KIRJALLINEN KYSYMYS E-3072/02 esittäjä(t): María Rodríguez Ramos (PSE) komissiolle. Hiilijätteen leväperäinen varastointi Ponferradan kaupungissa.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0154 - 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3072/02 esittäjä(t): María Rodríguez Ramos (PSE) komissiolle (25. lokakuuta 2002) Aihe: Hiilijätteen leväperäinen varastointi Ponferradan kaupungissa Aivan Ponferradan kaupungin keskustassa on jo vuosien ajan ollut valtava hiilijätevuori. Sen lisäksi hiilijätettä on varastoitu toiselle kaupungin alueella sijaitsevalle tontille, joten jätteen määrä nousee yhteensä neljään miljoonaan kuutiometriin. Viime helmikuun loppupuolella kaupunki myönsi varsin epäselvän prosessin seurauksena jätteensiirtourakan Pongesur-nimiselle yritykselle, joka on kuljettanut jätettä kaupungin alueella, 500 metrin päässä alkuperäisestä sijaintipaikasta sijaitsevalle tontille, jolla kasvaneet mustapoppelit kaadettiin jätelastin tieltä. Töille ei ole asianmukaista lupaa, eikä niiden ympäristövaikutuksia ole arvioitu. Kuljetuksissa on käytetty tehtävään sopimattomia kuorma-autoja, jotka kaupungin halki ajaessaan päästävät ilmaan mittavan hiilisaastepilven. Ovatko nämä toimet kaatopaikoista annetun direktiivin 1999/31/EY(1) mukaisia? Voidaanko vastaavanlaisiin toimiin ryhtyä ilman ennakolta tehtävää ympäristövaikutusten arviointia? (1) EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 2002) Hiilijätteen varastointia säännellään jätteistä 15. heinäkuuta 1975 annetulla neuvoston direktiivillä 75/442/ETY(1) (sellaisena kuin se on muutettuna 18. maaliskuuta annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY(2)) ja kaatopaikoista 26. huhtikuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/31/EY. Neuvoston direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteistä huolehditaan aiheuttamatta vahinkoa ihmisille tai ympäristölle. Jäsenvaltioiden on myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet jätteiden hylkäämisen, upottamisen tai valvomattoman huolehtimisen estämiseksi. Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on myös varmistuttava siitä, että jätteistä huolehtivilla yrityksillä on lupa ja että toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat tällaiset yritykset säännöllisesti. Jos jätteiden katsotaan olevan vaarallisia, niistä on huolehdittava vaarallisista jätteistä 12. joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY(3) vaatimusten mukaisesti. Neuvoston direktiivissä 1999/31/EY, joka tuli voimaan 16. heinäkuuta 2001, säädetään kaatopaikkojen lupien myöntämistä, suunnittelua, toimintaa, käytöstä poistamista ja jälkihoitoa koskevat lisävaatimuksista. Käytössä olevat kaatopaikat, joille oli myönnetty lupa tai jotka olivat jo käytössä 16. heinäkuuta 2001, on mukautettava niin, että ne täyttävät direktiivin vaatimukset. Kaatopaikkojen pitäjien on 16. heinäkuuta 2002 mennessä esitettävä toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi kaatopaikan kunnostussuunnitelma. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY(4) (sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY(5)) vaaditaan, että kaikista vaarallisten sekä vaarattomien jätteiden käsittelylaitoksista ja kaatopaikoista tehdään ympäristövaikutusten arviointi. Direktiivissä viitataan direktiivien 75/442/ETY ja 91/689/ETY määritelmiin (jotka koskevat jätteen luokittelemista vaaralliseksi) sellaisten hankkeiden osalta, joista on aina tehtävä ympäristövaikutusten arviointi. Mitä tulee muihin jätteiden käsittelylaitoksiin, täydellinen ympäristövaikutusten arviointi on EIA-direktiivin mukaan suoritettava silloin, kun jäsenvaltio katsoo (tiettyjen kriteereiden perusteella), että hankkeella on todennäköisesti merkittäviä vaikutuksia ympäristöön. EIA-direktiivissä säädetään, että hankkeille, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, on haettava lupa ja niiden vaikutuksista on tehtävä arvio direktiivin mukaisesti. Komission tehtävänä on valvoa yhteisön lainsäädännön asianmukaista täytäntöönpanoa sille EY:n perustamissopimuksessa annettujen valtuuksien mukaisesti. Perustamissopimuksen valvojana se toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kysyjän mainitsemassa tapauksessa noudatetaan yhteisön oikeutta. (1) EYVL L 194, 25.7.1975. (2) EYVL L 78, 26.3.1991. (3) EYVL L 377, 31.12.1991. (4) EYVL L 175, 5.7.1985. (5) EYVL L 73, 14.3.1997.