ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0331/01 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Spatan lentokentän kilpailukyky.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0093 - 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0331/01 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (13. helmikuuta 2001) Aihe: Spatan lentokentän kilpailukyky Kreikkalaisessa lehdistössä esiintyneiden tietojen mukaan Spatan lentokenttäyhtiö on määrännyt erittäin korkeat hinnat tilojensa ja palveluidensa käytölle, ja muita lentokenttäveroja, jotka ylittävät huomattavasti muilla kilpailukykyisillä lentokentillä voimassaolevat verot. Jos nämä verot lisätään lentokentän matkustajaveroihin, ne korottavat näitä ja todennäköisesti johtavat siihen, ettei uusi lentokenttä kykene kilpailemaan lentoyhtiöiden houkuttelussa. 1. Onko komissio samaa mieltä siitä, että tämän hintapolitiikan vuoksi kilpailukyvyn ja lentokentän pitkän aikavälin toimintakykyisyyden suhteen voi esiintyä ongelmia? 2. Onko tälle lentokenttäverojen korkealle tasolle ja uusille matkustajakohtaisille veloituksille olemassa hyvät perusteet? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 2001) Lentoasemamaksujen tasoa ja määräytymistä koskevat päätökset kuuluvat ensi sijassa kansallisille ja paikallisille viranomaisille. Ennen lentoasemamaksuista tehdyn komission direktiiviehdotuksen(1) lopullista hyväksymistä yhteisön lainsäädännön perusperiaatteita voidaan soveltaa tämän alan toimenpiteisiin. Erityisesti on tärkeää, että maksut vahvistetaan syrjimättömällä tavalla. Tästä asiasta ei ole toistaiseksi tehty yhtään kantelua. Komissiolla ei ole käytettävissään sellaisia tietoja, joiden perusteella se pystyisi arvioimaan lentoasemamaksujen esitetyn tason vaikutukset kyseisen lentoaseman kilpailukykyyn. Yksityiskohtaisten tietojen puuttuessa komissio ei voi arvioida, ovatko Spatan lentoaseman verot ja maksut lentomatkustajien kannalta perusteltuja. (1) EYVL C 257, 22.8.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1060/01 esittäjä(t): John Corrie (PPE-DE) komissiolle. Tuki kirkollisten tai muiden uskonnollisten kansalaisjärjestöjen kehityshankkeille.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0038 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1060/01 esittäjä(t): John Corrie (PPE-DE) komissiolle (5. huhtikuuta 2001) Aihe: Tuki kirkollisten tai muiden uskonnollisten kansalaisjärjestöjen kehityshankkeille Mitä ehtoja komissio soveltaa kehitysmaissa toimivien kirkollisten tai muiden uskonnollisten kansalaisjärjestöjen pyyntöihin kehityshankkeiden yhteisrahoituksesta tai muusta tuesta? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 2001) Kirkollisten tai muiden uskonnollisten valtioista riippumattomien järjestöjen mahdollisuudet saada yhteisrahoitusta budjettikohdasta B7-6000 ovat täysin samat kuin kaikkien muidenkin valtioista riippumattomien järjestöjen, ja rahoituksen myöntämisedellytykset on vahvistettu kehitysmaita koskevilla aloilla toteutettavien toimien yhdessä eurooppalaisten valtioista riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen (NGO) kanssa suoritettavasta rahoituksesta 17. heinäkuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1658/98(1), jonka 3 artiklassa säädetään seuraavaa: Yhteistyökumppanit, jotka voivat saada tämän asetuksen mukaista yhteistä rahoitusta, ovat valtioista riippumattomia järjestöjä, joiden on täytettävä seuraavat edellytykset: - ne on perustettu riippumattomiksi, voittoa tavoittelemattomiksi järjestöiksi jossain jäsenvaltiossa tämän valtion voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti, - niillä on jossakin jäsenvaltiossa kotipaikka, jonka on toimittava yhteistä rahoitusta koskevan päätöksenteon pääasiallisena keskuksena, - niiden rahoitusvarojen suurimman osan on oltava eurooppalaista alkuperää. Arvioitaessa valtioista riippumattoman järjestön pääsyä mukaan yhteiseen rahoitukseen otetaan huomioon myös seuraavat seikat: - järjestön kyky herättää eurooppalaisessa yleisössä todellista yhteisvastuullisuutta harjoittamansa kehitysyhteistyötoiminnan edistämiseksi, - sen kehitysyhteistyölle antama merkitys ja sen hankkima kokemus alalta, - sen hallinnolliset ja rahoitukselliset mahdollisuudet, - mahdollisuuksien mukaan sen kyseisen alan ja valtion tuntemus, - sen mahdollisuudet tukea kehitysmaissa olevien kumppaneiden ehdottamia kehitystoimia sekä sen samankaltaisiin kehitysmaissa oleviin järjestöihin luomien yhteyksien luonne ja laajuus. (1) EYVL L 213, 30.7.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0852/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Budjettikuri.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0051 - 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0852/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (22. maaliskuuta 2001) Aihe: Budjettikuri Voiko komissio arvioida Irlannin ja Saksan talousarvioiden yhden prosenttiyksikön kiristämisen vaikutuksia BKT:hen vuoden kuluttua ja sen inflatorisia vaikutuksia kuluttajahintoihin kahden vuoden kuluttua? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (21. kesäkuuta 2001) Finanssipolitiikan kiristämisen määrällinen vaikutus bruttokansantuotteeseen (BKT) ja inflaatioon riippuu niin monista tekijöistä, että ei ole mahdollista tarkastella muutoksia vain yhden tekijän kerrannaisvaikutuksien perusteella. Tärkeä muuttuja on talouden avoimuus. Vaikutukset ovat tavallisesti pienemmät Irlannin kaltaisissa pienissä, avoimissa talouksissa kuin Saksan kaltaisissa suurissa talouksissa, koska pienessä taloudessa suurempi osuus vaikutuksesta siirtyisi kauppakumppaneihin. Tämä koskee erityisesti julkisten hankintojen vähentämistä, sillä niistä huomattava osa on tuontitavaraa ja kotimainen kerrannaisvaikutus olisi jäsenvaltiossa näin ollen suhteellisen pieni. Jos finanssipolitiikan kiristäminen kuitenkin toteutettaisiin vähentämällä julkisen sektorin työvoimaa, vaikutus olisi huomattavasti suurempi, koska se kohdistuisi työmarkkinoihin ja sitä kautta palkkoihin. Tämä koskee varsinkin Irlannin nykytilannetta, sillä vaikka Irlanti ottaa vastaan suhteellisen paljon ulkomaista työvoimaa, työvoimasta on eräillä aloilla pulaa. Finanssipolitiikan tiukentamisen keinot ja kapasiteettirajoitteet ovat sen vuoksi tässä arvioinnissa ratkaisevia tekijöitä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0415/01 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle. Elintarvikkeiden turvallisuus ja WTO.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0111 - 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0415/01 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle (8. helmikuuta 2001) Aihe: Elintarvikkeiden turvallisuus ja WTO Katsooko komissio, että kolmansista maista tuodun lihan ja lihatuotteiden turvallisuus on samalla tasolla kuin EU:ssa tuotetun lihan ja lihatuotteiden turvallisuus? Miten komissio aikoo varmistaa, että tuontituotteille asetetaan samat vaatimukset kuin EU:ssa tuotetuille tuotteille, ja ovatko mainitut vaatimukset sopusoinnussa WTO:n sääntöjen kanssa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 2001) Lihaa ja lihatuotteita koskevat yhteisön perusvaatimukset koskevat myös tuontia kolmansista maista. Yhteisön sääntöihin sisältyy säännöksiä vaatimusten täytäntöönpanosta, muun muassa varmentamisesta, tarkastamisesta ja raja-asemilla tapahtuvasta valvonnasta. Tuontiin kolmansista maista sovelletaan yleisperiaatetta, jonka mukaan kolmansien maiden hygieniaa ja jäämien seurantaa koskevien standardien on vastattava vähintään yhtenäismarkkinoiden tuottajiin sovellettavia standardeja. Yhteisöön tuotavilta lihalta ja lihatuotteilta edellytetään kolmannen maan viranomaisten vakuutusta, jonka mukaan tuotteet täyttävät yhteisön tuontivaatimukset. Tuonti perustuu hyväksyttyjen yhteisöön suuntautuvaa tuontia harjoittavien kolmansien maiden luetteloon, varmentamista koskeviin säännöksiin sekä hyväksyttyjen yhteisöön suuntautuvaa tuontia harjoittavien laitosten luetteloihin. Järjestelmään kuuluu kiinteänä osana komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto, joka tekee tarkastuskäyntejä viejämaihin varmistaakseen, että yhteisön turvallisuusvaatimukset täyttyvät. Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimuksessa terveys- ja kasvinsuojelutoimista annetaan jäsenille mahdollisuus toteuttaa toimenpiteitä ihmisten tai eläinten elämän tai terveyden suojelemiseksi. Näiden toimenpiteiden on perustuttava kansainvälisiin standardeihin, tai muussa tapauksessa jäsenen on oltava valmis esittämään toimenpiteille perustelut tieteellisen riskinarvioinnin perusteella. Laatiessaan tuontitoimenpiteitä koskevia säännöksiä komissio pyrkii käyttämään kansainvälisiä standardeja toimintansa perustana mutta kuulee myös tieteellisiä komiteoita. Kaikista terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyn sopimuksen soveltamisalaan kuuluvista toimenpiteistä ilmoitetaan terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevälle komitealle, ja saadut huomautukset otetaan huomioon. Komissio on siis noudattanut terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyssä sopimuksessa määrättyjä menettelyjä ja katsoo toimenpiteidensä olevan WTO:n sääntöjen mukaisia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0767/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Perusoikeuskirja (työnantajan mahdollisuus harjoittaa kielitaitoon perustuvaa erottelua).



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0117 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0767/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (13. maaliskuuta 2001) Aihe: Perusoikeuskirja (työnantajan mahdollisuus harjoittaa kielitaitoon perustuvaa erottelua) Onko komissio miettinyt perinpohjaisesti seurauksia, joita olisi perusoikeuskirjan 21 artiklaan sisältyvän laajan luettelon soveltamisella? Luettelossa mainituilla perusteilla tapahtuva syrjintä kiellettäisiin, jos perusoikeuskirja sisällytettäisiin perussopimuksiin, ja erityisesti kieleen perustuva syrjintä olisi vastedes kiellettyä. Ehdottaako komissio vakavissaan, että työpaikanhakijoita ei saa asettaa järjestykseen sen mukaan, miten he puhuvat tiettyä kieltä? Tällöin olisi esimerkiksi laitonta, että terveysviranomaiset takaavat kielitestien avulla, että lääkärit ja sairaanhoitajat pystyvät ymmärtämään potilaita ja puhumaan heille ymmärrettävästi. Samoin työnantaja ei voisi vaatia kääntäjiltä tietyn kielen hallintaa. Jos komissio ei katso kielitaidon olevan asianmukainen erotteluperuste, aikooko se poistaa kielitaitoa koskevat osiot kilpailuista, joilla komissio ja EU:n muut toimielimet hakevat työntekijöitä? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2001) Perusoikeuskirja on perustavana asiakirjana tarkoitus sisällyttää perussopimuksiin ja sen on laatinut valmistelukunta, jossa komissio on ollut mukana valtion ja hallitusten päämiesten, kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin edustajien rinnalla. Komissio toteaa peruskirjan 21 artiklan, jonka soveltamisala on tosin laajempi, vastaavan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 14 artiklaa, nimenomaan arvoisan kysyjän mainitseman kieleen perustuvan syrjinnän kieltämisen osalta. Asiallisesti syrjintää tapahtuu silloin, kun henkilöä kohdellaan muita epäedullisemmin vastaavanlaisessa tilanteessa. Yhtä kaikki arvoisan kysyjän mainitsemissa tapauksissa kielikriteeri on objektiivisesti perusteltavissa laillisella tavoitteella.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1471/01

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(18. toukokuuta 2001)

Aihe: Israelin verot

Euroopan unioni ei voi suhtautua välinpitämättömästi Jerusalemin asioista vastaavan palestiinalaishallinnon ministerin Faysal Al Husseinin julistuksiin, joissa hän on yllyttänyt muslimeja aina Marokosta Indonesiaan asti pyhään sotaan Israelia vastaan. Palestiinalaisalueiden ongelmana on ensinnäkin väkivalta, ja toisekseen asiaan liittyy myös sosiaalisia ja taloudellisia näkökohtia.

Voisiko komissio tarkistaa kaikki takaisinmaksupyynnöt, jotka Israel on esittänyt palestiinalaishallinnolle niistä veroista, jotka pitäisi maksaa sopimusten mukaisesti? Voisiko komissio käynnistää humanitaarisen avun vasta sitten, kun palestiinalaishallinto sitoutuu lopettamaan terroriteot ja kun Israel päästää avustushenkilökunnan alueelleen ja sallii välttämättömyystarvikkeiden tuonnin paikalle asettaen tälle kaikelle ehdoksi palestiinalaisten terroritekojen loppumisen?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(17. heinäkuuta 2001)

Nykyisestä järjestelmästä, jossa Israelin valtio siirtää osan arvonlisäverosta ja tullimaksuista saamistaan tuloista palestiinalaishallinnolle, määrätään vuonna 1994 tehdyn, Israelin ja Palestiinan taloussuhteita koskevan pöytäkirjan (Pariisin pöytäkirja) VI artiklassa. Tuohon aikaan molemmat sopimuspuolet pitivät järjestelmää yhtenä suurimmista saavutuksista palestiinalaisten ja israelilaisten välisessä yhteistyössä, ja sen ansiosta palestiinalaishallinto sai varmistettua tai vakiinnutettua noin 60 prosenttia budjettituloistaan. Näiden varainsiirtojen seurannasta vastaa Kansainvälinen valuuttarahasto.

Lähi-idän nykyisen kriisin alusta lähtien komissio on toimittanut hätäapua yhteensä 24,5 miljoonalla eurolla, josta 14,5 miljoonaa pelkästään YK:n palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimelle (UNRWA) vastauksena sen avunpyyntöön. Lisäksi komissio on maksanut 57,5 miljoonaa euroa kahdesta takaisinmaksettavissa olevasta järjestelystä, jotka on luotu siltä varalta, että Israel ei maksa palestiinalaishallinnolle kuuluvia vero- ja tullituloja. Kaiken lisäksi palestiinalaishallinnolle maksetaan seuraavien kuuden kuukauden aikana 10 miljoonaa euroa kuukaudessa eli yhteensä 60 miljoonaa euroa talousarviotukea.

Oslon sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen Euroopan unioni on yhdessä muiden kansainvälisten avunantajien kanssa työskennellyt johdonmukaisesti toimivan hallinnon luomiseksi ja vakiinnuttamiseksi Länsirannan ja Gazan alueelle. Toiminnan perustana on usko siihen, että tämä olisi alueen väestön etujen mukaista ja lisäisi alueen vakautta. Nykyisen kriisin yhteydessä annettu apu on ollut ensiarvoisen tärkeää Palestiinan väestön humanitaaristen tarpeiden tyydyttämiseksi. Samoin se on antanut palestiinalaishallinnolle mahdollisuuden maksaa palkat ja säilyttää Palestiinan hallinnon perustoiminta, jotta palestiinalaisalueet eivät vajoaisi yhä syvempään sekasortoon ja kaaokseen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0561/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Yritystoiminnan ja tietoyhteiskunnan pääosastojen tarkastuslausuma.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0145 - 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0561/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (27. helmikuuta 2001) Aihe: Yritystoiminnan ja tietoyhteiskunnan pääosastojen tarkastuslausuma Komissaari Fischler totesi 7. helmikuuta 2001 pidetyssä talousarvion valvontavaliokunnan kokouksessa, että vuonna 1999 maatalouden pääosaston rahatapahtumien täsmällinen virhemarginaali oli 3,06 %. Voisiko erityisesti yritystoiminnasta ja tietoyhteiskunnasta vastaava komissaari EU:n toimielinten yhteistyön ja avoimuuden nimissä ilmoittaa vastaavan luvun pääosastojensa rahatapahtumista? Jos lukua ei voida ilmoittaa, mikä siihen on syynä? Michaele Schreyerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 ja E-0570/01 (11. huhtikuuta 2001) Komissio muistuttaa arvoisalle kysyjälle, että tilintarkastustuomioistuin ei ilmoita yleistä talousarviota koskevassa tarkastuslausumassaan virheprosentteja, koska sen mielestä olisi liiallista yksinkertaistamista punnita komission taloushallinnon menestyksellisyyttä tämän yhden luvun perusteella. Tilintarkastustuomioistuin päättikin kolme vuotta sitten, ettei se julkista enää yleisiä virheprosentteja, vaan kehittää tarkastuslausumaan liittyviä menetelmiä antaakseen vastuuvapauden myöntäjälle yksityiskohtaista havainnollista tietoa. Tilintarkastustuomioistuin on lisäksi tehnyt useaan otteeseen selväksi, että yleistä virheprosenttia alemman tason luvun ilmoittaminen esimerkiksi jollekin toiminta-alalle tai pääosastolle veisi täysin harhaan. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa vain rajoitetun määrän tapahtumia, joten se ei voi vahvistaa pitävästi tällaista alemman tason virheprosenttia. Komissio ei näin ollen voi toimittaa pyydettyjä tietoja arvoisalle kysyjälle.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1399/01

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(2. toukokuuta 2001)

Aihe: Kalastuksen valvonta

Komissiota pyydetään ilmoittamaan, kuinka monen kalastusta valvovan virkamiehen tehtävänä on seuraaviin jäsenvaltioihin tuodun kalan valvominen, mihin heidät on sijoitettu ja mitä toimia komissio on toteuttanut taatakseen, että kaikkien jäsenvaltioiden kalastusalukset noudattavat yhteisön kalastussäännöksiä:

- Tanska

- Ranska

- Irlanti

- Italia

- Portugali

- Espanja

- Yhdistynyt kuningaskunta.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(30. toukokuuta 2001)

Viitaten kysymykseen luettelossa mainituissa jäsenvaltioissa olevien kalastusta valvovien virkamiesten lukumäärästä komissio lähettää tiedot suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle.

Komissio ei kuitenkaan suosittele lukumäärien yksinkertaista vertailua jäsenvaltioiden välillä. On otettava huomioon muitakin tekijöitä, kuten kansallisen valvontajärjestelmän rakenne, mukaan luettuina kalastusta valvovien virkamiesten työsuhteen koko- tai osa-aikaisuus, valvottavan kalastustoiminnan tyyppi, se, sovelletaanko kalastukseen suurinta sallittua saalista (TAC) ja kiintiöitä sekä se, miten kyseiset jäsenvaltiot jakavat ja hallinnoivat suurinta sallittua saalista ja kiintiöitä.

Liitteessä annetaan niiden kalastuksen valvontaviranomaisten lukumäärä, joilla on oikeus osallistua kalastustuotteiden purkamista aluksesta koskeviin tarkastuksiin. Tanskassa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarkastajat on sijoitettu pysyvästi rannikolle, lähinnä tärkeimpiin kalastussatamiin. Portugalissa kansallisten valvontaviranomaisten päätoimipaikka on Lissabonissa, joten he suorittavat tarkastuskäyntinsä pääkaupungista käsin. Myös Espanjassa osa kansallisista valvontaviranomaisista toimii Madridissa, mutta suurin osa on sijoitettu keskushallinnon edustustoihin rannikon itsehallintoalueilla.

Kysymys komission toteuttamista toimista yhteisön kalastussääntöjen täydellisen noudattamisen takaamiseksi on varsin laaja, jotta sitä voisi käsitellä kattavasti näin lyhyessä vastauksessa. Komission tarkastajat suorittavat jatkuvasti tarkastuksia kaikissa jäsenvaltioissa yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93(1) 29 artiklan mukaisesti. Voidakseen kuvata nykyistä tarkemmin eri jäsenvaltioiden olosuhteita kalastuksen seurannan, tarkastuksen ja valvonnan osalta ja edellä mainitun asetuksen 35 artiklan mukaisesti komissio aikoo antaa tulevina kuukausina neuvostolle ja parlamentille kertomuksen yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon valvonnasta. Kertomus sisältää erityisesti arvion kunkin jäsenvaltion kansallisten ja alueellisten valvontaviranomaisten suhteellisesta tehokkuudesta.

(1) EYVL L 261, 20.10.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1722/01

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(6. kesäkuuta 2001)

Aihe: Lampaankasvattajille maksettavien korvausten käsittelyssä tapahtunut virhe

Erään Vilhelmiinassa, Pohjois-Ruotsissa toimivan lampaidenkasvattajan korvausten käsittelyssä tapahtui virhe, ja hänelle ei myönnetty tasaushyvitystä eikä avoimen viljelyalan ympäristötukea. Lampaidenkasvattaja unohti vuonna 1999 täyttää nk. SAM-lomakkeesta (15 sivun pituinen vihkonen) yhden ruudun, jossa on ilmoitettava eläinten lukumäärä. Muut 147 ruutua oli täytetty oikein. Kun lampaidenkasvattaja soitti lääninhallitukseen oikaistakseen virheen, lääninhallitus katsoi että virheen korjaaminen oli liian myöhäistä. Lampaidenkasvattaja sai samana päivänä samalta viranomaiselta ja samalta osastolta lampaiden kasvattamisesta maksettavaa EU-tukea, nk. uuhipalkkiota. On siis ilmeistä, että oli tehty virhe. Samana syksynä kun hakemus tehtiin, tilalla kävi myös kaksi kertaa kaksi tarkastajaa, jotka kiertelivät lampaiden joukossa ja suorittivat erilaisia tarkastuksia ja mittauksia. Lääninhallitus tiesi siis lampaiden lukumäärän muiden suorittamiensa tutkimusten perusteella. Lääninhallituksen vastaanottotodistuksessa lukee, että jos hakemuksesta puuttuu tietoja, siitä ilmoitetaan, mutta tässä tapauksessa lääninhallitus ei siis ilmoittanut tietojen puuttumisesta.

Lampaidenkasvattaja valitti ensin maatalousvirastoon, mutta virasto ei hyväksynyt valitusta, joten valitus palautettiin lääninoikeuteen. Lääninoikeudessa lampaidenkasvattaja voitti jutun, mutta lääninhallitus valitti päätöksestä, ja asia on nyt Sundsvallin kamarioikeuden käsiteltävänä.

Voiko komissio vahvistaa, että Ruotsin viranomaisten on myönnettävä kyseessä oleva tuki, koska kysymys on hakijan tekemästä pienehköstä virheestä, eikä mitään väärinkäytöksiä ole tapahtunut?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(3. heinäkuuta 2001)

Arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittama tapaus on parhaillaan Ruotsin tuomioistuimen käsiteltävänä. Komissio ei voi käsitellä esitettyä kysymystä, joka kuuluu yksinomaan kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Komissio ei myöskään voi puuttua tilanteeseen ennen kuin kansallinen tuomioistuin on tehnyt päätöksensä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0558/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Koulutuksen ja kulttuurin pääosaston tarkastuslausuma.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0558/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (27. helmikuuta 2001) Aihe: Koulutuksen ja kulttuurin pääosaston tarkastuslausuma Komissaari Fischler totesi 7. helmikuuta 2001 pidetyssä talousarvion valvontavaliokunnan kokouksessa, että vuonna 1999 maatalouden pääosaston rahatapahtumien täsmällinen virhemarginaali oli 3,06 %. Voisiko erityisesti koulutuksesta ja kulttuurista vastaava komissaari EU:n toimielinten yhteistyön ja avoimuuden nimissä ilmoittaa vastaavan luvun pääosastonsa rahatapahtumista? Jos lukua ei voida ilmoittaa, mikä siihen on syynä? Michaele Schreyerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 ja E-0570/01 (11. huhtikuuta 2001) Komissio muistuttaa arvoisalle kysyjälle, että tilintarkastustuomioistuin ei ilmoita yleistä talousarviota koskevassa tarkastuslausumassaan virheprosentteja, koska sen mielestä olisi liiallista yksinkertaistamista punnita komission taloushallinnon menestyksellisyyttä tämän yhden luvun perusteella. Tilintarkastustuomioistuin päättikin kolme vuotta sitten, ettei se julkista enää yleisiä virheprosentteja, vaan kehittää tarkastuslausumaan liittyviä menetelmiä antaakseen vastuuvapauden myöntäjälle yksityiskohtaista havainnollista tietoa. Tilintarkastustuomioistuin on lisäksi tehnyt useaan otteeseen selväksi, että yleistä virheprosenttia alemman tason luvun ilmoittaminen esimerkiksi jollekin toiminta-alalle tai pääosastolle veisi täysin harhaan. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa vain rajoitetun määrän tapahtumia, joten se ei voi vahvistaa pitävästi tällaista alemman tason virheprosenttia. Komissio ei näin ollen voi toimittaa pyydettyjä tietoja arvoisalle kysyjälle.