FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/177

(2004/C 65 E/194)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2564/03

esittäjä(t): Mario Borghezio (NI) komissiolle

(4. elokuuta 2003)

Aihe: Puolan viranomaiset ovat rikkoneet yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita

Italian kansalaisen Paolo Pozzan puoliso, italialais-puolalainen Karolina Paetz päätti elokuussa 1999 olla palaamatta Italiaan. Hän esti paluun myös tyttäriltään, 2-vuotiaalta Federicalta ja 7-vuotiaalta Annamarialta, jotka ovat Italian kansalaisia.

Venetsian Tribunale dei Minori (nuorisotuomioistuin) antoi kaksi päätöstä, joissa määrättiin tytöt isällensä Paolo Pozzalle, ja Poznanin tuomioistuin antoi isän hyväksi 19 päätöstä, joissa se totesi, että lasten on palattava Italiaan, ja vahvisti useaan otteeseen isän oikeuden tavata lapsiaan. Karolina Paetz ei ole suostunut tähän.

Tyttöjen palauttaminen Italiaan siirtyy joka kerta, koska Paetz saa jostakin, todennäköisesti Puolan viranomaisilta, tietää etukäteen tuomioistuinten määräämästä palauttamispäivästä, ja näin hän voi jatkaa pakoilua.

Puola on allekirjoittanut Haagin yleissopimuksen lasten palauttamisesta kotimaahansa ja Luxemburgin yleissopimuksen muissa maissa annettujen tuomioiden tunnustamisesta. Eikö komissio katso, että Puola tässä tapauksessa rikkoo yleisesti hyväksyttyjä oikeudellisia säännöksiä ja siis myös yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita ja ihmisoikeuksia?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(17. syyskuuta 2003)

Komissio on tietoinen parlamentin jäsenen mainitsemista ongelmista johonkin toiseen valtioon luvattomasti vietyjen tai sieltä luvattomasti palauttamatta jätettyjen lasten palauttamista koskevien päätösten täytäntöönpanossa. Komissio huomauttaa kuitenkin, ettei Haagissa 25. lokakuuta 1980 tehty yksityisoikeuden alaa koskeva yleissopimus kansainvälisestä lapsikaappauksesta tai Luxemburgissa 20. toukokuuta 1980 tehty eurooppalainen yleissopimus lasten huoltoa koskevien päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja lasten palauttamisesta ole yhteisön oikeutta. Siksi komissiolla ei ole toimivaltaa valvoa sopimusten täytäntöönpanoa.

Lasten oikeuksista ylläpitää säännöllisesti henkilökohtaisia suhteita kumpaankin vanhempaansa säädetään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 24 artiklassa, jonka esikuvana on puolestaan ollut vuonna 1989 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus lapsen oikeuksista. Perusoikeuskirjaa ei kuitenkaan voida soveltaa tässä tapauksessa, sillä se koskee vain yhteisön lainsäädäntöä.

Tällä hetkellä yhteisöllä ei ole voimassa olevaa lainsäädäntöä lapsikaappauksista. Komissio haluaa kuitenkin mainita, että lähikuukausina on tarkoitus hyväksyä luonnos asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja lapsen huoltoa koskevissa asioissa (1). Eräs asetuksen päätavoitteista on estää vanhempia kaappaamasta lapsiaan Euroopan yhteisön alueella varmistamalla, että kaappausta edeltävänä lapsen asuinpaikkana olevan jäsenvaltion tuomioistuimilla on toimivalta antaa huoltajuutta koskeva lopullinen tuomio. Asetuksella täydennetään ja vahvistetaan vuonna 1980 kansainvälisestä lapsikaappauksesta tehdyn Haagin yleissopimuksen soveltamista yhteisön alueella säätämällä tarkat menettelysäännöt, joilla varmistetaan lapsen nopea palauttaminen.

(1) EYVL C 203 E, 27.8.2002.