KIRJALLINEN KYSYMYS E-0869/00 esittäjä(t): Brian Simpson (PSE) komissiolle. Merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustaso.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0123 - 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0869/00 esittäjä(t): Brian Simpson (PSE) komissiolle (22. maaliskuuta 2000) Aihe: Merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustaso Voiko komissio kertoa, mitkä jäsenvaltiot ovat saattamassa voimaan merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta annetun neuvoston direktiivin 98/35/EY(1) 9 artiklan 3 ja 4 kohdat? Toiseksi, voiko komissio vahvistaa, että neuvoston direktiivin 94/58/EY(2) 13 artiklan perusteella 10. marraskuuta 1999 pidetyssä kokouksessa kiinnitettiin huomioita siihen, että Filippiineiltä puuttuu laatustandardijärjestelmä ja että useimmat valituista laitoksista eivät näytä täyttävän kansainvälisiä standardeja sekä että itse asiassa vain yksi laitos 130:stä on standardienmukainen? Voiko komissio kertoa, mitä se aikoo tehdä tälle erittäin epätyydyttävälle tilanteelle? (1) EYVL L 172, 17.6.1998, s. 1. (2) EYVL L 110, 28.4.1999, s. 35. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (2. toukokuuta 2000) Komissio tutkii parhaillaan useimpien jäsenvaltioiden ilmoittamia kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä arvioidakseen niiden yhteensopivuuden merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta 25 päivänä toukokuuta 1998 annetun direktiivin 98/35/EY(1) säännösten kanssa. Komissio esitti 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/58/EY(2) 13 artiklassa perustetun komitean toisessa kokouksessa marraskuussa 1999 lyhyesti World Maritime Universityn (WMU) Ruotsissa heinäkuussa 1998 tekemän tutkimuksen tärkeimmät tulokset. Tutkimuksen tarkoituksena oli arvioida, missä määrin merenkulkualan koulutusjärjestelmät Aasian maissa (Kiina, Intia, Indonesia ja Filippiinit), joista tulee suurin osa alan työvoimasta, vastaavat vaatimuksia, jotka vahvistetaan vuonna 1978 tehdyssä kansainvälisessä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevassa yleissopimuksessa (STCW-yleissopimus), sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1995 tehdyllä muutoksella. Filippiinien osalta tutkittiin kuusi merenkulkualan koulutusta antavaa laitosta, joiden kansalliset viranomaiset olivat ilmoittaneet parhaiten vastaavan kansainvälisiä vaatimuksia. Tutkimuksen tulosten mukaan merenkulkualan koulutus on Filippiineillä pääasiassa yksityisen sektorin järjestämää. Vain harvat alan koulutusta antavat laitokset ovat hallituksen omistamia. Tutkimuksessa ilmi tulleet suurimmat ongelmat liittyvät pätevän opetushenkilökunnan, asianmukaisten koulutusvälineiden ja laatuvaatimusjärjestelmän puuttumiseen. Suurin osa tutkituista laitoksista ei vastaa kansainvälisiä standardeja ja vain muutama koko maan yli sadasta koulutukseen osallistuvasta laitoksesta täyttää kansainväliset vaatimukset. Filippiinien viranomaiset ovat kuitenkin vakuuttaneet komissiolle, että maan hallitus on toteuttanut toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi ja että WMU:n tutkimuksen jälkeen on tehty huomattavia parannuksia. Direktiivin 98/35/EY mukaan komissio avustaa jäsenvaltioita yhteisön ulkopuolisten maiden antamien todistusten arvioinnissa tunnustamalla ne merenkulkualan oppilaitokset, jotka vastaavat STCW-sopimuksen standardeja ja vaatimuksia. Tähän liittyen komissio on aloittanut toisen tutkimuksen, jolla arvioidaan Venäjän, Puolan, Ukrainan, Kroatian ja Baltian maiden merenkulkualan koulutusta. Lisäksi komitean viimeisimmässä kokouksessa sovittiin, että komissio perustaa kansallisista asiantuntijoista ja komission edustajista muodostuvan tilapäisen komitean, joka arvioi tarkastuskäyntien perusteella merenkulkualan koulutusta ja todistusjärjestelmiä maissa, joista alalle tulee eniten työvoimaa. Filippiinit on yksi tärkeimmistä maista, joihin ryhmä kiinnittää huomiota. (1) EYVL L 172, 17.6.1998, neuvoston direktiivin 94/58/EC muuttamisesta. (2) EYVL L 319, 12.12.1994.