ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0341/99 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) komissiolle (23. helmikuuta 1999) Aihe: Euroopan unionin tekemistä myönnytyksistä johtuva kilpailun lisääntyminen tuontiriisialalla Yhteinen markkinajärjestely on osoittautunut riittämättömäksi markkinoiden ohjauksen tehokkaan toimivuuden ja markkinoiden hallinnan varmistamisessa. Siinä ei ole otettu riittävästi huomioon pinta-alojen ja tuotannon kasvua, kulutuksen huomattavaa vakautta sekä Euroopan unionin lukuisista myönnytyksistä kolmansille maille ja Gatt-neuvottelujen tuloksista johtuvaa lisääntynyttä kilpailua tuontiriisialalla. Markkinointivuosina 1996/1997 ja 1997/1998 on koettu todellisia kriisitilanteita, kun Euroopan unionia koskevat pinta-alat ovat ylittänet 420 000 hehtaaria, mikä on kuitenkin vähemmän kuin taattu enimmäispinta-ala. Tämä on johtanut tuotantohintojen voimakkaaseen laskuun ja huomattavien riisimäärien vetämiseen markkinoilta. Ongelman vakavuus edellyttää luultavasti asetuksen 3072/95(1) muuttamista, mutta tämän on kuitenkin ehdottomasti tapahduttava vasta seuraavien kansainvälistä kauppaa koskevien neuvottelujen (WTO-sopimukset) jälkeen ja ottamalla huomioon Agenda 2000:n vaikutukset erityisesti vilja-alalla. Aikooko komissio ryhtyä toimiin tutkiakseen, onko mahdollista siirtää huomattava osa pinta-alasta (vähintään 50 000 hehtaaria) paikallisilta lajikkeilta maailmanlaajuisesti viljeltäville lajikkeille, onko mahdollista erottaa tasaustukea maailmanlaajuisesti viljeltävän riisin ja paikallisen riisin välillä ja onko mahdollista laskea maailmanlaajuisesti viljeltävän riisin markkinahintaa siten, että se vastaa tasaustuen kasvua, alentamatta kuitenkaan interventiohintaa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (31. maaliskuuta 1999) Kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, riisimarkkinat ovat olleet epätasapainossa markkinointivuodesta 1996/1997. Tämä on johtanut merkittävään interventiovarastointiin. Komission arvion mukaan tarvitaan aloitteita riisin tarjonnan ja kysynnän tasapainottamiseksi yhteisössä. Komissio tarkastelee lukuisia vaihtoehtoja, ja parlamentin jäsenen mainitsemaa vaihtoehtoa tutkitaan parhaillaan huolellisesti sen kannalta, miten se sopii yhteen kansainvälisten sopimusten kanssa. Tutkimuksessa selvitetään myös ehdotettujen toimenpiteiden mahdollista vaikutusta yhteisön markkinoihin. (1) EYVL L 329, 30.12.1995, s. 18.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0497/99 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Rajat ylittävä lääkärihoito Yhteisön tuomioistuin on äskettäin antanut tuomioita asioissa(1), jotka koskevat perustamissopimuksen 59 ja 60 artikloja ja lääkärihoidon ja lääkkeiden saamisesta muussa jäsenvaltioissa annetun asetuksen 1408/71 22 artiklaa. 1. Onko komissio tietoinen, kuinka suuri määrä henkilöitä käyttää lääkäripalveluja muissa jäsenvaltioissa? 2. Jos komissio ei ole tästä tietoinen, eikö se silloin katsokin, että asiaa on tutkittava erityisesti sen toteamiseksi, onko mainittujen tuomioistuimen tuomioiden vuoksi välttämätöntä muuttaa asetuksen 1408/71(2) 22 artiklaa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 1999) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että sen käytettävissä ei ole tuoreita tietoja niiden henkilöiden määrästä, jotka käyttävät terveydenhuolto- ja lääkepalveluja muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa. Komissio on kysyjän kanssa samaa mieltä siitä, että olisi hyödyllistä tehdä tutkimus, jossa analysoitaisiin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä asioissa Kohll ja Decker annettujen tuomioiden perusteella sekä sen seurauksia jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmille ja yhteisön lainsäädännölle. Komissio ryhtyy näin ollen tarvittaviin toimiin sellaisen tutkimuksen käynnistämiseksi. (1) Asia C-158/96 (Kohll) ja asia C-120/95 (Decker). (2) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0771/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Käsintehdyt jäätelöt Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (EYVL C 329/97) julkaistiin 31.10.1997 neuvoston asetuksen ETY 2082/92(1) nojalla erityistuotteen "helado artesano" (käsintehty jäätelö) erityisluonteen todistamista koskeva rekisteröintihakemus, josta ei ole vielä tehty päätöstä. Onko mitään syytä sille, että kuluttaja ei voi tehdä eroa käsintehtyjen ja teollisesti valmistettujen jäätelöiden käsitteiden välillä? (1) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 9.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0038/99 esittäjä(t): Giorgio La Malfa (ELDR) komissiolle (20. tammikuuta 1999) Aihe: Välimeren alueen kaupunkifoorumien toimenpiteet Euroopan parlamentti on hyväksynyt tarkistusesityksen, jonka mukaan kaupunkifoorumien verkko sisällytetään budjettikohdassa B4-0306 mainittuihin toimiin. Parlamentin tarkistuksen ansiosta budjettikohta mahdollistaa varojen käytön hankkeisiin Välimeren alueella, jolla myös eräät Keski- ja Itä-Euroopan maat sijaitsevat. Mihin erityisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä noudattaakseen tätä Euroopan parlamentin hyväksymää selkeää suositusta, varsinkin kun otetaan huomioon Välimeren alueen ympäristönsuojelupolitiikan suuri merkitys? Lisäksi tiedustelen, millainen on komission yhteistyökumppanien ja erityisesti kaupunkifoorumien verkoston kanssa käytävien neuvottelujen suunniteltu aikataulu ja millaisia ovat käytännön järjestelyt näiden parlamentin odottamien toimenpiteiden toteuttamiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 1999) Euroopan unionin varainhoitovuotta 1999(1) koskevan yleisen talousarvion budjettikohdan B4-306 selvitysosassa kehotetaan laajentamaan kestävän kehityksen kaupunkifoorumien verkkoa Keski- ja Itä-Euroopan maihin, mutta Välimeren alueen maita ei mainita siinä erikseen. Komissio haluaa kuitenkin muistuttaa, että kaupunkifoorumien verkkoon kuuluu jo joitakin Välimeren alueen kaupunkeja: Italian Venetsia ja Terni, Espanjan Granada ja Bilbao sekä Kreikan Volos. Komissio kutsui 15. tammikuuta 1999 kaupunkifoorumien edustajia koolle pohtimaan, miten kaupunkifoorumien verkon laajentaminen Keski- ja Itä-Euroopan maihin voitaisiin toteuttaa. Pohdintavaihe on vielä kesken, mutta hanke saatetaan käynnistää vielä kevään 1999 aikana. (1) EYVL L 39, 12.2.1999.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0070/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Unionin kansalaisten eriarvoinen kohtelu tutkimussektorilla Isossa-Britanniassa Ison-Britannian yliopistoissa tehtävälle tieteelliselle tutkimukselle myönnettävää tukea valvova valtionelin (EPSRC) on evännyt tuen sitä hakeneelta Italian kansalaiselta sillä perusteella, että tämä ei ole Ison-Britannian kansalainen. Italian kansalaisena kyseisellä henkilöllä olisi kuitenkin ollut oikeus saada tohtorin tutkintoon johtavien opintojen kurssimaksut korvatuiksi, mutta sen sijaan ei elinkustannuksiaan (noin 6 400 puntaa). Ottaen huomioon, että Italiassa vastaavat tutkimusvarat ovat täysimääräisesti myös Ison-Britannian kansalaisten ulottuvilla, voiko komissio kertoa, eikö tällaista tilannetta voida pitää Euroopan unionin kansalaisten eriarvoisena kohteluna? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 1999) Jotta arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen voitaisiin vastata, on ensin täsmennettävä, että yhteisön säännökset - Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaan - takaavat yhteisön ja jäsenvaltion opiskelijoiden yhtäläisen kohtelun koulutuksen saannissa (EY:n perustamissopimuksen 6, 126 ja 127 artikla) sekä yhteisön työntekijöiden ja heidän lastensa yhtäläisen kohtelun. Jälkimmäinen oikeus on kattavampi, ja siitä on erityisesti säädetty työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 1612/68(1), johon sisältyy myös oikeus saada tietyin edellytyksin jäsenvaltion omille kansalaisille tarkoitettuja sosiaalietuuksia. Opiskelijoilla, joita ei pidetä työntekijöinä (tai työntekijän perheenjäseninä), on EY:n perustamissopimuksen mukaisesti oikeus samanlaiseen kohteluun kuin vastaanottavan jäsenvaltion omilla opiskelijoilla ja oikeus saada tukea kirjoittautumis- ja lukukausimaksujen korvaamiseen. Koulutuksen saantioikeuden osalta yhtäläisen kohtelun periaate tarkoittaa siis sitä, että kaikkien koulutuslaitosten on hyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden opiskelijat samoin edellytyksin kuin omat kansalaisensa. Näin ollen kansalaisuuden perusteella ei voida periä lisämaksuja. Opiskelijoilla, jotka ovat toisen jäsenvaltion kansalaisia eivätkä ole työntekijöitä (tai työntekijän perheenjäseniä), ei kuitenkaan ole oikeutta saada oleskelu- ja elinkustannuksiin tarkoitettua tukea. Komissio on sitä mieltä, että esitetty kysymys kuuluu kansallisten viranomaisten toimivaltaan. (1) EYVL L 257, 19.10.1968.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0588/99 esittäjä(t): Nuala Ahern (V) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Tarkistukset komission ehdotukseen (KOM(92) 0056 lopull.) Komissio antoi 24. helmikuuta 1992 ehdotuksen (KOM(92) 0056 lopull.)(1), joka koskee ETA:n tai Euratomin toiminnan puitteissa laadittujen tai vaihdettujen salaisiksi luokiteltavien tietojen käsittelyssä seurattavia turvatoimia. Onko ehdotukseen tehty tarkistuksia, jotka liittyvät Yhdistyneen kuningaskunnan Euratomille tai komissiolle välittämien Sellafieldiä koskevien tietojen salaiseksi luokittelemiseen? Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Komissio toteaa peruuttaneensa arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman ehdotuksen. (1) EYVL C 72, 21.3.1992, s. 15.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0793/99 esittäjä(t): Gianni Tamino (V) komissiolle (6. huhtikuuta 1999) Aihe: Hoidon valinnanvapaus Ketha Berardi on 10-vuotias leukemiaa sairastava tyttö, jonka vanhemmat ovat päättäneet lopettaa hänelle tehtävän sädehoidon, koska siitä aiheutui tytölle vakavia sivuvaikutuksia. Tytön vanhemmat aikovat siirtää hänet professori Di Bellan kehittämään hoitoon. Hoitavien lääkäreiden pyynnöstä nuorisotuomioistuimen tuomarit ovat pakottaneet tytön jatkamaan sädehoitoa ja uhanneet poistaa vanhemmilta huoltajuuden. Arvioitiinpa sädehoitoa ja Di Bellan hoitomuotoa lääketieteellisesti miten tahansa, eikö komissio katso, että italialaisten lääkäreiden ja tuomareiden toiminta on vastoin hoidon valinnanvapautta, joka pitäisi sisällyttää Euroopan kansalaisten oikeuksiin, kuten Euroopan parlamentti on esittänyt vaihtoehtoisia hoitomuotoja käyttävien lääkäreiden ohjesäännöstä antamansa päätöslauselman A4-0075/97(1) johdanto-osan C kappaleessa? Komission jäsenen Padraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Komissiolla ei ole toimivaltaa käsitellä kysyttyä asiaa, joka kuuluu yksinomaan asianomaisille kansallisille viranomaisille. (1) EYVL C 182, 16.6.1997, s. 67.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0368/99 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: Arcipelago Toscano -luonnonpuiston ja Elban saaren suojelu Arcipelago Toscano -luonnonpuiston ja Marcianon kunnan edustajat ovat antaneet kielteisen lausunnon Eurit-Eurelba -kaivoksen toiminnasta, sillä yritys sijaitsee alueella, jolla on erityistä arvoa luonnon ja maiseman kannalta. Kaivoksista vastaava Firenzen aluetoimisto (Italian valtion alainen elin) on kuitenkin vaatinut kaivoksen toiminnan jatkamista vielä viiden vuoden ajan. Eikö tämä aloite, josta aiheutuu vakavaa haittaa alueelle, ole komission mielestä ristiriidassa Elban saaren suojelua koskevien Euroopan ympäristömääräysten kanssa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 1999) Arvoisan parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella näyttää siltä, että parlamentin jäsenen mainitsema asia ei kuulu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1) soveltamisalaan. Kaivoksista vastaavan viraston Firenzen aluetoimiston pyyntö jo olemassa olevan kaivoksen toiminnan jatkamisesta ei näytä olevan direktiivin soveltamisalaan kuuluva hanke. Hanke voi sitä vastoin kuulua luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) soveltamisalaan mikäli mainitussa tilanteessa voidaan soveltaa direktiivin 6 artiklan 2 kohdan säännöstä: "Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä häiriöt saattaisivat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin.". Direktiivin 92/43/ETY säännöstä sovelletaan tällä hetkellä luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY(3) mukaisesti yksilöityihin erityissuojelualueisiin. Parlamentin jäsenen mainitsema alue ei ole direktiivin 79/409/ETY mukainen erityissuojelualue. Se on kuitenkin Kansainvälisen lintujensuojeluneuvoston kokoamassa Euroopan tärkeiden lintualueiden luettelossa tarkoitettu tärkeä lintualue. Periaatteessa alue olisi pitänyt arvioida erityissuojelualueeksi direktiivin 79/403/ETY mukaisesti. Edellä mainittujen asioiden valossa Italian viranomaisille on lähetetty kirje, jossa pyydetään tietoja asiasta. Komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet taatakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 206, 22.7.1992. (3) EYVL L 103, 25.4.1979.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0233/99 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Mahdollinen uusi eurovero Italiassa Onko komissio tietoinen Italian valtion kassanhoitajan Andrea Monorchion ilmoituksesta, jonka mukaan Italian on toteutettava toimenpiteitä noin 60 000 miljardin liiran edestä, jotta valtion talousarvio olisi tasapainossa vuoteen 2002 mennessä, kuten vakaussopimuksessa edellytetään, ja tähän päästäkseen valtion on korotettava veroja? Katsooko komissio, että verojen korottaminen ja mahdollinen uusi eurovero tulevat vahingoittamaan Italian taloutta? Onko Italian hallitus keskustellut komission kanssa mahdollisesta toisesta euroverosta? Ehdottiko komissio Italian hallitukselle verojen korottamista vakaussopimuksen edellytysten täyttämiseksi? Jos Aleman hallitus ei kykene tasapainottamaan valtion budjettia, mitkä ovat seuraukset Italialle? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (29. maaliskuuta 1999) Komissio arvioi Italian julkisen talouden tilan käsitellessään Italian vakausohjelmaa vuosille 1999-2001, jonka Ecofin-neuvosto hyväksyi 8. helmikuuta 1999. Vakausohjelman perusteella julkisen talouden tasapainottamiseksi tarvittavat korjaustoimet ovat suhteessa bruttokansantuotteeseen 0,4 prosenttia vuonna 1999, 0,2 prosenttia vuonna 2000 ja 0,1 prosenttia vuonna 2001. Jos lisätoimia tarvitaan, Italian hallitus on sitoutunut "ryhtymään tarvittaessa sellaisiin toimiin". Vuoden 2002 tavoitteet ilmoitetaan toukokuussa, jolloin vuosien 2000-2002 "Documento di programmazione economica e finanziaria" esitellään parlamentille. Italian hallitus ei ole koskaan maininnut komissiolle uuden "euroveron" mahdollisuudesta. Komissio ei ole koskaan pitänyt verorasituksen lisäämistä suotavana keinona julkisen talouden alijäämän vähentämiseen, vaan päinvastoin katsoo, että vakaan julkisen talouden tulee perustua menojen hillitsemiseen. Vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamatta jättämisen taloudelliset seuraamukset on esitetty selkeästi vakaus- ja kasvusopimuksesta 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetussa Eurooppa-neuvoston päätöslauselmassa(1) ja neuvoston asetuksissa N:o 1466/97(2) (annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997 julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta) ja 1467/972 (annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997 liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä). (1) EYVL C 236, 2.8.1997. (2) EYVL L 209, 2.8.1997.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0038



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0037/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (20. tammikuuta 1999) Aihe: Kissannahkoja "opetustarkoituksiin" Tuoteluettelossa, jossa markkinoidaan italialaisille keskiasteen kouluille opetusvälineitä, mainostetaan myös kissannahkoja fysiikan kokeita varten. Tämä on pöyristyttänyt kaikkia Italian eläinsuojelujärjestöjä. Opettajien mukaan kokeessa voidaan aivan hyvin käyttää tavallista villakangasta eläimen nahan asemesta. Kuinka "didaktista" on antaa kasvavien nuorten käsiin sellaisen eläimen nahka, joka useimmissa tapauksissa odottaa näitä lapsia kotona leikkiäkseen heidän kanssaan? Luettelon julkaisija, joka on Italian luotettavimpia, on ilmoittanut, että eläinten nahat tuodaan Saksasta eikä Saksa luultavasti toimita niitä vain Italiaan. Katsooko komissio, että 1. sen tulisi rangaista Saksaa tästä todetusta julmasta kaupankäynnistä? 2. sen tulisi varoittaa Italiaa ja muita jäsenvaltioita ostamasta välineitä, joiden valmistus on selvästi julmaa eläimiä - ja vieläpä - lemmikkieläimiä kohtaan? 3. sen pitäisi muistuttaa Italiaa ja muita unionin jäsenvaltioita siitä, että jo jonkin aikaa on ollut olemassa eläinsuojelulakeja, ja estää eläinten pahoinpitely ja tappaminen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (15. maaliskuuta 1999) Komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että kissannahoilla tutkimus- tai muissa tarkoituksissa käytävä kauppa ei kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan. Koska tämä ala ei kuulu yhteisön toimivaltaan, komissio ei voi toimia asiassa.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0173/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (11. helmikuuta 1999) Aihe: Viivästykset epäsuotuisien kaupunkialueiden yrityksille tarkoitetun tuen saamisessa Liittyen 4. joulukuuta 1997 esittämääni aiempaan kysymykseen P-3945/97(1)"Valtion tuet epäsuotuisten kaupunkialueiden yrityksille" on muistettava talouselämälle tärkeistä toimenpiteistä 7. elokuuta 1997 annettu laki nro 266, jonka nojalla (14 artiklan 3 kohta) vuonna 1997 annettiin 46 miljardia liiraa kaupunkien laita-alueilla sijaitseville yrityksille. Tuki annettiin kaupunkien ongelma-alueilla toimiville yrityksille myönnettävälle valtion tuelle esitettyjen yhteisön puitteiden(2) perusteella. Tämän lain ja sen toimeenpanoasetuksen, joka tuli voimaan heinäkuussa 1998, välillä kului aikaa noin vuosi. Toimeenpanoasetuksessa edellytettiin, että asianomaiset paikallisviranomaiset tekevät päätöksen lain käytännön soveltamisesta. Tästä huolimatta Rooman kaupunki ei vielä ole tehnyt asiassa päätöstä, vaikka asetuksessa säädetty määräaika päättyi 29. marraskuuta 1998. Voisiko komissio kertoa, 1. vahingoittaako toimeenpanon siirtyminen EU:n antamien säännösten tarkoitusta tukea epäsuotuisilla kaupunkialueilla sijaitsevia yrityksiä? 2. voiko edellä mainitun kansallisen lain soveltaminen joillakin kaupunkialueilla, mutta ei Roomassa, aiheuttaa mahdollisesti vahingollisia kilpailun vääristymiä? 3. voisiko se esittää kokonaisnäkemyksensä asiasta? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (22. maaliskuuta 1999) Komissio viittaa niiden aiempien vastausten sisältöön, jotka komissio on antanut arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin P-2628/97(3) ja P-3945/97(4). Epäsuotuisten kaupunkialueiden yrityksille myönnetyn valtiontuen(5) suuntaviivoilla määritetään perusteet, joiden mukaan komissio arvioi, onko näille alueille myönnetty valtiontuki yhdenmukainen yhtenäismarkkinoiden kanssa. Ne ovat jäsenvaltioille annettu selvitys, eivätkä suinkaan kehotus tuen myöntämiseen. Myöntämistä koskevat päätökset tekevät jäsenvaltiot, ja mahdollisesta myöntämisestä on ilmoitettava komissiolle, jotta tämä hyväksyisi tähän liittyvät hankkeet. (1) EYVL C 187, 16.6.1998, s. 99. (2) EYVL C 146, 14.5.1997, s. 6. (3) EYVL C 82, 17.3.1998. (4) EYVL C 18, 16.6.1998. (5) EYVL C 146, 14.5.1997.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0534/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa Kesäkuussa 1998 pidetyssä täysistunnossa Euroopan parlamentti keskusteli mietinnöstä Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa (A4-0137/98)(1) ja hyväksyi sitä koskevan päätöslauselman, jossa Euroopan parlamentti "tukee laatutuotteiden, myös säilykkeiden valmistamiseen liittyvien raaka-aineiden, kuten säilöntäliemen ja erityisesti oliiviöljyn, myynninedistämistä ja pyytää oliiviöljyn suhteen toimenpiteitä, jotta sen hinta sijoittuisi kansainväliselle tasolle tällaisten valmisteiden kilpailukyvyn säilyttämiseksi, jotka ovat yhteisön säilyketeollisuuden laatusymboli; pyytää tässä yhteydessä teollisuuden käyttämän oliiviöljyn tukijärjestelmän säilyttämistä oliiviöljyn YMJ:ssä ja tuen lisäämistä". Onko näitä Euroopan parlamentin pyytämiä toimenpiteitä toteutettu? (1) EYVL C 210, 6.7.1998, s. 295.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0692/99 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (NI) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Välimeren miekkakalan kalastusta koskevat tukitoimet Neuvoston (kalastusalan) hiljattain antamassa ehdotuksessa kielletään ajoverkkojen käyttö miekkakalan kalastuksessa 31. joulukuuta 1999 alkaen kaikilta yhteisön kalastusaluksilta. Neuvosto on kuitenkin myöntänyt poikkeusluvan Itämerellä toimiville kalastusaluksille siihen, että ne voivat - sallitun 2 500 metrin lisäksi - viedä lisäksi verkkoja aina 21 kilometriin asti ja pitää vielä 3 000 metrin edestä verkkoja aluksessa varalla. Tällainen jäsenvaltioiden epätasa-arvoinen kohtelu syrjii selvästi Välimeren kalastajia, ja ajoverkkokalastamisen kieltävä ehdotus on ristiriidassa Italian uudelleenjärjestelysuunnitelmien kanssa. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä sellaisten epäoikeudenmukaisten toimien estämiseksi, vaikka niissä otetaankin kalakanta huomioon, jotka entisestään vahingoittavat yhtä harvoista todella kannattavista talouselämän aloista Sisiliassa ja Välimeren alueella? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (21. huhtikuuta 1999) Neuvoston hyväksymiä toimenpiteitä ajoverkkojen käytön asteittaiseksi lopettamiseksi(1) ei sovelleta Itämerellä kyseisen merialueen lohenkalastuksen erityisominaisuuksien vuoksi. Ajoverkkokalastuksesta muille lajeille aiheutuva uhka on siellä erittäin vähäinen. Neuvosto on jo antanut Italian ajoverkkokalastuksen uudelleensuuntautumissuunnitelmalle muodollisen hyväksymisensä ennen edellä mainitun asetuksen antamista(2). Neuvosto on lisäksi hiljattain tehnyt uuden päätöksen(3), jota sovelletaan kaikkiin laajalti vaeltavien lajien (etenkin miekkakalan ja tonnikalan) ajoverkkokalastusta harjoittaviin yhteisön aluksiin. Uudelleensuuntautumisen edellytykset on täsmennetty Italian kalastuksen osalta, ja niiden soveltamisalaa on laajennettu koskemaan myös muita jäsenvaltioita. (1) Neuvoston asetus (EY) 1239/98, annettu 8 päivänä kesäkuuta 1998, tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä annetun asetuksen (EY) 894/97 muuttamisesta (EYVL L 171, 17.6.1998). (2) Neuvoston päätös 97/292/EY, tehty 28 päivänä huhtikuuta 1997, Italian kalastajien harjoittamien eräiden kalastustoimintojen uudelleensuuntautumista edistävästä erityistoimenpiteestä (EYVL L 121, 13.5.1997). (3) Neuvoston päätös 99/27/EY, tehty 17 päivänä joulukuuta 1998, erityistoimenpiteestä, jonka tarkoituksena on edistää tiettyjen kalastustoimien toimintasuunnan muuttamista, sekä neuvoston päätöksen 97/292/EY muuttamisesta (EYVL L 8, 14.1.1999).