ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3948/98 esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Pääosaston VIII tekemät tavaranhankintaa koskevat sopimukset Komissio tekee kehitysavun puitteissa tavaranhankintaa koskevia sopimuksia kolmansien maiden kanssa. Voiko komissio ilmoittaa, mitä ehtoja ja erityisesti alkuperäsääntöjä sovelletaan tavaroiden, kuten maatalouskoneiden, toimitukseen kehitysmaihin? Koskevatko samat alkuperäsäännöt myös koneiden osia? Voidaanko sellaisen yrityksen palveluja käyttää, jonka kotipaikka on kehitysmaassa ja myöskin kehitysapua vastaanottavassa maassa? Voiko komissio kertoa, miksi edellytetään, että tavarat saavat olla peräisin vain yhteisöstä? Onko komissio sitä mieltä, että kehitysmaat hyötyisivät siitä, jos tavarat ja / tai niiden osat voisivat olla peräisin myös kehitysmaista? Koskevatko samat ehdot myös muita ohjelmia, kuten Pharea ja Tacisia? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus (11. helmikuuta 1999) Euroopan kehitysrahastosta (EKR) rahoitetun ulkoisen avun osalta määrätään Lomén yleissopimuksen 294 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, että "toimitusten on oltava yhteisön ja/tai AKT-valtioiden alkuperää liitteessä LIV olevien määräysten mukaisesti". Sama määräys toistuu EKR:n rahoittamia rakennusurakoita, tavaranhankintoja ja palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin sovellettavien yleisten määräysten 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa. Phare- ja Tacis-ohjelmista rahoitettujen hankintojen osalta samanlainen lauseke sisältyy tar-jouksentekijöille tarkoitettuihin vakiomuotoisiin ohjeisiin. Kummassakin tapauksessa edunsaajamaiden alkuperätuotteet ovat tukikelpoisia samoilla ehdoilla kuin yhteisön alkuperätuotteet. Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioihin kuulumattomien kehitysmaiden tai muiden asiasta kiinnostuneiden maiden yritykset voivat perustelluissa tapauksissa saada oikeuden osallistua sopimuksiin (Lomén yleissopimuksen 296 artikla; EKR:n yleisten määräysten 4 ja 6 artikla). Samanlaisia poikkeuksia voidaan myöntää Phare- ja Tacis-ohjelmissa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 114 artiklan 2 kohdan mukaisesti(1). (1) EYVL L 356, 31.12.1977.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2987/98 esittäjä(t): John Iversen (PSE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Vaatimus kansallisista rekistereistä, jotka koskevat eläimille annettavien lääkkeiden käyttöä Koska eurooppalaiset kuluttajat yhä enenevässä määrin haluavat terveellisiä ja puhtaita elintarvikkeita, maatalouden lääkkeiden käytön valvonnan tarve on lisääntynyt. Antibioottiset kasvunedistäjät ja lääkkeiden liikakäyttö luovat vastustuskykyisiä bakteereita, ja pitkällä aikavälillä vaarana on, että ihmiset kuolevat influenssan ja keuhkotulehduksen kaltaisiin sairauksiin, koska niitä ei enää voida hoitaa antibiooteilla. Jos luotaisiin kansalliset rekisterit, jotka koskevat lääkkeiden käyttöä maataloudessa, voitaisiin vertailla lääkkeiden käyttöä eri jäsenvaltioissa ja siten todeta, jos jossakin jäsenvaltiossa esiintyisi liiallista lääkkeiden käyttöä. Lisäksi käytössä olisi väline, jolla voitaisiin tutkia vastustuskykyisten bakteerien ja lääkkeiden käytön välistä yhteyttä. Jo nyt on muodostumassa kuva, jossa vastustuskykyisten bakteerien määrä on paljon pienempi Skandinaviassa, jossa lääkkeiden käyttö on vähäistä Yhdistyneen kuningaskunnan, Hollannin ja Belgian kaltaisiin maihin verrattuna. Eikö komissio katso, että olisi hyvä ajatus esittää ehdotus, jonka mukaan kansallisella tasolla on luotava rekisterit, jotka koskevat maatalouden lääkkeiden käyttöä? Samalla komissio voisi esittää ehdotuksen, jonka mukaan antibioottien on jäsenvaltioissa kuuluttava reseptipakon piiriin, mikä estäisi maanviljelijöitä käyttämästä lääkkeitä kasvunedistäjinä. Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (11. marraskuuta 1998) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3939/98 esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) neuvostolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Kansainvälisen avaruusaseman mahdollisesta hylkäämisestä aiheutuvat seuraukset Ensimmäinen osa kansainvälisestä avaruusasemasta laukaistiin menestyksellisesti avaruuteen Baikonurista (Kazakstan) 20. marraskuuta 1998. Sen on suunniteltu toteuttavan unelmat, jotka ovat vuosikymmeniä olleet tieteiskirjallisuuden piiriin kuuluvia. 3. joulukuuta Zarja (Auringonnousu) kiinnittyy USA:sta laukaistuun Unity-moduuliin. Ohjelman toteuttaminen on viivästynyt Venäjän talousvaikeuksien vuoksi, mutta vaikein ongelma liittyy Venäjän tukiaseman laukaisua koskevaan uuteen aikatauluun, jonka mukaan laukaisun on määrä tapahtua heinäkuussa 1999. Tätä asiaa koskeva arvostelu on voimistunut. Merkittävä esimerkki tästä on 14. marraskuuta 1998 ilmestyneen The Economist -lehden pääkirjoitus, jossa sanotaan, että "Venäjän osuuden hankkeeseen menettäessä merkitystään avaruusasema menettää jopa symbolisen merkityksensä. Koska sillä ei ole koskaan ollut suurta tieteellistä merkitystä..., onko tätä hanketta jatkettava ollenkaan? Vastaus on ei." Artikkelissa ei esitetä mitään arvioita avaruusaseman hylkäämisen seurauksista. Nämä tosiasiat heijastavat kansainvälisen yhteistyön kasvavia vaikeuksia megatieteen kuten avaruus- ja ydinfuusion alalla. Voiko neuvosto sanoa, mikä on yhteisön kanta tähän ja missä määrin tämä koskee Euroopan avaruusjärjestöä ja sen jäseniä? Vastaus (15. maaliskuuta 1999) Neuvosto ei voi vastata tähän kysymykseen, joka näyttäisi kuuluvan Euroopan avaruusjärjestölle (kaikki jäsenvaltiot eivät edes ole sen jäseniä). Palautetaan mieliin, että avaruuteen liittyvä yhteisön TTK-toiminta rajoittuu avaruusteknologiasta ja -järjestelmistä hyötyvän toiminnan (televiestinnän, navigoinnin ja maan havainnoinnin) yhteensovittamiseen huolehtimalla synergiasta ESA:n toiminnan kanssa. Viidennessä tutkimusta, teknistä kehittämistä ja esittelyä koskevassa (1998-2002) puiteohjelmassa ei ole "avaruustoimintaa" sellaisenaan.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3533/98 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Lihaluujauho Voiko komissio selvittää, miten EU:n jäsenvaltioissa suhtaudutaan lihaluujauhon syöttämiseen eläimille, siipikarja mukaan lukien? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1999) BSE-tautiin ja nisäkkäistä saatuja valkuaisaineita sisältävään ruokintaan liittyvistä tietyistä suojatoimenpiteistä 27. kesäkuuta 1994 tehdyssä komission päätöksessä 94/381/EY(1) kielletään märehtijöiden kudoksista saatujen valkuaisaineiden käyttö ruokinnassa, mutta kielto koskee vain märehtijöiden ruokintaa. Käytännön syistä ja jotta lainsäädäntö olisi johdonmukainen, kielto sisällytettiin myös rehusäännöksiin rehuseoksissa kiellettyjen ainesten luettelosta tehdyn päätöksen 91/516/ETY(2) muuttamisesta 28. heinäkuuta 1997 tehdyllä komission päätöksellä 97/582/EY(3). Jotta nykyistä lainsäädäntöä tuntemattomat käyttäjät eivät käyttäisi märehtijöiden kudoksista saatuja valkuaisaineita sisältävää rehua märehtijöiden ruokinnassa, 28. heinäkuuta 1997 annetussa komission direktiivissä 97/47/EY(4) ja 7. syyskuuta 1998 annetussa komission direktiivissä 98/67/EY(5) säädetään rehuseosten ja rehuaineiden asianmukaisista merkinnöistä, joissa viitataan tähän kieltoon. Yhteisön nykyisessä lainsäädännössä ei rajoiteta lihaluujauhon syöttämistä siipikarjalle. Komissio kuitenkin ehdottaa, että märehtijöiden kudoksista saatujen valkuaisaineiden käyttökielto laajennettaisiin koskemaan kaikenlaisen karjan ruokintaa alueilla, joilla tarttuvan BSE-taudin riski on suurin. Se on laatinut asiasta asetusluonnoksen, jossa annetaan säännöt joidenkin tarttuvien BSE-tautien ehkäisystä ja valvonnasta(6). (1) EYVL L 172, 7.7.1994. (2) EYVL L 281, 9.10.1991. (3) EYVL L 237, 28.8.1997. (4) EYVL L 211, 5.8.1997. (5) EYVL L 261, 24.9.1998. (6) KOM(98) 623 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3832/98 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Kansainvälisen teräskaupan taloudellisten myllerrysten vaikutus Euroopan teräsmarkkinoihin - perus- ja jatkokoulutus Kansainvälinen teräskauppa on uusien haasteiden edessä: kolme suurta maailman aluetta - Venäjä, Kaakkois-Aasia ja Latinalainen Amerikka - on taloudellisissa vaikeuksissa. Tällä on kaksi seurausta: perinteisten kauppavirtojen muuttuminen on johtanut suunnattomaan tuonnin kasvuun Euroopassa. Tuonti Aasiasta on kasvanut 520 % ja tuonti USA:sta 109 % vuonna 1998. Toisaalta markkinoiden keskittyminen on johtanut eurooppalaisen viennin vähenemiseen, mitä alueellis-protektionistiset pyrkimykset ovat pahentaneet entisestään. Euroopan teräksentuottajat ovat tähän mennessä uhmanneet tätä kehitystä menestyksekkäästi. Vastaisuudessa tarvitaan myös suunnattua perus- ja jatkokoulutusta tämän alan työntekijöille. Miten komissio arvioi tämän alan nykyistä koulutustasoa ja jatkokoulutusmahdollisuuksia? Mihin asioihin on vastaisuudessa panostettava enemmän? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 1999) Terästeollisuus on kahden viime vuosikymmenen aikana ollut kriisissä useaan otteeseen. Alan on täytynyt vähentää varsin huomattavasti työvoimaansa ja toisaalta kouluttaa niitä työntekijöitä, joille on vielä töitä alalla, mukautumaan jatkuvaan tekniikan kehitykseen. Tämän seurauksena voidaan katsoa, että alan työvoima on tällä hetkellä teknisesti varsin korkeasti koulutettua. Viimeaikaisista, erityisesti kyseisen alan itsensä toteuttamista tarkasteluista on käynyt ilmi, että yritysten kilpailukyky ja näin ollen niiden taloudellinen elinkelpoisuus riippuvat aiempaa vähemmän uuden tuotantotekniikan käyttöönotosta ja ihmisten mukauttamisesta siihen, vaikkakin nämä seikat ovat edelleen välttämättömiä edellytyksiä yritysten selviytymiselle. Tarkastelujen perusteella voidaan todeta, että yritysten kilpailukyky riippuu yhä enemmän niiden sisäisen organisaation muuttamisesta, minkä on jossakin määrin perustuttava siihen, että työntekijät yksilökohtaisesti ja kollektiivisesti sitoutuvat yrityksen suunnitelmiin. Laiminlyömättä teknistä koulutusta, sillä se on edelleen joissakin tapauksissa välttämätöntä, yritysten olisi henkilöstön kouluttamissuunnitelmissaan otettava huomioon toimet, joilla työntekijöistä pyritään saamaan monipuolisempia ja tiedostamaan paremmin sekä yksilökohtaisesti että kollektiivisesti roolinsa yrityksessä. Näille toimille on tarvittaessa myös annettava etusija yrityksen toiminnassa.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3751/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Koulutuksen alan hyväntekeväisyysjärjestöjen taloudellinen tukeminen Onko komissio tietoinen taloudellisesta tuesta, jota saavat koulutuksen alan hyväntekeväisyysjärjestöt, kuten maailmankansalaisuuden koulutusneuvosto (Council for Education in World Citizenship), jonka pitäisi olla puolueeton mutta joka kuitenkin esitti äskettäin EUROPE 2000:n nimissä North Devon Collegessa valitut edustajansa, joiden joukossa ei ollut yhtään työväenpuolueen edustajaa, vaikka tämä puolue on muodostanut Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja sillä on konservatiivien jälkeen toiseksi eniten Euroopan parlamentin jäseniä alueelta? Huolehtiiko komissio siitä, että tulevaisuudessa tällaisille järjestöille huomautetaan poliittisen puolueettomuuden tarpeesta? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (18. tammikuuta 1999) Koulutusalan järjestöt voivat saada rahoitustukea Sokrates-ohjelmasta, joka on Euroopan yhteisön koulutusalan toimintaohjelma. Tuki on tarkoitettu sellaisten hankkeiden toteuttamiseen, joissa noudatetaan erityisesti hankkeiden sisältöä ja laatua koskevia ohjelman mukaisia valintaperusteita. Tässä yhteydessä näiden järjestöjen jäsenten asiantuntemuksella on merkitystä ainoastaan, jos he osallistuvat tukea saavan hankkeen toteuttamiseen. Poliittisen puolueen jäsenyys ei kuulu hankkeen valintaperusteisiin.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3491/98 esittäjä(t): Luigi Moretti (NI) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Radio- ja TV-lähetysasemat asutuskeskusten läheisyydessä Yhä useammin näemme radio- ja TV-lähetystorneja rakennettavan asutusalueiden läheisyyteen ja jopa kaupunkien keskuksiin. Torneista lähtevät sähkömagneettiset aallot ovat terveydelle haitallisia ja asukkaat kärsivät yhä useammin fyysisistä oireista kuten kuuroudesta, unihäiriöistä, leukemiasta jne. Yllä mainitun huomioon ottaen: 1. Aikooko komissio selvittää tarkemmin, mikä on asutusalueilla sijaitseviin torneihin sisältyvä potentiaalinen riski? 2. Aikooko komissio harkita asetusehdotuksen laatimista, jossa säädetään turvallinen etäisyys asumuksiin ja erityisesti koulurakennuksiin ja sairaaloihin?
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3792/98 esittäjä(t): Niels Kofoed (ELDR) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Lypsyrobotit - direktiivi 89/362, III luku, 4 kohta Hygieniadirektiivin 89/362(1) III luvun 4 kohdassa vaaditaan yksittäisen lehmän maidon silmämääräistä tarkastusta ennen lypsämistä. Lypsyrobotteja käytettäessä tämän vaatimuksen noudattaminen ei ole mahdollista. Alankomaissa, Saksassa, Ranskassa, Belgiassa, Italiassa ja Isossa-Britanniassa on kuitenkin käytössä yli 400 lypsyrobottia. Voiko komissio ilmoittaa, mitä se aikoo tehdä varmistaakseen, että määräyksiä sovelletaan yhdenmukaisesti Euroopan unionissa? Aikooko komissio muuttaa direktiiviä siten, että lypsyrobotteja voidaan käyttää tietyin ehdoin? Aikooko komissio toteuttaa toimenpiteitä varmistaakseen voimassaolevien määräysten noudattamisen? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 1999) Komissio on tietoinen kysyjän mainitsemien lypsyrobottien olemassaolosta. Näiden robottien toimintaperiaatteena on mahdollistaa kaikkien eläinten vaivaton lypsy. Maidon silmämääräinen tarkastus ei ole mahdollista, mutta sen sijaan robotit ovat edistysaskel sekä eläinten hyvinvoinnin että tilallisten elämänlaadun paranemisen kannalta. Fysikaalisten tai kemiallisten mittausmenetelmien avulla uskotaan päästävän maidon laadun arvioimisessa samaan tarkkuuteen kuin pelkän silmämääräisen tarkastuksen avulla. Komissio aikoo arvioida tämän teknisen kehityksen tulosten objektiivisuutta ja niiden yhteensopivuutta elintarvikkeiden turvallisuuden mahdollisimman korkean tason kanssa, joka luonnollisesti tulee aina säilymään etusijalla. Tässä komissio aikoo käyttää apunaan yhteisön säännösten edellyttämiä kertomuksia tarkastuskäynneiltä yhteisön maidontuotantolaitoksiin voidakseen tarvittaessa muuttaa lainsäädäntöä osana laajempaa, kansanterveyttä ja eläinlääkintää koskevien direktiivien yksinkertaistamiseen tähtäävää hanketta. (1) EYVL L 156, 8.6.1989, s. 30.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3185/98 esittäjä(t): Hadar Cars (ELDR) , Karl Olsson (ELDR) ja Astrid Thors (ELDR) komissiolle (27. lokakuuta 1998) Aihe: Antibioottien käyttö hedelmien ja vihannesten ruiskuttamisessa Ruotsissa on viime aikoina pantu merkille, että antibiootteja käytetään muutamissa jäsenvaltioissa (Belgia, Alankomaat ja Espanja) torjunta-aineena hedelmien ja vihannesten viljelyssä. Runsaan antibioottien käytön on todettu voivan muodostaa vastustuskykyisiä bakteereita sekä ihmisissä että eläimissä. Tämän takia antibioottien käyttö torjunta-aineena aiheuttaa terveysvaaran. Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa, jotta antibioottien käyttö tuholaisten torjunta-aineena voidaan lopettaa?
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0156



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4002/98 esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE) komissiolle (5. tammikuuta 1999) Aihe: Pakettimatkadirektiivi Seuramatkojen järjestäjiä koskevat kuluttajien valitukset ovat lisääntymässä huolimatta pakettimatkadirektiivistä 90/314/ETY(1). Erityistä huolestumista ovat aiheuttaneet pakettimatka-asiakkaiden kohtalo siinä tapauksessa, että matkanjärjestäjä tulee maksukyvyttömäksi sekä lisämaksujen määrääminen ilmoitettuihin hintoihin. Katsooko komissio, että direktiivi tarjoaa riittävän kuluttajansuojan, jos matkanjärjestäjästä tulee maksukyvytön? Ovatko sopimusosapuolena oleva matkanjärjestäjä ja/tai jälleenmyyjä tällöin velvoitettuja tarjoamaan riittävät takeet siitä, että kuluttajan maksama hinta palautetaan pikaisesti ja kokonaisuudessaan? Miksi komissio on ollut valmis hyväksymään sen, että Iso-Britannia on pannut täytäntöön ilmoitettujen hintojen muuttamismahdollisuutta koskevan 4 artiklan sellaisessa muodossa, että se on direktiivin varsinaista tekstiä lievempi ja epätäsmällisempi? Onko komissio valmis tekemään tarkistuksia direktiiviin näiden ja muiden kommenttien valossa? (1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0011



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2605/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Lentoyhtiöiden aikataulut ja S.A. Benz Onko komissio tietoinen belgialaisen kirjailijan S.A. Benzin viimeisimmästä mielikuvituksellisesta kaunokirjallisesta teoksesta? Tämä teos on erittäin omaperäisellä tavalla olevinaan lentoyhtiön aikataulu. Se kuitenkin aiheuttaa sekavuutta, koska matkustajat sekoittavat sen oikeaan aikatauluun ja tämän seurauksena saapuvat tunteja myöhässä kohteisiinsa. Aikooko komissio pyytää kustantamoita joko lopettamaan ja luopumaan tämän julkaisun jakelusta tai ainakin liittämään siihen mukaan tarvittavan selvityksen? Komission jäsenen Niel Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 1998) Komissio ei tunne kirjaa, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, mutta on kiitollinen siitä, että hän kiinnittää huomiota näin erikoiseen teokseen. Koska kirja on ilmeisen kuvitteellinen, komissio ei yhdy arvoisan parlamentin jäsenen ilmaisemaan huoleen eikä suunnittele mitään toimia asian suhteen.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0022



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3013/98 esittäjä(t): Mair Morgan (PSE) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Tiedotustoiminta- ja viestintäkustannukset Iso-Britanniassa Voisiko komissio antaa eritellyn analyysin Iso-Britanniassa toteutetuista tiedotus- ja viestintätoimista? Analyysin tulisi osoittaa jokaiseen alueeseen käytetyn rahamäärän ja kustannusten luonteen (esim. palkat, julkaisut, edustus jne.). Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1998) Varainhoitovuoden 1998 talousarviosta on osoitettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettaviin tiedotus- ja viestintätoimiin yhteensä 3,3 miljoonaa ecua (5,9 miljoonaa ecua vuonna 1997). Tästä summasta osoitetaan Pohjois-Irlannille, Skotlannille ja Walesille kullekin 100 000 ecun osuus kohdennettuihin poliittisiin ja tiedotustoimiin. Tähän eivät sisälly palkkakustannukset tai muut toimintamenot, joita hallinnoidaan keskitetysti Lontoosta. Aluetoimistot voivat myös käyttää hyväkseen tiedonvälitystoimintaa koskevia yhteisiä palvelusopimuksia samoin kuin julkaisutoimintaan kohdistettuja varoja. Myös kattava joukko edustuston toteuttamia toimintoja on niiden käytettävissä. Tiedotus- ja viestintätoimien viitteelliset kustannukset olivat >TAULUKON PAIKKA> Walesin osalta määrärahoja ei ole henkilöstömuutosten vuoksi käytetty tänä vuonna kokonaisuudessaan. Toiminnan voidaan odottaa kasvavan tulevaisuudessa. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan on sijoitettu 16 virkamiestä. Komission virkamiesten palkat on ilmoitettu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(1). Paikallisen henkilöstön määrä on Yhdistyneessä kuningaskunnassa 27 (17 Lontoossa, 4 Irlannissa, 3 Skotlannissa, 3 Walesissa). Palkkamenot ovat sen osalta 995 000 ecua vuonna 1998 (938 000 ecua vuonna 1997). (1) EYVL L 351, 23.12.1997.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3958/98 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Piraattituotteet Euroopan talouskomission ECE:n selvitysten mukaan Itä- ja Keski-Euroopasta on Aasian lisäksi tullut tuotejäljennösten uusi vahva markkinapaikka, jonka kautta piraattituotteet siirtyvät EU:n sisämarkkinoille. Tuotepiratismi on myös keskeinen este EU-investointien lisäämiselle Itä-Euroopassa, sillä yritykset näkevät, ettei niillä ole ko. maissa tarvittavaa oikeudellista suojaa. Miten komissio aikoo tehostaa kamppailuaan Itä-Euroopassa tapahtuvaa piraattituotteiden tehtailua ja levitystä vastaan? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tehostaakseen yhteistyötä tässä kysymyksessä Itä-Euroopan maiden viranomaisten kanssa? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 1999) Komissio on huolestunut siitä, että Keski- ja Itä-Euroopan maissa (KIE-maissa) ei ole riittävää ja tehokasta teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa. Komissio on samaa mieltä siitä, että tavaroiden laiton valmistaminen eli piratismi ja tavaroiden väärentäminen asettavat suuria esteitä ulkomaisille investoinneille. KIE-maat ovat sitoutuneet Eurooppa-sopimuksissa varmistamaan, että henkisen omaisuuden suoja turvataan niissä yhtä hyvin kuin yhteisössä. Tavaroiden väärentämisen torjunta kuuluu pääasiassa kullekin KIE-maalle, mutta komissio seuraa tarkkaan henkisen omaisuuden suojan kehittymistä Keski- ja Itä-Euroopassa. Yleisesti ottaen KIE-maiden viranomaisten ja komission yhteistyö toimii hyvin. Kaikki KIE-maat ja erityisesti Puola, Bulgaria ja T[scaron]ekki ovat edistyneet henkisen omaisuuden suojaamisessa. Puolassa, Bulgariassa ja T[scaron]ekissä on hiljattain annettu uutta lainsäädäntöä tai toteutettu käytännön toimia poliisivoimissa, tullilaitoksessa ja oikeusjärjestelmässä. Komissio on säännönmukaisesti ottanut esiin piratismin ja tavaroiden väärentämisen ollessaan yhteydessä KIE-maiden viranomaisiin, ja se tekee näin myös jatkossa. Lisäksi komissio on antanut KIE-maiden viranomaisille teknistä apua Phare-ohjelman kautta vuodesta 1992 alkaen. Apua on annettu erityisesti henkistä ja teollista omaisuutta koskevien, useille maille tarkoitettujen ohjelmien välityksellä. Lainopillinen apu sekä syyttäjien, tuomareiden, tullivirkamiesten ja poliisien kouluttaminen ovat tärkeä osa apua.