ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1668/98 esittäjä(t): Ben Fayot (PSE) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Ydinpolttoainekuljetusten turvallisuus Ranskassa tehdyissä tarkastuksissa on paljastunut, että yli kolmasosa käytettyä ydinpolttoainetta kuljettavista junista, jotka kulkivat EDF:n (Ranskan sähkö) keskuksista jälleenkäsittelylaitokseen Haagiin, olivat radioaktiivisesti saastuneita. COGEMAn (ydinmateriaaliyhtiö) ja EDF:n johto myöntää, että 1990-luvun alusta lähtien on ilmennyt poikkeuksellisia radioaktiivisuustasoja. Nämä kuljetukset eivät kuitenkaan koske ainoastaan Ranskaa, vaan myös sen ympärillä olevia maita. Saksasta kuljetetaan vuosittain käsiteltäväksi 2 500 tonnia ydinjätettä, joka kulkee pitkin Belgian ja Luxemburgin rajaa, tiheästi asuttujen alueiden läpi. Kysyin komissiolta radioaktiivisten aineiden kuljetusten turvallisuudesta jo ydinjätteitä Lingenistä (Saksa) Apachin kautta Sellafieldiin (Yhdistynyt kuningaskunta) kuljettaneen junan suistuttua raiteilta Apachissa 4. helmikuuta 1997. Aikooko komissio tarttua pysyvän radioaktiivisten aineiden kuljetusten turvallisuutta käsittelevän ryhmänsä avulla tähän vakavaan Ranskassa ilmenevään ongelmaan varmistaakseen eurooppalaisen väestön turvallisuuden? Ovatko ydinenergian tuottajat todellakin perusteellisen ulkopuolisen valvonnan ulottumattomissa radioaktiivisen aineen eri käsittelyvaiheissa? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (15. heinäkuuta 1998) Ranskan ydinvoimalaitosten turvallisuusosasto DSIN ilmoitti 5. toukokuuta 1998 komissiolle Ranskan rautateillä kuljetusvaunuissa ja pakkauksissa havaituista saastumisongelmista. Nämä ongelmat olivat aiheena tiedonannossa, jonka DSINin edustaja antoi radioaktiivisten aineiden kuljetusten turvallisuutta käsittelevän pysyvän työryhmän 18. toukokuuta 1998 pitämässä kokouksessa. Komissio on ilmaissut huolestuneisuutensa aiheesta, joka koskee myös muita jäsenvaltioita. Pysyvä työryhmä ottaa huomioon DSINin edustajan esittämät ehdotukset toimenpiteistä asian korjaamiseksi. Ehdotukset ovat luonteeltaan teknisiä ja hallinnollisia. Ne koskevat myös yleisölle tiedottamista. Tarpeellisten korjaustoimien toteuttaminen ja toimet, joita jäsenvaltiot pitävät välttämättöminä turvallisuutta koskevien säännösten noudattamiseksi, kuuluvat kunkin jäsenvaltion toimivaltaan.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1053/98 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (6. huhtikuuta 1998) Aihe: Kalaerien eläinlääkärintarkastukset EU on määrännyt, että kolmansista maista EU:hun tuotavan kalan eläinlääkärintarkastuksia on määrä lisätä voimakkaasti vuoden 1997 tammikuusta alkaen. Miten usein Chilestä ja Kanadasta tuotavia kalaeriä tarkastettiin keskimäärin vuosina 1995, 1996 ja 1997? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1998) Kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkintätarkastusten järjestämistä koskevat periaatteet vahvistetaan 10. joulukuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/675/ETY(1). Siinä säädetään kolmenlai-sista tarkastuksista: asiakirjojen tarkastuksesta, tunnistuksesta ja fyysisestä tarkastuksesta. Asiakirjojen tarkastus ja tunnistus on tehtävä jokaiselle erälle, joten Chilestä ja Kanadasta tulleiden kalastustuote-erien tarkastustiheys oli 100 prosenttia vuosina 1995, 1996 ja 1997. Fyysisistä tarkastuksista säädetään komission päätöksessä 94/360/EY(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 97/139/EY(3). Yhteisössä on 1. tammikuuta 1997 alkaen sovellettu seuraavia tarkastustiheyksiä: - 20 prosenttia lämpötilanvaihteluilta suojaaviin ilmatiiviisiin astioihin pakattujen kalastustuotteiden sekä tuoreen ja pakastetun kalan ja kuivattujen ja suolattujen kalastustuotteiden osalta, - 50 prosenttia muiden kuin ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittujen kalastustuotteiden osalta. Jäsenvaltioilla oli mahdollisuus noudattaa omaa tarkastustiheyttään 1. tammikuuta 1997 asti. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan tilanne vaihteli hyvin paljon eri jäsenvaltioissa (2 prosentista 100 prosenttiin). Vuosien 1995 ja 1996 keskiarvoilla ei siksi ole mitään merkitystä. (1) EYVL L 373, 31.12.1990. Direktiivi on korvattu neuvoston direktiivillä 97/78/EY (EYVL L 24, 30.1.1998). (2) EYVL L 158, 25.6.1994. (3) EYVL L 55, 24.2.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2028/98

esittäjä(t): Panayotis Lambrias (PPE) komissiolle

(7. heinäkuuta 1998)

Aihe: Ucclen Eurooppa-koulua käyvien lasten vanhempien huoli vaarallisten myrkyllisten aineiden ja alkoholin kulutuksesta koulussa

Ucclen Eurooppa-koulun lasten vanhempien kokouksessa 12. helmikuuta 1998 vanhemmat toivat esiin syvän huolensa siitä, että kiellettyjen myrkyllisten aineiden, alkoholin ja tupakan käyttö oppilaiden keskuudessa koulun tiloissa on lisääntynyt. Samalla he toivat esiin hämmästyksensä kurin huomattavasta löystymisestä sekä vastustuksensa sitä koulun tekemää päätöstä kohtaan, että oppilaille lakataan tiedottamasta huumeiden käyttöön liittyvistä vaaroista. He ilmoittivat samalla myös päätöksestään tehdä koulun kanssa yhteistyötä pyrkimyksessä tiedottaa oppilaille ja suojella heitä.

Komissiolta kysytään, aikooko se esittää suosituksia Eurooppa-koulun johtokunnalle ja toteuttaa toimenpiteitä turvatakseen

1. sen, että Ucclen Eurooppa-koulun oppilaille tiedotetaan asianmukaisesti ja jatkuvasti huumeiden käytön vaaroista,

2. sellaisiin toimenpiteisiin ryhtymisen, joilla Ucclen koulussa tapahtuva vaarallisten myrkyllisten aineiden ja alkoholin kulutus saataisiin kontrolliin ja välittömästi lakkautettua.

Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus

(5. elokuuta 1998)

Brysselissä sijaitsevassa Eurooppa-koulussa I (Uccle) harjoitetaan tarmokasta tiedotuspolitiikkaa, jonka tavoitteena on kertoa oppilaille mietojen huumeiden käytön vaaroista. Joukko koulun opettajia on jo kahden vuoden ajan toteuttanut yhteistyössä oppilaiden vanhempien kanssa kansainvälisen asiantuntijan johtamaa ohjelmaa, joka koskee huumausaineiden väärinkäyttöä. Aihetta käsitellään myös tieteellisesti ja moraalin kannalta eräillä kursseilla. Kullakin kieliosastolla on oma huumeohjelman koordinaattori, joka toimii edellä mainitun ryhmän ohjauksen alaisena.

Koulussa seurataan jatkuvasti ja tehokkaasti huumeiden ja alkoholin käyttöä oppilaiden keskuudessa ja koulun alueella, vaikka se ei ole helppoa 3 500:n oppilaan koulussa. Koulu on määrännyt ankaria rangaistuksia niille, jotka eivät ole noudattaneet huumeita ja alkoholia koskevia sääntöjä, ja koulun omaksuma politiikka on hyvin tiedossa oppilaiden ja heidän vanhempiensa keskuudessa.

Komissio, jonka edustaja istuu Brysselin Eurooppa-koulun I (Uccle) hallintoneuvostossa, seuraa jatkuvasti arvoisan parlamentin jäsenen esille tuoman ongelman käsittelyä yhteistyössä Eurooppa-koulujen johtokunnan edustajan, koulun johdon, opettajakunnan edustajien, oppilaiden vanhempien ja itse oppilaiden kanssa. Koulun hallintoneuvoston viime kokouksessa 25. toukokuuta 1998 eri yhteistyötahot kävivät ongelmasta vielä pitkän keskustelun.

Eurooppa-koulujen johtokunta tekee joka vuosi päätöksen kunkin koulun talousarvioon sidottavista määrärahoista, joilla rahoitetaan tiedotuskampanjoita vaarallisista aineista ja niiden aiheuttamasta riippuvuudesta.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2082/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: Pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen Peraman telakka-alueella Peraman telakka-alueella toimii monia pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka pääasiassa suorittavat laivojen korjauksia. Nämä yritykset auttavat osaltaan lievittämään alueen korkeaa työttömyyttä. Viime vuosina niillä on ollut paljon ongelmia, ja siksi ne kykenevät nyt työllistämään vähemmän henkilöitä, mutta sen sijaan ne voivat esitellä työnsä laadukkuutta ja monia innovaatioita. Ongelmat liittyvät lähinnä niiden modernisoimiseen, rahoitukseen ja lainanottokykyyn. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo siis toteuttaa edistääkseen edellä mainittujen yritysten ongelmien ratkaisemista? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (17. syyskuuta 1998) Komissio on tietoinen laivanrakennusalalla toimivien ja alusten korjauksiin keskittyneiden pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) tärkeästä taloudellisesta ja yhteiskunnallisesta merkityksestä Peraman alueella (Ateena). Nämä yritykset ovat välttämättömiä meriliikenteen toiminnalle ja niillä on merkittävä osuus meriliikenteen turvallisuuden takaamisessa. Laivanrakennusalan ja erityisesti alusten korjaamisen liittyvän toiminnan saamia avustuksia kuitenkin rajoitetaan erilaisin säännöin, koska alalla on liikakapasiteettia. Monet yritykset ovat joustavia työsuoritustensa toimittamisessa ja tekevät laadukasta työtä. Suurta osaa niiden saamista tilauksista ei kuitenkaan voida etukäteen ennakoida, ja tilaukset riippuvat olennaisesti ulkoisista tekijöistä. Tietyt pk-yritykset eivät omista telakkaa, vaan kysynnän mukaan vuokraavat tarvittavat tilat. Näin ollen rahoitusalalla toisinaan epäröidään näiden yritysten nykyaikaistamisen rahoitukseen tarvittavien lainojen myöntämisessä. Lisäksi pankit ottavat riskitekijät huomioon ja vaativat myöntämilleen lainoille korkeamman koron kuin samalla alalla toimiville suuryrityksille myöntämilleen lainoille. Jos laivanrakennusalan pk-yritykset haluavat nykyaikaistaa välineistöään, ne voivat periaatteessa hakea tukea Euroopan rakennerahastoista. Siten ne voivat saada Euroopan yhteisön tukea, mikäli niiden tuotantokapasiteetti ei lisäänny. Pk-yritysten rahoitukseen liittyen komissio tietää vaikeudet, joita monilla pk-yrityksillä on edullisten keskipitkien ja pitkien lainojen saamisessa. Komissio ottaa aiheen esille pankkien ja pk-yritysten välisissä pyöreän pöydän keskusteluissa, jotka aloitetaan syksyllä 1998.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1914/98 esittäjä(t): José Apolinário (PSE) komissiolle (16. kesäkuuta 1998) Aihe: Asetuksen 2080/92 täytäntöönpano Haluaisin kysyä asetuksen (ETY) 2080/92(1) täytäntöönpanosta seuraavaa. Pitäisikö komission mielestä metsityshankkeissa puiden peittämän alan lisäksi ottaa huomioon myös muu ala (metsäpalojen leviämistä estävät linjat, tiet, vesilammikot), kun lasketaan ylläpitokustannusten ja tulonmenetysten korvauksia? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (27. heinäkuuta 1998) Maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 2080/92(2), joka koskee maatalousmaan metsitystä, otetaan käyttöön Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta yhteisrahoitettava tukijärjestelmä. Tähän tukijärjestelmään voi sisältyä tukia, joilla katetaan metsityksestä aiheutuneita kustannuksia (Portugalin ohjelmassa tämä tarkoittaa myös teiden, palonkatkaisulinjojen ja vedenottopaikkojen rakentamista) ja metsitettyä hehtaaria kohti vuosittain myönnettävä palkkio, jonka tarkoitus on kattaa viiden ensimmäisen vuoden aikana metsitettyjen alueiden ylläpitokustannukset. Lisäksi siihen voi sisältyä vuosittain myönnettävä hehtaarikohtainen palkkio, joka on tarkoitettu korvaamaan maatalousmaan metsittämisestä aiheutuvia tulonmenetyksiä, ja investointitukia metsitettyjen alojen parantamiseen esimerkiksi palonkatkaisulinjojen, vedenottopaikkojen ja teiden avulla sekä tammimetsien uudistamisella. Kolme ensiksi mainittua tukea on tarkoitettu maatalousmaan ensimmäiseen metsitykseen. Sen sijaan neljäs koskee jo metsitettyjä alueita maatiloilla. Asetuksen (ETY) 2080/92 mukaisesti ylläpitokustannusten kattamiseen tarkoitetut palkkiot varataan uusille metsityksille istutusta seuraavien viiden vuoden aikana. Tulonmenetysten korvaamiseksi tarkoitetut palkkiot puolestaan myönnetään henkilöille, jotka toteuttavat maatalousmaan metsityksen. Jos kysyjän mainitsemia infrastruktuuritöitä tehdään maatalousmaata metsitettäessä, niiden kustannukset otetaan huomioon metsityskustannuksissa ja ylläpitoon ja tulonmenetysten korvaamiseen tarkoitetut palkkiot koskevat myös näitä istutettuja aloja sekä niiden infrastruktuureja. Jos sen sijaan on kysymys infrastruktuureista, joita rakennetaan jo olemassa oleviin metsiin, riippumatta siitä koskeeko niitä neljäs edellä mainituista tuista (maatilojen metsäalat), tai muille maatalousalueille, niille ei voi myöntää ylläpitoa tai tulonmenetyksiä koskevia palkkioita. On muistettava, että metsitystä koskeva tukijärjestelmä on tarkoitettu ensi sijassa maatalousmaan metsittämisen edistämiseen. (1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 96. (2) EYVL L 215, 30.7.1992.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1630/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (27. toukokuuta 1998) Aihe: Koheesiorahaston vuosikertomus 1996 Viite:"Koheesiorahaston vuosikertomus 1996" (KOM(97) 0302 lopull.). Kertomuksessa käsitellään koheesiorahaston toimia vuonna 1996, joka monessa suhteessa oli merkityksekäs vuosi. Koheesiorahasto alkoi toimia täysivaltaisesti ja jälkikäteisarvioinnin tekeminen toteutetuista hankkeista oli mahdollista. Vuonna 1996 annettiin myös väliarvio jäsenvaltioiden tukikelpoisuudesta ja silloin vahvistettiin ensimmäisen kerran se, miten jäsenvaltiot ovat panneet toimeen taloudellista lähentymistä koskevia ohjelmia ja miten komissio on soveltanut ehdollisuusperiaatetta? Voiko komissio varmistaa, että jäsenvaltiot ovat tietoisia, että sijoitukset on jaettava tasapuolisemmin kiinnittäen erityistä huomiota sisämaan hitaasti kehittyneisiin maaseutu- ja kaupunkialueisiin? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (1. heinäkuuta 1998) Koheesiorahasto tarjoaa taloudellista tukea köyhimmille jäsenvaltioille, joiden bruttokansantuote asukasta kohti on alle 90 prosenttia yhteisön keskitasosta, jotta nämä saisivat julkisen talouden alijäämänsä kestävälle tasolle, mutta osallistuisivat edelleen vahvasti julkisin varoin liikenteeseen ja ympäristöön liittyvien hankkeiden rahoittamiseen. Koheesiorahaston tavoitteisiin ei kuulu alueiden välisen taloudellisen eriarvoisuuden vähentäminen, eikä rahasto voi tukea erityisiä maaseutu- tai kaupunkialueita koskevia hankkeita. On jäsenvaltioiden tehtävä hakea koheesiorahastolta tukea hankkeisiin, jotka liittyvät Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin ja ympäristöön. Komission asiana ei ole hylätä tiettyä hakemusta hankkeen sijainnin vuoksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1855/98

esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle

(5. kesäkuuta 1998)

Aihe: Crédit Lyonnais

Crédit Lyonnais'n kanssa on tehty sopimusluonnos, jolla pyritään säilyttämään nykyiset työpaikat kaikissa Crédit Lyonnais'n konttoreissa ja toimipisteissä. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tämän vuoksi?

Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus

(6. heinäkuuta 1998)

Sen jälkeen kun Ranskan hallituksen kanssa oli tehty sopimus Crédit Lyonnais'lle myönnettyjen erittäin suurten tukien vastineeksi toteuttavista toimenpiteistä komissio teki 20. toukokuuta 1998 päätöksen, jossa sallittiin lisätukien myöntäminen kyseiselle pankille. Nämä tuet täydentävät komission vuosina 1995 ja 1996 hyväksymiä tukia, joiden yhteismäärä on arviolta 102-147 miljardia frangia. Tämä merkitsee yhteisön historiassa ennennäkemättömän suurta yhdelle yritykselle myönnettyä tukimäärää.

Komissio ei ole tehnyt Crédit Lyonnais'n kanssa mitään sopimusta. Valtiontukiin liittyvissä kysymyksissä komissio on yhteydessä ainoastaan kansallisiin viranomaisiin. Näiden tehtävänä on tämän kaltaisten rakenneuudistustukien tapauksessa esittää tuensaajayrityksen saneeraussuunnitelma, joka on mahdollisimman yhdenmukainen viranomaisten työllisyystavoitteiden kanssa. Komission tehtävänä on valvoa, että tarvittaessa tällaisten tukien avulla säilytetyt työpaikat eivät heikennä työllisyyttä muissa jäsenvaltioissa yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Juuri päättämänsä menettelyn perusteella komissio katsoo, että Crédit Lyonnais'lle myönnetyt tuet ovat yhteisen edun mukaisia ja ettei niillä ole tällaista vaikutusta erityisesti siitä syystä, että Crédit Lyonnais on velvoitettu supistamaan toimintaansa merkittävällä tavalla pienentämällä tasettaan yli kolmanneksen vuoden 1994 lopussa saavuttamastaan tasosta. Valtiontukien rajoittaminen ja vastikkeiden määrääminen tukea saaneille heikoimmin suoriutuneille luottolaitoksille on yksi pankkialan tervehdyttämiskeino, joka voi pitkällä aikavälillä vain edistää kilpailukykyisen rahoitusalan kehittymistä Euroopassa sekä työllisyyttä ja työttömyyden torjuntaa koskevia komission ja jäsenvaltioiden tavoitteita.

Komissio on hyvin tietoinen yritysten rakennemuutokseen liittyvistä työllisyysvaikutuksista ja kannustaa tällaisissa tilanteissa työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua. Elinkeinoelämän muutoshaasteeseen voidaan vastata onnistuneesti ainoastaan sillä edellytyksellä, että tehokasta ja rakentavaa työmarkkinavuoropuhelua käydään erityisesti työllisyyden turvaamisen kaltaisista avainkysymyksistä kaikilla tasoilla ja ensimmäiseksi yksittäisten yritysten tasolla. Tämä on myös yksi Eurooppa-neuvoston perustaman teollisuuden muutosten taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia käsittelevän korkean tason työryhmän esittämistä keskeisistä suosituksista.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1812/98 esittäjä(t): Felipe Camisón Asensio (PPE) komissiolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Yhteisön euro-alueellinen tieliikenteen telematiikkahanke Lissabonin ja Madridin välillä Euroopan komissio on kehittämässä euro-alueellisia tieliikenteen telematiikkahankkeita unionissa. Sellainen on esimerkiksi niin sanottu ARTS (Automated Radar Terminal System), joka ulottuu Lissabonista Ranskaan Luoteis-Espanjan läpi. Miksi komissio ei ole vielä tehnyt ehdotusta toisesta mahdollisesta euro-alueellisesta tieliikenteen telematiikkahankkeesta välille Lissabon - Madrid, joka kulkisi Extremaduran läpi? Aiotaanko tällainen hanke toteuttaa tulevaisuudessa? Jos aiotaan, niin milloin? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (29. heinäkuuta 1998) Euro-alueellista ARTS-hanketta kehitetään osana niitä hankkeita, jotka yhteisö rahoittaa Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN) budjettikohdasta. Hanke käynnistyi syksyllä 1997, ja sen tarkoituksena on parantaa tieliikenteen hallinnan ja liikennetiedotuksen jatkuvuutta ja laatua kansainvälisillä pääkäytävillä Espanjan, Ranskan ja Portugalin välillä. Lissabonin, Evoran, Meridan ja Madridin välinen, Extremaduran läpi kulkeva eteläinen käytävä on osa hanketta. Komissio saattaa antaa hankkeeseen lisää tukea vuonna 1998.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1792/98 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Yhtäläiset mahdollisuudet ja epävarmat työpaikat Eurostatin tutkimusten tuoreiden tietojen mukaan osa-aikatyö ja määräaikaiset työsuhteet valtaavat jatkuvasti alaa suhteessa pysyviin ja kokopäiväisiin työpaikkoihin kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Kyseisten tietojen mukaan nuoret ja naiset ovat ne ryhmät, jotka pääasiassa työskentelevät näissä työpaikoissa, jotka ovat epävakaita eivätkä tarjoa mahdollisuuksia urakehitykseen tai taloudellista riippumattomuutta. Komissiolta kysytään: Mitä toimia se aikoo toteuttaa kääntääkseen tämän ikävän kehityssuunnan, joka heikentää yhtäläisiä mahdollisuuksia työsuhteissa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (3. elokuuta 1998) Vuoden 1996 työvoimatutkimuksen(1) mukaan 16,3 prosenttia kaikista työntekijöistä teki osa-aikatyötä. Miehistä ainoastaan 5,4 prosenttia teki osa-aikatyötä verrattuna 31,5 prosenttiin naispuolisista työntekijöistä. Parempien olojen, parempien oikeuksien ja paremman aseman turvaaminen osa-aikaisille työntekijöille on siten äärettömän tärkeää yhtäläisten mahdollisuuksien näkökulmasta. Komissio katsoo, että Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15. joulukuuta 1997 annettu neuvoston direktiivi 97/81/EY(2) on merkittävä edistysaskel. Puitesopimuksessa pyritään ensinnäkin estämään kaikenlainen osa-aikatyöntekijöihin kohdistuva syrjintä ja parantamaan osa-aikatyön laatua sekä toiseksi helpottamaan osa-aikatyön kehittämistä vapaaehtoispohjalta ja näin edistämään työajan joustavaa organisointia. Sopimuksessa vaaditaan jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia selvittämään ja tarkastelemaan niitä oikeudellisia ja hallinnollisia esteitä, jotka saattavat rajoittaa osa-aikatyömahdollisuuksia, ja tarvittaessa poistamaan nämä esteet. Työmarkkinaosapuolet käyvät parhaillaan samantyyppisiä neuvotteluja määräaikaisista työsuhteista, ja komissio toivoo, että myös tästä tärkeästä aiheesta olisi mahdollista saada aikaan puitesopimus. Komissio kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamiin lukuisiin päätöksiin osa-aikatyöntekijöihin kohdistuvan syrjinnän kieltämisestä palkan(3) ja ylennysten(4) osalta. (1) Eurostat, Statistics in focus - Population and social conditions, 1997/8. (2) EYVL L 14, 20.1.1998. (3) Asia C-457/93, Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation eV v. Johanna Lewark, 1996, Kok. I-243. (4) Asia C-1/95, Gerster v. Freistaat Bayern, 1997, Kok. I-5253.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1933/98

esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle

(18. kesäkuuta 1998)

Aihe: EU ja kasvitautien torjunta

EU:n alueella ovat yleisesti tiedossa eläintaudit, joiden torjuntaan on käytetty yhteisiä budjettivaroja. Tällaisia tauteja ovat mm. BSE-tauti ja sikarutto.

Sen lisäksi eri maista on raportoitu uusista kasvitaudeista, jotka ovat tulleet Eurooppaan Etelä-Amerikasta. Onko komissiolla tietoa, millaisista kasvitaudeista on kyse ja miten ne ovat tulleet Eurooppaan?

Onko rajatarkastuksissa tapahtunut laiminlyöntejä ja miten näitä tauteja aiotaan torjua?

Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus

(27. heinäkuuta 1998)

Komissio on tietoinen kasvinsuojeluun liittyvistä riskeistä, joita kolmansista maista peräisin olevien kasvien ja kasvituotteiden tuonti yhteisöön aiheuttaa.

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että yhteisön kasvinsuojelujärjestelmä on perustettu neuvoston direktiivillä 77/93/ETY(1), jota on viimeksi muutettu komission direktiivillä 98/2/EY(2), annettu 8 päivänä tammikuuta 1998, kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä. Suojatoimenpiteeet koskevat karanteeniorganismeja etenkin istutuksiin tarkoitettujen materiaalien ja sellaisten materiaalien yhteydessä, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ja joilla on erityisiä vaikutuksia kasvien terveydelle, kuten puutavara, perunat ja sitrushedelmät sekä tiettyjen lajien koristetarkoituksiin käytetyt kasvinosat (leikkokukat, oksat).

Tuonnin yhteydessä jäsenvaltioiden on tarkistettava kasvinsuojelutarkastuksen avulla, että näitä kasvien terveyyttä koskevia säännöksiä noudatetaan. Mikäli erät tai erien osat eivät vastaa mainitun direktiivin säännöksiä, esimerkiksi haitallisten organismien esiintymisen vuoksi, jäsenvaltioiden on pysäytettävä ne, jotta vältettäisiin haitallisten organismien kulkeutuminen yhteisöön. Lisäksi nämä pysäyttämiset ilmoitetaan muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Vuonna 1995 ilmoitettiin Etelä-Amerikasta peräisin olevissa kasvituotteissa ilmenneiden haitallisten organismien osalta 11 pysäyttämistapausta. Sekä vuonna 1996 että vuonna 1997 tapahtui 8 pysäyttämistä, ja kuluvan vuoden alkupuoliskolla on pysäytetty 3 kasvituote-erää, jotka nekin ovat peräisin Etelä-Amerikasta.

Komissio valvoo jäsenmaiden suorittamien kasvien terveyttä koskevien tarkastuksien tehokkuutta eikä ole havainnut laiminlyöntejä Etelä-Amerikan maista peräisin olevia tuotteita tarkastettaessa.

(1) EYVL L 26, 31.1.1977.

(2) EYVL L 15, 21.1.1988.