KIRJALLINEN KYSYMYS E-1227/00

esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle

(14. huhtikuuta 2000)

Aihe: Kilpailu

Teleoperaattorit ovat viime kuukausina todella taistelleet televiestintämarkkinoista Euroopassa. Erityisesti on pyritty hankkimaan mahdollisimman paljon UMTS-toimilupia ja saamaan vakaa asema markkinoilla.

Matkapuhelinta käyttänyt ensimmäinen sukupolvi koki, kuinka yritykset käyttivät väärin määräävää asemaansa, mikä koitui lopulta kuluttajien haitaksi. Mihin toimiin Euroopan komissio aikoo ryhtyä välttääkseen markkinoiden monopoli- tai oligopolitilanteen ja kuluttajien oikeuksien heikentymisen?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(15. kesäkuuta 2000)

Komissio seuraa tiivisti kolmannen sukupolven (3G) lupien, myös yleismaailmallista matkaviestintäjärjestelmää (UMTS Universal Mobile Telecommunications System) koskevien lupien myöntämistä teleoperaattoreille jäsenvaltioissa. Menettelyissä on noudatettava yhteisön kilpailuoikeuden periaatteita sekä seuraavista säädöksistä johtuvia velvoitteita: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/13/EY, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1997, telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista(1), komission direktiivi 96/2/EY, annettu 16 päivänä tammikuuta 1996, direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän osalta(2) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 128/1999/EY, tehty 14 päivänä joulukuuta 1998, kolmannen sukupolven matkaviestinnän ja langattoman viestinnän järjestelmän (UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä(3). Luvat on myönnettävä avoimesti, oikeudenmukaisesti ja ketään syrjimättä.

Se seikka, että kussakin jäsenvaltiossa matkaviestinpalvelujen (matkaviestinryhmä GSM 900, GSM 1800 tai 3G/UMTS-standardit) tarjoaminen on rajoitettu tai rajoitetaan suppeaan määrään yrityksiä, johtuu kyseisiä palveluja tarjoavien käytössä olevien radiotaajuuksien rajallisesta spektristä. Useimmissa jäsenvaltioissa matkaviestinpalveluja tarjoaa vähintään kaksi ja yleensä kolmesta viiteen yritystä.

Sekä komissio että kansalliset kilpailu- ja sääntelyviranomaiset valvovat matkaviestinpalveluja koskevien markkinoiden kilpailuedellytyksiä. Kansallisella tasolla kilpailuviranomaiset ovat joissakin jäsenvaltioissa aloittaneet menettelyjä ja asettaneet sakkoja matkaviestinoperaattoreille, koska niillä on ollut alueellaan salaisia sopimuksia (esim. Italiassa asia Telecom Italia mobile (TIM) Omnitel, joka koski salaista sopimusta puhelujen päättämisestä matkaviestinverkkoon perittävien maksujen tasosta).

Helmikuussa 1998 komissio käynnisti tutkimuksen, joka alun perin koski 45 operaattoria viidessätoista jäsenvaltiossa. Tarkoituksena oli tutkia mahdollisia markkinaedellytysten vääristymiä matkaviestinpalvelujen tarjoamisen yhteydessä. Yhteisön laajuinen tutkimus saatiin päätökseen toukokuussa 1999, ja arvioitiin, että tutkimuksen alkamisen jälkeen hintoja oli alennettu huomattavasti, joissakin tapauksissa yli 80 prosenttia. Tutkimusta tehdessään komissio teki tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kilpailu- ja sääntelyviranomaisten kanssa.

Helmikuussa 2000 komissio käynnisti yhteisön kilpailusääntöjen mukaisen alakohtaisen tutkimuksen kotimaan- ja ulkomaanliikenteen matkaviestinnän sijainninseurantaan sovellettavista edellytyksistä ja hinnoittelusta. Yhteisön laajuisesti lähetettiin yhtäaikaa lähes 200 virallista tietopyyntöä kilpailuasioista ja televiestintäalan sääntelystä vastaaville jäsenvaltioiden viranomaisille sekä matkaviestintäverkko-operaattoreille ja matkaviestintäpalvelujen tarjoajille. Sijainninseuranta on yksi niistä kolmesta televiestinnän alasta, jotka ovat tällä hetkellä tutkittavina osana kilpailusääntöjen mukaista yleistä televiestintäalan tutkimusta. Komissio arvioi tekevänsä alustavat päätelmät tutkimuksesta ennen elokuuta 2000.

Tammikuussa 2000 komissio lähetti jäsenvaltioille hallinnolliset kirjeet saadakseen tietoja toimenpiteistä, joita ne olivat toteuttaneet taatakseen, että kansallisessa lainsäädännössä noudatetaan päätöstä N:o 128/1999/EY. Samassa yhteydessä tarkastellaan asiaa koskevaa lainsäädäntöä, erityisesti 3G-palvelujen tarjoamista koskeviin lupiin liittyviä valintamenettelyjä, toimenpiteitä kilpailun edistämiseksi markkinoilla ja toimenpiteitä, joilla taataan peittoalue harvaan asuttujen seutujen osalta.

Komission käytössä olevien tietojen mukaan jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön 3G-lupamenettelyjä, ovat kieltäneet yksittäisiltä operaattoreilta tai operaattoriryhmiltä yhdistetyt lupahakemukset. Se, että yksittäiset operaattorit tai ryhmät pyrkivät saamaan lupia monissa jäsenvaltioissa, ei kuitenkaan ole tuomittavaa sinänsä, sillä se voi edesauttaa Euroopan matkaviestinmarkkinoiden yhdentymistä ja parantaa Euroopan kuluttajille tarjottavia palveluja. Määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskevaa valvontaa vahvistetaan yhteisön kilpailusääntöjen mukaisesti ja kuluttajien edut huomioon ottaen.

(1) EYVL L 117, 7.5.1997.

(2) EYVL L 20, 26.1.1996.

(3) EYVL L 17, 22.1.1999.