ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4124/97 komissiolle esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Ympäristönkunnostus Kuolan niemimaalla Komissio tietää, että suuria määriä radioaktiivista jätettä varastoidaan Kuolan niemimaalle keskipitkänajan varastoihin, jotka eivät vastaa nykyisiä turvavaatimuksia, ja että jätteen siirtohankkeisiin on varattu vähäiset 5 miljoonaa ecua. Voiko komissio kertoa onko tähän työhön jo ryhdytty? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 1998) Vuonna 1996 tehtiin komission rahoittaman tutkimussopimuksen yhteydessä kartoitus Luoteis-Venäjälle varastoidusta käytetystä ydinpolttoaineesta ja radioaktiivisesta jätteestä. Kartoituksessa otettiin huomioon myös määrät, jotka arvioidaan tuotettavan tulevina vuosina. Tutkimuksen johdosta Tacis-ohjelman ydinturvallisuusrahastosta myönnettiin 5 miljoonaa ecua radioaktiivisen jätteen käsittelyyn kyseisellä alueella. Kaikki ohjelmaan kuuluvat neljä hanketta aloitettiin vuonna 1997. Näiden hankkeiden lisäksi komissio edistää muuta radioaktiivisen jätteen käsittelyyn liittyvää toimintaa kyseisellä aluella. Toimintaan kuuluvat käytettyä ydinpolttoainetta varastoivan Lepse-aluksen kunnostus, käytetyn ydinpolttoaineen poistaminen, poistetun ydinpolttoaineen varastointiin ja kuljetukseen tarkoitetun säiliön kehittäminen, sukellusveneistä ja jäänmurtajista poistetun käytetyn ydinpolttoaineen varastointimahdollisuuksien arviointi sekä Karanmereen upotettujen ydinreaktoreiden ympäristövaikutusten arviointi. Paljon on kuitenkin vielä tehtävä tämän toiminnan lisäksi. Tuoreessa kansainvälisessä asiantuntijalausunnossa todetaan tilanteen pahenevan kyseisellä alueella, kun yhä enemmän ydinsukellusveneitä poistetaan käytöstä. Siinä kehotetaan valtioita rahoittamaan lisätoimia alueella. Komissio kannattaa tätä näkemystä ja toivoo voivansa tehostaa pyrkimyksiään tilanteen korjaamiseksi. Komissio toivoo parlamentilta jatkuvaa tukea.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3222/97 komissiolle esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) (16. lokakuuta 1997) Aihe: Käytöstä poistettujen ajoneuvojen kierrätys Eräs kiistanalaisimmista ympäristökysymyksistä on nykyisin käytöstä poistettujen ajoneuvojen kierrättäminen. Aiheesta on olemassa runsaasti erilaisia ehdotuksia. Toisten mielestä markkinoiden, yhteistyössä kaikkien osapuolien kanssa, pitäisi löytää parhaat ratkaisut. Toiset vaativat Hollannin esimerkin mukaisten ympäristöverojen käyttöönottoa, vaikka asiaa vastustavien mukaan onkin olemassa riski siitä, että omistaja hylkää autonsa ja jättää sen julkiselle tielle. Voiko komissio kertoa, mikä on asiaa koskevan lainsäädännön nykyinen tilanne, mitkä maat ovat päättäneet verottaa kierrätystä ja aikooko komissio esittää ehdotuksia jäsenvaltioille yksimielisen ratkaisun löytämiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (1. joulukuuta 1997) Komissio antoi 9. heinäkuuta 1997 direktiiviehdotuksen loppuun käytetyistä ajoneuvoista ((Asiak. KOM(97) 358. )). Ehdotukseen sisältyy toimenpiteitä, jotka on tarkoitus toteuttaa ennaltaehkäisyn, keräyksen, käsittelyn, hyödyntämisen, seurannan ja tiedotuksen alalla. Ennen kaikkea siinä asetetaan määrälliset tavoitteet jätteen uudelleenkäytölle, kierrätykselle ja hyödyntämiselle. Ehdotuksellaan komissio haluaa edistää niiden toimenpiteiden yhdenmukaistamista, joilla jäsenvaltiot pyrkivät ratkaisemaan loppuun käytettyjen ajoneuvojen aiheuttaman ongelman. Tietyissä jäsenvaltiossa viranomaiset tai yritykset ovat tehneet tätä koskevia aloitteita. Nämä aloitteet poikkeavat kuitenkin toisistaan huomattavasti sisältönsä, tavoitteidensa saavuttamisvuoden, koskemansa ajanjakson ja velvoitteidensa puolesta. Näitä aloitteita (joista joissakin on asetettu kierrätys- ja hyödyntämistavoitteita) on tehty Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa, Itävallassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Jotta voitaisiin välttää loppuun käytettyjen ajoneuvojen jättäminen ympäristöön, ehdotetussa direktiivissä säädetään, että kyseiset ajoneuvot voidaan poistaa virallisista rekistereistä vasta sen jälkeen, kun valtuutettu purkamo on antanut todistuksen niiden purkamisesta. Purkamot saavat toimiluvan ja valtuudet todistusten antamiseen vain, jos ne täyttävät direktiivissä asetetut vaatimukset.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0118



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4066/97 komissiolle esittäjä(t): Nel van Dijk (V) (15. joulukuuta 1997) Aihe: Kansalaisetkin myrkkyruiskutuksen alla Etelä-Espanjassa sijaitsevassa Granadan maakunnan Orgivan kylässä suoritetaan oliivipuuviljelmien tuholaismyrkytyksiä lentokoneesta käsin. Kyseessä on dimetoaatti-niminen tuholaismyrkky, joka on fosforihappoesteri. Salliiko eurooppalainen lainsäädäntö tämän fosforihappoesterin käytön? Onko maatalouden hyvää käytäntöä koskevien toimintasääntöjen mukaista ruiskuttaa tätä ainetta lentokoneesta oliivipuiden ohella myöskin Orgivan kylän asukkaiden eli miesten, naisten, lasten, vauvojen sekä satunnaisten turistien päälle? Mitä Euroopan komissio aikoo tehdä tämän epäkohdan poistamiseksi? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Dimetoaatti on tuhohyönteisten torjuntaan käytetty tehoaine, jonka käytölle kasvinsuojeluaineissa useimmat jäsenvaltiot antoivat luvan ennen kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15. heinäkuuta 1991 annetun direktiivin 91/414/ETY ((EYVL L 230, 19.8.1991. )) täytäntöönpanopäivää (25. heinäkuuta 1993). Näin ollen jäsenvaltiot voivat edelleen sallia sen käytön mainitun direktiivin 8 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla. Direktiivin 91/414/ETY mukaan jäsenvaltion on kasvinsuojeluaineen salliessaan varmistuttava siitä, että tuotteella ei missään tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ole haitallisia vaikutuksia ihmisen tai eläinten terveyteen joko suoraan tai epäsuorasti. Direktiivin 3 artiklassa säädetään myös, että kasvinsuojeluaineita on käytettävä asianmukaisesti. Asianmukaisella käytöllä tarkoitetaan edellä mainittujen turvallisuusvaatimusten täyttämistä ja hyvän kasvinsuojelukäytännön periaatteiden noudattamista. Parlamentin jäsenen mainitsemat seikat näyttävät viittaavaan tilanteeseen, jossa mainittuja säännöksiä ei noudateta. Komissio pyytää Espanjan viranomaisilta lisätietoja asiasta ja toimenpiteistä, jotka on toteutettu mainittujen säännösten noudattamiseksi lentokoneruiskutusten yhteydessä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0123



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4086/97 komissiolle esittäjä(t): Wolfgang Kreissl-Dörfler (V) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Alkuperäisille asukkaille kuuluvien alueiden kartoitus Amazonasin alueella Euroopan komission toimeksiannosta käynnistetään erilaisia hankkeita alkuperäisille asukkaille kuuluvien alueiden ja suojelualueiden kartoittamiseksi Amazonasin alueella. Millaisia yhteyksiä komission hankekumppaneiden ja kyseisten Amazonasian alueen valtioiden kansallisten instituuttien välillä on alkuperäisille asukkaille kuuluvien alueiden ja suojelualueiden kartoittamista varten? Miten komissio arvioi tätä yhteistyötä? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4084/97, E-4085/97 ja E-4086/97 (3. helmikuuta 1998) Yhteisö on rahoittanut trooppisia metsiä koskevasta budjettikohdasta lukuisia Amazoniassa toteutettavia alkuperäiskansojen alueiden kartoitukseen liittyviä hankkeita. Näillä hankkeilla pyritään määrittelemään alkuperäiskansojen alueiden rajat, ja niiden ensisijaisena tarkoituksena on tukea trooppisten metsien säilyttämistä ja kestävää kehitystä, jotta alkuperäiskansoilla olisi mahdollisuus pitää yllä perinteisiä elintapojaan siellä missä siihen on toteutettavissa olevat ja kestävät mahdollisuudet, ottaen huomioon muiden maan käyttäjien kilpailevat vaatimukset. Komissiota pyydettiin auttamaan kehitysmaita luomaan tarkka kokonaiskuva alkuperäiskansojen maa-alueista kyseisten maiden alueilla. Komissio valmisteleekin parhaillaan aiheeseen liittyvää alustavaa asiakirjaa, joka koskee kehitysyhteistyötä alkuperäiskansojen tukemiseksi. Komissio on auttanut Brasiliassa Instituto socio-ambientalia (ISA) laatimaan tarkkoja, ajan tasalla olevia karttoja Brasilian alkuperäiskansojen alueista sekä luomaan Latinalaisessa Amerikassa sijaitsevien samanlaisten järjestöjen verkoston, jonka avulla voidaan jakaa kokemuksia ja koordinoida maiden rajat ylittävää toimintaa. Tämän työn toinen vaihe on juuri aloitettu. Sen aikana yhteen ainoaan maantieteellisen tietojärjestelmään sisällytetään muutakin maantieteellistä tietoa, kuten kasvillisuustyypit. ISA:sta on näin ollen tullut kansallinen, Brasilian alkuperäiskansojen alueita koskevien tietojen säilytyspaikka siinä määrin, että julkiset organisaatiot, kuten kansallinen alkuperäiskansojen tukisäätiö (FUNAI), kääntyvät ensin ISA:n puoleen saadakseen karttoja ja auttaakseen ratkaisemaan alkuperäisiä asukkaita koskevat maakonfliktikysymykset. ISA:lla on myös vahvat yhteydet G7-pilottiohjelmaan, erityisesti ¨alkuperäiskansojen maa-alueet¨ -hankkeeseen, jonka avulla Brasilian Amazonian tunnustetuille alkuperäiskansoille on määrätty lailliset rajat Saksan hallituksen ja yhteisön (sademetsärahastosta myönnetyllä) avustuksella. ISA:lla on Brasiliassa hyvin läheiset suhteet hallitukseen, erityisesti FUNAI:hin, alkuperäiskansojen asioista vastaavaan liittovaltion elimeen.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3864/97 komissiolle esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) (5. joulukuuta 1997) Aihe: Kreikan energiatoimintaohjelman toteuttaminen Kreikan riippuvuus energian osalta öljyn tuonnista ulkomailta sekä dollarin kurssin nousu ja sitä seurannut nestemäisten polttoaineiden hintojen kohoaminen ovat synnyttäneet vakavia, kauppataseeseen ja työllisyyteen liittyviä ongelmia Kreikassa. Nämä tapahtumat yhdessä hiilivetyjen laajan käytön aiheuttaman ympäristön kuormittumisen kanssa tekevät kotimaisten uusiutuvien energianlähteiden käytön edistämisen Kreikassa jälleen erityisen tärkeäksi ja ajankohtaiseksi. Kun nämä seikat otetaan huomioon, voisiko komissio kertoa minulle, millä tavoin Kreikalle suunnatun yhteisön tukikehyksen energiatoimintaohjelman toteuttaminen on edistynyt tähän mennessä, erityisesti uusiutuvien energianlähteiden edistämisen osalta? Komission jäsenen Monica Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 1998) Kreikkaa koskevaan yhteisön tukikehykseen kuuluvassa energiatoimintaohjelmassa on tähän mennessä kulutettu 98 prosenttia neljäksi ensimmäiseksi vuodeksi suunnitelluista julkisista menoista, mikä on 59 prosenttia ajanjakson 1994-1999 kokonaismäärästä. Uusituville energialähteille on osoitettu 100,4 miljoonan ecun rahoitusosuus eli 21 prosenttia ohjelman kokonaismäärästä. Tästä määrästä 25,9 miljoonaa ecua on tarkoitettu sovelletun teknologian infrastruktuurin kehittämiseen, sovellutusten esittelyyn sekä teknisesti ja taloudellisesti hyödynnettävien mahdollisuuksien määrittämiseen. Yksityisen sektorin investointien tukemiseksi on osoitettu 74,5 miljoonaa ecua seuraavilla aloilla: maalämpö, pienet vesivoimalaitokset, joiden tuotantoteho on vähintään 300 kW ja enintään 5 MW ja nykyisiin vesivoimaverkostoihin yhdistetyt pienet vesivoimalaitokset, tuulienergia, rakennuksissa hyödynnettävät passiiviset ja aktiiviset aurinkoenergiajärjestelmät (erityisesti lämmitystä, jäähdyttämistä ja lämmintä vettä varten), biopolttoaineiden tuotanto ja uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen merisuolan poistolaitoksissa. Yksityinen sektori käyttää 90,5 miljoonan ecun lisäresursseja tällaisten investointien rahoittamiseksi. Määrärahoista vastaava hallintoelin on allekirjoittamassa sopimuksia, joiden yhteismäärä on 76 miljoonaa ecua 26 hankkeen toteuttamiseksi; hankkeet on hyväksytty yhteensä 68 ehdotuksesta, jotka on jätetty ensimmäisen tarjouspyynnön yhteydessä. Toisen tarjouspyynnön päättymispäivään mennessä (31. lokakuuta 1997) oli jätetty 120 ehdotusta, joiden yhteismäärä on 501 miljoonaa ecua. Näitä ehdotuksia arvioidaan parhaillaan.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4176/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Koheesiopolitiikka ja kulttuuri Voiko komissio kertoa ohjelmakausina 1989-1993 ja 1994-1999 toteutetuista, yhteisön rahoitusta saavista kulttuurialan hankkeista, jotka toteutettiin osana yhteisöaloiteohjelmia, sekä ilmoittaa, mihin maahan ne kohdistuivat, minkä alueellisen tavoitteen piiriin hankkeet kuuluivat ja mitkä olivat hankkeiden toimeenpanon kokonaiskustannukset sekä yhteisön rahoitusosuus? Komission jäsenen Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 1998) Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3243/97 komissiolle esittäjä(t): Alfonso Novo Belenguer (ARE) (20. lokakuuta 1997)

Aihe: Plutoniumin merikuljetukset

Ranska lisää joulukuusta 1997 lähtien plutoniumin merikuljetuksia La Haguen käsittelykeskuksesta Japaniin. Reitti kulkee aivan Espanjan rannikon tuntumassa Galician ja Kanariansaarten kohdalla; näin vaarallisen jätteen kuljetus vaarantaa alueen turvallisuuden.

Tietääkö komissio, mitä reittiä nämä laivat tulevat käyttämään matkallaan Japaniin?

Onko komissio ryhtynyt toimenpiteisiin estääkseen näin vaarallisten radioaktiivisten aineiden kuljetukset rannikoiden lähellä?

Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 1997)

Vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia koskevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa niistä annetussa direktiivissä 93/75/ETY ((EYVL L 247, 5.10.1993. Direktiiviin ollaan valmistelemassa muutosta, jossa siihen sisällytetään INF-koodin kattamat radioaktiiviset materiaalit. )) velvoitetaan kaikki liikenteenharjoittajat, joiden jonkin jäsenvaltion satamasta lähtevät tai yhteisön ulkopuolisesta satamasta lähtevät ja jonkin jäsenvaltion satamaan saapuvat alukset kuljettavat vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita ydinmateriaalit mukaan lukien, ilmoittamaan viranomaisille tiettyjä tietoja ja erityisesti aluksen suunniteltu reitti.

Säädöksen tavoitteena on parantaa kansallisten viranomaisten tiedottamista sellaisten merionnettomuuksien yhteydessä, joissa on mukana aluksilla kuljetettuja vaarallisia aineita. Koska tällaisesta tilanteesta on ilmoitettava myös muille asianosaisille jäsenvaltioille, ei komission tarvitse olla välittömästi mukana tässä tiedottamisprosessissa, jonka tavoitteet ovat toiminnalliset. Komissio puuttuisi asiaan ainoastaan siinä tapauksessa, ettei direktiivin säännöksiä noudateta.

Ottaen erityisesti huomioon plutoniumin kuljetukseen käytettävien kuljetussäiliöiden suojelun tason niissä laivakuljetuksissa, joissa noudatetaan kansainvälisen merenkulkujärjestön IMOn antamia vaarallisten aineiden kansainvälistä merenkulkualan kuljetussäännöstöä (IMDG-koodi) sekä aluksilla tynnyreissä kuljetettavan säteilevän ydinpolttoaineen, plutoniumin ja erittäin radioaktiivisen jätteen kuljetusten turvallisuutta koskevaa säännöstöä (INF-koodi), komissio ei tällä hetkellä aio ehdottaa uusia yhteisön tason aloitteita, jotka koskevat plutoniumia tai muita radioaktiivisia materiaaleja kuljettavien alusten reittejä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-4151/97 komissiolle esittäjä(t): Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) (7. tammikuuta 1998)

Aihe: Yhteisön työpaikkojen menetykset EU:n ja Latvian välisen kalastusalaa koskevan pöytäkirjan vuoksi

Komissio on allekirjoittanut Latvian kanssa tulevaa EU:n ja Latvian välistä kalastusalan sopimusta koskevan pöytäkirjan, jossa sovitaan yhteisyritysten perustamista koskevista ehdoista. Tässä pöytäkirjassa komissio hyväksyy sen, että kapteeni ja kalastusalusten koko miehistö olisivat Latvian kansalaisia tai Latviassa vakinaisesti asuvia, mikä on selvästi vastoin yhteisön etua.

Tämä tarkoittaa sitä, että yhteisön alusten siirtyessä Latvian lipun alle yhteisön kansalaisia jää työttömiksi. Toisaalta yhteisön varustajat eivät ole kiinnostuneita yhteisyritysten perustamisesta, koska silloin heidän on luovuttava alukset hyvin tuntevasta miehistöstä.

Väite, että Latvian sisäinen lainsäädäntö määrää näin, on perusteeton, koska kaikki lait ovat muutettavissa ja koska kansainvälinen sopimus kumoaa kansallisen lainsäädännön määräykset, jotka ovat sen kanssa ristiriidassa.

Millä perusteilla komissio väisti vastuunsa pöytäkirjaa koskevissa neuvotteluissa kuten kävi myös Liettuan ja Grönlannin tapauksissa?

Eikö olisi kohtuullisempaa ja yhteisön etujen mukaista, että miehistö koostuisi yhteisön kansalaisista suhteessa yhteisön yhteisyritykseen sijoittamaan pääomaan ja kapteeni olisi maasta, joka on yhteisyrityksen suurin osakkeenomistaja.

Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 1998)

Vuoden 1995 laajentumisen jälkeen hyväksyttyjen neuvotteluohjeiden perusteella neuvoteltiin uudet kalastussopimukset Latvian kanssa huhtikuussa 1996 ja Viron ja Liettuan kanssa kesäkuussa 1996. Yhteisyritysten perustaminen lisättiin uutena osatekijänä näihin sopimuksiin. Pysyvien yhteisyritysten perustamiseen Latviaan liittyvä pöytäkirja neuvoteltiin ja parafoitiin helmikuussa 1997.

Jäsenvaltiot olivat mukana jokaisen Baltian maan kanssa käydyissä neuvotteluissa, ja komissio parafoi Latvian kanssa laaditun sopimusluonnoksen hyvässä uskossa ja jäsenvaltioiden tukemana EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 1 kohdan mukaista menettelyä noudattaen. Neuvoston sihteeristö ei esittänyt varaumia.

Tätä taustaa vasten komissio rohkenee olla kysyjän kanssa eri mieltä siitä, että komissio olisi toiminut vastuuttomasti ja vastoin yhteisön etua hyväksyessään pöytäkirjan 6 artiklan. Pysyviä yhteisyrityksiä koskevassa ohjelmassa alukset poistetaan yhteisön rekisteristä ja merkitään ulkopuolisen maan rekisteriin. Ne ovat sen jälkeen tuon ulkopuolisen maan lainsäädännön alaisia. Latvia totesi nimenomaan, että latvialaisten laivojen kapteenien ja miehistön on oltava Latvian kansalaisia tai Latviassa vakituisesti asuvia. Tämä on Latvian lainsäädännön mukaista ja sopimuksen allekirjoittamisen edellytys.

Komissio on kysyjän kanssa samaa mieltä siitä, että yhteisön työllisyys kalastusalalla on turvattava aina kuin se on mahdollista. Sen vuoksi se tekee tulevaisuudessa kaikkensa neuvotellakseen sellaiset ehdot, että tämä tavoite saavutetaan.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0020



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3551/97 komissiolle esittäjä(t): Gianni Tamino (V) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Alkioilla tehdyt kokeet Monet tiedotusvälineet ovat julkaisseet uutisen, jonka mukaan englantilainen biologi Jonathan Slaek on tuottanut päättömiä sammakoita käsittelemällä alkioita. Kyseisellä tekniikalla voidaan kehittää alkioita, joilla on vain tiettyjä ruumiinosia. Kuten Slaek itse on todennut, hän aikoo laajentaa tätä tekniikkaa nisäkkäisiin, myös ihmiseen, päämääränään kloonata eräänlainen ¨elintehdas¨, jota käytetään elinten siirtoja varten. Koska monet tutkijat lukuisissa Euroopan valtioissa ovat sanoneet, että vastaavanlaisia kokeita tehdään heidän laboratorioissaan, voiko komissio sanoa, missä tutkimuskeskuksissa näitä kokeita tehdään ja ovatko nämä tutkimukset sopusoinnussa ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä tehdyn yleissopimuksen kanssa, jonka Euroopan neuvosto hyväksyi marraskuussa 1996 ja jonka yhdeksän EU:n jäsenvaltiota (Tanska, Suomi, Ranska, Kreikka, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugali, Espanja ja Ruotsi) on allekirjoittanut? Onko se sopusoinnussa yleensäkin yhteisön lainsäädännön ja EP:n päätöslauselmien kanssa? Komission jäsenen Edith Cressonin komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 1998) Komissio tietää, että arvoisan kysyjän mainitsemat kokeet ovat saaneet osakseen paljon huomiota joukkoviestimissä. Tällainen tutkimus ei mitenkään sisälly yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmiin - ei neljänteen ((EYVL L 117, 8.5.1990. )), joka on toteutusvaiheessa, eikä viidenteen ((Asiak. KOM(97) 142 lopullinen. )), josta vasta tehdään päätöstä. Komissio katsoo, että mainittu tutkimus ei ole eettisten perusperiaatteiden mukaista. Eettisiä periaatteita käsitellään viidennestä puiteohjelmasta tehdyn ehdotuksen 6 artiklassa ja niihin viitataan tutkimustoimintaan osallistumisesta annettuja sääntöjä koskevan päätösehdotuksen 10 artiklassa (130 j artikla).
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0012



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3729/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Tuhannen tonnin tonnikalafileekiintiön avaaminen kolmansille maille alennetuilla tullimaksuilla 14. huhtikuuta 1997 säädetyllä asetuksella (ETY) N:o 702/97 ((EYVL L 104, 22.4.1997, s. 8. )) avataan yhteisön autonominen tariffikiintiö tietyille kalastustuotteille. Asetuksella sallitaan tuhannen tonnin tonnikalafileekiintiön tuonti kolmansista maista puoleen normaalista alennetulla tullimaksulla. Voiko komissio vastata miksi tällainen tariffikiintiö on avattu maille, jotka saavat jo etua yleisestä tullietuusjärjestelmästä ja mm. Lomén sopimuksesta? Onko kyseessä erityistoimi vai onko mahdollista, että tämä toistuu tulevaisuudessa? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3729/97 ja E-3730/97 (23. tammikuuta 1998) Yhteisön autonomisen tariffikiintiön avaaminen tuhannen tonnin tonnikalafilee-erän tuomiseksi 12 prosentin tullimaksulla vuonna 1997 hyväksyttiin Euroopan tonnikalasäilyketeollisuuden hankintavaikeuksien takia. Ongelmat johtuvat yleisestä tilanteesta maailman tonnikalamarkkinoilla (heikko tarjonta suhteessa voimakkaaseen kysyntään) sekä raaka-aineen käsittelymenetelmien kehittymisestä (fileointimenetelmien paraneminen kalastusalueita lähellä olevissa maissa, jolloin kuljetetaan ainoastaan purkitettavaksi soveltuvaa tuotetta). Yhteisön jalostusteollisuuden käyttöön tuotavaa tonnikalafilettä koskeva tariffikiintiö on avattu kolmansille maille lukuun ottamatta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen maita, joista kyseisiä tuotteita tuodaan jo tulleitta. Komissio tutkii vuosittain uudelleen tilanteen kaikkien tuotteiden osalta, joille jäsenvaltiot pyytävät tariffikiintiöitä tai tullisuspensioita. Vuotta 1998 koskeva analyysi on meneillään, ja komission ehdotusten odotetaan valmistuvan tavanomaiseen aikaan tammikuun 1998 loppuun mennessä. Tonnikalan osalta on pyydetty tariffikiintiön avaamista, ja asiaa tutkitaan parhaillaan.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3654/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Koheesiorahaston toimien jatkaminen Tähän asti koheesiorahaston varat on suunnattu niille jäsenvaltioille, joiden BKT henkeä kohden on vähemmän kuin 90 % yhteisön keskiarvosta, ja sillä ehdolla, että ne ovat laatineet kansallisen ohjelman, joka täyttää taloudelliset lähentymisehdot. Komissio ehdottaa vuoden 2000 toimintaohjelmassa, että koheesiorahasto säilytetään nykyisessä muodossaan, jotta yhteisö jatkaisi EMU:n kolmanteen vaiheeseen osallistuvien, vähemmän vauraiden jäsenvaltioiden tukemista. Tulevatko, edellä mainitun perusteella, ne maat, jotka eivät ole mukana EMU:n kolmannessa vaiheessa, yhä olemaan oikeutettuja koheesiorahaston varoihin myös vuoden 1999 jälkeen, sikäli kuin niiden BKT henkeä kohden on vähemmän kuin 90 % yhteisön keskiarvosta ja niillä on kansallinen lähentymisohjelma? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (5. tammikuuta 1998) Komission Agenda 2000 -asiakirjassa ((Asiak. KOM(97) 2000 lopullinen. )) ehdotetaan, että koheesiorahaston toimintaa jatketaan nykyisessä muodossa. Tämä merkitsee sitä, että jäsenvaltiot, jotka eivät osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen ja joiden bruttokansantulo asukasta kohden on alle 90 prosenttia yhteisön keskiarvosta, voivat saada edelleen koheesiorahaston tukea edellyttäen, että ne ovat laatineet kansallisen ohjelman, jonka tavoitteena on EY:n perustamissopimuksen 104 c artiklassa määrättyjen kansantalouksien lähentymisedellytysten täyttäminen. Tukikelpoisuusperustetta, jonka mukaan bruttokansantulon asukasta kohden on oltava alle 90 prosenttia yhteisön keskiarvosta, tarkistetaan tukikauden 2000-2006 puolivälissä.