Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3912/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Seveso direktiivi Seuraavilla direktiiveillä on merkittävä asema tuotantolaitosten turvallisuuden ja ympäristönsuojelun kannalta: - 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu direktiivi tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista (85/337/ETY) ((EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. )) - 24. syyskuuta 1996 annettu direktiivi ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi (96/61/EY) ((EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26. )) - 9 päivänä joulukuuta 1996 annettu direktiivi vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta (96/82/EY) ((EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13. )). Jäsenvaltioiden on pantava kaksi viimeksi mainittua direktiiviä täytäntöön viimeistään vuoteen 1999 mennessä. Tässä yhteydessä käydyissä keskusteluissa on tuotu esiin tiettyjä näkökantoja, jotka antavat aihetta esittää komissiolle seuraavat kysymykset: Direktiivin 96/61/EY 14 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluvan laitoksen toiminnanharjoittaja täyttää laitoksessaan lupaehdot. Direktiivin 96/82/EY 18 artiklassa vaaditaan, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset suorittavat kaikkien direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitoksien järjestelmällisen tarkastuksen. Onko jäsenvaltioiden velvollisuuksiin kuuluvaa tarkastusten suorittamista koskevien direktiivin 96/82/EY 18 artiklan säännösten yhteydessä otettava huomioon myös direktiivin 96/61/EY 13 artikla, jos laitos kuuluu molempien direktiivien sovellusalaan? Tarkoittaako direktiivin 96/82/EY 18 artiklan 2 kohdan määritelmä ¨Ohjelmaan on kuuluttava ainakin yksi toimivaltaisen viranomaisen vuosittain kussakin 9 artiklassa tarkoitetussa tuotantolaitoksessa paikan päällä suorittaman tarkastus...¨sitä, että tällaisen tarkastuksen voi suorittaa ainoastaan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen vai onko mahdollista, että tarkastuksen suorittamisesta vastaisi joko yksityinen järjestö tai toiminnanharjoittajalle kuuluva taloudellinen yksikkö? Onko jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti paikan päällä suorittamassa tarkastuksessa tarpeellista tarkastaa kulloisenkin laitoksen tekninen varustelu ja laitoksen organisaatio, vai voiko toimivaltainen viranomainen rajoittaa tarkastuksen laajuutta siten, että sen piiriin kuuluisi ainoastaan asianomaiset asiakirjat, kuten turvallisuusselvitys, ja hallinto- ja sosiaalikäyttöön tarkoitettujen rakennusten paikan päällä tapahtuva tarkastus? Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa, jotta jäsenvaltiot voivat kehittää ja soveltaa käytäntöön 18 artiklan 2 kohdan mukaisten tarkastusohjelmien arviointiin liittyviä yhdenmukaisia kriteerejä? Ovatko direktiivin 96/82/EY 18 artiklan 2 kohdassa mainitut kertomukset katsottava osaksi 19 artiklassa mainittua tietojen vaihtoa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1998) Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY (Seveso II) 18 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot huolehtimaan siitä, että toimivaltaiset viranomaiset ottavat käyttöön tarkastusjärjestelmän tai muita kyseessä olevaan tuotantolaitostyyppiin soveltuvia valvontakeinoja. Tämä väljästi muotoiltu säännös antaa viranomaisille tiettyä liikkumavaraa velvoitteen täyttämisessä. On aivan hyvin ajateltavissa, että toimivaltaiset viranomaiset eivät itse tekisi tarkastuksia, vaan valtuuttaisivat tehtävään riippumattomia yksityisiä tarkastuslaitoksia. Tässä tapauksessa viranomaisten olisi tosin varmistettava, että Seveso II -direktiivin 18 artiklassa mainitut tarkastuksen tavoitteet toteutuvat. Tarkastusten ja muiden valvontatoimenpiteiden on oltava sellaisia, että voidaan tutkia suunnitelmallisesti ja järjestelmällisesti tuotantolaitoksessa sovellettavat tekniset, organisatoriset ja johtamiseen liittyvät järjestelmät. Siten itse paikalla tehtävät tarkastukset eivät voi rajoittua asiaankuuluvien asiakirjojen tai pelkästään hallintorakennusten ja sosiaalitilojen tarkastuksiin. On kuitenkin hyväksyttävää, että yksittäisissä tarkastuksissa keskitytään tiettyihin seikkoihin, esimerkiksi tuotantolaitoksen organisaatioon. Taatakseen, että jäsenvaltiot noudattavat 18 artiklan säännöksiä yhdenmukaisesti, komissio perusti jo vuoden 1997 keskivaiheilla (siis hyvissä ajoin ennen kuin Seveso II -direktiivin soveltaminen tulee pakolliseksi helmikuussa 1999) yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa teknisen työryhmän, jonka tehtävänä on laatia suuntaviivat tarkastuksille ja tarkastusjärjestelmille sekä tehdä ehdotuksia jäsenvaltioiden välisestä alan yhteistyöstä ja kokemusten vaihdosta. Sellaisten laitosten osalta, joita kummankin direktiivin säännökset koskevat, Seveso II -direktiivin 18 artiklan mukaiset tarkastukset sekä IPPC-direktiivin 13 artiklan mukainen lupaehtojen tarkastaminen ja ajanmukaistaminen voidaan toteuttaa yhtä aikaa. Kuten edellisestä käy ilmi, näin voidaan yksinkertaistaa menettelyä huomattavasti ja samalla säästää sekä tuotantolaitoksen että valvontaviranomaisten kustannuksia. Niitä tietoja, jotka on annettava 18 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti laadittavissa kertomuksissa, voidaan vaihtaa 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti sikäli kuin niitä ei ole voimassaolevien säännösten perusteella käsiteltävä luottamuksellisina.