FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/142

(2004/C 88 E/0150)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3382/03

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(17. marraskuuta 2003)

Aihe: Lääkärit ilman rajoja -järjestön vapaaehtoistyöntekijän kidnappaus

Kolme aseistettua miestä kidnappasi 12. elokuuta 2003 Dagestanin pääkaupungissa Mahatshkalassa Lääkärit ilman rajoja -järjestön vapaaehtoistyöntekijän Arian Erkelin, joka johti järjestön toimintaa Kaukasuksella. Lääkärit ilman rajoja -järjestö ei ole sen jälkeen kuullut hänestä mitään eikä sille ole sen jälkeen myöskään esitetty mitään vaatimuksia tai pyydetty lunnaita. Tohtori Erkel on neljäs Lääkärit ilman rajoja -järjestön vapaaehtoistyöntekijä, joka on kidnapattu Pohjois-Kaukasuksella vuoden 1996 jälkeen. Vuoden 1995 jälkeen alueella on tähän päivään mennessä kidnapattu yhteensä 56 humanitaarisen työn tekijää. Ensimmäisen konfliktin alkamisvuoden 1994 jälkeen alueella on kuollut noin 200 000 henkeä (noin 20 prosenttia koko väestöstä) ja 300 000 on joutunut pakenemaan tai siirtymään Tšetšenian tai Ingusetian alueelle pystytetyille leireille. Tämä humanitaarisen työn tekijään jälleen kerran kohdistunut kidnappaus osoittaa, kuinka epävarmoissa oloissa ne, jotka haluavat auttaa siviiliväestöä, joutuvat työskentelemään ja mitä vaaroja kohtaamaan työskennellessään alueilla, joilla väkivaltaisuudet ovat arkipäivää eikä humanitaarista työtä kunnioiteta. Voisiko komissio tämän ikävän ja piinallisen tilanteen huomioon ottaen vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Mitä aloitteita komissio voi tehdä tohtori Erkelin auttamiseksi?

2. Mitä komissio aikoo tehdä sen eteen, että riippumattomat humanitaariset järjestöt voisivat työskennellä turvassa ja päästä siviiliväestön luo ja Tšetšenian rajan tuntumassa sijaitseville alueille, joille pakolaisvirrat suuntautuvat, ja että neuvottelut saataisiin alkamaan uudelleen?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(17. joulukuuta 2003)

Komissio on hyvin huolissaan Arian Erkelin hyvinvoinnista, sillä tämä kidnapattiin Dagestanissa, kun hän työskenteli Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) rahoittaman hankkeen parissa. Komissio on monissa tilaisuuksissa, esimerkiksi EU:n ja Venäjän välisessä Roomassa 6. marraskuuta 2003 järjestetyssä huippukokouksessa, pyytänyt Venäjältä apua, jotta Erkel onnistuttaisiin vapauttamaan pian.

ECHOn kautta komissio on suurin humanitaarisen avun antaja Pohjois-Kaukasuksella. Se on tietoinen niistä hyvin huonoista turvallisuusoloista, joissa humanitaarisen työn tekijät joutuvat työskentelemään, erityisesti Tšetšeniassa. Komissio on näiltä osin toistuvasti kehottanut Venäjän viranomaisia helpottamaan humanitaarisen avun tarjoamista helpottamalla humanitaarisen työn tekijöiden pääsyä Tšetšeniaan, antamalla kansalaisjärjestöille mahdollisuuden hyödyntää Yhdistyneiden Kansakuntien suurtaajuusviestintää (VHF), varmistamalla avustustyöntekijöiden turvallisuuden sekä antamalla ECHOlle mahdollisuuden avata toimisto Nazranissa Ingušiassa. Se pahoittelee, ettei Venäjä ole vielä ryhtynyt konkreettisiin toimiin näiden asioiden toteuttamiseksi. Tšetšeniaan pääsyn mahdollistavasta järjestelmästä on päinvastoin tullut entistä sekavampi, ja turvallisuustilanne on edelleen hyvin epävarma.

Komissio aikoo edelleen poliittisissa tapaamisissa kehottaa Venäjän viranomaisia parantamaan Pohjois-Kaukasuksen turvallisuutta ja pääsymahdollisuuksia sinne.