ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0180/00 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE-DE) komissiolle. OLAFin vaikutusvalta.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0100 - 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0180/00 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE-DE) komissiolle (31. tammikuuta 2000) Aihe: OLAFin vaikutusvalta Yhteisön petostentorjuntavirasto OLAF esitti viime hetkillä valituksen asiakirjan XXI/1402/97 (rev.8) 66 ja 73 artiklasta ja edellytti, että hyväksytyn lähettäjän tai vastaanottajan aroista tuotteista on tehtävä poikkeus, ettei petostentorjunta vaarantuisi. Asian tultua julkisuuteen Euroopan talousjärjestöt puuttuivat tapahtumiin ja selittivät, että yksinkertaistetuissa menettelyissä olisi otettava huomioon passituksesta vastaavan luotettavuus. Tämä oli eräs uudistuksen tärkeimmistä syistä. Useimpien jäsenvaltioiden tulliviranomaiset vastustavat nekin OLAFin tavoitetta. Tämä osoittaa, millaista valtaa on petostentorjuntavirastolla, joka vastustaa sekä komission että useimpien jäsenvaltioiden näkemyksiä. Mitä komissio tekee tässä yhteydessä, jotta OLAFin vahvuus näkyisi täytäntöönpanossa eikä lainsäädäntätyössä? Millä tavoin komissio pyrkii ohjaamaan OLAFin vaikutusvaltaa pelkästään täytäntöönpanon alalle? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 2000) Komissio haluaa muistuttaa toimivansa kollegiaalisuuden periaatteen mukaisesti ja korostaa petostentorjunnan olevan yksi sen jatkuvan mielenkiinnon kohteena olevista kysymyksistä. Yhteisön passitusmenettelyn (ja samanaikaisen yhteisen passitusmenettelyn) uudistuksen osalta(1) voidaan todeta, että eräiden tullikoodeksikomitean passitusjaostossa käsiteltyjen komission ehdotusten tarkoituksena oli siirtää savukkeet ja yli 40 promillen vahvuiset alkoholijuomat osittain yksinkertaistetun menettelyn ulkopuolelle (valtuutettu lähettäjä ja vastaanottaja). Komissio muistuttaa, että näitä tuotteita koskevien petosten merkittävyys johti jo joulukuussa 1995 tutkintavaliokunnan perustamiseen Euroopan parlamenttiin. Komission tarkoituksena ei ole tuomita parhaillaan käytävien keskustelujen tuloksia etukäteen. Komissio korostaa Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toimivaltuuksien osalta, että vuonna 1999(2) tehdyssä päätöksessä vahvistetaan virastolla olevan muitakin kuin tutkinta- ja avustustehtäviä. Virasto vastaa etenkin petostentorjuntaa koskevien toimien kehittämisestä ja komission lainsäädäntöaloitteiden valmistelusta alalla (myös Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston soveltamisalaan kuuluvien säädösten osalta). Lisäksi petostentorjuntavirasto edustaa komissiota eri foorumeilla. (1) Luonnos asetukseksi, jolla muutetaan yhteisön tullikoodeksista 12. lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista tietyistä säännöksistä 2. heinäkuuta 1993 annettua komission asetusta (ETY) N:o 2454/93, EYVL L 253, 11.10.1993. (2) Ks. komission päätös, tehty 28 päivänä huhtikuuta 1999, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustamisesta ja erityisesti sen 2 artikla; EYVL L 136, 31.5.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0851/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Syrjäisimmät alueet.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0119 - 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0851/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (21. maaliskuuta 2000) Aihe: Syrjäisimmät alueet Komissio sitoutui esittämään ehdotuksen asetukseksi syrjäisimpiä alueita koskevista erityistoimenpiteistä vuoden 1999 loppuun mennessä Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan mukaisesti. Olemme nyt vuoden 2000 maaliskuun alussa, emmekä vielä ole saaneet kyseistä ehdotusta asetukseksi käsiteltäväksemme. 1. Miksi syrjäisimpiä alueita koskevista erityistoimenpiteistä annetun asetusehdotuksen hyväksyminen on viivästynyt? 2. Milloin se on määrä hyväksyä ja milloin se aiotaan välittää Euroopan parlamentille? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 2000) Komissio hyväksyi 14. maaliskuuta 2000 ja toimitti edelleen Euroopan parlamentille 15. maaliskuuta 2000 Kölnin Eurooppa-neuvoston pyytämän kertomuksen Euroopan Unionin syrjäisimpiä alueita koskevista perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toimeenpanoon tähtäävistä toimista(1). Komissio katsoi viisaimmaksi viivästyttää kertomuksen hyväksymistä, jonka piti alun perin tapahtua joulukuussa 1999, jotta voitaisiin tutkia perusteellisesti kolmen kyseisen jäsenvaltion marras-joulukuussa 1999 esittämät muistiot sekä 23. marraskuuta 1999 pidetyssä yhteistyökumppaneiden kokouksessa esitetyt kannat. (1) KOM(2000) 147 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0954/00

esittäjä(t): Giles Chichester (PPE-DE) komissiolle

(29. maaliskuuta 2000)

Aihe: MCI WorldCom ja Sprint -telekommunikaatioyhtiöiden fuusio

Euroopan komissiolla on tällä hetkellä käsiteltävänään kilpailuasia, jolla on poikkeuksellisen merkittävä vaikutus Internetin, informaatioteknologian ja televiestinnän kehitykseen yhteismarkkinoilla MCI WorldComin ja Sprintin suunniteltu fuusio.

1. MCI Worldcomin ja Sprintin fuusiosta uhkaa syntyä kilpailua tukahduttava valtakeskittymä, jonka myötä yksi yhtiö saisi Internetin hallintaansa. Tätä ei voida hyväksyä. Muiden osapuolten esittämät arviot MCI WorldCom-Sprintin yhdistetystä osuudesta Internetin runkoverkkomarkkinoista vaihtelevat 43 ja 70 prosentin välillä. Fuusion toteutumisen myötä MCI WorldCom-Sprint voisi sanella määräävän markkina-asemansa turvin eurooppalaisiin runkoverkkoihin ja siten myös Internet-palveluntarjoajiin sekä sisältö- ja portaalisivustoihin yhdistettyihin tärkeisiin Internet-runkoverkkoyhteyksiin sovellettavat sopimusehdot ja hinnat.

Kuinka komissio aikoo estää MCI WorldComia ja Sprintiä toteuttamasta vahingollista ja kilpailua rajoittavaa fuusiota huipputason runkoverkko-operaattoreiden välillä, kun otetaan huomioon, että fuusio haittaisi Internetin kehitystä ja kasvua Euroopassa?

2. Komissio esti MCI:n ja WorldComin runkoverkkojen yhdistämisen vuonna 1998 edellyttämällä, että MCI Internet myydään. Ostajana oli tuolloin Cable & Wireless. Tässä yhteydessä komissio totesi, että yhdistyminen aiheuttaisi välitöntä ja huomattavaa haittaa kilpailulle. MCI Internetin runkoverkon myyntiä seuranneet tapahtumat osoittivat, ettei pelkkä Internet-runkoverkkojen myynnin edellyttäminen yksinkertaisesti riitä. MCI:n Internet-runkoverkon integroitu luonne, MCI WorldComin ilmeiset pyrkimykset täyttää myynnille asetetut ehdot vain osittain sekä Cable & Wirelessin markkina-aseman heikkous, puutteellinen tietämys ja infrastruktuuri Internet-runkoverkoissa johtivat siihen, että tärkeä toimija Internet-markkinoilla heikkeni merkittävästi.

Jos komissio päättää vaatia myyntiä, missä muodossa se aikoo toteuttaa Sprintin Internetin tai MCI WorldComin UUNetin myynnin turvatakseen tasapainon säilymisen huipputason runkoverkko-operaattoreiden välisessä kilpailussa?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(24. toukokuuta 2000)

Ehdotetusta sulautumasta MCI WorldComin ja Sprintin välillä ilmoitettiin komissiolle 11. tammikuuta 2000. Komissio päätti 21. helmikuuta 2000 aloittaa toisen vaiheen tutkimuksen ehdotetun toimenpiteen vaikutuksista kilpailuun. Komission on saatava tutkimus päätökseen 12. heinäkuuta 2000 mennessä.

Toisen vaiheen tutkimuksessa keskitytään Internet-yhteyksien tarjoamiseen, jonka suhteen komissiolla on vakavia epäilyksiä, että sulautuman jälkeinen yritys pystyisi käyttämään markkinavoimaansa kilpailijoista ja asiakkaista riippumattomalla tavalla. Koska tutkimus ei ole vielä päättynyt, on liian aikaista tehdä päätelmiä kilpailuvaikutuksista huipputason Internet-yhteyksien markkinoilla ja etenkin mahdollisista korjaustoimenpiteistä, joita ilmoituksen tehneiden osapuolten olisi tehtävä kilpailuongelmien poistamiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0149/00 esittäjä(t): Brigitte Langenhagen (PPE-DE) komissiolle. Reittijakojärjestelmä ‐ Saksan lahden vesiliikenteen yhteentörmäysten välttämistä koskevien sääntöjen tulkinta.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0092 - 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0149/00 esittäjä(t): Brigitte Langenhagen (PPE-DE) komissiolle (31. tammikuuta 2000) Aihe: Reittijakojärjestelmä Saksan lahden vesiliikenteen yhteentörmäysten välttämistä koskevien sääntöjen tulkinta Erityisesti saksalaiset purjehdusseurat ovat olleet ärtyneitä lukuisista sakoista, jotka on annettu Saksan lahden (Pohjanmeri) vesiliikenteen yhteentörmäysten välttämistä koskevien sääntöjen rikkomisesta. 1. Missä määrin säännöt, jotka koskevat vesiliikenteen yhteentörmäysten välttämistä Saksan lahden reittijakojärjestelmässä, on tunnustettu kansainvälisesti? 2. Valvovatko kansainväliset järjestöt näiden sääntöjen noudattamista? 3. Onko komissio tietoinen, että näitä sääntöjä tulkitaan jäsenvaltiossa eri tavoin? 4. Kuinka komission mielestä yhteentörmäyksien välttämistä koskevien sääntöjen tulkintaa ja täytäntöönpanoa voidaan yhtenäistää Euroopassa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (2. maaliskuuta 2000) Kaikkien vesiliikennealusten, myös pikkuveneiden ja huviveneiden, liikennöintiä säätelee yleissopimus kansainvälisistä säännöistä yhteentörmäämisen ehkäisemiseksi merellä (COLREG -yleissopimus). 1. Komissio on tietoinen siitä, että rannikkovaltion tarkoista valtuuksista valvoa merenkulkua niillä Deutsche Buchtin alueilla, jotka ovat Saksan aluemeren ulkopuolella, on käyty oikeudellista keskustelua. Sen tiedossa ei kuitenkaan ole mitään erityisiä Deutsche Buchtin alueella noudatettavia sääntöjä, jotka olisivat ristiriidassa COLREG-yleissopimuksen vaatimusten kanssa. COLREG-yleissopimusta edellytetään sovellettavan ja se olisi myös pantava täytäntöön Deutsche Buchtin alueella. 2. COLREG-yleissopimuksen täytäntöönpanoa ei valvo mikään kansainvälinen järjestö. Aluksen lippuvaltion vastuulla on varmistaa, että sen lipun alla liikennöivät alukset noudattavat sääntöjä. Rannikkovaltiot voivat valvoa sääntöjen noudattamista ja panna sääntöjä rikkovan aluksen päällikön kansallisten lakiensa nojalla syytteeseen, jos alus tulee satamaan. 3. Komissio ei ole tietoinen COLREG-yleissopimuksen tulkintaeroista jäsenvaltioiden välillä, sillä säännöt ovat kehittyneet pitkän ajanjakson kuluessa, ja niiden tulkinnasta on keskusteltu ja sovittu Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) jäsenvaltioiden kesken. 4. Komissiolla ei siten ole näyttöä siitä, että COLREG-yleissopimuksen soveltamisen yhdenmukaistaminen olisi yhteisössä tarpeen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0218/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Yhteisön öljyteollisuudelle annettava rahoitustuki.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0104 - 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0218/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (4. helmikuuta 2000) Aihe: Yhteisön öljyteollisuudelle annettava rahoitustuki Vastauksessaan kysymykseen E-2126/99(1) komission jäsen de Palacio ilmoittaa, että komissio on myöntänyt hiilivetyalalle vuodesta 1975 lähtien noin 750 miljoonaa euroa. Voiko komissio kertoa, miten kyseinen summa on jakautunut a) maaöljyn, b) kaasun ja c) kivihiilen kesken sekä myös miten summa on jakautunut eri jäsenvaltioiden kesken? (1) EYVL C 170 E, 20.6.2000, s. 145. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 2000) Yhteisö käynnisti Vuoden 1973 öljykriisin jälkeen ohjelmia rahoittaakseen hiilivetyjen etsintä-, tuotanto- ja kuljetusteknologian kehittämistä. Pääasiallinen huoli oli silloin saannin turvaaminen. Rahoitustuki suunnattiin näin ollen Pohjanmeressä sijaitsevien Euroopan omien raaka-ainelähteiden hyödyntämiseen liittyviin teknologiahankkeisiin. Myöhemmin ohjelman tavoitteita laajennettiin kattamaan kilpailukyky ja ympäristön suojelu. Etusijalle asetettiin hiilivetyjen käytön ympäristövaikutuksia vähentävät ja eurooppalaisen teknologian kilpailukykyä edistävät hankkeet. Innovatiivisten hiilivetyteknologioiden tutkimus-, kehitys- ja esittelyhankkeisiin myönnettiin vuosina 19751998 lähes 750 miljoonaa euroa. Tämä 750 miljoonan euron rahoitustuki, joka mainittiin jo komission aiemmassa vastauksessa parlamentin jäsen Maesin kirjalliseen kysymykseen E-2126/99, annettiin vain öljy- ja kaasuteknologiahankkeille eikä siihen sisältynyt tukea hiiliteknologiahankkeille. Alla olevassa taulukossa esitetään Thermie-ohjelman tuen vuosi- ja maakohtainen jakaantuminen vuosina 19901998. Ensimmäisessä sarakkeessa on esitetty lisäksi vuosina 19751989 jaetun tuen kokonaismäärä. >TAULUKON PAIKKA> Yhdistyneen kuningaskunnan, Italian ja Ranskan saamat suhteellisen suuret tukimäärät johtuvat tuesta Pohjanmeren ja Välimeren hiilivetyjen tuotantoon liittyville Iso-Britannian ja Italian hankkeille ja Ranskan vahvalle palvelu- ja toimitusverkolle. Öljyn ja kaasun välinen jakauma on jossain määrin monimutkaisempi. Innovatiivisia porauslaitteita tai uusia seismisiä seurantajärjestelmiä voidaan käyttää sekä öljy- että kaasusovelluksissa. Tällaisissa tapauksissa ei ole mahdollista luokitella teknologiaa joko öljy- tai kaasuteknologiaksi. On kuitenkin myös tekniikoita, joita käytetään vain kaasun tuotannossa, lähinnä kaasun muuntamiseen tai kuljettamiseen liittyvissä sovelluksissa. Yksinomaan kaasuun liittyvien teknologiahankkeiden osuus on melko vähäinen ja niille myönnetyn rahoitustuen osuuden voidaan arvioida olevan alle 10 prosenttia kokonaisrahoituksesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0905/00 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) neuvostolle. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kulttuuriperinnön muuttaminen.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0128 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0905/00 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) neuvostolle (24. maaliskuuta 2000) Aihe: Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kulttuuriperinnön muuttaminen Saamieni tietojen mukaan Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (EJTM) Monastirin kaupungissa sijaitsevan Agios Dimitriosin kirkon ulkoasua on muutettu viime aikoina rajusti. Näillä muutoksilla on puututtu voimakkaasti tämän historiallisen muistomerkin ja sitä ympäröivän alueen kulttuuriperintöön. Voisiko neuvosto ilmoittaa minulle, onko se tietoinen tästä tilanteesta, mitä se aikoo tehdä keskeyttääkseen nämä toimet välittömästi ja onko se ryhtynyt tai aikooko se ryhtyä toimiin Balkanin alueen historiallisten muistomerkkien ja yleisemmin alueen kulttuuriperinnön suojelemiseksi? Vastaus (26. kesäkuuta 2000) Neuvosto haluaisi kiinnittää huomiota siihen, että 24. tammikuuta 2000 se antoi komissiolle neuvotteluohjeet, jotka koskivat entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa tehtävän vakautus- ja assosiaatiosopimuksen neuvotteluja. Näissä ohjeissa esitetään, että tulevan sopimuksen olisi sisällettävä kulttuuriyhteistyötä ja erityisesti muistomerkkien ja kaupunkien säilyttämistä ja restaurointia koskevia määräyksiä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0249/00 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle. Eläkevastuu.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0110 - 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0249/00 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle (7. helmikuuta 2000) Aihe: Eläkevastuu Minkä suuruinen on Euroopan yhteisöjen henkilökunnasta johtuva eläkevastuu? Kuinka suureksi se arvioidaan vuonna 2020? Millaisia uudistuksia yksityispohjaiseen järjestelmään siirtymiseksi on harkittu? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 2000) Viimeisimmän arvion mukaan yhteisöjen toimielinten (komissio, parlamentti, neuvosto) henkilöstöstä johtuvat eläkevastuut ovat 14 100 milj. euroa vuoden 1997 lopussa ja 22 200 milj. euroa vuoden 2020 lopussa (kun inflaatiota ei oteta huomioon). Arviot on saatu vakuutusmatemaattisella laskentamenetelmällä, joka perustuu mm. 2,5 prosentin reaalikorkoon. Kuolleisuustilastot laati arviointia varten aktuaari Klynveld Peat Marwick Goerdeler (KPMG). Tämä on määritelty eläkevastuu, joka IAS 19 -standardin mukaan on ilmoitettava työnantajan taseessa. Komissio ei harkitse minkäänlaisia ehdotuksia yksityispohjaiseen järjestelmään siirtymiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0126/00

esittäjä(t): Carmen Cerdeira Morterero (PSE) komissiolle

(27. tammikuuta 2000)

Aihe: Myöhästymiset Madridin (Barajas) lentokentällä

Euroopan lentoyhtiöiden liitto (AEA) julkaisi äskettäin tietoja Euroopan tärkeimpien lentokenttien toiminnasta vuoden 1999 kesä-, heinä- ja elokuussa. Tulokset ovat erittäin negatiivisia Madridin lentokentälle, jota huonommat tulokset ovat vain Barcelonan ja Milanon Malpensan lentokentillä. Näiden tietojen mukaan yli puolet (51,9 %) Barajasin kentältä lähtevistä lennoista myöhästyy ja lentoonnousut ovat keskimäärin 43 minuuttia myöhässä. Saapumisten tilanne ei ole sen parempi, myöhästymisiä on 47,7 % ja keskimääräinen odotusaika on 45 minuuttia.

Selvityksessä on käsitelty myös myöhästymisen syitä, ja siitä käy ilmi selvästi lentokentän vastuu näistä toimintahäiriöistä, sillä vain 16 prosenttia myöhästymisistä johtuu muiden lentokenttien myöhästymisistä. 31,5 prosenttia myöhästymisistä johtuu Barajasin lentokentän lennonjohdosta, sekä rahdin käsittelemiseen ja lentokoneiden siirtämiseen kentällä käytetystä ajasta.

Ottaen huomioon edellä mainitut tiedot ja komission, erityisesti komission jäsenen de Palacion tavoite luoda yhtenäinen Euroopan ilmatila,

- mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä Euroopan lentokenttien tilanteen parantamiseksi,

- onko komissio tehnyt mitään tätä asiaa koskevaa aloitetta?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(20. maaliskuuta 2000)

Komissio on samaa mieltä siitä, että lentoliikenteen viivästyminen ja ilmatilan ruuhkautuminen ovat saavuttaneet tason, jota ei enää voida hyväksyä ja joka vaatii kiireellisiä ja voimakkaasti vaikuttavia toimia.

Komissio ei kerää tilastoja viivästymisistä lentokentillä. Euroopan lentoyhtiöiden liiton vuoden 1999 kolmannesta vuosineljänneksestä tekemän aikataulussa pysymistä koskevan raportin mukaan lennot viivästyivät kohtuuttomasti useilla Euroopan lentokentillä.

Lennonjohdosta johtuviksi luettavat viipeet aiheuttivat ongelmia erityisesti viime joulukuussa Espanjassa, missä Eurocontrol-järjestön ilmaliikennevirtojen säätelykeskuksen mukaan kaikki lennot myöhästyivät enemmän kuin esimerkiksi Alankomaissa, Ranskassa ja Sveitsissä. Näiden viipeiden syyt olivat henkilöstöpula ja lähinnä sumusta johtuva huono sää. Tilanne on sittemmin huomattavasti parantunut ja tammikuussa viipeet Madridin lentokentällä olivat vähentyneet joulukuun luvuista yli puolella. Barajasin kenttä ei siten ole enää Euroopan pahin.

Komission mahdolliset toimet tilanteen parantamiseksi Euroopan lentokentillä on kuvattu sen 1. joulukuuta 2000 antamassa tiedonannossa yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomisesta. Tiedonannossa analysoidaan tilanteen syitä ja suositellaan useita toimia toteutettaviksi sekä jäsenvaltioissa että yhteisössä.

Lisäksi komission liikenne- ja energia-asioista vastaavan varapuheenjohtajan johdettavaksi on asetettu korkean tason työryhmä tarkastelemaan ilmaliikenteen hallintaan ja viipeisiin liittyviä kysymyksiä. Ryhmä saattaa työnsä päätökseen kesäkuussa 2000 ja komissio raportoi työn edistymisestä neuvostolle ja Euroopan parlamentille.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1535/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle. Perheiden ja lasten suojelu.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0168 - 0168



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1535/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle (12. toukokuuta 2000) Aihe: Perheiden ja lasten suojelu Euroopan parlamentti kehotti 28. tammikuuta 1999 perheiden ja lasten suojelusta antamassaan päätöslauselmassa A4-0004/1999(1) komissiota järjestämään tänä vuonna lasten tilannetta Euroopan unionissa käsittelevän konferenssin yhteistyössä Euroopan parlamentin, kansalaisjärjestöjen ja Euroopan neuvoston kanssa. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä noudattaakseen tätä kehotusta käytännössä? (1) EYVL C 128, 7.5.1999, s. 79. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 ja E-1537/00 (27. kesäkuuta 2000) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1130/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0129 - 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1130/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (11. huhtikuuta 2000) Aihe: Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen Tammikuussa 2000 julkaistiin valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta (KOM(1999) 719 lopullinen). Luvussa 4 käsitellään Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamista ja luvussa 5 elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä. Elintarvikeviranomainen tulee olemaan vastuussa tieteellisten lausuntojen antamisesta ja sen on saatava näkyvä ja arvostettu auktoriteettiasema. Sen on oltava käytettävissä, kun kuluttajille tiedotetaan elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvien asioiden kehityksestä. Viranomaisen on myös toimittava tiiviissä yhteistyössä kansallisten tahojen kanssa ja luotava näin suhdeverkosto. 1. Kuinka järjestetään viranomaisen ja kansallisten tiedotustahojen yhteistyö kuluttajille suunnatun tiedotuksen suhteen? Rajataanko viranomaisen ja muiden tahojen toimivalta selkeästi läheisyysperiaatteen mukaisesti? 2. Kuinka viranomainen ja kansalliset tiedotustahot tulevat toimimaan yhteistyössä tieteellisiä lausuntoja koskevissa asioissa? Rajataanko viranomaisen ja muiden tahojen toimivalta selkeästi läheisyysperiaatteen mukaisesti? David Byrnen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 ja E-1139/00 (8. kesäkuuta 2000) Komissio esitti valkoisessa kirjassa elintarvikkeiden turvallisuudesta(1) yleiset suuntaviivat, jotka se aikoo ottaa käyttöön, kun tulevaisuudessa perustetaan Euroopan elintarvikeviranomainen. Komissio pyysi kaikkia asiaan liittyviä tahoja ilmoittamaan näkemyksensä ja osallistumaan keskusteluun kuulemismenettelyn aikana. Komissio ei ole useiden arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomien seikkojen osalta vielä viimeistellyt kantaansa eikä ilmoittanut toiminnan yksityiskohtia sen on tätä ennen tarkasteltava kuulemismenettelyssä ilmaistuja näkemyksiä. Toimivallan osalta valkoisessa kirjassa todetaan kuitenkin, että Euroopan elintarvikeviranomaisen tehtäviin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla pitäisi kuulua riskien arvioiminen, tietojen kerääminen ja kuluttajille tiedottaminen. Oikeudellisten syiden ja demokraattisen vastuun vuoksi lainsäädäntövallan siirtäminen riippumattomalle viranomaiselle ei komission mielestä nykytilanteessa ole perusteltua. Viranomaisen toimivallan laajentamista voidaan kuitenkin vastaisuudessa harkita sen toiminnasta saadun kokemuksen ja sen mahdollisesti herättämän luottamuksen perusteella. Myöskään perustamissopimuksen muuttamista ei pidetä mahdottomana ajatuksena. (1) KOM(1999) 719 lopullinen.