KIRJALLINEN KYSYMYS E-1256/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan unionin kanta rintaruokinnan edistämiseen.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0102 - 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1256/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (26. huhtikuuta 2001) Aihe: Euroopan unionin kanta rintaruokinnan edistämiseen 14. toukokuuta 1991 annettu direktiivi 91/321/ETY(1) äidinmaidonkorvikkeita ja vieroitusvalmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä on sovellusta äidinmaidonkorvikkeiden kansainvälisestä kaupan pitämistä koskevasta koodista. Tämä koodi laadittiin WHO:n ja Unicefin toimesta ja vahvistettiin WHO:n yleiskokouksessa vuonna 1981. WHO vaatii vuonna 1996 antamassaan päätöslauselmassa 49.15 lisätoimia, joilla estettäisiin äidinmaidonkorvikkeiden myynninedistäminen alle kuuden kuukauden ikäisille, mikä rohkaisisi äitejä jatkamaan rintaruokintaa. Viime vuonna WHO:n olisi kuulunut antaa uusi päätöslauselma, mutta lykkäyksen johdosta keskustelu kuuden kuukauden ikärajan säilyttämisestä tai siitä luopumisesta käydään ensi toukokuun yleiskokouksessa. Aikooko komissio WHO:n seuraavassa yleiskokouksessa puoltaa lisätoimia, joilla estettäisiin äidinmaidonkorvikkeiden myynninedistäminen alle kuuden kuukauden ikäisille, kuten päätöslauselmassa 49.15 todetaan? Jos näin ei ole, miksi komissio kieltäytyy toteuttamasta WHO:n päätöslauselmaa 49.15, ottaen huomioon rintaruokinnan kansanterveydellinen merkitys? (1) EYVL L 175, 4.7.1991, s. 35. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (5. heinäkuuta 2001) Maailman terveysjärjestön WHO:n laatiman äidinmaidonkorvikkeiden kaupan pitämistä koskevan kansainvälisen menettelytapakokoelman tarkoituksena on edistää imeväisten turvallisen ja sopivan ravinnon saantia suojelemalla ja edistämällä rintaruokintaa sekä varmistamalla äidinmaidonkorvikkeiden oikea käyttö silloin, kun ne ovat tarpeellisia, antamalla riittävästi tietoa ja valvomalla, että markkinointi ja jakelu ovat asianmukaisia. EU:n elintarvikealan tiedekomitean(1) antamien ohjeiden ja WHO:n lasten ruokintaa koskevan vakiintuneen politiikan(2) mukaisesti pelkkä rintamaito riittää yleensä normaalin imeväisen ravinnontarpeen tyydyttämiseen ensimmäisten 46 elinkuukauden aikana. Yhteisön nykyinen lainsäädäntö on edellä mainittujen tieteellisten ohjeiden mukainen ja vastaa WHO:n koodin tarkoitusta. Uudessa päätöslauselmassa, josta keskusteltiin ja joka annettiin toukokuussa 2001 pidetyssä 54:nnessä maailman terveyskokouksessa, käsiteltiin yksinomaisen rintaruokinnan suojelua, edistämistä ja tukemista siihen asti, kunnes lapsi saavuttaa tietyn iän. Asiaa koskevassa keskustelussa otettiin erittäin hyvin huomioon WHO:n 28.30. maaliskuuta 2001 järjestämästä asiantuntijoiden kuulemisesta saadut tulokset, jotka koskivat yksinomaisen rintaruokinnan suotuisinta kestoa. Annetussa päätöslauselmassa viitataan kuulemistilaisuuden suosituksiin ja päätelmiin. Asiantuntijoiden kuulemistilaisuudessa pantiin merkille, että asiasta on saatavilla vain vähän luotettavaa tieteellistä tietoa (tutkimuksessa oli mukana 3 000 viitetapausta, ja uudelleentarkastelu perustui kahteen pieneen valvottuun kokeeseen ja 17:ään havaintotutkimukseen, joiden laatu ja maantieteellinen alkuperä vaihtelivat). Kuulemistilaisuuden päätelmät olivat tiivistettynä seuraavat: - Kuusi kuukautta kestävästä yksinomaisesta rintaruokinnasta on monenlaista etua imeväiselle ja äidille. Tärkein mahdollinen etu on sen suojaava vaikutus ripulia vastaan etenkin vähemmän kehittyneissä maissa. - Kuusi kuukautta kestävä yksinomainen rintaruokinta voi johtaa raudanpuutteeseen heikoilla imeväisillä riippuen äidin raudansaannista (tämä voi olla ongelmana sekä kehitysmaissa että kehittyneissä maissa). - Saatavissa olevan tiedon perusteella ei voida sulkea pois useita mahdollisia riskitekijöitä, jotka liittyvät kuuden kuukauden yksinomaiseen rintaruokintaan. Tällaisia riskejä ovat kasvun hidastuminen ja muut mikroravinteiden puutostilat. Kuullut asiantuntijat suosittelevat edellä mainittujen päätelmien mukaisesti kuuden kuukauden yksinomaista rintaruokintaa ja sen jälkeen lisäruoan antamista ja rintaruokinnan jatkamista. Asiantuntijat huomauttavat kuitenkin, että kyseinen suositus koskee väestöryhmiä eikä niinkään yksittäisiä imeväisiä. Kuullut asiantuntijat toteavat myös, että jotkut äidit eivät pysty noudattamaan tätä suositusta tai eivät halua noudattaa sitä, ja he suosittelevat, että kyseisiä äitejä olisi autettava ravitsemaan lastaan parhaalla mahdollisella tavalla. Komissio pohtii tulevaisuudessa edellä mainitun perusteella toimenpiteitä, joilla voidaan toteuttaa asiantuntijoiden kuulemistilaisuuden päätelmät ja suositukset, jotka koskevat imeväisten ja heidän äitiensä yksilöllisiä erityistarpeita. (1) Elintarvikealan tiedekomitean kertomukset, sarja 14, 27.4.1983 annettu lausunto, ja sarja 24, vieroitusravinnon perusvaatimuksia koskeva lausunto, annettu 27.10.1989 ja 30.3.1990. (2) Katso WHO:n raportti imeväisten ja pienten lasten ruokintaa koskevasta maailmanlaajuisesta strategiasta, 7. luku (asiak. A54/7, 9.4.2001).