KIRJALLINEN KYSYMYS E-3479/02

esittäjä(t): Philippe Herzog (GUE/NGL) komissiolle

(6. joulukuuta 2002)

Aihe: Lamfalussyn menetelmän laajentaminen ja rahoitustoiminnan valvonta

Strasbourgin täysistunnossa 19. marraskuuta 2002 käydyn Lamfalussyn menetelmän laajentamista ja rahoitustoiminnan valvontaa koskeneen keskustelun aikana sisämarkkinoista vastaava

komission jäsen vastasi erikseen jokaiselle puhujalle tehden kuitenkin poikkeuksen tämän kysymyksen esittäjän kohdalla. Haluaisinkin tietää, oliko laiminlyönti tahallinen, ja haluaisin vastauksen puheenvuorossani esittämääni kysymykseen. Esitin huolestumiseni siitä, että unioni näyttää kallistuvan Yhdysvaltojen sääntöjen suuntaan yhdentyneitä transatlanttisia rahoitusmarkkinoita kaavailtaessa, vaikka sellaisesta tavoitteesta ei ole koskaan keskusteltu Euroopan parlamentissa.

Kuitenkin 6.8. marraskuuta 2002 pidetyn TABD-kokouksen (transatlanttinen liike-elämän vuoropuhelu) valmisteluasiakirjojen mukaan sisämarkkinoista vastaava komission jäsen olisi ilmoittanut SEC:in (Securities and Exchange Commission) puheenjohtajan kanssa käymässään keskustelussa tavoitteestaan saada aikaan yhdet transatlanttiset likviidit ja yhdentyneet rahoitusmarkkinat.

Haluaisin esittää komissiolle seuraavat kaksi kysymystä:

1. Perustuuko tämä lausunto neuvoston tai komission antamaan mandaattiin? Vai onko kyse henkilökohtaisesta kannanotosta? Onko kannanottoa käsitelty ja missä piirissä?

2. Miten komission jäsen tai komissio perustelee kannanottoa?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(16. tammikuuta 2003)

Keskusteltuaan Securities and Exchange Commissionin (SEC) entisen puheenjohtajan kanssa sisämarkkinoista vastaava komission jäsen todellakin ilmoitti, että hänen pitkän aikavälin tavoitteensa on luoda likvidit ja yhtenäiset rahoitusmarkkinat. Tätä ennen hän oli ja tämän jälkeen hän on antanut useita samanlaisia lausuntoja, joista tuorein sisältyi hänen puolestaan 10. joulukuuta 2002 pidettyyn puheeseen.

Sisämarkkinoista vastaavan komission jäsenen toive yhtenäisistä rahoitusmarkkinoista perustuu kolmeen seuraavaan syyhyn:

Viimeaikaisien tutkimuksien mukaan Euroopan rahoitusmarkkinoiden yhdentyminen ja lainsäädännöllisten esteiden poistaminen toisivat kaikille osapuolille paljon taloudellista ja yhteiskunnallista hyötyä. Tämä koskenee myös EU:n ja Yhdysvaltojen markkinoiden yhdentymistä.

Eurooppalaiset sijoittajat, yhtiöt ja kuluttajat kärsivät nykytilanteesta. Lamfalussyn raportin mukaan merkittävimmin Euroopan markkinoiden yhdentymistä hidastavat muun muassa ulkoiset ja etenkin Yhdysvaltojen markkinoilla olevat kaupanesteet, kuten se, että kaupankäyntijärjestelmiin ei ole pääsyä. Sitä vastoin Euroopan markkinat ovat jokseenkin avoimet yhdysvaltalaisille yhtiöille ja pörsseille. Kaupanesteitä ei voida hyväksyä, vaan niihin on puututtava yhdysvaltalaisten ja eurooppalaisten yhtiöiden ja sijoittajien edun nimessä.

Mikä merkittävintä, viimeaikaiset tapahtumat ovat selvästi osoittaneet, että yhdessä maassa toteutetut toimet voivat välittömästi vaikuttaa muissa maissa toimiviin yhtiöihin. Tyypillinen esimerkki tästä on Yhdysvaltojen SarbanesOxley-laki.

Sisämarkkinakomissaari katsoo ongelmat ratkaistavan siten, että Yhdysvaltojen ja Euroopan viranomaiset tekevät alusta pitäen rakoilematonta ja tehokasta yhteistyötä. Yhteistyössä olisi pyrittävä lähentämään yhteisiä periaatteita niin paljon kuin on käytännössä mahdollista mutta samalla kuitenkin ottamaan huomioon kummankin osapuolen oikeus käyttää eri sääntelykeinoja. Toisin kuin arvoisa parlamentin jäsen otaksuu, tämä ei merkitsisi Yhdysvaltojen sääntöjen käyttöön ottamista EU:ssa. Osana yhteistyötä on EU:n ja Yhdysvaltojen positiivinen taloudellinen toimintaohjelma, jonka puheenjohtaja Prodi ja presidentti Bush käynnistivät toukokuussa 2002. Siinä esitetään rahoitusmarkkinoita koskevaa vuoropuhelua lainsäädännöllisten asioiden käsittelemiseksi. Komission virkamiehillä ja Yhdysvaltojen viranomaisilla oli useita kokouksia vuonna 2002, ja vuonna 2003 on tarkoitus pitää säännöllisiä kokouksia näiden asioiden ratkaisemiseksi.

Vaikka kysyjän viittaamat lausunnot perustuvat komissaarin omaan näkemykseen, ne ovat täydessä sopusoinnussa EU:n politiikan ja neuvoston mandaattien kanssa.

Komissio ilmoittaa vastedeskin parlamentille asian edistymisestä.