KIRJALLINEN KYSYMYS E-0285/03 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Merenpinnan nousu eteläisellä Tyynenmerellä.



Virallinen lehti nro 242 E , 09/10/2003 s. 0116 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0285/03 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (7. helmikuuta 2003) Aihe: Merenpinnan nousu eteläisellä Tyynenmerellä Mitä todisteita on eteläisen Tyynenmeren pinnan noususta? Avustaako komissio mitenkään Tuvalua ja sitä ympäröiviä saaria selviytymään ilmastonmuutoksen vaikutuksista? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 2003) Paras ja luotettavin tieteellinen arvio ilmastonmuutoksesta on hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) vuonna 2001 laatima kolmas arviointiraportti, joka sisältää yhdistetyn tieteellisen tiedon maailmasta. Sen auktoriteetin ja luotettavuuden ovat tunnustaneet lähes kaikki maailman maat, mukaan luettuna Yhdysvallat. Kolmannen arviointiraportin mukaan merenpinnan on havaittu kohonneen 1900-luvulla keskimäärin 0,10,2 m, ja on olemassa merkkejä siitä, että ilmaston lämpeneminen on vaikuttanut merkittävästi tähän kohoamiseen. Tämänhetkisillä malleilla ei kuitenkaan vielä pystytä ennustamaan merenpinnan kohoamista tarkoin luvuin vaan ainoastaan esittämään joukko mahdollisia tuloksia. Siten IPCC:n vuosia 19902025 ja 19902050 koskevan arviointiraportin mukaan merenpinnan ennustettujen nousujen oletetaan osuvan väleille 0,030,14 metriä ensin mainitulla ja 0,050,32 metriä toisella jaksolla. Näiden mahdollisten tulevaisuudennäkymien seuraukset antavat todellakin aihetta huoleen, mikä myös tunnustettiin neuvoston puheenjohtajan 17. lokakuuta 2002 vahvistamissa päätelmissä. Ilmastonmuutoksen valtamerissä aiheuttamiin laajamittaisiin vaikutuksiin odotetaan kuuluvan maailmanlaajuinen merenpinnan kohoaminen, minkä mahdollisia seurauksia ovat nousevat tulvatasot, eroosion nopeutuminen, kosteikkojen ja mangrovemetsien menetys sekä meriveden intruusio makean veden lähteisiin. Pienet saarivaltiot, Tuvalu mukaan luettuna, ovat erityisen alttiita ilmastonmuutoksen kielteisille vaikutuksille. Ilmastonmuutos saattaa johtaa myös maan ja omaisuuden menettämiseen, ihmisten pakkosiirtoihin sekä kasvavaan hyökyaaltoriskiin, ja näihin muutoksiin vastaaminen ja sopeutuminen vaatisi korkeita kustannuksia. Suurin osa yhteisön kehitysavusta toimitetaan maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin liittyvän toiminnan yhteydessä. Maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa hahmotellaan kullekin maalle kehitysapustrategia, ja ensisijaiset avustusalueet valitsee avunsaajamaa. Tuvalun maakohtainen strategia-asiakirja allekirjoitettiin 14. elokuuta 2002, ja se kattaa vuosien 2002 ja 2007 välisen ajanjakson. Kehitysapu tulee olemaan neljä miljoonaa euroa kyseisen ajanjakson aikana, ja se keskitetään lähinnä sosiaalisektorin kehittämiseen. Menneinä vuosina on kuitenkin joitakin energiatehokkuuteen, rannikoidensuojeluun ja uusiutuvien energianlähteiden käyttöön liittyviä hankkeita rahoitettu yhteisön ohjelmien kautta Lomén yleissopimuksen puitteissa. Lisäksi komissio seuraa jatkuvasti Tuvalun ympäristötilanteen kehittymistä olemalla säännöllisesti yhteydessä hallitukseen, muun muassa yhteisten vuosikertomusten yhteydessä ja komission Fidin edustuston henkilökunnan käydessä paikan päällä.