KIRJALLINEN KYSYMYS E-1198/02 esittäjä(t): Mogens Camre (UEN) komissiolle. Luxemburgissa toimipaikkaansa pitävät kuorma-autoliikennöitsijät.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0158 - 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1198/02 esittäjä(t): Mogens Camre (UEN) komissiolle (26. huhtikuuta 2002) Aihe: Luxemburgissa toimipaikkaansa pitävät kuorma-autoliikennöitsijät Monet eurooppalaiset kuorma-autoliikennöitsijät, mukaan luettuna tanskalaiset, ovat asettautuneet Luxemburgiin veroetujen vuoksi ja kiertääkseen kansallisia vaatimuksia, jotka koskevat ajoaikoja ja työehtosopimuksia, sekä ajoneuvojen turvallisuudelle asetettavia vaatimuksia. Voiko komissio ilmoittaa, miten monta eurooppalaista kuorma-autoliikennöitsijää on asettautunut Luxemburgiin, ja onko kyse puhtaista postilaatikkofirmoista, jotka eivät harjoita todellista toimintaa Luxemburgista käsin? Mitä komissio aikoo tehdä vastustaakseen tätä selvästi kilpailua vääristävää käytäntöä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. kesäkuuta 2002) Nykyiset yhteisön säännöt sallivat sijoittautumisvapauden tieliikenteenharjoittajille unionissa ja helpottavat heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroista tunnustamista jäsenvaltioissa. Sijoittautumisvaltion valinta perustuu moniin tekijöihin, joista eräs voi olla verokanta, vaikka vuosittaisiin ajoneuvoveroihin sovelletaan koko yhteisön alueella vähimmäiskantoja. Ajoajasta säädetään yhteisön yhteisissä säännöissä, samoin monista ajoneuvon turvallisuusvaatimuksista. Luxemburgin viranomaisten kanssa käydystä kirjeenvaihdosta komissio on saanut sen käsityksen, että Luxemburgiin oli sijoittautunut 315 kuljetusyritystä vuonna 2000. Komissio ilmaisi alun perin huolestumisensa Luxemburgin viranomaisille sen jälkeen, kun ammattiyhdistyslähteistä oli tullut valituksia postilokeroyritysten selvästä lisääntymisestä Luxemburgissa. Näiden yritysten tarkka määrä ei ole kuitenkaan tiedossa. Yhteisöjen tuomioistuin antoi komission nostaman kanteen johdosta 13. joulukuuta 2001 tuomion(1), jossa todettiin, että Luxemburg ei ole saattanut tieliikenteenharjoittajien ammattiin pääsyä koskevia yhteisön sääntöjä osaksi lainsäädäntöään; tämän tuomion ja äskettäisen Kralowetzin tapauksen johdosta Luxemburgin viranomaiset ovat nyt ilmoittaneet, että asianmukaiset lainsäädäntöehdotukset tilanteen hoitamiseksi käsitellään asianmukaisesti kiireellisinä. Tieliikenteenharjoittajien sijoittautumisvapautta jäsenvaltioissa koskevissa yhteisön säännöissä(2) asetetaan vähimmäislaatuvaatimukset ja vaaditaan jäsenvaltioita tarkastamaan säännöllisesti, että nämä ehdot on täytetty. Yhteisön yhteisiä sääntöjä vahvistettiin vuonna 1998, eikä komissiolla ole mitään aikomusta tarkistaa tätä lainsäädäntöä. (1) Tuomioistuimen 13. joulukuuta 2001 asiassa C-107/01 tekemä päätös. (2) Neuvoston direktiivi 98/76/EY, annettu 1 päivänä lokakuuta 1998, maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi annetun direktiivin 96/26/EY muuttamisesta, EYVL L 277, 14.10.1998.