KIRJALLINEN KYSYMYS E-0578/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle. Hintojen kaksoismerkintöjen valvonta.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0167 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0578/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle (6. maaliskuuta 2002) Aihe: Hintojen kaksoismerkintöjen valvonta Euron käyttöönoton jälkeen on havaittu epämiellyttäviä ilmiöitä hyödykemarkkinoilla, mitä tulee hintojen kaksoismerkintöihin. Monissa unionin maissa nimittäin useat kauppiaat ilmoittivat hinnan ainoastaan euroissa tai kansallisessa valuutassa tai eivät ilmoittaneet hintaa lainkaan ja aiheuttivat näin kuluttajille vaikeuksia lisäten kuluttajien kauppiaita kohtaan tuntemaa epäluottamusta. Kysyn siis komissiolta: Onko se ryhtynyt toimiin näiden epäluottamusta herättävien ilmiöiden torjumiseksi, jotka voivat pitkällä aikavälillä johtaa talouskriisiin? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 2002) Hintojen kaksoismerkintä oli kiistanalainen aihe koko euroon siirtymisen valmistelun ajan. Kaksoismerkintä on monimutkainen aihe, johon liittyy ristiriitaisiakin näkökohtia. Toisaalta hintojen kaksoismerkintä on arvokas väline, jolla varmistetaan, että kuluttajat ymmärtävät ilmoitetut euromääräiset hinnat oikein ja että kauppiaat muuntavat hinnat euromääräisiksi asianmukaisesti. Lisäksi viranomaiset voivat valvoa muunnettujen hintojen paikkansapitävyyttä ja tarvittaessa langettaa seuraamuksia. Toisaalta taas kansallisten valuuttayksikköjen poistuminen ja niiden korvaaminen eurolla tarkoittaa sitä, että kuluttajien on opittava laskemaan hinnat euroina. Kaikki tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että kaksoismerkintä ei ole edistänyt tarpeeksi euron omaksumista, vaan kuluttajat laskevat hinnat edelleen mielummin kansallisena valuuttana, mikä aiheuttaa heille entistä enemmän vaikeuksia. Euron käytön oppiminen edellyttää kielten oppimisen lailla, että sen käyttöä harjoitellaan turvautumatta tuttuun ja turvalliseen. Komissio on tästä syystä suositellut kaksoismerkinnän vapaaehtoista käyttämistä(1). Jäsenvaltiot ovat itse saaneet säätää asiaa koskevia säädöksiä, kuten erityisesti Itävalta ja Kreikka ovat tehneet. Näin on voitu edistää kuluttajien ja kaupan alan edustajien välisiä neuvotteluita, joiden tuloksena on saatu aikaan vapaaehtoinen sopimus(2). Tämä ns. eurosopimus on otettu käyttöön kaikissa euroalueen maissa paitsi Itävallassa. Eurosopimusta on yleisesti ottaen noudatettu hyvin. Erityisen tarkkaan sitä on noudatettu suurissa liikkeissä ja postimyynnin alalla pienissä yrityksissä hieman löyhemmin. Sopimuksen umpeutumispäivämäärä oli 28. helmikuuta 2002, mutta muutamat maat ovat päättäneet pidentää voimassaoloa kesäkuuhun 2002 asti. Eurosta käytiin julkista keskustelua sisämarkkinaneuvoston kokouksessa 1. maaliskuuta 2002. Komissio edusti keskustelussa sitä näkemystä, että edellä mainituista syistä johtuen jäsenvaltioiden on voitava päättää itse kaksoismerkinnän käytön pidentämisestä. Komissio on kuitenkin tällä välin ehdottanut, että jäsenvaltiot jatkavat euromääräisiä hintoja ja arvoja koskevia tiedotuskampanjoitaan, koska suurella osalla kansalaisista on edelleen vaikeuksia laskea hinnat ainoastaan euroina. Ei ole syytä pelätä, että nykyinen tilanne kehittyy hallitsemattomaksi tai aiheuttaa epäluottamusta kansalaisissa. Komissio ja jäsenvaltiot seuraavat silti tarkasti tilanteen kehittymistä. (1) Komission suositus, annettu 23 päivänä huhtikuuta 1998, hintojen ja muiden rahamäärien kaksoismerkinnästä (98/287/EY), EYVL L 130, 1.5.1998. (2) Brysselissä 30. kesäkuuta 1998 tehty euroon siirtymistä valmisteleva kuluttajien edustajien sekä vähittäiskaupan, matkailun, käsiteollisuuden ja pk-yritysten edustajien välinen eurooppalainen sopimus (ns. eurosopimus).