KIRJALLINEN KYSYMYS E-0055/02

esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle

(24. tammikuuta 2002)

Aihe: Työttömyysavustukseen oikeuttava vähimmäisikä ja työttömyyskorvauksen progressiivinen takaisinmaksu

Valtio ei pysty täysin takaamaan kaikkien oikeutta työhön, eikä työntekovelvollisuudella ole aina samaa merkitystä yhteisen edun toteutumisen kannalta.

Tästä syystä työttömyysavustus peritään monissa EU-maissa takaisin, jos työnhakija ei ota vastaan hänelle tarjottua työpaikkaa. Lisäksi työttömyyskorvausta maksetaan vasta tietystä iästä lähtien (useimmiten 25 vuotta täyttäneille).

Voiko komissio ilmoittaa, onko tässä asiassa suunnitteilla yhtenäistämistä ja pitääkö se tällaista ehdotusta kannattavana vai aikooko se käynnistää vastaavaa politiikkaa?

Voiko komissio ilmoittaa, millaista yhteistä politiikkaa ja mitä yhteistä sääntelyä työttömyysasioissa tullaan noudattamaan?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(1. maaliskuuta 2002)

Työllisyyden suuntaviivoissa(1) annetaan kaikille jäsenvaltioille ohjeita politiikan muotoilemiseen. Ne ovat osa Euroopan työllisyysstrategiaa, jota toteutetaan Luxemburgin prosessin kautta. Jäsenvaltioita pyydetään ottamaan suuntaviivat huomioon työllisyyspolitiikkaansa muotoillessaan. Suuntaviivoissa käsitellään mm. vero- ja etuus-järjestelmien uudistamista työllisyyttä suosivampaan suuntaan tarjoamalla sellaisia kannustimia, että työnteko kannattaa. Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamisessa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että työttömiä tai työmarkkinoiden ulkopuolella olevia kannustetaan etsimään työtä ja ottamaan työpaikka vastaan. Lissabonin Eurooppa-neuvosto korosti (23.24. maaliskuuta 2000) tarvetta muuttaa verotus- ja etuusjärjestelmät työllisyyttä ja koulutusta edistäviksi. Hiljattain julkaistussa työvoimaosuuden nostamista ja aktiivista ikääntymistä käsittelevässä, Tukholman Eurooppa-neuvoston (23.24. maaliskuuta 2001) pyytämässä raportissa(2) kehotetaan kiinnittämään erityistä huomiota vero- ja etuusjärjestelmien sellaisten tekijöiden vähentämiseen, jotka hillitsevät miesten ja naisten siirtymistä työhön.

Suuntaviivoissa käsitellään myös nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyttä ehkäisevien toimien toteuttamista. Painopiste on pitkäaikaistyöttömien saamisessa takaisin työmarkkinoille henkilökohtaisesti räätälöidyin palveluin. Toiminnasta huolehtivat pääasiassa julkiset työnvälitystoimistot yhdistelemällä eri tukimuotoja, joita ovat mm. henkilökohtaiset haastattelut, työttömän ongelmien ja tarpeiden arviointi, apu työnhaussa (mm. neuvontaa ja ohjausta), työharjoittelu (tuettu tai tukematon) ja koulutusmahdollisuuksien edistäminen.

Suuntaviivojen täytäntöönpanon yhteydessä toteutettavat toimet kuuluvat täysin yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulle. Työttömyysetuuksien myöntämiseen sovellettavasta vähimmäisiästä ja etuuksien määrän asteittaisesta pienentämisestä päättävät siis jäsenvaltiot työmarkkinapolitiikkansa puitteissa, eikä komissiolla ole aikomusta harmonisoida näitä määräyksiä. Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamisessa on päästy jonkin verran eteenpäin, joskaan kattavia uudistuksia ei tähän mennessä ole käynnistetty kuin muutamassa jäsenvaltiossa. Merkittävästi sen sijaan on edistytty ennalta ehkäisevien ja aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden tukemisessa keinoina torjua työttömyyttä ja edistää ihmisten integroitumista työmarkkinoille.

(1) Neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2002 (23.1.2002). Päätös on tehty vuosittain vuodesta 1998.

(2) Työvoimaosuuden nostaminen ja aktiivisen ikääntymisen edistäminen, KOM(2002) 9 lopullinen.