ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2718/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Airbus Industrien A3XX-lentokoneen kehittämistuki.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0157 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2718/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Airbus Industrien A3XX-lentokoneen kehittämistuki 1. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt varmistaakseen, että Britannian, Saksan, Ranskan ja Espanjan viranomaisten lupaama tuki Airbus Industrien A3XX-lentokoneen kehittämiseen ei vääristä kilpailua toisaalla EU:n siviili-ilmailumarkkinoilla? 2. Kantaako komissio huolta siitä, että Airbus Industrien A3XX-lentokoneen kehittämiseen luvattu tuki saattaa johtaa Yhdysvaltojen vastatoimenpiteisiin, jotka voivat haitata muita EU:n alueen yrityksiä? 3. Pitääkö komissio koneen kehittämistukea täten EU:n yhteisenä huolena? 4. Jos pitää, miten komissio on ilmaissut tämän huolen? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (11. lokakuuta 2000) 1. Komission periaatteellinen kanta on, että Airbusille myönnetyt tutkimus- ja kehitystuet eivät vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eivätkä näin ollen kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan (ent. 92 art.) 1 kohdan soveltamisalaan (vrt. Ranskan myöntämästä tuesta N369/98 22 päivänä joulukuuta 1998 tehty komission päätös; takaisin maksettava ennakko Aérospatialelle Airbus A340-500/600 -ohjelmaa varten(1)). 2. Yhdysvallat ja yhteisö ovat tehneet vuonna 1992 kahdenvälisen sopimuksen suurten siviili-ilma-alusten kaupasta. Sopimuksella säännellään eurooppalaiselle ja yhdysvaltalaiselle ilmailuteollisuudelle myönnettävää julkista tukea. Jäsenvaltiot ja komissio aikovat jatkossa noudattaa tiukasti sopimusehtoja, kuten ne ovat tehneet tähänkin asti. Komission lähtökohtana on oletus, että myös Yhdysvallat on sitoutunut noudattamaan tätä sopimusta. 3. ja 4. Vaikka useampien jäsenvaltioiden suunnittelemat tuet A3XX-lentokonemallin saattamiseksi markkinoille katsottaisiinkin kuuluvaksi EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, tällaisiin tukiin sovelletaan yleensä 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettua poikkeusta (Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistäminen). (1) EYVL C 52, 23.2.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2403/00 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) komissiolle. Tanskalaisyritykselle maksettu tuki.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0091 - 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2403/00 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) komissiolle (7. heinäkuuta 2000) Aihe: Tanskalaisyritykselle maksettu tuki Kuinka paljon vientitukea ja muuta tukea EU on vuosina 1997, 1998 ja 1999 maksanut tanskalaiselle Danisco-konsernille ja sen tytäryhtiöille? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (9. lokakuuta 2000) Komissio olettaa, että parlamentin jäsenen kysymys koskee ainoastaan yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa suoritettuja määrärahojen siirtoja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) Daniscolle. Tällaisia tietoja kerätään vain kansallisella tasolla, sillä EMOTR:n menojen käsittelystä ovat ensisijaisesti vastuussa jäsenvaltioiden maksajana toimivat laitokset. Yhteisön lainsäädännön tätä koskevien säännösten(1) mukaisesti komissiolle tilien tarkastamisen yhteydessä toimitettujen tietojen luottamuksellisuus ja turvallisuus on varmistettava. (1) Asetuksen (EY) N:o 1663/95 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä niiden tilitietojen muodosta ja sisällöstä, jotka jäsenvaltioiden on pidettävä komission saatavilla EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten, 25. lokakuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2390/1999 (EYVL L 295, 16.11.1999).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3639/00 esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle. Lapsityövoima.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0197 - 0198



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3639/00 esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle (22. marraskuuta 2000) Aihe: Lapsityövoima Voiko komissio ilmoittaa, mitkä Euroopan maat eivät vielä ole ratifioineet ILO:n sopimusta, joka koskee lasten suojelemista lapsityövoiman äärimmäisiltä muodoilta? Voiko komissio ilmoittaa, mitkä AKT-maat eivät vielä ole ratifioineet kyseistä sopimusta? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä ratifioimisen edistämiseksi? Anna Diamantopouloun vastaus komission puolesta (15. joulukuuta 2000) Tuoreimpien käytettävissä olevien tietojen mukaan 49 maata on ratifioinut Kansainvälisen työjärjestön (ILO) 17. kesäkuuta 1999 tekemän yleissopimuksen nro 182, joka koskee lapsityön pahimpien muotojen kieltämistä ja välittömiä toimia niiden poistamiseksi. Täydellinen luettelo kaikista yleissopimuksen ratifioineista maista lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön. Kuten komissio ilmoitti vastauksessaan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-1612/99(1), komissio kannattaa voimakkaasti yleissopimuksen periaatteita ja toivoo, että se ratifioidaan mahdollisimman laajalti. Komissio antoi tämän vuoksi 15. syyskuuta 2000 jäsenvaltioille suosituksen ILO:n yleissopimuksen nro 182 ratifioimisesta ja kehotti jäsenvaltioita ratifioimaan sen, mikäli ne eivät olleet vielä tehneet sitä(2). Komissio pyrkii johdonmukaisesti ulkosuhteissaan ja kehitysapupolitiikassaan edistämään keskeisimpien työtä koskevien normien noudattamista. Tähän sisältyy myös lapsityön ja sen pahimpien muotojen kieltäminen. Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden sekä yhteisön väliseen uuteen sopimukseen sisältyy osapuolten vakuutus sitoutua työtä koskeviin perusnormeihin, joihin kuuluu myös lapsityön pahimpien muotojen kieltäminen. Komissio rahoittaa lisäksi kehitysmaissa projekteja, joilla pyritään parantamaan lasten asemaa. Niihin sisältyy toimenpiteitä, joilla pyritään järjestämään oikeussuoja, mahdollistamaan lasten paluu kouluun tai lisäämään yhteiskunnan tietoisuutta lasten oikeuksista. Tämänkaltaisia projekteja on vuodesta 1997 rahoitettu Pakistanissa, Sri Lankassa, Filippiineillä, Togossa, Nepalissa ja Ghanassa. (1) EYVL C 27 E, 29.1.2000. (2) EYVL L 243, 28.9.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3010/00 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle. Vincenzo Bellinin syntymän 200-vuotisjuhla.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0228 - 0228



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3010/00 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle (26. syyskuuta 2000) Aihe: Vincenzo Bellinin syntymän 200-vuotisjuhla Vuonna 2001 tulee kuluneeksi 200 vuotta italialaisen säveltäjän Vincenzo Bellinin syntymästä. Belliniä on pidetty yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä säveltäjistä. Bellinin synnyinseudun paikalliset viranomaiset järjestävät hänen kunniakseen kulttuuritapahtumien sarjan, jossa käsitellään Bellinin elämän tärkeimpiä vaiheita (Italiassa, Englannissa ja Ranskassa) ja hänen keskeisimpiä teoksiaan. Vincenzo Bellinin tuotannon voidaan katsoa kuuluvan yleismaailmalliseen kulttuuriperintöön. Mitä sivistyksellisiä ja taloudellisia aloitteita komissio aikoo tehdä Bellinin juhlavuoden kunniaksi ja miten se aikoo tukea jo suunniteltuja tapahtumia? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (30. lokakuuta 2000) Komissio voi tukea kulttuurialoitteita Kulttuuri 2000 -ohjelman puitteissa sen kriteerien mukaisesti. Ohjelma on ainoa kulttuuriyhteistyön rahoittamiseen ja suunnitteluun tarkoitettu väline unionissa. Tässä yhteydessä komissio haluaa kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että vuoden 2001 hankkeita koskeva ehdotuspyyntö julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ennen kuluvan vuoden loppua. Näin kulttuurialan toimijat voivat vapaasti esittää hankkeita rahoitettaviksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2284/00 esittäjä(t): Ulla Sandbæk (EDD) neuvostolle. Racakin surmat.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0107 - 0108



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2284/00 esittäjä(t): Ulla Sandbæk (EDD) neuvostolle (11. heinäkuuta 2000) Aihe: Racakin surmat Esitin 19. huhtikuuta 2000 kyselytuntia varten joukon kysymyksiä (H-0404/00(1)), jotka koskivat 15. tammikuuta 1999 tapahtuneita Racakin surmia sekä suomalaisen oikeuslääkäri tri Helena Rannan tässä yhteydessä EU:n puolesta suorittamia tutkimuksia. Koska kaikkiin kysymyksiin ei vastattu, haluan kysyä uudelleen: - Onko niin, että Helena Rannan ruumiinavauspöytäkirjat maaliskuulta 1999 eivät millään tavalla todista väitteitä teloituksista, kidutuksesta ja lähietäisyydeltä tapahtuneista ampumisista? - Millä perusteella Helena Rannan maaliskuussa 1999 esittämät selvitykset salattiin? - Nykytilanteen valossa haluan lisäksi esittää seuraavan täydentävän kysymyksen. Mikäli olen oikein ymmärtänyt, tri Helena Ranta on sittemmin luovuttanut lopullisen kertomuksensa EU:lle ja Haagin tuomioistuimelle. Onko sanamuoto sama? Jos ei, mitkä ovat erot, ja miksi EU ja jäsenvaltiot eivät saa samaa kertomusta kuin tuomioistuin, kun otetaan huomioon, että tri Helena Ranta suoritti tutkimuksensa EU:n toimeksiannosta? Aikooko neuvosto asettaa lopullisen kertomuksen parlamentin saataville? (1) Kysymykseen vastattu kirjallisesti 17.5.2000. Vastaus (9. marraskuuta 2000) Neuvosto vahvistaa aikaisempaan kysymykseen (H-0404/00) antamiensa vastausten täydennykseksi toimittaneensa Portugalin puheenjohtajakaudella EU:n rikostutkinta-asiantuntijaryhmän loppuraportin ja sitä edeltäneen väliraportin entisen Jugoslavian alueen kansainväliselle rikostuomioistuimelle. EU on näin ollen täyttänyt valtioille ja järjestöille asetetun velvoitteen toimia yhteistyössä rikostuomioistuimen kanssa ja antaa tietonsa sen käyttöön. Racakin surmat mainitaan syytekirjelmässä, joka on esitetty Milosevicia ja hänen lähipiiriään vastaan ihmiskuntaa vastaan tehdyistä rikoksista sekä sodankäyntiä koskevien lakien ja tapojen rikkomisesta Kosovossa. Entisen Jugoslavian alueen kansainvälinen rikostuomioistuin on vahvistanut kirjelmän 24. toukokuuta. Nyt on rikostuomioistuimen asiana tehdä toimitetuista raporteista tarvittavat päätelmät. Kuten arvoisa parlamentin jäsen varmasti ymmärtää, neuvosto ei halua kommentoida enempää asiaa, joka kuuluu nyt selkeästi kansainvälisen tuomioistuimen tuomiovaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2712/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Yritykset EU:n alueella.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0214 - 0215



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2712/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Yritykset EU:n alueella Voiko komissio toimittaa vuosittaisen arvion siitä, kuinka monta uutta yritystä ja lopetettua yritystä kussakin jäsenvaltiossa on ollut viimeisen viiden vuoden aikana ja kuinka paljon uusien yritysten nettomäärä on lisääntynyt samana ajankohtana? Voiko komissio antaa myös luvut, jotka kuvaavat yritysten vuosittaista pääomaa ja kuvata lyhyesti myös kansallisten määritelmien pääpiirteet, jos EU:n yhteisiä normeja ei ole olemassa? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 2000) Euroopan tasoisia tilastoja uusista yrityksistä, lopetetuista yrityksistä ja uusien yritysten nettomäärästä ei ole käytettävissä. Joitakin luonteeltaan tilapäisiä tietoja, joita ei ole yhdenmukaistettu, on kuitenkin käytettävissä ja ne lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. Joissakin tapauksissa määritelmien ja keruutapojen välillä on huomattavia eroja. Vuosilta 19951998 on käytettävissä joitakin rajoitettuja tietoja yritysten vuosittaisista määristä useimpien markkinatalouden sektorien osalta. Tiedot lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. Tiedot on saatu yritystoiminnan rakennetilastojen yhdenmukaistetusta tiedonkeruusta, joka perustuu yritystoiminnan rakennetilastoista 20 päivänä joulukuuta 1996 annettuun neuvoston asetukseen (EY, Euratom) N:o 58/97(1), joka pannaan täysimääräisesti täytäntöön vuoden 2001 loppuun mennessä. Yritystoiminnan demografiaan liittyviä tilastoja koskeva kehityshanke on meneillään. Sen odotetaan tuottavan yhdenmukaistettuja tietoja vuoteen 2002 mennessä. (1) EYVL L 14, 17.1.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2729/00

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(1. syyskuuta 2000)

Aihe: Raaka-aineiden hinnat

Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon maailman raaka-ainemarkkinoiden hinnat (jos perustaksi valitaan viisi tärkeintä EU:ssa tuotettavaa raaka-ainetta) kohoaisivat keskimäärin, jos EU:n maataloushinnat lähentyisivät asteittain maailmanmarkkinahintoja?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(5. lokakuuta 2000)

Yhteisön maataloushintojen asteittaisesta lähentämisestä maailmanmarkkinahintoihin ja sen vaikutuksesta maailmanmarkkinahintoihin keskusteltiin pitkään 1980-luvulla, kun erot sisämarkkinoiden maataloushintojen ja maailmanmarkkinahintojen välillä olivat verrattain suuret monien tuotteiden osalta. Tuolloin julkaistiin useita analyyseja, jotka osoittivat, että kaikkiaan sisämarkkinahintojen yksipuolinen lähentäminen maailmanmarkkinahintoihin johtaisi, jos muut seikat pysyisivät ennallaan, yhteisön maataloustuotannon huomattavaan vähenemiseen ja maailmanmarkkinahintojen selvään nousuun. Yhteisön 1990-luvulla toteuttamat uudistukset, joiden yhteydessä yhteisön tukihintoja laskettiin merkittävästi useiden tuotteiden (viljat, naudanliha ja maitotuotteet) kohdalla, ovat pienentäneet tätä eroa tuntuvasti ja pienentävät sitä edelleen lähivuosina.

Sen arvioiminen, miten yhteisön sisämarkkinoiden maataloustuotehintojen lähentäminen maailmanmarkkinahintoihin vaikuttaisi maailmanmarkkinahintoihin, edellyttäisi mutkikkaan, lukuisia seikkoja (muun muassa kysyntä ja tarjonta sekä keskeisillä tuottaja- ja kaupankäyntialueilla sovellettavat sisä- ja kauppapoliittiset toimet) huomioon ottavan mallin käyttämistä. Komissiolla ei tällä hetkellä ole käytettävissään tällaista mallia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2127/00 esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (TDI) komissiolle. Lentokenttäpalvelujen vapauttaminen.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0067 - 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2127/00 esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (TDI) komissiolle (30. kesäkuuta 2000) Aihe: Lentokenttäpalvelujen vapauttaminen Italian hallitus otti 13. tammikuuta 1999 lentokenttäpalvelujen vapauttamista koskevan direktiivin 96/67(1) kansallisen lainsäädännön osaksi asetuksella N:o 18. ADUC (käyttäjien ja kuluttajien oikeuksia ajava järjestö) on tehnyt tästä asetuksesta valituksen (yhteisön viitenumero 99/4472/, SG(99)A7228), jonka mukaan asetus sallii monopoliaseman ylläpitämisen hintojen edullisuuden, tehokkuuden ja palvelujen laadun suhteen kuluttajien etujen vastaisesti. Liikenteestä vastaava PO VII ilmoitti 7. syyskuussa 1999 päivätyssä kirjeessä (D899/gb/ass/150 2901T) tehneesä samat havainnot kuin ADUC ja kehotti Italian hallitusta muuttamaan asetusta. Muussa tapauksessa se veisi asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Koska Italian hallitus ei tähän päivään mennessä ole muuttanut asetusta eikä komissio ole aloittanut rikkomusmenettelyä, voisiko komissio ilmoittaa, miksi se ei ole (kahdeksan kuukautta mainitun kirjeen jälkeen) aloittanut rikkomusmenettelyä Italian hallitusta vastaan? Eikö se katso, että Italian hallituksen toimilla pyritään vain varmistamaan lentokentillä toimivien yritysten edut kuluttajan kustannuksella, mikä merkitsee vapaan kilpailun periaatteen rikkomista? (1) EYVL L 272, 25.10.1996, s. 36. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (11. syyskuuta 2000) Komissio ilmoitti 7. syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellään Italian viranomaisille, että 13. tammikuuta 1999 annetun asetuksen N:o 18 jotkin lausekkeet eivät ole yhteisön lainsäädännön mukaisia. Pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla 15. lokakuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/67/EY(1) saatettiin osaksi Italian lainsäädäntöä kyseisellä asetuksella. Lausekkeilla pyritään itse asiassa estämään direktiivin täysimääräinen soveltaminen, koska niillä rajoitetaan pääsyä markkinoille etenkin henkilöstön pakollisella takaisinottamisella tai voimassaolevien sopimusten jatkamisella. Komissio korostaa, että jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskeva menettely on aloitettu. Vaihdettuaan näkemyksiä Italian viranomaisten kanssa komissio lähetti niille 3. toukokuuta 2000 virallisen ilmoituksen, jossa Italian viranomaisia pyydetään esittämään huomautuksena kahden kuukauden kuluessa. EY:n perustamissopimuksen sääntöjen mukaisesti komissio voi antaa perustellun lausunnon, jos jäsenvaltio ei vastaa lainkaan tai vastaa riittämättömästi, ja jäsenvaltio määrätään noudattamaan yhteisön periaatteita tietyn määräajan kuluessa. Asia voidaan saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi vasta menettelyn myöhäisemmässä vaiheessa. Komissio toimitti nämä tiedot 30. toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä ADUC:lle (Associazione per i diritti degli utenti e consumatori). ADUC:lle on lisäksi tiedotettu menettelyn vaiheesta. (1) EYVL L 272, 25.10.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3007/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Ystävyyskaupunkiohjelmaa koskevat tukiperusteet.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0039 - 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3007/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (26. syyskuuta 2000) Aihe: Ystävyyskaupunkiohjelmaa koskevat tukiperusteet EU ei myönnä ystävyyskaupunkiohjelmaa koskevien tukiperusteiden mukaisesti rahoitusapua kaupungeille, joiden välinen etäisyys on alle 250 km. Lounais-Englannissa sijaitseva Poole ja Ranskassa sijaitseva Cherbourg ovat sitoutuneet pitkäaikaiseen ystävyyskaupunkitoimintaan, mutta ne eivät voi hakea tukea, koska niiden välinen etäisyys on alle 250 km. Kaupunkeja erottaa kuitenkin Englannin kanaali. Tästä syystä matkailu kaupunkien välillä edellyttää aina joko lento- tai laivamatkaa, mikä voi tulla kalliiksi. Aikooko komissio ottaa huomioon kustannukset, jotka voivat nousta korkeiksi matkustettaessa näiden merirajan erottamien ystävyyskaupunkien välillä, ja muuttaa tukiperusteita vastaavasti? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (27. marraskuuta 2000) Komissio seuraa erittäin tarkkaavaisesti ystävyyskaupunkeja koskevan tukiohjelman hallinnoinnin tehokkuutta, jotta ohjelman onnistuminen voitaisiin taata. Aikaisempien vaikeuksien, niiden synnyttämien vaatimusten sekä ehdotusten suuren määrän ja monimuotoisuuden vuoksi komissio aikoo ottaa vuonna 2001 käyttöön uuden menettelyn, jonka avulla tehokkuutta voitaisiin lisätä. Uuden menettelyn avulla on tarkoitus pystyä käsittelemään joustavammin hankkeita, jotka koskevat kaupunkeja, joiden välinen etäisyys on alle 250 km. Komissio ottaa huomioon arvoisan parlamentin jäsenen ilmaisemat seikat ja ilmoittaa parlamentille asiaan liittyvästä kehityksestä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2143/00

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(30. kesäkuuta 2000)

Aihe: YTK ja muuntogeenisten organismien pitoisuuksia koskeva testi

Onko totta, että yhteinen tutkimuskeskus (YTK) osallistuu sellaisen testin kehittämiseen, jolla mitataan muuntogeenisten organismien pitoisuuksia elintarvikkeissa, koska tällaista testiä ei aiemmin ole kehitetty?

Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus

(8. syyskuuta 2000)

Validoitujen menetelmien kehittäminen geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) havaitsemiseksi ja niiden pitoisuuksien määrittämiseksi elintarvikenäytteistä on yksi tärkeimmistä osatekijöistä yhteisön uuselintarvikkeita ja GMO:eja koskevan lainsäädännön täytäntöönpanossa.

Komission yhteinen tutkimuskeskus (YTK) koordinoi äskettäin jäsenvaltioihin perustetun tutkimuslaboratorioiden verkoston työtä, jonka tavoitteena on kehittää asianmukaisia analyysimenetelmiä GMO:ien havaitsemiseksi ja niiden pitoisuuksien määrittämiseksi.

Näissä laboratorioissa on jo käytössä useita erilaisia analyysimenetelmiä, joita voidaan käyttää GMO:ien havaitsemiseen ja niiden pitoisuuksien määrittämiseen. YTK on itse vastikään vahvistanut menetelmiä, joita käytetään seuraaviin tarkoituksiin: a) GMO:ien seulonta (havaitseminen) raaka-aineista(1) ja jalosteista(2), b) GMO:ien pitoisuuksien määrittäminen(3) Round-up® Ready -soijapavuista ja BT-176 -maissista saatavista tuotteista ja c) Round-up® Ready -soijapapujen tunnistaminen (ja niiden pitoisuuksien määrittäminen)(4). Nykyisin käytössä olevista pitoisuuksien määritysmenetelmistä tarvitaan kuitenkin vielä lisää validointitutkimuksia, minkä lisäksi tarvitaan myös tutkimuksia entistä tarkempien ja herkempien tunnistusmenetelmien kehittämiseksi. Tällaisia tutkimuksia tehdään parhaillaan useissa laboratorioissa.

YTK:n tällä alalla tekemä työ, jota se tekee yhdessä Kuluttajien terveyden ja kuluttajansuojan laitoksen (IHCP) sekä Vertailumateriaalien ja -mittausten tutkimuslaitoksen (IRMM) kanssa, jatkuu edelleen läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioissa sijaitsevien laboratorioiden verkoston kanssa. Uusia GMO:ien pitoisuuksien määritysmenetelmiä odotetaan validoitavan syksyllä 2000.

(1) M. Lipp et al. (1999). IUPAC collaborative trial study of a method to detect the presence of genetically modified organisms in soy beans and maize. J AOAC Int., 82, 923 (1999).

(2) M. Lipp et al. (2000). Validation of a method based on polymerase chain reaction for the detection of genetically modified organisms in various processed foodstuffs. Europ. Food Res. Technol.(jätetty hyväksyttäväksi).

(3) G. Van den Eede ym. (2000). Results of a European validation study of a quantitative method. EUR (painossa).

(4) M. Lipp et al. (2000). Validation of an immunoassay for detection and quantification of a genetically modified soybean in food and food fractions using reference materials: interlaboratory study. J. AOAC (painossa).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2510/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Italian pankkien harjoittama syrjintä.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0111 - 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2510/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (2. elokuuta 2000) Aihe: Italian pankkien harjoittama syrjintä Vahvistaako komissio sen, että Italian pankit syrjivät laittomasti EU:n kansalaisia, jotka haluavat avata tilin Italiassa, tarjoamalla näille ulkomaisia tilejä epäedullisin ehdoin? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 2000) EY:n perustamissopimuksen 56 artiklassa (entinen 73 b artikla) määrätty pääomien vapaa liikkuvuus on yksi yhtenäismarkkinoiden kulmakivistä. Perustamissopimuksen 58 artiklassa (entinen 73 d artikla) määrätään kuitenkin jäsenvaltioiden oikeudesta toteuttaa tai ottaa käyttöön toimenpiteitä verotuksellisista syistä (jolloin verovelvollisia kohdellaan eri tavoin sen mukaan, ovatko he kyseisen maan asukkaita vai eivät) samoin kuin hallinnollisten tietojen tai tilastotietojen saamiseksi. Nämä toimenpiteet eivät kuitenkaan saa olla syrjiviä. Koska jäsenvaltiot tarvitsevat tilastotietoja maksutaseen laatimiseksi, useimmat valtiot ovat asettaneet pankeille ja rahoituslaitoksille ilmoitusvelvollisuuden. Viranomaisille on ilmoitettava eräistä ulkomaisten henkilöiden tileihin liittyvistä maksutapahtumista samoin kuin rajatylittävistä maksutapahtumista yleensä. Näin on myös Italiassa. Italian lainsäädännön mukaan ulkomaisen henkilön tilin hallinnointi edellyttää ylimääräisiä menettelyjä rahoituslaitoksissa. Jos rahoituslaitos päättää veloittaa ylimääräisiä maksuja kattaakseen tästä aiheutuvat käsittelykustannukset, tämä päätös tehdään kannattavuuden perusteella ja se on siten kaupallinen, ei syrjivä päätös. Kansalliset viranomaiset tai komissio eivät voi puuttua pankkien hinnoittelupolitiikkaan. Jos rahoituslaitos katsoo, että nämä ylimääräiset hallinnolliset menettelyt ovat liian työläitä, jotta ulkomaisten henkilöiden tilejä voitaisiin tarjota kannattavasti, rahoituslaitoksella ei ole velvollisuutta tarjota kyseistä palvelua. On huomattava, että tässä yhteydessä on otettava huomioon myös verotukselliset seikat. Italiassa asuvat maksavat Italian tuloveroa tilien koroista. Ulkomailla asuvat eivät joudu maksamaan kyseistä veroa, vaan yleensä he ovat verovelvollisia omassa asuinvaltiossaan.