KIRJALLINEN KYSYMYS E-2653/02 esittäjä(t): Frank Vanhecke (NI) komissiolle. Kaupallisten tuotteiden merkintöjen kielipolitiikka.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0197 - 0198



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2653/02 esittäjä(t): Frank Vanhecke (NI) komissiolle (20. syyskuuta 2002) Aihe: Kaupallisten tuotteiden merkintöjen kielipolitiikka Komissio on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. syyskuuta antamaan tuomioon perustuvassa perustellussa lausunnossaan tehnyt Ranskan valtiolle selväksi, että maan laki, jolla kielletään englannin tai jonkin muun kuin ranskan kielen yksinomainen käyttö tuotteiden merkinnöissä, on vastoin vuoden 1978 direktiiviä. Toisin sanoen Ranskan on komission mukaan siedettävä se, että maassa myydään tuotteita, joissa ei ole ranskankielisiä merkintöjä. Ainoa ehto on, että kuluttajille annetaan tarpeelliset tiedot merkintöjen kuvainformaation välityksellä. Tällä tavoin toimien on vaarana se, että tietty kieli, erityisesti englannin kieli, pääsee hallitsevaan asemaan unionissa, mutta samalla luodaan vakava ongelma sellaisille maille ja alueille, kuten Flandrialle, jossa on jo nyt voimassa hyvin monimutkainen ja herkkä kielilainsäädäntö, joka on luotu poliittisen tasapainon säilyttämiseksi maan eri kieliyhteisöjen välillä. 1. Eikö komissio katso, että tämä [perusteltu lausunto] on vastoin eri kielten tasa-arvoperiaatetta? 2. Eikö komissio ole sitä mieltä, että tässä rikotaan selvästi Maastrichtin sopimukseen sisältyvää toissijaisuusperiaatetta? Voivathan kuluttajansuojelun alalla kansalliset viranomaiset paremmin itse päättää, saavatko maan kansalaiset, jotka ovat usein yksikielisiä, riittävästi tietoa? 3. Mitä toimia komissio harkitsee turvatakseen tulevaisuudessa kaikkien virallisten kielten samanarvoisuuden unionissa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 2002) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa yhteisöjen tuomioistuimen 12. syyskuuta 2000 antamaan tuomioon (asia C-366/98). Siinä tuomioistuin toteaa, että yhteisön lainsäädännön vastaisena on pidettävä kansallista lainsäädäntöä, jossa velvoitetaan käyttämään tiettyä kieltä elintarvikkeiden pakkausmerkinnöissä eikä anneta mahdollisuutta käyttää muuta ostajien helposti ymmärtämää kieltä tai turvata ostajan tiedonsaantia muilla keinoilla. Antamalla Ranskalle osoitetun perustellun lausunnon komissio ainoastaan soveltaa kyseistä tuomiota, joka on osa tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä tavaroiden vapaan liikkuvuuden takaamiseksi sisämarkkinoilla. Komissio katsoo, että tämä tuomio ei loukkaa eri kielten välisen tasa-arvoisuuden periaatetta ja että siinä otetaan huomioon toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet. Sekä yhteisön lainsäädännössä että edellä tarkoitetussa oikeuskäytännössä korostetaan, että elintarvikkeiden pakkausmerkinnöistä annettujen kaikkien kansallisten säännösten on perustuttava kuluttajansuojan ja kuluttajille tiedottamisen edellytyksiin. Käyttämällä asianomaisen maan kieltä nämä edellytykset tietenkin täyttyvät. Kuitenkin sellaisessa kansallisessa lainsäädännössä, jossa säädetään yksinomaan kyseisen maan kielen käytöstä ja jossa ei anneta mahdollisuutta käyttää muuta ostajien helposti ymmärtämää kieltä tai turvata ostajan tiedonsaantia muilla keinoilla, ylitetään se, mikä on tarpeen kuluttajansuojan takaamiseksi, ja tällainen lainsäädäntö muodostaa perusteettoman esteen kyseisten tuotteiden sisäiselle kaupalle yhteisössä ja voi jopa joissakin tapauksissa haitata kuluttajille tiedottamista koskevan tavoitteen toteutumista.