KIRJALLINEN KYSYMYS E-1480/99

esittäjä(t): Lucio Manisco (GUE/NGL) komissiolle

(1. syyskuuta 1999)

Aihe: Kosovon sodan tuhoamien Tonavan siltojen uudelleen rakentaminen

Naton sodan katastrofaalisten vaikutusten joukossa Tonavan siltojen tuhoutuminen on esteenä talouden kehitykselle koko alueella. Vaikutukset ovat erityisen vakavia Bulgarian ja Romanian kaupalle.

1. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa, jotta sodan tuhoamien Tonavan siltojen uudelleen rakentaminen aloitetaan välittömästi?

2. Minkälaista tukea ja kuinka paljon komissio aikoo osoittaa alueen maiden keskinäisten taloussuhteiden ja näiden maiden ja unionin maiden välisten taloussuhteiden välttymiseksi lisävahingoilta?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(15. lokakuuta 1999)

1. Komissio on tietoinen Tonavan siltojen tuhoutumisesta aiheutuneista tärkeistä taloudellisista seurauksista joen rantavaltioille. Se ei vaikuta vain Serbian ja sen rajanaapureiden välisiin taloudellisiin suhteisiin vaan myös muihin joen varrella sijaitseviin valtioihin, jotka ovat perinteisesti käyttäneet Tonavaa laivareittinä Reinin ja Mustanmeren välillä. Viime aikoina ollaan myös oltu huolestuneita siitä, että joki ehkä tulvii yläjuoksulla.

Tuntien Belgradin nykyisen poliittisen hallituksen ja Serbian tasavallan vastaiset pakotteet neuvosto on kieltänyt näissä olosuhteissa kaiken muun yhteisön avun paitsi puhtaasti humanitaarisen avun. Komissiolla ei näin ollen ole mahdollisuutta osallistua siltojen jälleenrakentamiseen.

Parlamentin jäsenen pitäisi olla tietoinen, että komission saamien tietojen mukaan Belgradin viranomaiset painostavat kansainvälistä yhteisöä luopumaan pakotteista ja pyrkivät kansainvälisten rahoituslaitosten jäseniksi käyttämällä vastineena siltojen jälleenrakentamista ja serbien hallinnassa olevien Tonavan osien avaamista laivaliikenteelle.

Komissio on tietoinen, että Tonava-komitea tutkii mahdollisuuksia löytääkseen ratkaisun, jossa huomioidaan Tonavan valtioiden huolet. Komissio on kuitenkin hyvin huolissaan siitä, että Milosevicin hallitus voisi helposti manipuloida mitä tahansa kansainvälisen yhteisön antamaa tukea ja esittää sen onnistuneena askeleena kohti pakotteiden purkamista tai kansainväliseltä yhteisöltä saatuna tämän hallituksen tunnustamisena. Tämä täytyy välttää.

2. Komissio osallistuu alueen muutosprosessiin merkittävästi Phare- ja Obnova-ohjelmien kautta. Kosovon kriisin aikana ja sen jälkeen komissio on antanut 392 miljoonan euron arvosta humanitaarista apua koko alueelle.

Phare-avustusohjelman kautta Bulgariaa, Unkaria, Romaniaa, Slovakiaa ja Sloveniaa tuetaan muun muassa jäsenyysvalmisteluissa kun taas Albania, Bosnia ja Hertsegovina ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia saavat tukea siirtymisessä demokraattisiin uudistuksiin ja taloudellisiin muutoksiin. Erityistä merkitystä on rajat ylittävillä yhteistyöohjelmilla, joiden tavoitteena on edistää yhteisön rajavaltioiden ja -alueiden sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maat) välistä yhteistyötä ottamalla huomioon rajaseutujen erityiset ongelmat. Yhteistyöohjelmien painopiste on infrastruktuuri- ja ympäristöprojektien rahoittamisessa.

Obnova-avustusohjelma on yhteisön aloite Bosnian ja Hertsegovinan, Kroatian, Jugoslavian liittotasavallan ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kunnostamiseksi ja jälleenrakentamiseksi. Pääpaino on ollut alueellisessa yhteistyössä ja hyviä naapuruussuhteita edistävissä projekteissa, infrastruktuurin ja muun

konflikteissa vaurioituneen omaisuuden jälleenrakentamisessa, demokratian ja kansalaisyhteiskunnan lujittamisessa, pakolaisten palaamisessa ja taloudellisen elpymisen valmistelussa. Vaikka Jugoslavian liittotasavalta täyttää tällä hetkellä Obnova-ohjelman kriteerit, Serbia saa edellä mainituista syistä vain humanitaarista apua, ja tukea demokratialle ja riippumattomille tiedotusvälineille.

Erityistä merkitystä on ollut komission toimella, jolla helpotetaan pakolaistulvasta naapurivaltioille aiheutuvia kustannuksia. Komissio on myöntänyt 100 miljoonaa euroa budjettitukea seuraavasti: Albanialle 62 miljoonaa euroa, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle 25 miljoonaa euroa ja Montenegrolle 13 miljoonaa euroa.