KIRJALLINEN KYSYMYS E-1993/00

esittäjä(t): Jürgen Zimmerling (PPE-DE) komissiolle

(21. kesäkuuta 2000)

Aihe: Sähköinen kaupankäynti

Mitä toimia aiotaan toteuttaa jäljempänä esitettyjen Internetiin liittyvien ongelma-aiheiden sääntelemiseksi?

Mikä on komission oikeudellinen kanta seuraavista asioista:

1. Internetin domain-nimien käsittely tavaramerkkioikeuden, muita liike-elämässä käytettyjä merkkejä koskevan oikeuden ja nimeä koskevan oikeuden kannalta

2. Hyperlinkkien asettamiseen liittyvä tavaramerkkioikeuden rikkominen

3. Internetiä koskevien oikeuksien loukkaamisesta (erityisesti tekijänoikeuksien rikkomisesta) aiheutuneet useat vaatimukset

4. Velvollisuus maksaa perusteettomiin vaatimuksiin liittyvät kulut (esim. asianajopalkkiot)

5. Kriteerit eron tekemiseksi yksityisten ja kaupallisten Internet-sivujen välille

6. Voiko komissio lisäksi vastata, otetaanko näiden aiheiden sääntelemistä koskevissa suunnitelmissa huomioon USA:n tuomioistuimissa kehitetty vastuuta koskeva etuoikeus NATD (notice and take down)?

Taustaa kysymykseen 6:

- NADT-menettelyssä myönnetään vastuuta koskeva etuoikeus sille lainrikkojalle, joka poistaa Internet-sivuilta sinne aiemmin laittamansa lakia rikkovat sisällöt ja linkit välittömästi saatuaan tiedon tapahtuneesta (tekijänoikeus-) rikkomuksesta eli viimeistään saatuaan asiasta huomautuksen.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(8. syyskuuta 2000)

1. Komissio on täysin tietoinen vaikeuksista taata tavaramerkkilain kunnioittaminen ja siten torjua nimien keinotteleva ja epäasianmukainen rekisteröiminen domain-nimiksi. Kuten Internetin organisointia ja hallinnointia koskevassa komission tiedonannossa(1) kerrottiin, komissio aikoo käynnistää julkisen kuulemisen määritelläkseen periaatteita domain-nimien keinottelevan ja epäasianmukaisen rekisteröimisen torjumiseksi.

Komissio noudattaa domain-nimien varaukseen ja käyttöön liittyvien kiistojen ratkaisuperiaatteita (the uniform dispute resolution policy, UDRP), jotka ICANN (Internetin nimi- ja osoitejärjestelmää hallinnoiva organisaatio) ja WIPO (Maailman henkisen omaisuuden järjestö) ovat kehittäneet yleisiä domain-nimiä varten ja hyväksyy Australiassa 31. tammikuuta 2000 ja 1. helmikuuta 2000 kokoontuneen kansainvälisen cybersquatting-ilmiötä käsittelevän työryhmän tulokset. Työryhmässä sovittiin, että henkilönnimien ja suojaamattomien nimien suojelemiseksi Internet-osoite -järjestelmässä WIPO:n tehtäväksi annettaisiin aloittaa tutkimus ja esittää suosituksia, jotka koskevat uusia domain-nimien epäasianmukaisesta rekisteröinnistä heränneitä kysymyksiä, sekä kehittää vapaaehtoisia suuntaviivoja käytännöiksi ja toimintalinjoiksi, joiden avulla voitaisiin hillitä suojattujen nimien epäasianmukaista ja vilpillistä rekisteröintiä.

2. Mitä tulee tavaramerkkilain rikkomiseen hyperlinkkien kautta, komissio osallistuu aktiivisesti WIPO:n tavaramerkkejä, teollisia malleja ja maantieteellisiä merkintöjä koskevaa lakia käsittelevän pysyvän komitean työhön, joka koskee teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamista Internetissä tapahtuvan merkkien käytön osalta. Komissio ja WIPO:n jäsenvaltiot hahmottelevat suuntaviivoja olemassa olevien kansallisten ja alueellisten lakien soveltamiseksi sellaisten oikeudellisten ongelmien ratkaisemisessa, jotka ovat seurausta merkkien käytöstä Internetissä esimerkiksi hyperlinkkeinä.

3. Toistuvia varoituksia käytetään joissakin jäsenvaltioissa erityisesti tapauksissa, joissa on rikottu lakia, jonka tarkoituksena on rajoittaa epäoikeudenmukaista kilpailua. Internetissä ilmenevän tekijänoikeuspiratismin torjumiseen toistuvia varoituksia ei käytetä niinkään yleisesti, vaan asianosaiset kehottavat Internet-välittäjiä poistamaan verkosta materiaalin, joka loukkaa tekijänoikeutta, tai kehottavat välittäjiä pyytämään tuomioistuinta antamaan kieltomääräyksiä niille välittäjille, joiden palveluja käyttää kolmas osapuoli tarkoituksenaan loukata tekijänoikeutta tai lähioikeutta. Yleinen kanta on, että erityisen ilmoitus- ja poistamismenettelyn (notice and take down) kehittämisen tulisi kuulua markkinoille itselleen (yksityiskohtaisempaa tietoa vastauksessa kysymykseen 6). Mahdollisuus antaa Internet-välittäjälle kieltomääräyksiä on käsitelty uudelleen neuvoston yhteisen kannan luonnoksen 8 artiklan 3 kohdassa, joka koskee muutettua direktiiviehdotusta tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa(2).

4. Komissio ei ole kohdannut yhteisön tasolla yhtään ongelmatapausta, jossa kansalliset velvoitteiden mukaisesti olisi pitänyt maksaa perusteettomiin vaatimuksiin liittyviä korvauksia.

5. Tiedonannossaan Internetin organisoinnista ja hallinnoinnista komissio ei ole tehnyt eroa yksityisten ja kaupallisten Internet-sivujen välille. Erottelua ehdotettiin WIPO:n huhtikuun 1999 raportissa, joka käsitteli nimien ja osoitteiden käyttöä Internetissä. Erottelun avulla voitaisiin aineiston suojaaminen rajata siten, että yksityisten Internet-sivujen ylläpitäjien ei tarvitsisi saattaa rekisteröitäväksi yhtä paljon aineistoa kuin kaupallisten sivujen haltijoiden. WIPO oli kuitenkin sitä mieltä, että ehdotukseen on vielä perehdyttävä tarkemmin. Komissio jatkaa aiheen seuraamista ottaen huomioon erityisesti yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24. lokakuuta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY(3) ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/66/EY(4) asetetut vaatimukset.

6. Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 8 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston

direktiivin 2000/31/EY(5) lähestymistavan mukaisesti ilmoitus- ja poistamismenettelyt (notice and take down) tulisi kehittää vapaaehtoisella pohjalla ja yhteistyössä asianomaisten osapuolten välillä. Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä asettaa Internetin välittäjille normeja, joihin ilmoitus- ja poistamismenettelyt voivat perustua.

Parlamentti kannatti tätä lähestymistapaa, kun se 4 päivänä toukokuuta 2000 antoi ilman mitään muutoksia direktiivin sähköisestä kaupankäynnistä. Lausunnossaan parlamentti kehotti komissiota rohkaisemaan tehokkaiden ilmoitus- ja poistamismenettelyjen luomista.

Komissio aikoo kannustaa ja tukea aktiivisesti kehitystä ja osallistua keskusteluun kaikkien kiinnostuneiden osapuolten kanssa. On odotettavaa, että menettelytavat kehittyvät nopeasti tekniikan edistymisen ja markkinakehityksen ansiosta. Teollinen sektori ja käyttäjät ovat parhaat osapuolet määrittelemään vaatimukset kyseisten menettelytapojen tehokkaan toiminnan takaamiseksi ja sovinnon löytämiseksi niiden voimaan saattamiseksi.

(1) KOM(2000) 202 lopullinen.

(2) Ei vielä muodollisesti hyväksytty; Komission ehdotus ja muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa, ks. KOM(97) 628 lopullinen, EYVL C 108, 7.4.1998 ja KOM(1999) 250 lopullinen, EYVL C 180, 25.6.1999.

(3) EYVL L 281, 23.11.1995.

(4) EYVL L 24, 30.1.1998.

(5) EYVL L 178, 17.7.2000.