KIRJALLINEN KYSYMYS E-2188/00 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) neuvostolle. Timantit ja Afrikan konfliktit.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0082 - 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2188/00 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) neuvostolle (11. heinäkuuta 2000) Aihe: Timantit ja Afrikan konfliktit Kun otetaan huomioon, että timanteilla rahoitetaan monia Afrikan konflikteista ja erityisesti Sierra Leonen ja Angolan selkkauksia, että Sierra Leonen kapinallisten vallassa olevien alueiden timanttien kauppasaartoa, jota Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on vaatinut YK:ssa, olisi lähes mahdotonta toteuttaa(1), että Lontoon timanttikauppiaat ostavat mielellään Sierra Leonen timantteja(2) ja että suurin osa salakuljetetuista timanteista on päätynyt Antwerpeniin(3), voiko neuvosto selvittää, mitä EU tekee yleisesti tilanteen ratkaisemiseksi, mitä se tekee erityisesti kapinallisten hallussa olevien alueiden timanttien kaupan kieltämiseksi ja mikä on EU:n yleinen strategia Afrikan konfliktien laittoman rahoituksen estämiseksi? (1) The Financial Times, 8. kesäkuuta 2000. (2) The Observer, 4. kesäkuuta 2000. (3) The Economist, 3. ja 9. kesäkuuta 2000. Vastaus (9. marraskuuta 2000) Euroopan unioni on aina kannattanut varauksetta kaikkia kansainvälisiä toimia, joiden tarkoituksena on estää aseellisten selkkausten repimistä Afrikan maista peräisin olevien timanttien ja muiden rikkauksien laiton hyväksikäyttö. Neuvosto ilmaisi 22. toukokuuta 2000 pidetyssä istunnossaan syvän huolestuneisuutensa Kongon demokraattisen tasavallan luonnonvarojen, erityisesti mineraalien, sekä muiden varallisuuden muotojen laittomasta hyväksikäytöstä vastoin kyseisen maan suvereniteettia ja oli tyytyväinen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin ehdotukseen perustaa päätöslauselmassa 1291 mainittu asiantuntijaryhmä. Samassa 22. toukokuuta pidetyssä istunnossa neuvosto muistutti myös Angolan tapauksesta ja korosti, että on tärkeää noudattaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa, jossa kielletään timanttien tuonti ilman Angolan hallituksen antamaa asianmukaista todistusta, ja että päätöslauselma on arvokas poliittinen väline, jonka avulla UNITA voidaan pakottaa noudattamaan Lusakan pöytäkirjaa sekä asiaa koskevia YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmia. UNITAn vastaisten pakotteiden tehostamiseen tähtäävät toimenpiteet kuuluvat myös Angolaa koskevaan yhteiseen kantaan 2000/391/PESC(1), jonka neuvosto hyväksyi 19. kesäkuuta 2000. Sierra Leonen osalta neuvosto hyväksyi 20. heinäkuuta 2000 yhteisen kannan 2000/455/PESC(2), jossa kielletään kaikkien raakatimanttien suora tai välillinen tuonti Sierra Leonesta yhteisöön Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1306/2000 asetettujen ehtojen mukaisesti. Neuvosto hyväksyi lisäksi 3. elokuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 745/2000 raakatimanttien tuonnista Sierra Leonesta Euroopan yhteisöön(3), koska turvallisuusneuvoston asianomaisten päätösten täytäntöönpano edellyttää yhteisön säädösten hyväksymistä, erityisesti jotta voitaisiin välttää kilpailun vääristyminen ja jotta käytössä olisi seuraamusjärjestelmä mahdollisten rikkomusten varalta. Neuvoston mielestä on myös otettava huomioon se, että timanttien laillisella kaupalla on monissa valtioissa suuri taloudellinen merkitys ja se voi edistää osaltaan vakautta ja vaurautta, minkä vuoksi laillisen timanttiteollisuuden hyvää mainetta ei pidä vaarantaa. Neuvosto paneekin mielenkiinnolla merkille, että asia tiedostetaan entistä paremmin alan ammattipiireissä, mistä osoituksena on muun muassa maailman timanttipörssien liiton WFDB:n sekä kansainvälisen timantintuottajien yhdistyksen IDMA:n Antwerpenissä 19. heinäkuuta 2000 hyväksytty yhteinen päätöslauselma. (1) EYVL L 146, 21.6.2000, s. 1. (2) EYVL L 183, 22.7.2000, s. 2. (3) EYVL L 200, 8.8.2000, s. 21.