KIRJALLINEN KYSYMYS E-0059/01

esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle

(22. tammikuuta 2001)

Aihe: Euroopan unionin rakennerahastojen varojen uudelleenkohdistaminen

Euroopan komissio ilmaisi vastauksessaan kysymyksiin E-2705/99 ja E-2706/99(1), että rakennerahastoja koskevien säännösten mukaisesti jäsenvaltio voi kohdistaa uudelleen yhteisön varoja yhdestä ohjelmasta toiseen tai rahastojen välillä jäsenvaltiossa. Se voi myös palauttaa myönnetyt varat kokonaan tai osan niistä komissiolle, joka kohdistaa ne tarvittaessa uudelleen toiseen jäsenvaltioon tai muihin sopiviin tarkoituksiin. Useat jäsenvaltiot ovat jo soveltaneet yhtä tai useampaa näistä mahdollisuuksista Yhdistyneen kuningaskunnan palauttamia varoja (KOR) ei kohdistettu toiseen jäsenvaltioon, vaan niillä tasapainotettiin yhteisön vuoden 1999 talousarviota.

1. Voiko komissio ilmoittaa, mikä konkreettinen oikeusperusta antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden siirtää yhteisön varoja rahastosta toiseen tai palauttaa ne komissiolle?

2. Voiko komissio ilmoittaa, mikä oikeusperusta antaa Euroopan komissiolle valtuudet päättää, kohdistetaanko palautetut varat muihin jäsenvaltioihin vai muihin tarkoituksiin?

3. Voiko komissio ilmoittaa, miten paljon kukin jäsenvaltio on tähän palauttanut ohjelmakauden 19941999 KOR-varoja?

4. Voiko komissio ilmoittaa, mihin kyseiset palautetut varat kohdistettiin uudelleen ja millä perustein?

5. Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon varoja kohdistettiin uudelleen, mihin jäsenvaltioihin ja millä perustein?

6. Eikö komissio ole sitä mieltä, että kyseiset palautetut varat tulisi kohdistaa uudelleen niihin maihin, jotka niitä tarvitsevat ja jotka moitteettomasti ja kokonaisuudessaan käyttävät ne yhteisön varat, jotka niille alun perin myönnettiin? Näin säilytettäisiin se päämäärä, joka kyseisten varojen myöntämisellä oli.

(1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 42.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(5. maaliskuuta 2001)

1. Mahdollisuudesta siirtää yhteisön varoja eri rahoituslähteiden välillä säädettiin nimenomaisesti 19. joulukuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 4253/88 muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) 2082/93(2), 25 artiklan 5 kohdassa. Kysymyksessä oli muutos, joka voitiin toteuttaa osana komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistoimintaa rakennerahastoista myönnettävien tukien täytäntöönpanon tehokkaan seurannan takaamiseksi mainitussa 5 kohdassa määritellyn menettelyn mukaisesti.

Kyseistä mahdollisuutta voidaan soveltaa rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(3) mukaisesti ja erityisesti sen 34 artiklan 3 kohdan ja 35 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla.

Yhteisön tukikehyksen muuttamismenettelyt esitetään kutakin jäsenvaltiota koskevissa komission julkaisemissa yhteisön tukikehyksissä.

2. Komission on taattava rakennerahastojen tavoitteiden toteuttamiseen myönnettyjen varojen paras mahdollinen käyttö. Tämän tehokkuusperiaatteen mukaisesti komissio kohdentaa uudelleen ne määrärahat, jotka jäsenvaltio on päättänyt jättää sitomatta, ja käyttää ne rakennerahastojen omiin rahoituskohteisiin.

3. Tarkoitukseen varattuja yhteisön määrärahoja ei ollut käytetty kokonaan läheskään kaikkien tavoitetta 5 a (kalastus) koskevien yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen yhteydessä 31. joulukuuta 1999 päättyneen ohjelmakauden aikana.

Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) mukaiset vastaavat määrärahat on vähennetty seuraavasti:

- Tanska: 12,25 miljoonaa euroa

- Italia: 25 miljoonaa euroa (kohdennettiin uudelleen Italiaa koskevaan tavoitteen mukaiseen yhteisön tukikehykseen)

- Alankomaat: 2,5 miljoonaa euroa (kohdennettiin uudelleen Flevolandia koskevaan tavoitteen 1 (kalastus) mukaiseen yhtenäiseen ohjelma-asiakirjaan)

- Yhdistynyt kuningaskunta: 28,63 miljoonaa euroa.

Kaikissa muissa tavoitetta 5 a koskevissa yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa on kaikkien käytettävissä olevien KOR:n määrärahojen sekä indeksoinnista saatujen varojen käyttöä koskeva suunnitelma; näin kohdennetut varat sidottiin kokonaisuudessaan yhteisön tasolla.

Muut KOR:n määrärahat kohdennetaan tavoitteen 1 mukaisiin ohjelmiin. Mikäli niitä ei käytetä kokonaan, käyttämättömien määrärahojen uudelleenkohdentaminen on ensisijaisesti ohjelmien hallinnoinnista vastaavan viranomaisen tehtävä. Käyttämättömät määrärahat kohdennetaan joko yhteisön samaan tukikehykseen kuuluviin muihin toimenpideohjelmiin tai saman useista rahastoista rahoitettavan alueellisen ohjelma-asiakirjan muihin ensisijaisiin tavoitteisiin.

4. Aluksi on aiheellista täsmentää käytettyä terminologiaa, sillä termi palautetut varat voi aiheuttaa sekaannusta. Kysymyksessä olevien varojen uudelleenkohdentaminen tai kohdentamatta jättäminen perustuu Edinbourghissä kartoitettujen taloudellisten näkymien perusteella toteutettuun määrärahojen käytön alustavaan suunnitteluun. Useimmissa tapauksissa on siis kysymyksessä alustavan suunnitelman jokin sellainen osa, jota ei ole pantu täytäntöön alkuperäisen suunnitelman mukaisesti, vaan varojen uudelleenkohdentaminen on suoritettu ennen niiden sitomista koskevia oikeudellisia päätöksiä (komission päätös rahastojen käytöstä) ja ennen maksusitoumuksia. Joissain tapauksissa uudelleenkohdentaminen on johtanut oikeudellisen sitomispäätöksen muuttamiseen ja määrärahojen vapauttamiseen (esimerkiksi sellaisten ohjelmien ollessa kysymyksessä, joissa maksut suoritetaan yhdessä erässä). Uudelleenkohdentaminen ei sensijaan ole edellyttänyt varojen palauttamista yhteisölle.

Uudelleenkohdentaminen tapahtuu yleensä saman jäsenvaltion sisällä ja kysymyksessä olevan jäsenvaltion pyynnöstä. Monissa tapauksissa alueet ovat kohdentaneet samaan tavoitteeseen tai samaan aloitteeseen liittyvät varat uudelleen keskenään. Myös saman alueen eri aloitteita koskevia varoja on kohdennettava uudelleen. Kummassakin tapauksessa yhteys alkuperäiseen varojenkäyttösuunnitelmaan on ilmeinen. Jäsenvaltiot ovat joskus toivoneet voivansa toteuttaa laajempialaista uudelleenkohdentamista. Tilanne oli tällainen erityisesti edellä olevassa 3 kohdassa mainitussa tapauksessa, kun Italia halusi lujittaa ohjelmia maan keskiosien maanjäristysalueilla.

Ohjelmien muuttaminen tekemällä muutoksia jäsenvaltioiden kesken on poikkeuksellisia, ja tarkasteltavana olevan ajanjakson kuluessa tällaista tapahtui erityisesti Peace-yhteisöaloitteeseen tarkoitettujen varojen (vuodeksi 1999 varattujen 100 miljoonan euron) kohdentamisen ja sitomisen yhteydessä; tällöin nostettiin kaikkien jäsenvaltioiden yhteisöaloitteisiin tarkoitettuja varoja.

Kuten parlamentin jäsen korostaa mainiten komission edellä mainitut vastaukset, on syytä todeta, että eräät tietyt jäsenvaltiot luopuivat osasta niille alunperin tarkoitettuja määrärahoja ilman uudelleenkohdentamista; tämä osa vastasi yleensä viimeisten maksuerien indeksoinnista saatuja varoja. Kuten komissio on jo aiemmin painottanut, kyseiset määrät ovat hyvin pieniä verrattuna ohjelmakauden 19941999 määrärahojen kokonaismäärään. Kuten parlamentin jäsen toteaa, kyseisten määrärahojen avulla on voitu todellakin tasoittaa vuoden 1999 talousarviosta myönnettyjen määrärahojen ja ohjelmasuunnitelman välistä epäsuhtaa. Kuten komissio on jo esittänyt, vuoden 1998 määrärahojen käyttäminen ainoastaan osittain ei antanut aihetta toisin kuin sitä edeltävinä varainhoitovuosina nostaa rahoitusnäkymien enimmäismääriä käyttämättä jääneiden määrien mukaisesti ohjelmakauden 19941999 lopussa. Koska ohjelmat ja

ohjelmasuunnitelma ovat monivuotisia ja koska ohjelmiin ei toisin kuin talousarvioihin liity vuosikohtaisia rajoituksia, ohjelmasuunnittelu ei vastannut käytettävissä olleita talousarviosta myönnettyjä määrärahoja (jotka olivat alijäämäisiä), koska vuoden 1998 määrärahoja ei käytetty kokonaan. Se seikka, että alustavan suunnitelman mukaisten varojen käyttäminen kokonaan ei ollut joidenkin jäsenvaltioiden mielestä mahdollista, myötävaikutti tämän ongelman ratkaisemiseen. Tämän vuoksi ohjelmakauden lopussa ei ollut käyttämättömiä tai uudelleenkohdennettavia budjettimäärärahoja.

5. Kuten edellä olevassa 4 kohdassa mainitaan, jäsenvaltio suorittaa uudelleenkohdentamisen yleensä itse. Määrät olivat usein vähäisiä, mutta uudelleenkohdentamistoimia oli melko paljon, erityisesti vuonna 1999. Ainoa jäsenvaltioiden välinen mainitsemisen arvoinen uudelleenkohdentaminen, joka oli määrältään 100 miljoonaa euroa, koski Peace-ohjelmaa ja vaikutti kaikkiin jäsenvaltioihin.

6. Sen vuoksi, ettei nettomääriä ollut käytettävissä ohjelmakauden lopussa, kuten edellä olevassa 4 kohdassa mainitaan, uudelleenkohdennettujen määrien vähäisyyden vuoksi ja erityisesti rakennerahastojen ohjelmasuunnittelun yhteydessä noudatettavien toimintatapojen vuoksi komissiolla ei ollut juurikaan mahdollisuuksia vaikuttaa uudelleenkohdennettuihin määriin varojen käyttöasteen tai tehokkuuden parantamiseksi. On kuitenkin aiheellista olettaa, että jäsenvaltioiden pyytäessä uudelleenkohdentamista tarkoituksena oli vastata johonkin suunniteltua kohdetta kiireellisempään tarpeeseen tai tarpeeseen parantaa varojen käyttöastetta, mikä liittyy parlamentin jäsenen mainitsemaan huolenaiheeseen.

(1) EYVL L 374, 31.12.1988.

(2) EYVL L 193, 31.7.1993.

(3) EYVL L 161, 26.6.1999.