FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/404

(2004/C 84 E/0470)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0456/04

esittäjä(t): Ioannis Marinos (PPE-DE) komissiolle

(23. helmikuuta 2004)

Aihe: Kuluttajien valitusten ja ilmoitusten lisääntyminen Kreikassa

Kuluttajasuojakeskuksen (KE.P.KA.), joka sijaitsee Thessalonikissa ja on Euroopan kuluttajajärjestön (BEUC) ja ”Consumers' International” -järjestön jäsen, (14. tammikuuta 2004 julkaiseman) lehdistötiedotteen mukaan vuoden 2003 aikana tuhansien kreikkalaisten kuluttajien jättämien ilmoitusten ja valitusten määrä lisääntyi 40:llä prosentilla. Tarkemmin sanottuna kun vuonna 2002 kuluttajasuojakeskukselle oli tullut 10 000 ilmoitusta ja valitusta, vuonna 2003 lukumäärä kohosi 14 000:een. Yleisimpiä valituksen aiheita olivat pääasiassa hintojen kallistuminen (15,60 prosenttia), luottokortit ja lainat (15,05 prosenttia) sekä vialliset tuotteet (10,46 prosenttia). Huomionarvoista on, että erityisesti luottokortteja ja lainoja koskevien ilmoitusten määrä nousi vuonna 2003 kaksi ja puolikertaiseksi verrattuna vuoteen 2002 (6,68 prosentista 15,05 prosenttiin), syötäväksi kelpaamattomien elintarvikkeiden kohdalla määrä melkein kaksinkertaistui (4,33 prosentista 7,5 prosenttiin). Huomattavaa on myös, että kreikkalaisista yleishyödyllisistä julkisista palveluista tehdyt valitukset ja ilmoitukset yli kaksinkertaistuivat (2,06 prosentista vuonna 2002 4,68 prosenttiin vuonna 2003).

Pitääkö komissio yhteisön kuluttajansuojaa koskevaa lainsäädäntöä riittävänä tällaisten ilmiöiden osalta? Voiko se antaa minulle tietoa siitä, onko kaikki yhteisön lainsäädännön asiaa koskevat määräykset liitetty osaksi Kreikan kansallista lainsäädäntöä ja missä määrin niitä noudatetaan?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(31. maaliskuuta 2004)

Yhteisön lainsäädäntö sisältää useita säännöksiä, joilla pyritään varmistamaan korkeatasoinen kuluttajansuoja sisämarkkinoilla. Elintarvikkeita ja muita kulutustavaroita varten on luotu laaja oikeudellinen kehys yli 20 vuoden pituisen ajanjakson kuluessa. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemilla aloilla on annettu direktiivejä hintojen ilmoittamisesta (98/6/EY (1)), kulutusluotoista (87/102/ETY (2), sellaisena kuin se on muutettuna), tuotevastuusta (85/374/ETY (3), sellaisena kuin se on muutettuna) sekä useampia direktiivejä elintarviketurvallisuudesta. Tämä lainsäädäntö sisältää kuluttajansuojaa koskevat säännöt. Yleishyödyllisiä palveluita säännellään alakohtaisilla säädöksillä kuten postipalvelu-, sähkö-, kaasu- ja televiestintädirektiiveillä. Julkisia palveluja koskeva direktiivi (93/38/ETY (4), sellaisena kuin se on muutettuna) puolestaan kattaa tärkeät julkiset palvelut.

Komissio on myös esittänyt ehdotuksen sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevaksi direktiiviksi (5), jotta kuluttajia voitaisiin suojella huijareilta asianmukaisesti. Lisäksi komissio on vuosiksi 2002—2006 laatimansa kuluttajapoliittisen strategian puitteissa ryhtynyt tarkistamaan ja ajantasaistamaan yhteisön kuluttajalainsäädäntöä (6).

Kuluttajien valitusten määrän kasvua Kreikassa voidaan pitää merkkinä siitä, että kuluttajat tulevat yhtä tietoisemmiksi oikeuksistaan: kuluttajat kääntyvät aikaisempaa enemmän kuluttajajärjestöjen puoleen saadakseen apua oikeuksiensa käytössä. Komission mielestä tämä kehityssuunta ei tarkoita, ettei yhteisön lainsäädäntö suojele kuluttajia riittävästi, vaan ennemminkin se on osoitus kuluttajatietoisuuden lisääntymisestä, mitä komissio vahvasti kannattaa. Kuluttajille suunnatun tiedottamisen tehostamiseksi Ateenassa avattiin 7. toukokuuta 2003 EU-kuluttajaneuvontapiste (osoite: 7, Akadimias Street, GR-10671 Ateena).

Kreikka on saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään kaikki kuluttajansuojadirektiivit, jotka liittyvät muihin kuin elintarviketurvallisuuden alaan kuuluviin kysymyksiin. Kreikan viranomaisten tehtävänä on varmistaa, että osaksi kansallista lainsäädäntöä saatetut EU:n kuluttajia koskevat direktiivit pannaan asianmukaisesti täytäntöön kreikkalaisten kuluttajien eduksi.

Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto teki Kreikkaan vuonna 2003 kolme tarkastusmatkaa elintarviketurvallisuusasioissa. Se esitti tarkastusmatkojen tulosten perusteella suosituksia käytettävissä olevien virallisten valvontajärjestelmien toiminnan parantamiseksi ja todettujen epäkohtien korjaamiseksi. Monet näistä epäkohdista johtuvat henkilökunnan vähyydestä, mihin Kreikan viranomaiset pyrkivät aktiivisesti löytämään ratkaisun. Tarkastusraportit asetetaan lähiaikoina nähtäville terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston verkkosivulle (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/oc_index_en.htmi).

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/6/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, kuluttajansuojasta kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamisessa, EYVL L 80, 18.3.1998.

(2) Neuvoston direktiivi 87/102/ETY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä, EYVL L 42, 12.2.1987. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/7/EY, EYVL L 101, 1.4.1998.

(3) Neuvoston direktiivi 85/374/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1985, tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä, EYVL L 210, 7.8.1985. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/34/EY, EYVL L 141, 4.6.1999.

(4) Neuvoston direktiivi 93/38/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta, EYVL L 199, 9.8.1993. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/4/EC, EYVL L 101, 1.4.1998.

(5) KOM(2003) 3 5 6 lopullinen.

(6) KOM(2002) 208 lopullinen.