataluña" -valtatien osuutta eli Rajadell-Artès-osuutta(1) ja Artès-Sta. Maria de Oló-osuutta(2). Komissio ei tunne Espanjan laatiman ympäristövaikutuksia koskevan tutkimuksen tuloksia. Arvoisan parlamentin jäsenen toimittamien tietojen mukaan tie on suunniteltu kulkemaan sellaisen alueen halki, jota Espanja on ehdottanut Natura 2000 -verkkoon (Sistema Transversal Català, koodi ES51110005). Komissio aikoo pyytää Espanjan viranomaisilta tietoja menettelyistä, joita sovelletaan luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(3) 6 artiklan 3 ja 4 kohdan noudattamisen varmistamiseksi. (1) Komission päätös C(95) 3068, tehty 11. joulukuuta 1995. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna 12. joulukuuta 1996 tehdyllä päätöksellä C(96) 3776. (2) Komission päätös C(96) 2626, tehty 23. syyskuuta 1996. (3) EYVL L 206, 22.7.1992.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0260/99 esittäjä(t): Maartje van Putten (PSE) komissiolle (5. helmikuuta 1999) Aihe: CITES-lainsäädännön täytäntöönpano Kreikassa CITES-yleissopimuksen sihteeristö antoi syyskuussa 1998 ilmoituksen, jossa kaikkia yleissopimuksen osapuolia pyydetään keskeyttämään kaupankäynti Kreikan kanssa, koska Kreikan toimet saattaa CITES-yleissopimus ja sitä koskeva EU:n lainsäädäntö osaksi kansallista lainsäädäntöä ovat olleet riittämättömiä. Voisiko komissio ilmoittaa, miten se aikoo lähitulevaisuudessa toimia Kreikan suhteen, jotta se panisi CITES-sopimusta koskevan kansallisen lainsäädännön täytäntöön? Aikooko komissio tukea Kreikkaa näissä toimissa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (12. maaliskuuta 1999) Todettuaan, ettei Kreikka ollut toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä annetun asetuksen (EY) 338/97(1) panemiseksi täytäntöön, komissio päätti lokakuussa 1998 saattaa asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti. Tänä aikana Kreikan viranomaiset ovat antaneet komissiolle tiedoksi 25. elokuuta 1998 hyväksytyn lain 2637/98, jossa säädetään Kreikan uudesta CITES-yleissopimuksen(2) mukaisesta säännöstöstä, joka koskee eläinten ja kasvien suojelua niiden kauppaa sääntelemällä. Säännöstön vaatimuksenmukaisuutta tutkitaan parhaillaan. (1) EYVL L 61, 3.3.1997. (2) EYVL L 384, 31.12.1982.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0354/99 esittäjä(t): Marco Formentini (NI) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Sääntöjenvastaisuudet rakennerahastojen tavoitteisiin liittyen maksettavien tukien myöntämisessä Liguriassa Chiavarin (Genova) kunta pyysi 30. maaliskuuta 1998 Ligurian aluehallintoa myöntämään tavoitteeseen 2 liittyen tukea uudelleenkoulutushankkeelle, joka koski kaupungin vanhan keskustan kaupunkisuunnittelua, matkailua sekä kauppaa. Hakemus jätettiin menettelyä koskevissa säännöissä edellytetyssä määräajassa. Täytäntöönpanoasetuksella nro 321 hyväksyttiin 4. syyskuuta 1998 luettelo esitetyistä ehdotuksista ja vastaava rahoitus. Hyväksyttyjen ehdotusten joukossa olivat Genovan, Cairo Montenotten ja Sarzanan kuntien ehdotukset, vaikka niillä ei ollut tukenaan "riittäviä hankkeeseen liittyviä ominaispiirteitä", kuten edellä mainitussa asetuksessa todettiin. Sen sijaan Chiavarin kunnan ehdotusta ei pidetty tukikelpoisena, vaikka hakemus täytti sekä muodolliset että hanketta koskevat edellytykset. Chiavarin kunta on jättänyt asian johdosta valituksen oikeusviranomaisille. Tutkinta on parhaillaan käynnissä. Eikö komissio pidä tärkeänä tarkistaa, onko Ligurian aluehallinto soveltanut objektiivisuuden, oikeudenmukaisuuden ja avoimuuden vastaisia ja syrjiviä perusteita Euroopan yhteisön varojen halinnoinnissa, ja aloittaa tutkimusta asiasta? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (15. maaliskuuta 1999) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys kuuluu toissijaisuusperiaatteen mukaisesti pääasiassa Italian viranomaisille. Toimenpidekokonaisuuteen 3.5, "Infrastruktuurit kaupunkikeskustojen elävöittämiseksi", liittyvästä hanke-ehdotuspyynnöstä Ligurian alueelta saaduista tiedoista käy ilmi, että sovelluksia arvioitiin pisteytysjärjestelmällä, jossa pääkriteereitä olivat ehdotetun infrastruktuurin vaikutukset ympäristöön ja paikalliseen matkailuun, olemassa olevan infrastruktuurin parantaminen ja uudistaminen sekä työpaikkojen luominen. Chiavarin kunnan hanketta ei hylätty, vaan sille annettiin alhaisemmat pisteet kuin parlamentin jäsenen mainitsemien kuntien hankkeille. Toimenpidekokonaisuuden 3.5 osana rahoitettaviin sovelluksiin on tällä hetkellä käytetty kaikki käytettävissä olevat varat. Tähän toimenpidekokonaisuuteen on kuitenkin tulossa lisää varoja tavoite 2-ohjelman tarkistuksesta, joka on parhaillaan komission hyväksyttävänä. Chiavarin hanke on ensimmäisenä jonossa jo rahoitettavien hankkeiden perässä, ja sillä on siis hyvät mahdollisuudet päästä hyötymään näistä lisävaroista. Komission käytössä olevien tietojen perusteella tutkimusten aloittaminen asiasta ei ole tarpeen.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0437/99 esittäjä(t): Brigitte Langenhagen (PPE) komissiolle (4. maaliskuuta 1999) Aihe: Direktiivin 92/43/ETY tulkinta ja soveltaminen Mitkä yksittäiset perusteet tai edellytykset ovat ratkaisevia sille, että rautatieliikennehankkeisiin voidaan soveltaa direktiivin 92/43/ETY(1) 6 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa, jossa mainitaan näkökohdat, jotka liittyvät ensisijaisen tärkeisiin suotuisiin ympäristövaikutuksiin? Tämä kysymys sisältyy 25. heinäkuuta 1998 esittämääni kysymykseen (E-2638/98)(2). Komission vastauksen esitti komission jäsen Bjerregaard. Annetussa vastauksessa ei käsitelty nyt uudemman kerran esittämääni kysymystä. Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) Komissio on esittänyt näkemyksensä jo vastauksessaan arvoisan parlamentinjäsenen kirjalliseen kysymykseen 2638/98. Siinä se selitti, että kysymystä "ensisijaisen tärkeistä suotuisista vaikutuksista ympäristöön" voidaan käsitellä vain tapauskohtaisesti. Ei ole olemassa muita yleisiä ohjeita tai perusteita kuin ne, joista säädetään luontotyyppien ja luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa neuvoston direktiivissä 92/43/ETY, eivätkä rautatieliikenteen edut yleisesti ympäristön kannalta muihin liikennemuotoihin verrattuna poista hanke- ja aluekohtaisen arvion tarvetta. Ainoastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin voi antaa direktiivistä lopullisen tulkinnan, ja komissio pahoittelee, ettei se voi valaista asiaa enempää kuin edellisessä arvoisalle parlamentinjäsenelle antamassaan vastauksessa. (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. (2) EYVL C 118, 29.4.1999, s. 110.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0451/99 esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Venäjälle suuntautuvan ruoka-avun laatu Voiko komissio kertoa tarkemmin, mistä on kysymys odottamattomassa "erimielisyydessä", jonka vuoksi Euroopan unionin ruoka-apu Venäjälle on tällä hetkellä keskeytetty? Eurooppalaisten lehtien mukaan vaikuttaa siltä, että Venäjä, joka on todella tämän avun tarpeessa, on pyytänyt saada elintarvikkeita, jotka ovat maan voimassa olevien terveysstandardien mukaisia. Toisten tietojen mukaan (ks. Le Figaro -lehti, 10. helmikuuta 1999, s. III) Venäjä on yksinkertaisesti pyytänyt, että elintarvikeapu olisi laadultaan samanlaista kuin tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä toimitetut elintarvikkeet, mikä vaikuttaa täysin oikeutetulta pyynnöltä. Voiko komissio, näistä tosiasioista tietoisena ja yrityksiltä saamiensa tietojen valossa, vahvistaa Euroopan unionin varoja käytettävän kyseisten elintarvikkeiden viemiseen asianmukaisesti Venäjälle sekä sen, ettei Venäjää ole yritetty "pakottaa" hyväksymään laadultaan huonompia tuotteita ja ettei ole kyynisesti hyödynnetty Venäjän kansan tarpeita? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (20. huhtikuuta 1999) Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan parlamentin jäsenen, Jean-Antoine Giansilyn parlamentin kyselytunnilla maaliskuussa 1999(1) esittämään suulliseen kysymykseen H-130/99 annettuun vastaukseen. Komissio sitoutui 20.1.1999 yhteisön ja Venäjän federaation välillä allekirjoitetussa muistiossa toimittamaan tavaroita, jotka täyttävät interventio-ostoja koskevat vähimmäisvaatimukset. Toimitettavat tavarat kuuluvat jo, sianlihaan ja hiottua riisiä lukuun ottamatta, interventiovarastoon ostettuihin tavaroihin, joten niiden on ostohetkellä täytynyt täyttää kyseiset vähimmäisvaatimukset. Operaatiossa vaikuttavien toimijoiden vastuulla on ainoastaan kuljetus interventiovarastoista satamiin tai nimettyihin rajanylityspaikkoihin. Tavaran toimittaminen ei kuulu niiden tehtäviin. Komissio vahvistaa sianlihan ja hiotun riisin laatuvaatimukset tarjouskilpailun avaamisesta annetuissa asetuksissa. Komission nimittämien valvontalaitosten tehtävänä on mm. todentaa, että yhteisön varastoista lähtevät tavarat täyttävät edelleen interventio-ostoja koskevat vähimmäislaatuvaatimukset ja ettei tavaroiden laatu Venäjälle saapuessaan ole kuljetuksen aikana merkittävästi heikentynyt verrattuna laatuun, joka niillä oli varastoista lähdettäessä. Interventio-ostoihin vaadittavaa vähimmäislaatua sovelletaan kaikkeen vientikauppaan. Venäläisten toimijoiden vaatima laatu oli huomattavasti korkeampi kuin mitä komissio saattoi taata. (1) Parlamentin keskuteluja (maaliskuu 1999).
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0563/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Italian kansallisen olympiakomitean uudelleenorganisointi ja työllisyyden puolustaminen Italian hallitus teki 29. tammikuuta 1999 päätöksen suunnitelmasta lainsäädännölliseksi asetukseksi, joka koskee Italian kansallisen olympiakomitean uudelleenorganisointia. Tämä "uudelleenorganisointi" tarkoittaa todellisuudessa olympiakomitean rakenteiden yksityistämistä siten, että komitea erotetaan eri urheilulajien liitoista, mihin liittyy rakenteen toimivuuden vaarantamisen lisäksi riski menettää lukuisia työpaikkoja. Komitean rakenteiden yksityistäminen ei myöskään johtaisi julkisen velan vähenemiseen, vaan urheiluun liittyvistä kilpailuista ja peleistä (esim veikkaus) saatavien tulojen huomattavan määrän siirtymiseen yksityisille. 1. Katsooko komissio, että Italian kansallisen olympiakomitean ja lajiliittojen yksityistäminen olisi tehtävä enemmän vaiheittain ja kiinnittäen erityistä huomiota työpaikkojen turvaamiseen? 2. Onko mahdollista, että yksityistämisprosessi on ristiriidassa "Euroopan urheilusopimuksen" (European sports charter) kanssa, joka hyväksyttiin vuonna 1992 Euroopan urheiluministerien VII konferenssissa Rhodoksessa? 3. Onko olemassa riski, että tällainen yksityistäminen vie taloudellisesti heikommin toimeen tulevilta oikeuden urheiluun, ottaen huomion myös Italian olympiakomitean hallitsemien eri yritysten hoitamien julkisten rakenteiden vähäisyyden? 4. Mikä on komission kokonaisnäkemys asiasta? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys kuuluu Italian hallituksen toimivallan alaisuuteen. Sikäli kuin Italian kansallisen olympiakomitean uudelleenorganisointi johtaa sen osittaiseen yksityistämiseen, jota työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14. helmikuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/187/ETY(1) soveltaminen koskee, luovutuksen saajan on noudatettava samoja työehtosopimuksia kuin luovuttajan. Direktiivin mukaisesti yrityksen luovutus ei sellaisenaan ole peruste, jota luovuttaja tai luovutuksen saaja voi käyttää irtisanomiseen (4 artiklan 1 kohta), mutta tämä säännös ei estä irtisanomisia työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä. Näin ollen tapauksen oikeudellisia seuraamuksia sääntelevät ne kansalliset säädökset, joilla direktiivi 77/187/ETY, sellaisena kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut, on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä. (1) EYVL L 61, 5.3.1977.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0174/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (11. helmikuuta 1999) Aihe: Laki, jolla syrjitään Bolzanon maakunnassa asuvia Italian kansalaisia Olen jo aiemmin esittänyt komissiolle kysymyksen E-3040/98(1), joka koski Italian kansalaisten syrjintää Bolzanon maakunnassa. Ilmoitan nyt komissiolle, että laki, johon kysymyksessäni viittasin, on nyttemmin hyväksytty (kunnallisten asuntojen tukemista koskevista säännöistä annettu maakunnallinen laki nro 13, 17. joulukuuta 1998). Voisiko komissio ottaa tämän huomioon ja esittää kantansa asiaan? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (26. maaliskuuta 1999) Komissio on perehtynyt 17. joulukuuta 1998 annettuun Bolzanon maakunnan lakiin legge provinciale n.13 "Ordinamento dell'Edilizia Abitativa Agevolata", eikä se ole havainnut lain sisältävän yhteisön lainsäädännössä kiellettyä EU:n kansalaisten syrjintää. Kyseisen lain 4 pykälän mukaan henkilöt, jotka haluavat sijoittautua uudelleen Bolzanon maakuntaan asuttuaan maakunnassa vähintään viisi vuotta ennen ulkomaille muuttamista, rinnastetaan maakunnan asukkaisiin kansalaisuuteen katsomatta. Lisäksi tämän lain 5 pykälän 6 momentin mukaan Bolzanon maakunnassa asuville ja taloudellista toimintaa harjoittaville muiden jäsenvaltioiden kansalaisille taataan tasavertainen kohtelu. (1) EYVL C 182, 28.6.1999, s. 40.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0579/99 esittäjä(t): José Barros Moura (PSE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: EU:n ja Sveitsin väliset neuvottelut Ottaen huomioon komission 8. helmikuuta 1999 antaman vastauksen kysymykseeni E-4022/98(1) pyydän sitä selvittämään mitä konkreettisia vaikutuksia on siitä poikkeussäännöstä, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa siirtymäaikana tehtyjä työjaksoja ei oteta huomioon työttömyyskorvaukseen oikeuttavaa vähimmäistyössäoloaikaa laskettaessa? Kysymys koskee erityisesti Sveitsissä kausiluonteisia töitä tekevien lukuisien portugalilaisten työntekijöiden tilannetta. Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (12. huhtikuuta 1999) Sveitsin kanssa tehdyssä siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskevassa sopimusluonnoksessa määrätään yleisesti, että asetusta (ETY) 1408/71 sovelletaan kokonaisuudessaan Sveitsissä työskenteleviin kolmansien maiden(2) kansalaisiin. Työttömyysavustuksiin sovelletaan siirtymävaiheessa erityistä poikkeusta, joka koskee alle vuoden ajan Sveitsissä työskennelleitä henkilöitä. Muissa jäsenvaltioissa täyttyneitä työskentelyjaksoja ei tällaisissa tapauksissa lasketa mukaan Sveitsin työttömyysetuuksien saamisen edellyttämään odotusaikaan, joka on tällä hetkellä kuusi kuukautta. Tämän poikkeuksen ei pitäisi normaaliolosuhteissa koskea portugalilaisia kausityöntekijöitä, koska asetuksen (ETY) 1408/71 mukaisesti kausityöntekijät ovat henkilöitä, jotka eivät asu vakituisesti työskentelyvaltiossaan, ja joilla on tämän vuoksi oikeus saada työttömyysetuuksia asuinvaltiossaan (tässä esimerkissä Portugali). Tämän sopimuksen mukaan kausityöntekijöillä on myös oikeus saada pysyvä oleskelulupa Sveitsiin, ja tällöin he voivat hakea Sveitsissä maksettavia työttömyysetuuksia kun kansallinen odotusaika on täyttynyt. (1) EYVL C 320, 6.11.1999, s. 109 . (2) EYVL C 6, 10.1.1998.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0102/99 esittäjä(t): Robin Teverson (ELDR) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Viides puiteohjelma ja maalämpöenergia Maalämpöenergia on mainittu erikseen EU:n aikaisemmissa tutkimuksen ja kehittämisen ohjelmissa, mutta ei seuraavassa puiteohjelmassa. Parlamentti hyväksyi muutosehdotuksen, jolla se halusi korjata tämän puutteen ja sisällyttää maalämpöenergian uusiutuvaa energiaa koskevan luvun liitteeseen II(a)(v). Komissio ja neuvosto eivät kuitenkaan hyväksyneet tätä muutosehdotusta. Voiko komissio vahvistaa, että puuttuminen puiteohjelmasta ei vaaranna maalämpöenergian rahoitusta, ja että maalämpöenergiaan liittyvät hankkeet saavat edelleen niille kuuluvan osan rahoituksesta erityisesti sen vuoksi, että komissaari Cressonin mukaan EU:n tavoitteena on kasvattaa uusiutuvan energian osuus 6 prosentista 12 prosenttiin? Komission jäsenen Edith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 1999) Yhteisön tavoitteella lisätä uusiutuvien energialähteiden osuus kuudesta prosentista 12 prosenttiin on merkittävä vaikutus viidennen puiteohjelman(1) energiaa koskevaan osaan. Maalämpöenergian käyttö voi helpottaa huomattavasti tavoitteen saavuttamista, erityisesti jos yhteisön tukema kuumaa ja kuivaa kallioperää koskeva eurooppalainen hanke Soultz-sous-Forêtsissa Ranskassa edistyy odotusten mukaisesti. Maalämpöenergiaan liittyvä teknologia on jo osittain pitkälle kehittynyttä. Sen vuoksi sitä ei pidetä ensisijaisena alana tutkimusrahoituksesta päätettäessä. Kuumaa ja kuivaa kallioperää koskeva teknologia edellyttää kuitenkin vielä tutkimusta, ja sen vuoksi tuen myöntäminen sille tulevaisuudessa on mahdollista. Viidennessä puiteohjelmassa tarkoituksena on kuitenkin keskittyä ongelmiin eikä niinkään teknologiaan. Jos maalämpöenergiaa koskevat tutkimus- ja esittelyhankkeet voivat helpottaa ohjelmassa määritettyjen ongelmien ratkaisemista, jos niille on järkevää myöntää yhteisön rahoitusta pelkän kansallisen rahoituksen sijasta ja jos niiden avulla voidaan saavuttaa uusia energialähteitä koskevan työohjelman tavoitteita, niihin suhtaudutaan samalla lailla kuin muihin uusiutuvien energialähteiden hankkeisiin. (1) EYVL C 137, 7.6.1997.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0272/99 esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Valuma-alueiden yhdistäminen ja koheesiorahasto Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimiston äskettäin julkaiseman "Evaluación Hidrológica España/Portugal" -nimisen selvityksen sivulla 11 on mainittu, että Espanjan viranomaiset välittivät 8. marraskuuta 1995 päivätyllä kirjeellä useita huomautuksia, jotka koskivat mainitussa julkaisussa olevaa MWL:n selvitystä vesivarojen siirtämisestä valuma-alueelta toiselle, mikä on MWL:n mukaan välttämätöntä monien Espanjan alueiden vakavien rakenteellisten ongelmien ratkaisemiseksi. Onko komissio samaa mieltä tästä suunnitelmasta? Katsooko se, että on olemassa muita vaihtoehtoja, jotta vältyttäisiin toteuttamasta tällaisia hankkeita, jotka tulevat kohtamaan huomattavaa poliittista ja yhteiskunnallista vastustusta?