KIRJALLINEN KYSYMYS E-1821/01

esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle

(21. kesäkuuta 2001)

Aihe: BSE:n torjumisen ja ehkäisemisen kustannukset Euroopan unionissa

1. Voiko komissio kertoa osapuilleen, kuinka paljon kustannuksia yhden BSE-testin tekeminen aiheuttaa EU:n eri jäsenvaltioissa?

2. Voiko komissio kertoa, kuka kantaa kyseiset kustannukset eri jäsenvaltioissa: nautakarjan omistajat, lihateollisuuden yritykset, kuluttajat vai alueelliset tai kansalliset viranomaiset?

3. Voiko komissio kertoa, mitä sääntöjä eri jäsenvaltioissa sovelletaan korvauksen maksamiseksi viljelijöille, joiden tilalta on tavattu BSE:tä (korvaus eläinten tuhoamisesta ja menetetyistä ansioista)?

4. Voiko komissio kertoa, kuka maksaa BSE:n saastuttamien ruhojen hävittämisestä aiheutuvat kulut?

5. Voiko komissio kertoa, mitkä ovat eläinjauhon käyttämättä jättämisen ja siitä johtuva eläinjauhon hävittämisen kustannukset sekä sen, kuka kantaa kyseiset kustannukset eri jäsenvaltioissa?

6. Katsooko komissio, että edellä esitettyjen kysymysten vastauksista voidaan päätellä, että naudanlihan tuottajat toimivat EU:ssa samojen kilpailuedellytysten mukaisesti?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

1. Komissiolla ei ole tällä hetkellä tietoja kaikista jäsenvaltioista. Saatavilla olevien tietojen perusteella naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE) toteamisen (näytteenotto teurastuslinjalla, kuljetus, testaussarjan osto, laboratorioanalyysi jne.) kustannusten arvioidaan vaihtelevan jäsenvaltioittain 43 eurosta 90 euroon ja nousevan Britanniassa 350 euroon.

2. Jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön erilaisia järjestelmiä näiden kustannusten rahoittamiseksi. Joissakin jäsenvaltioissa hallitus tai alueelliset viranomaiset maksavat kokonaan nämä kustannukset. Muissa jäsenvaltioissa tuottajat ja/tai teurastamot ja/tai kaikki ketjun toimijat maksavat osan kustannuksista tai kaikki kustannukset. Yhteisö rahoittaa 100 prosenttia (ilman ALV:tä) testaussarjan ja reagenssien ostosta 15-30 euron enimmäismäärään saakka testiä kohti riippuen kohderyhmästä, jossa testi suoritetaan.

3. Useat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet valtiontukijärjestelmistä, joissa korvataan viljelijöille tilalla todetun BSE-tapauksen vuoksi tuhottujen eläinten arvo, tällaisella tilalla välttämättömistä terveyttä koskevista toimenpiteistä aiheutuvat kustannukset, uuden karjan hankinta sekä mahdollisesti menetetyt tulot ennen uuden karjan hankintaa ja sen aikana. Jäsenvaltiot korvaavat usein myös eläinten tuhoamisen ja siihen liittyvät kustannukset, kuten kuljetuskustannukset. Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001(1) 13 artiklan 4 kohdan mukaan vuoden 2001 heinäkuun 1. päivästä lähtien omistajille on viipymättä korvattava positiivisen BSE-tapauksen toteamisen seurauksena lopetetuista eläimistä tai tuhotuista eläinperäisistä tuotteista aiheutuneet menetykset.

4. Jäsenvaltio voi päättää, mikä taho maksaa BSE:n saastuttamien ruhojen hävittämisestä aiheutuvat kustannukset. Komissiolla ei ole yhteenvetoa siitä, kuinka tämä rahoitetaan eri jäsenvaltioissa. Jos mukana on valtiontukea, komissiolle on annettava tieto EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jotta voidaan arvioida, onko toimepide valtiontukea koskevien sääntöjen mukainen.

5. Komissiolla ei ole tarkkoja tietoja tästä asiasta. Esimerkkinä voidaan mainita, että Britanniassa yli 30 kuukauden ikäisistä eläimistä valmistetun lihaluujauhon hävittämisen kustannukset ovat 60-90 Englannin puntaa tonnilta. Kustannusten kantaja mainitaan vastauksessa kysymykseen 4.

6. Pitkään jatkuvat merkittävät erot näiden toimenpiteiden julkisen rahoituksen määrässä saattavat hyvinkin vaikuttaa tuottajien suhteelliseen kilpailuasemaan. Siksi on oleellisen tärkeää, että komissio valvoo ja tarkastelee kaikkia valtiontukia voidakseen varmistaa, että tuen myönteiset vaikutukset ovat merkittävämpiä kuin valtiontuen aiheuttamat mahdolliset kilpailun vääristymät.

(1) EYVL L 147, 31.5.2001.