KIRJALLINEN KYSYMYS P-0931/00 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Kehitysmaista tulevien tutkimuspartnerien osallistuminen EU:N rahoittamiin ympäristötutkimusohjelmiin.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0188 - 0189



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0931/00 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (22. maaliskuuta 2000) Aihe: Kehitysmaista tulevien tutkimuspartnerien osallistuminen EU:N rahoittamiin ympäristötutkimusohjelmiin Kehitysmaiden kehityksen avain on niiden mahdollisuus osallistua itse kehitystyöhön sekä ongelman määrittelijänä että ratkaisujen hakijana. Toistaiseksi EU:n tasolla tätä lähestymistapaa sovelletaan huonosti kehitysmaita koskevien tiede- ja teknologiahankkeiden suhteen. EU:n puiteohjelmat eivät ulotu kehitysmaihin. Toisin sanoen ympäristöä koskevissa tiede- ja teknologiahankkeissa ei voi olla mukana esimerkiksi pohjoisafrikkalaisia partnereita. Mikään ei toki estä heitä tutkimasta, mutta rahoitusmahdollisuuksia ei ole, sillä kehitysmailla ei ole pääsyä mukaan konsortioihin rahaa hakevana osapuolena. Miksi näin ei ole onhan esim. Venäjänkin mahdollisuuksia mukaantuloon kasvatettu? Onko asiaa arvioitu mm. siltä kannalta, miten paljon esimerkiksi Pohjois-Afrikan aavikoitusmisongelmat tai Välimeren ongelmat koskettavat EU:ta? Onko EU valmis antamaan rahoituksen muodossa enemmän vastuuta paikallisille tutkijoille niin, että toiminta jää jäljelle silloinkin kun rahoittajat poistuvat paikalta, ja varmistamaan sen, ettei hankkeita toteuteta ilman paikallisten tutkijoiden panosta? Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus (14. huhtikuuta 2000) Komissio on parlamentin jäsenen kanssa täysin samaa mieltä tutkimustyön asemasta kehitysmaiden kehittymisessä sekä siitä, että tutkimusta olisi toteutettava asianomaisen maan pyynnöstä ja sen olisi kohdistuttava juuri kyseisen maan kehittymiseen ongelmiin. On totta, että kehitysmaat voivat osallistua viidennen puiteohjelman aihepiirikohtaisiin ohjelmiin, mutta ilman yhteisön rahoitusta (sama tilanne kuin Venäjällä). Tämä mahdollisuus on kuitenkin edistystä verrattuna neljänteen puiteohjelmaan, jossa osallistuminen oli mahdollista vain osittain. Sen sijaan monialaisessa INCO-ohjelmassa on varattu kaksi mahdollisuutta erityisesti kehitysmaille. INCO-DEV -toimen tarkoituksena on nimenomaan yhteisön ja kaikkien kehitysmaiden välisen tieteellisen ja teknisen yhteistyön edistäminen. INCO-MED -toimi koskee ainoastaan Välimeren alueen assosioituneita maita ja kyseiselle alueelle tyypillisiä aloja. Koko vesiongelma, myös aavikoituminen, on yksi INCO-MED:in keskeisistä aihealueista. Näissä kahdessa toimessa käydään jatkuvaa vuoropuhelua kyseisten alueiden edustajien kanssa, joten alueet osallistuvat itse yhteistyökentän määrittelyn lisäksi ehdotusten valintamenettelyyn ja erityisesti sen määrittelemiseen, miten tärkeitä hankkeet ovat alueen kehittymiselle. Lisäksi INCO-DEV ja INCO-MED -ohjelmien toteuttamista koskevissa järjestelyissä ei ainoastaan sallita kehitysmaista tulevia aloitteita vaan jopa kannustetaan niitä. Joka tapauksessa eräs ohjelmiin liittyvien ehdotusten valintaedellytyksistä on kyseisistä maista tulevien tutkijoiden tasavertainen osallistuminen niihin. Yksi tavoite on tukea kyseisten yhteisön ulkopuolisten maiden tutkimuskapasiteettia niiden ja yhteisön yhdessä toteuttamien tutkimustöiden kautta, jotta maat pystyisivät ottamaan hankkeen jälkeenkin itse yhä enemmän vastuuta kehitysprosessista.