ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2795/02 esittäjä(t): Jan Dhaene (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan liikkuvuuden teemaviikko ja Euroopan autoton päivä.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0105 - 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2795/02 esittäjä(t): Jan Dhaene (Verts/ALE) komissiolle (4. lokakuuta 2002) Aihe: Euroopan liikkuvuuden teemaviikko ja Euroopan autoton päivä Euroopan autoton päivä pidettiin 1300 eurooppalaisessa kaupungissa ja kunnassa 22. syyskuuta 2002. Autoton päivä on osa Euroopan liikkuvuuden teemaviikkoa. Siitä ei ole vielä ilmestynyt arviota, mutta tiedotusvälineiden ja autottomaan päivään osallistuneiden kommenteista voi päätellä, että hanke on menestynyt hyvin. Hanketta on kiitetty ylenpalttisesti, ja sillä on ollut vain harvoja vastustajia. - Miten komissio aikoo käyttää arviota, jota tästä teemaviikosta parhaillaan laaditaan? - Kuinka paljon teemaviikko ja autoton päivä maksaa komissiolle? - Aikooko komissio korottaa määrärahoja? - Aikooko komissio laajentaa kampanjaa ja järjestää autottoman viikon tai useampia autottomia päiviä (joka kuukausi tai kolmen kuukauden välein)? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (11. marraskuuta 2002) Vuoden 2002 Euroopan autotonta päivää ja Euroopan liikkuvuuden teemaviikkoa arvioidaan parhaillaan jäsenvaltioiden edustajien, kaupunkien verkostojen, valtiosta riippumattomien järjestöjen, sekä sellaisten eurooppalaisten yhdistysten kanssa, jotka osallistuvat tämän komission aloitteen tukemiseen ja kehittämiseen. Ensimmäiset arviointia koskevat tiedot neljässä tapahtumaan osallistuneessa kaupungissa tehtyjen kyselyjen tulokset ovat jo saatavissa aloitteen Internet-sivustoilla osoitteessa: www.mobilityweek-europe.org. Euroopan liikkuvuuden teemaviikko maksoi 551 573 euroa, mikä kattaa 28 kuukauden tuen 1. tammikuuta 2002 alkaen. Ensimmäisen Euroopan liikkuvuuden teemaviikon avajaistapahtuma, jonka komissio järjesti 16. syyskuuta 2002 Cinquantenaire-puistossa Brysselissä, maksoi noin 12 000 euroa. Euroopan autoton päivä ei enää aiheuta suoria kuluja yhteisön budjetista, koska paikallisviranomaiset, kansalliset viranomaiset ja muut toimijat 37:ssä osallistujamaassa rahoittavat sen järjestämisen. Mitään päätöstä ei vielä ole tehty aloitteen rahoittamisesta huhtikuun 2004 jälkeen. Vastausta parlamentin jäsenen kysymyksen viimeiseen osaan ei voida vielä antaa, koska yhteistyökumppanit tulevat yhdessä päättämään aloitteen suunnasta omien arvioidensa perusteella. Euroopan liikkuvuuden teemaviikon päivämäärät vuodelle 2003 on jo kuitenkin päätetty. Teemaviikko järjestetään 16.22. syyskuuta 2003.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1280/01 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) neuvostolle. Kriisinhallintajoukkojen liikekannallepanosta.



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0017 - 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1280/01 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) neuvostolle (4. toukokuuta 2001) Aihe: Kriisinhallintajoukkojen liikekannallepanosta Eurooppa-neuvostossa on päätetty vuoteen 2003 mennessä perustaa kriisinhallintaa varten ns. nopean toiminnan joukot. Mikä on neuvoston kanta, minkä instituution päätöksellä ja kenen käskystä nämä joukot lähetetään tehtäviinsä? Vastaus (21. marraskuuta 2001) Helsingin Eurooppa-neuvostossa joulukuussa 1999 ilmoitetulla yleistavoitteella asetettiin yhteisesti sovittu vapaaehtoisia voimavaroja koskeva tavoite, jolla pyritään varmistamaan tehokkaat voimavarat kaikkiin Petersbergin tehtäviin. Tavoitteena on omavaraiset sotilaalliset joukot, joissa on enintään 15 prikaatia tai 50 00060 000 henkeä. Ne voidaan saattaa toimintavalmiuteen 60 päivässä jopa vuodeksi ja ne ovat käytettävissä vuonna 2003. Kuten Eurooppa-neuvoston päätelmissä on kerta toisensa jälkeen todettu, nämä voimavarat (niin sanotut nopean toiminnan joukot) eivät muodosta pysyvää armeijaa tai eurooppalaista armeijaa. Osallistumisesta mihin tahansa operaatioon päättää edelleen kukin jäsenvaltio suvereenisti. Sotilaallisten kriisinhallintavoimavarojen lisäksi ja Feiran Eurooppa-neuvoston toimeksiannon mukaisesti EU kehittää myös voimavaroja siviilikriisinhallinnan alalla. Jäsenvaltioiden olisi vuoteen 2003 mennessä muun muassa kyettävä tarjoamaan kaikentyyppisiin konfliktinesto- ja kriisinhallintaoperaatioihin liittyviin kansainvälisiin tehtäviin poliiseja aina 5000 poliisin vahvuuteen saakka ja tämän kokonaistavoitteen puitteissa yksilöimään ja saattamaan toimintavalmiuteen 1000 poliisia 30 päivässä. Neuvosto tekee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 23 artiklan mukaisesti päätökset kriisinhallintajoukkojen käyttöönotosta EU-johtoisissa sotilasoperaatioissa, joissa joko käytetään tai ei käytetä Naton voimavaroja. Neuvosto nimittää myös operaation komentajan. Komentoketju on aina kaikissa olosuhteissa, mukaan lukien Naton voimavarojen käyttöä edellyttävät operaatiot ja myös koko komentoketjun tai sen osan valinta (esim. operaation komentaja, joukkojen komentajat), neuvoston ja/tai neuvoston elinten (poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean) poliittisen valvonnan ja strategisen johdon alaisuudessa. Kukin jäsenvaltio päättää itse, lähettääkö se joukkoja tai voimavaroja johonkin kriisinhallintaoperaatioon.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3554/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (1. joulukuuta 1998) Aihe: Tutkimusta, inhimillistä pääomaa ja liikkuvuutta käsittelevän kolmannen puiteohjelman hanke "Kompleksisten systeemien termodynamiikka" ENEAn (Ente nazionale per le energie alternative, vaihtoehtoisia energianlähteitä tutkiva kansallinen laitos) ja kolmanteen puiteohjelmaan kuuluvalle "Kompleksisten systeemien termodynamiikka" -hankkeelle myönnettyjen yhteisön varojen hallinnoinnista huolehtivan Euroopan komission pääosasto XII:n välillä on tehty sopimus nro ERBCHRX-CT92-0007, jonka tarkoituksena on helpottaa tieteellisen tiedon vaihtoa 16 eurooppalaista kumppania käsittävän verkon kautta. - Voiko komissio vahvistaa, että ensimmäisen kaksivuotiskauden (1. kesäkuuta 1993 - 31. toukokuuta 1995) aikana edellä mainittuun hankkeeseen käytettiin 600 000 ecua? Jos vastaus on myönteinen, onko rahoitus uusittu toiseksi kaksivuotiskaudeksi? - Jos vastaus on kielteinen, mihin varat on käytetty? - Jos varat on käytetty muihin tarkoituksiin, ovatko rahoitusselvitykset olleet moitteettomia ja hallinto avointa? - Onko tilintarkastustuomioistuin tarkistanut näiden menojen asianmukaisuuden sitä tarkoitusta silmällä pitäen, mitä varten varat oli myönnetty? - Eikö komissio katso, että jos varoja on käytetty epäasianmukaisesti, perusteellinen tutkimus on tarpeen, jotta voidaan varmistaa, että alun perin hyväksytty hanke onnistuu ja että yhteisön teknologista tutkimusta koskevien puiteohjelmien uskottavuus säilyy? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 1999) Komissio teki inhimillistä pääomaa ja liikkuvuutta (human capital and mobility, HCM) koskevaan verkkoon liittyvän sopimuksen NoERBCHRXCT 920007 kahdeksan sopimuspuolen kanssa. Yksi niistä oli ENEA (Ente per le Nuove technologie, l'Energia e l'Ambiente), joka toimi verkon koordinoijana vuodesta 1993 ensimmäisen kaksivuotisen sopimuskauden ajan. ENEA päätti vetäytyä verkosta vuonna 1995. Berliinin tekninen korkeakoulu, joka oli yksi alkuperäisistä sopimuspuolista, ryhtyi koordinoimaan toimintaa vuonna 1997. Tästä johtuen sopimuksen voimassaoloa pidennettiin vuoden 1998 loppuun. Komission taloudellinen tuki koko verkolle vahvistetaan sopimuksessa enintään 600 000 euroksi. Ensimmäinen ennakko maksettiin vuonna 1993. Sen jälkeen komissio on korvannut kustannuksia, joita on syntynyt sopimuksen ensimmäisen vuoden aikana. Kaikkien verkon osapuolten kustannusselvitykset tarkastettiin, ja vain sopimusehdot täyttävät kustannukset korvattiin. Koska verkon rakenne on muuttunut, uusia kustannusselvityksiä ei ole käsitelty. Komissio tarkastaa verkon sopimuksia säännöllisesti satunnaisotoksina, ja kukin sopimus voidaan tarkastaa vielä kahden vuoden kuluttua sopimuksen voimassaolon päättymisestä. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin voi tarkastaa tällaiset sopimukset, vaikka se ei olekaan tarkastanut kyseistä sopimusta. Jos käy ilmi, että komission rahoitusta käytetään sopimusehtojen vastaisesti, kaikki tarpeelliset toimenpiteet (myös oikeudelliset toimet) toteutetaan varojen perimiseksi takaisin.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3835/98 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (7. joulukuuta 1998) Aihe: Maan yhdistämistoimet Itävallassa Itävallassa suoritetaan parhailleen muun muassa eräällä Natura 2000 -alueella (N:o AD 1201000/N:o AD 1201A00 - Raabs an der Thaya) maan yhdistys- ja uusjakotoimia, joilla pyritään tuotannon lisäämiseen. Tietojeni mukaan on lukuisia syitä, joiden mukaan nämä uusjakotoimet ovat voimassa olevien EU-direktiivien (lintujensuojeludirektiivi 79/409/ETY, luontotyyppidirektiivi 92/43 ETY(1)) vastaisia. Asiasta vastaavat viranomaiset perustelevat menettelynsä laillisuutta viittaamalla Ala-Itävallan maanmuodostuslakiin. Onko komissio tietoinen asiasta? Jos näin on, mitä se on tehnyt tässä asiassa? Jos näin ei ole, mitä se aikoo tehdä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1999) Komissio on tietoinen parlamentin jäsenen esittämistä seikoista. Sille on tehty asiasta valitus, jota se parhaillaan käsittelee. Valituksen tekijälle ilmoitetaan käsittelyn tuloksista. (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2163/98 esittäjä(t): Ian White (PSE) komissiolle (13. heinäkuuta 1998) Aihe: Korvaus kadonneista matkatavaroista Vaikuttaa siltä, että lentoyhtiöt saavat tukea vuoden 1929 Varsovan yleissopimuksesta niiden yrittäessä välttää matkustajille maksettavia korvauksia kadonneista matkatavaroista. Isossa-Britanniassa tilanne näyttää pahentuneen lentoliikenteestä vuonna 1979 annetun asetuksen myötä, sillä tämän asetuksen perusteella sallitaan korvausvastuun rajoittaminen seitsemääntoista erityiseen nosto-oikeuteen kiloa kohti korvausvaatimuksissa, jotka on esitetty 1. joulukuuta 1997 jälkeen niin, että arvioidun kilomäärän perusteella maksettu korvaus on vain hieman enemmän kuin kadonneen matkalaukun arvo. Matkustajan kyseiseltä lentoyhtiöltä saama korvaus on siis täysin riittämätön. Aikooko komissio ryhtyä toimiin tämän asian suhteen? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (30. syyskuuta 1998) Komissio on myös sitä mieltä, että matkatavaroita ja rahtia koskeva nykyinen vastuujärjestelmä on vanhentunut ja erittäin monimutkainen. Vuoden 1929 Varsovan yleissopimusta on yritetty saattaa ajan tasalle useaan kertaan, mutta yritykset ovat epäonnistuneet lähinnä siksi, ettei allekirjoittajia ole koskaan ollut tarpeeksi niin kutsutun Montrealin pöytäkirjan nro 4 ratifioimiseksi. Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO) valmistelee parhaillaan uutta luonnosta yleissopimukseksi tiettyjen kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä. Matkatavarat ja rahti sisältyvät kyseiseen valmistelutyöhön, ja komissio on sitä mieltä, että yhteisön olisi syytä odottaa työn tuloksia ennen kuin arvioidaan, tarvitaanko tässä asiassa lisää yhteisön lainsäädäntöä.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0164



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4070/98 esittäjä(t): John Cushnahan (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Harhaanjohtavat tuotemerkinnät Onko komissio tietoinen, että Irlantiin tuodaan huomattava määrä siipikarja- ja sianlihatuotteita, joita tarjotaan irlantilaisina käyttämällä riittämättömiä ja harhaanjohtavia tuotemerkintöjä? Aikooko komissio tutkia tätä asiaa? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1999) Komissio ei ole tietoinen parlamentin jäsenen mainitsemista seikoista. Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18. joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivin 79/112/ETY(1) 2 artiklassa säädetään, että merkinnät eivät saa johtaa ostajaa harhaan erityisesti elintarvikkeen alkuperän osalta. Tämän säännöksen noudattamisen valvominen kuuluu jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten toimivaltaan, joten Irlannin viranomaisten on tarvittaessa tutkittava asiaa. (1) EYVL L 33, 8.2.1979.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/808

(2004/C 84 E/0902)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0548/04

esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle

(26. helmikuuta 2004)

Aihe: Siipikarjan pitäminen häkeissä

Alankomaiden siipikarja- ja munatuotantoalan johtava elin PPE (Het bestuur van Productschap Pluimvee en Eieren) päätti 12. helmikuuta 2004, että alan yritysten kanat, kalkkunat ja ankat on pidettävä häkeissä. Tällä ennalta ehkäisevällä toimella pyritään estämään lintuinfluenssaviruksen mahdollinen tarttuminen muuttolinnuista, jotka kulkevat alueella aina huhtikuun loppuun saakka.

1. Eikö komissio katso, että tämä toimi olisi otettava pakollisena käyttöön kaikkialla Euroopan unionissa, sillä lintujen muuttomatkat ylittävät valtioiden rajat?

2. Aikooko komissio pyytää siipikarjaa harrastuksenaan kasvattavia ryhtymään samoihin toimiin?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(7. huhtikuuta 2004)

Alankomaiden siipikarja- ja kananmunantuotantoalan elin ”Productschap Pluimvee en Eieren (PPE)” on komission saamien tietojen mukaan kysynyt Alankomaiden viranomaisilta, pidetäänkö velvollisuutta sulkea siipikarja häkkeihin eläinlääketieteellisesti välttämättömänä keinona ehkäistä lintuinfluenssan tarttuminen muuttolinnuista. Alankomaiden viranomaiset ovat tarkastelleet tätä kysymystä, mutta harkittuaan tasapuolisesti etuja ja haittoja ne eivät määränneet siipikarjan häkkeihin sulkemista pakolliseksi.

Komissio on samaa mieltä siitä, että toimenpiteiden, joilla lintuinfluenssaa vältetään ja kontrolloidaan, on perustuttava riskeihin, kun taas hallinnointitoimenpiteiden osalta on otettava huomioon sekä edut että kustannukset. Toimenpiteiden, joiden tarkoituksena on vähentää villien muuttolintujen kontaktia kotieläiminä pidettävän siipikarjan kanssa, sekä toisaalta siipikarjatilojen toimenpiteiden, joilla pyritään bioturvallisuuteen — myös lintuja harrastuksenaan kasvattavien tiloilla — pitäisi periaatteessa vähentää lintuinfluenssaviruksen tartuntariskiä. Tämän taudin epidemiologia on kuitenkin monimutkainen, ja tuntemattomia tekijöitä on edelleen lukuisia. Ei myöskään ole riittävästi tietoa ja kokemusta, joka osoittaisi, ovatko villilintujen siipikarjalle aiheuttaman tartuntariskin vähentämisen edut, jotka saavutettaisiin sellaisella ankaralla toimenpiteellä kuin lintujen sulkemisella häkkeihin koko yhteisön alueella, suuremmat kuin ei-toivotut ympäristöön ja yhteiskuntaan liittyvät seuraukset, ja on otettava huomioon mahdollisesti kielteinen vaikutus eläinten hyvinvointiin.

Parantaakseen tietämystä näistä kysymyksistä komissio on eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän tiedekomitean neuvojen mukaisesti koordinoinut ja osaksi rahoittanut jäsenvaltiossa tehtävää tutkimusta arvioidakseen lintuinfluenssan levinneisyyttä ja jakautumista villilintujen ja siipikarjan osalta, erityisesti niin sanotun heikosti patogeenisen lintuinfluenssan osalta. Tämä tutkimus tehtiin vuonna 2003, ja se tehdään uudelleen vuonna 2004. Komissio saattaa esittää ehdotuksia yhteisön lintuinfluenssaa koskevaksi politiikaksi näistä tutkimuksista saatujen tietojen perusteella.
4.

Puutarhakasvien tuotannolle on yleensä tyypillistä korkea tuottavuus hehtaaria kohden. Myös alueellisesti sovellettavan tilatukijärjestelmän piirissä suora tuki puutarhataloudelle on määrältään melko pientä. Näin ollen komissio ei odota sen vaikuttavan kilpailuun merkittävästi. Komissio kuitenkin tekee tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia korjatakseen markkinoilla ilmeneviä häiriöitä yllä mainitun asetuksen 60 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Uudistettu yhteinen maatalouspolitiikka luo yhteiset puitteet Euroopan monimuotoisen maataloussektorin tukemiseksi. Jäsenvaltioille puolestaan on jätetty välttämätön joustonvara niiden soveltaessa näitä yhteisiä puitteita erityisiin paikallisiin olosuhteisiin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/431

(2004/C 84 E/0502)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0569/04

esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle

(26. helmikuuta 2004)

Aihe: Leonardo da Vinci -ohjelma

Euroopan komission Leonardo da Vinci -ohjelman tavoitteena on edistää ammatilliseen koulutukseen liittyvien toimien toteuttamista Euroopan unionissa. Euroopan unionin on huolehdittava siitä, että kansalaisten valmiudet vastaavat paremmin työmarkkinoiden vaatimuksia ja tällä tavoin torjuttava työttömyyttä. Työvoiman ammattitaidolla on ratkaiseva merkitys myös taloudelle, joka tarvitsee ammattitaitoisia työntekijöitä pysyäkseen mukana tieteen ja tekniikan nopeassa kehityksessä. Euroopan komission Leonardo da Vinci -ohjelma toimii näin ollen elinikäistä oppimista koskevan innovaatiotoiminnan kehittämiskeskuksena.

Voiko komissio toimittaa luettelon kaikista Leonardo da Vinci -ohjelmaan kuuluvista hankkeista, joille on myönnetty rahoitusta viimeisten kolmen vuoden aikana, sekä tiedot hankkeiden toteuttajista, jo maksetuista ja vielä maksamatta olevista tukisummista?

Onko valtioiden ja hankkeiden toteuttajien välillä havaittavissa eroja tai huomattavia epäsuhtia, jos arviointiperusteena käytetään esimerkiksi hankkeen budjetin suuruutta, tuen osuutta kokonaisbudjetista ja hankkeella saavutettuja tuloksia?

Miten komissio varmistaa, että tukea saaneiden hankkeiden tilintarkastus järjestetään nopeasti ja epäbyrokraattisesti? Miten pitkän ajan kuluttua hankkeen loppuun saattamisesta tilintarkastus tavallisesti järjestetään?

Missä valtioissa tilintarkastuksen yhteydessä ilmenee usein vaikeuksia?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(1. huhtikuuta 2004)

Komissio vahvistaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Leonardo da Vinci -ohjelmalla on todellakin merkittävä asema ammatillisen koulutuksen ja elinikäisen oppimisen alalla.

Komissio haluaa muistuttaa, että parlamentilla on luettelo yhteisön tasolla viimeisten kolmen vuoden aikana valituista Leonardo da Vinci -ohjelmaan liittyvistä hankkeista. Nämä luettelot toimitetaan parlamentille tarkasteltaviksi komiteamenettelyä noudattaen, kun on saatu ohjelmakomitean lausunto. Luettelot sisältävät muun muassa hankkeiden nimet, hankkeiden vetäjien nimet, hankkeiden keston ja hankkeille kaavaillun taloudellisen tuen määrän.

Suurin osa rahoitetuista hankkeista kestää enintään kolme vuotta, mikä tarkoittaa sitä, että ensimmäiset merkitykselliset tulokset olivat saatavilla vasta vuoden 2003 lopussa. Komissio analysoi loppuraporteista ja hankkeiden tuloksista jo tehdyt arvioinnit sekä yhteisön tuen lopullisen määrän ja maksujen määräajat. Komissio ilmoittaa aikanaan parlamentin jäsenelle tämän analyysin tulokset.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/182

(2004/C 84 E/0222)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0250/04

esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle

(3. helmikuuta 2004)

Aihe: Jalkapallotuomarien eläkeikä

Pierluigi Collina on maailman paras jalkapallotuomari, ja hänet on äänestetty lajin parhaaksi tuomitsijaksi kuudesti. Vuonna 2005 hän ei kuitenkaan voi enää tuomita, koska Italiassa hänen ammatissaan virallinen eläkeikä on 45 vuotta. Muissakin jäsenvaltioissa jalkapallotuomarien eläkeikä on 45 vuotta.

Onko tämä sääntö komission mielestä yhteisön lainsäädännön mukaan ikään perustuvaa syrjintää?

Onko tämä sääntö komission mielestä vastoin yhteisön työlainsäädäntöä?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(4. maaliskuuta 2004)

Komissio ei voi arvoisan parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella ottaa kantaa tähän nimenomaiseen tapaukseen, koska

— sääntöä näytetään sovellettavan kaikkiin tuomariryhmiin, ja on tarpeen tietää, onko kyseessä aidosti urheilua koskeva sääntö. Toiminnalta edellytetään nimittäin taloudellista ulottuvuutta, jotta yhteisön säännöt tulisivat sovellettaviksi (1),

— ei ole tietoa mahdollisista syistä, joilla urheilujärjestöt perustelevat tällaisen ikärajan asettamista.

Näin ollen komissio voi ainoastaan todeta, että yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27. marraskuuta 2000 annetussa neuvoston direktiivissä 2000/78/EY (2) kielletään syrjintä työssä muun muassa iän perusteella. Direktiivi oli määrä saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä 2. joulukuuta 2003 mennessä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tarvittaessa hyödyntää 2. joulukuuta 2003 alkavaa kolmen vuoden lisäaikaa ikään tai vammaisuuteen perustuvaan syrjintään liittyvien tämän direktiivin säännösten täytäntöön panemiseksi. Belgia, Saksa, Alankomaat, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat ilmoittaneet komissiolle aikovansa käyttää tämän kolmen vuoden lisäajan, ja Tanska on ilmoittanut käyttävänsä yhden vuoden lisäajan. Italia on saattanut direktiivin 2000/78/EY osaksi kansallista lainsäädäntöään 13. elokuuta 2003 annetulla asetuksella nro 216, joka tuli voimaan 28. elokuuta 2003. Koska Italia on saattanut direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään, yksittäiset syrjintää koskevat valitukset olisi osoitettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti kansallisille tuomioistuimille.

Lisäksi komissio muistuttaa, että direktiivin 6 artiklassa sallitaan oikeutettu ikään perustuva erilainen kohtelu tietyissä olosuhteissa, jos sillä on objektiivisesti perusteltu oikeutettu tavoite ja jos tämän tavoitteen toteuttamiskeinot ovat asianmukaiset ja tarpeen. Ikärajoja voidaan asettaa ainoastaan, jos se on objektiivisesti ja asianmukaisesti perusteltua.

(1) Yhdistetyt asiat C-51/96 ja C-191/97, ”Deliège”.

(2) EYVL L 303, 2.12.2000.
3.

Mitä ehtoja kyseiseen 500 000 euron tukeen liittyi? Voiko vastaanottava yritys pitää myönnetyn summan, vaikka se on lopettanut toimintansa? Jos vastaus on myönteinen, miksi näin on?