ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1340/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. EU-rahoituksen vastaanottajat.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0128 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1340/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (4. toukokuuta 2001) Aihe: EU-rahoituksen vastaanottajat Voisiko komissio antaa tietoja niistä tavanomaisista valvontamenettelyistä, joita sovelletaan kaikkiin yhteisön talousarviosta rahoitusta saaviin tahoihin ja joihin Romano Prodi viittasi 22. maaliskuuta 2001 antamassaan vastauksessa Euroopan laajuisia poliittisia puolueita koskevaan kirjalliseen kysymykseen E-0612/01(1)? (1) EYVL C 235 E, 21.8.2001, s. 229. Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (26. kesäkuuta 2001) Kaikki yhteisöltä rahoitusta saavia tahoja koskevat asiakirjat tarkastetaan yhteisön rahoitus- ja talousarviolainsäädännön ja erityisesti 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen(1), sen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen ja talousarvion toteuttamista koskevien sisäisten sääntöjen nojalla. Avustusten käsittelyä ja hallinnointia varten on laadittu eirtyissäännöt. Nämä säännöt on sisällytetty käsikirjaan, jota sovelletaan yhtäläisesti kaikkiin tuensaajiin sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, joiden osalta oikeusperustassa säädetään jotain muuta. Yleisesti voidaan todeta, että komissio pyrkii toimenpiteillään varmistamaan avoimuuden niin tukikelpoisuuden, myöntämisen kuin tiedonsaanninkin kannalta. Erityistapauksessa, jossa tukea myönnetään eurooppalaisille poliittisille puolueille, komissio on alan arkaluontoisuuden huomioon ottaen vahvistanut valvontatoimia ja sisällyttänyt erityissäännöksiä antamaansa ehdotukseen neuvoston asetukseksi Eurooppalaisten poliittisten puolueiden säännöistä ja rahoituksesta(2). Näitä erityissäännöksiä ovat: - tukea hakevien puolueiden velvollisuus julkistaa vuosittaiset talousarvionsa ja tilinpäätöksensä ja antaa ne ulkopuolisen ja riippumattoman tilintarkastajan tarkastettavaksi, - komission yksiköiden oikeus toimittaa tarpeellisiksi katsomiaan tarkastuksia paikalla ja oikeus hankkia vapaasti tietoonsa kaikki asiakirjat ja tositteet, joita ne katsovat tarvitsevansa valvontatehtävänsä suorittamiseksi. (1) EYVL L 356, 31.12.1977. (2) EYVL C 154 E, 29.5.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1552/01 esittäjä(t): Terence Wynn (PSE) komissiolle. Ranskalaiset veromääräykset ulkomaisille henkivakuutuksille.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0144 - 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1552/01 esittäjä(t): Terence Wynn (PSE) komissiolle (28. toukokuuta 2001) Aihe: Ranskalaiset veromääräykset ulkomaisille henkivakuutuksille Ranskassa ulkomaisia ja ranskalaisia henkivakuutuksia koskevat veromääräykset eroavat toisistaan. Ranskassa asuvan äänestäjän, jolla on englantilainen henkivakuutus on maksettava 17,5 prosenttia veroa, kun taas henkilö, jolla on ranskalainen henkivakuutus maksaa veroa vain 7,5 prosenttia. Mihin toimenpiteisiin komissio on ryhtynyt alkuperäisen valituksen jälkeen (Nro 1999(4835)) tilanteen korjaamiseksi? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2001) Arvoisan parlamentin jäsenen esilletuoman valituksen johdosta komissio on tutkinut kyseessäolevaa lainsäädäntöä ja kysynyt lisätietoja ranskalaisilta viranomaisilta, jonka jälkeen heille on lähetetty virallinen ilmoituskirje. Ranskalainen lainsäädäntö sulkee ehdottomasti pois erikoissuuruisen ennakonpidätyksen (taux du prélèvement libératoire) tapauksissa, jolloin tulot ovat peräisin sijoituksista tai yleisen verolainsäädännön (Code Général des Impôts) 125-0 A tai 125 A artiklojen mukaisista vakuutuksista ja velallinen ei asu Ranskassa. Komissio katsoo, että ranskalainen lainsäädäntö ei ole tässä suhteessa yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan (entinen 59 artikla) ja 56 artiklan (entinen 73 b artikla) kanssa. Ranskalaisten viranomaisten vastauksen johdosta komissio päättää lähiaikoina EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan (entinen 169 artikla) mukaisen perustellun lausunnon lähettämisestä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1499/01 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle. Raja-alueiden taloudellisen kilpailukyvyn lujittamista koskeva ohjelma.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0171 - 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1499/01 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (11. toukokuuta 2001) Aihe: Raja-alueiden taloudellisen kilpailukyvyn lujittamista koskeva ohjelma Nizzan Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota ehdottamaan ohjelmaa raja-alueiden taloudellisen kilpailukyvyn lujittamiseksi (katso puheenjohtajan päätelmien 7 kohta). Pyyntö perustui siihen, että jäsenyyttä hakeneiden maiden raja-alueiden yritykset ja työntekijät joutuvat erityisen hankaliin kilpailuolosuhteisiin unionin laajentuessa, mikä johtuu ehdokasmaiden ja niiden rajanaapurien, jotka ovat unionin jäsenvaltioita, valtavista palkkatason eroista. Komissio ilmoittaa itse tiedonannossaan, joka koskee sen työohjelmaa vuodeksi 2001 (KOM(2001) 28 lopullinen), että se laatii toisen koheesioraportin jälkeen raja-alueita koskevan tiedonannon, jossa otetaan huomioon unionin laajentuminen. Kysyn näiden tietojen perusteella komissiolta seuraavaa: - Miksi komissio suunnittelee työohjelmassaan vuodeksi 2001 ainoastaan raja-alueita koskevan tiedonannon antamista, vaikka Eurooppa-neuvosto pyysi nimenomaan taloudellisen kilpailukyvyn lujittamista koskevan ohjelman kehittämistä? - Kuinka pitkälle raja-alueiden taloudellisen kilpailukyvyn lujittamista koskevan ohjelman valmistelussa on edetty? - Millaisia ovat ohjelman konkreettiset vaatimukset ja toimet raja-alueiden taloudellisen kilpailukyvyn lujittamiseksi, kuinka paljon ohjelmalle on varattu määrärahoja ja milloin toimet aiotaan aloittaa? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (26. kesäkuuta 2001) Komissio valmistelee parhaillaan tiedonantoa raja-alueista. Siinä analysoidaan hakijamaihin reunautuvien alueiden sosioekonomista tilannetta, arvioidaan laajentumisella näihin alueisiin mahdollisesti olevia vaikutuksia, tarkastellaan käytössä olevia yhteisön välineitä ja arvioidaan, tarvitaanko raja-alueiden tukemiseksi lisätoimenpiteitä. Tähän tiedonantoon sisältyy joukko erityistoimenpiteitä, joita komissio toteuttaa yhteisön yhtenäisenä raja-alueita koskevana toimintana ja jotka voivat auttaa joustavan siirtymisen varmistamisessa samalla kun suuren yleisön luottamus laajentumisen suhteen säilyy. Komissio hyväksyy todennäköisesti tämän raja-alueita tukevan yhteisön toiminnan ennen kesälomia. Tiedonannossa käsitellään muun muassa tukirakennetta ja -muotoa, alkamispäivää sekä mahdollisuutta saada yhteisön osarahoitusta ja tämän rahoituksen suuruutta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1886/01 esittäjä(t): Rolf Berend (PPE-DE) komissiolle. Ystävyyskaupunkiohjelmat.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0234 - 0234



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1886/01 esittäjä(t): Rolf Berend (PPE-DE) komissiolle (21. kesäkuuta 2001) Aihe: Ystävyyskaupunkiohjelmat Useat kunnat ja kumppanuusyhdistykset saavat näinä päivinä kielteisen päätöksen komissiolle jättämistään hakemuksista. Päätöksen liitteenä on 22 eri kohtaa sisältävä luettelo, johon puutteet on merkitty rastilla. Usein ainoa puuttuva tekijä on allekirjoitus tai pankkitietoja koskeva lomake, ja näin ollen hakemus ei koskaan päädy valintalautakunnan käsittelyyn. Yhteydenpito komission ja hakemuksen esittäjän välillä puuttuvien tietojen tai asiakirjojen toimittamiseksi jälkikäteen ei ole nykyään enää mahdollista. Hakemuksia, joissa on pienikin muodollinen virhe, ei toimiteta päätöksentekoelimen käsiteltäväksi. Tämä on erittäin turhauttavaa eurooppalaisista yhteyksistä kiinnostuneille kumppanuusyhdistyksille ja kunnille. Asian korjaamiseksi komission olisi tällaisissa tapauksissa ehdottomasti otettava yhteyttä hakemuksen esittäjään, jotta tämä voisi täydentää hakemustaan. Onko komission mielestä mahdollista esimerkiksi henkilöstöjärjestelyjen avulla palata vanhaan käytäntöön ja välttää näin kansalaisten Eurooppa-innostuksen kääntyminen päälaelleen? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (24. heinäkuuta 2001) Komissio otti ystävyyskaupunkitoiminnan rahoittamisessa tänä vuonna käyttöön ehdotuspyyntömenettelyn. Ratkaisuun päädyttiin ystävyyskaupunkitoiminnassa mukana olevien kansallisten ja alueellisten järjestöjen kuulemisen jälkeen ja niiden suostumuksella. Tavoitteena oli korjata aiemmin toistuvasti esiintyneitä ongelmia (esim. käsittelyn viivästyminen) ja sovittaa tämäntyyppisen rahoituksen hallinta yhteisön tasolla yleisesti tukien myöntämisessä sovellettuihin sääntöihin. Ehdotuspyyntömenettelyssä edellytetään, että hakijat toimittavat kaikki tarvittavat asiakirjat ja liittävät mukaan ehdotuspyynnön tekstissä täsmennetyt liitteet ja että hakemukset jätetään ennen ilmoitettua määräaikaa. Menettelyllä pyritään parantamaan hakemusasiakirjojen (joita saadaan vuodessa yli 2 500) hallintaa hakijoiden itsensä parhaaksi (nopeutettu käsitetty, maksujen suorittaminen nopeammin). Jotta uusi järjestelmä saataisiin käyttöön parhaalla mahdollisella tavalla, on jo ryhdytty uusiin henkilöstöjärjestelyihin käytettävissä olevien resurssien rajoissa. Paluu vanhaan käytäntöön merkitsisi kaikille tuenhakijoille paluuta pitkiksi venyviin asiakirjojen käsittelyihin. Komissio on sopinut tapaavansa syksyllä 2001 edellä mainitut järjestöt ja Euroopan parlamentin. Tavoitteena on kartoittaa tilannetta ja tarkastella kaikkia yksinkertaistamismahdollisuuksia, jotka vastaisivat hyvän hallintotavan ja moitteettoman varainhoidon sääntöjä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0548/01 esittäjä(t): Mechtild Rothe (PSE) komissiolle. Kilpailutilanteet ja tuet teräksisten savuhormien valmistuksessa.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0075 - 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0548/01 esittäjä(t): Mechtild Rothe (PSE) komissiolle (27. helmikuuta 2001) Aihe: Kilpailutilanteet ja tuet teräksisten savuhormien valmistuksessa Teräksisten savuhormien valmistuksessa on saamieni tietojen mukaan suuria jäsenvaltioiden välisiä hintaeroja. Jopa 30 prosenttiyksikön hintaerot saattavatkin johtua joillekin jäsenvaltioille suunnatuista tuista. 1. Tukevatko jotkin jäsenvaltiot teräksisten savuhormien valmistusta? 2. Tukeeko EU tätä alaa? Jos tukee, minkä ohjelman yhteydessä? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (1. kesäkuuta 2001) 1. Kysymys teräksisten savuhormien hintaeroista liittyy alan kilpailutilanteeseen. Komission tehtävänä on valvoa, että Euroopan unionin jäsenvaltiot noudattavat yhteisön kilpailusääntöjä. Jos hintaerot jollain alalla perustuvat valtiontukeen, komission arviossa tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille otetaan huomioon kyseiseen tukeen sovellettavat kilpailusäännökset. Teräksisten savuhormien valmistuksen alalla ei ole voimassa erityisiä valtiontukea koskevia sääntöjä. Tämän vuoksi alan valtiontukeen sovellettaisiin monialaista tukea koskevia sääntöjä tai yleisiä aluetukisääntöjä. Jos yritys sijaitsee alueella, jossa aluetuen myöntäminen on sallittua, tukea voidaan hakea kyseisellä alueella sovellettavien tukisäännösten puitteissa. Aluetuen ja monialaisen tuen myöntämistä koskevia yleisiä sääntöjä sovelletaan samalla tavalla kaikkiin Euroopan unionin jäsenvaltioiden yrityksiin. 2. Komissio ei ole kuullut teräksisten savuhormien valmistukseen liittyvistä tukiohjelmista.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0821/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Normit alittavan tupakan tuki.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0201 - 0202



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0821/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (13. maaliskuuta 2001) Aihe: Normit alittavan tupakan tuki Voiko komissio ilmoittaa yksityiskohtaisesti tärkeimmät kohteet, joihin viedään EU:n alueella kasvatettua tupakkaa, jolle myönnetään suunnattomat tuet (lähes miljardi euroa) yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa? Voiko komissio vahvistaa, että suuri osa viennistä suuntautuu EU:n ulkopuolisiin maihin, koska tupakka on normit alittavaa, ja että sitä käytetään sellaisten savukkeiden valmistukseen, joissa on korkea terva- ja/tai nikotiinipitoisuus? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2001) Uusimpien käytettävissä olevien tietojen (vuodelta 1999) mukaan yhteisön raakatupakan tärkeimmät vientimarkkinat ovat: - Venäjä (20 prosenttia yhteisön koko viennistä), Yhdysvallat (13 prosenttia), Egypti (7 prosenttia), Puola (6 prosenttia), Romania (6 prosenttia), Sveitsi (5 prosenttia), Algeria (5 prosenttia), Japani (3 prosenttia), Ukraina (3 prosenttia), Indonesia (2 prosenttia), Turkki (2 prosenttia), Uruguay, (2 prosenttia), Tekki (2 prosenttia), Tunisia (2 prosenttia) ja Unkari (2 prosenttia). Yhteisön raakatupakan vienti on vähentynyt 192 000 tonnista vuonna 1995 118 000 tonniin vuonna 1999, eli määrä on vähentynyt noin 40 prosenttia erityisesti halvempien tupakkalaatujen osalta. Tämän vuoksi todellisuudessa viedyn tupakan laatu on parantunut, mikä näkyy vientituotteen yksikköhinnan nousuna. Yhteisöstä 15:een tärkeimpään tuojamaahan viedyn tupakan keskimääräinen yksikköhinta oli vuonna 1995 noin 30 prosenttia 15:stä tärkeimmästä viejämaasta tuodun tupakan keskimääräisestä yksikköhinnasta. Vuonna 1999 tämä suhde oli 60 prosenttia. Yhteisöstä vuonna 1999 viedyn raakatupakan keskimääräinen kilohinta oli 2,49 euroa, kun keskimääräinen maailmanmarkkinahinta oli noin 2,60 Yhdysvaltain dollaria. Yhteisöstä viedyn raakatupakan lopullisesta käyttötarkoituksesta komissiolla ei ole mahdollisuutta vahvistaa, että huomattava osa käytettäisiin paljon tervaa ja nikotiinia sisältävien savukkeiden valmistukseen. Itse asiassa savukkeet valmistetaan useista eri lähteistä peräisin olevien raakatupakoiden sekoituksista. Lisäksi on syytä muistaa, että savuketeollisuuden käyttämillä lisäaineilla ja valmistustekniikoilla on merkittävä vaikutus savukkeiden nikotiini- ja tervapitoisuuteen. Lisäksi vuodesta 1999 voimassa olleen raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn uudella uudistuksella on otettu käyttöön tuotantokiintiöiden takaisinosto-ohjelma ja mahdollisuus siirtää niitä lajikkeelta toiselle. Tämä on vähentänyt usein suhteellisesti enemmän tervaa ja nikotiinia sisältävien halvempien tupakkalajikkeiden tuotantoa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0965/01 esittäjä(t): Emilia Müller (PPE-DE) komissiolle. Elintarviketurvallisuutta ja rehuja koskevat tarkastusjärjestelmät sekä BSE-testit.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0135 - 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0965/01 esittäjä(t): Emilia Müller (PPE-DE) komissiolle (30. maaliskuuta 2001) Aihe: Elintarviketurvallisuutta ja rehuja koskevat tarkastusjärjestelmät sekä BSE-testit 1. Mitä järjestelmiä Keski- ja Itä-Euroopan maissa, ja erityisesti ehdokasvaltioissa, on tällä hetkellä olemassa a) elintarvikkeita b) rehuja koskevien tarkastusten toteuttamiseksi? 2. Mitkä KIE-maat ovat jo ottaneet käyttöön BSE-pikatestit tai suunnittelevat niiden käyttöönottoa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (11. kesäkuuta 2001) Elintarvikkeiden turvallisuuden (myös eläinten ravitsemuksen) valvontajärjestelmät ehdokasmaissa ovat erilaisia, ja niihin osallistuu erilaisia viranomaistahoja. Monissa tapauksissa järjestelmiin on tehtävä muutoksia, jotta ne saataisiin elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan yhteisön toimintamallin ja yhteisön säännöstön mukaiseksi. Elintarvikkeiden turvallisuus on laajentumisprosessin painopiste. Tässä yhteydessä on otettava huomioon koko ravintoketju, myös rehusektori, pellosta pöytään-periaatteen mukaisesti. Jotta alalle saataisiin johdonmukainen lähestymistapa, komissio on kehottanut jokaista ehdokasmaata laatimaan elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan strategian. Strategiaan olisi sisällyttävä järjestys ja aikataulu elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön siirtämiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Siinä olisi myös esiteltävä asiasta vastaavien viranomaisten organisaatiot ja resurssit sekä eri viranomaisten välinen koordinointi. Tällä hetkellä komission käytettävissä olevien tietojen mukaan Tekki, Kypros, Viro, Liettua, Unkari, Puola ja Slovakia ovat joko ottaneet käyttöön testausmenetelmät nautojen spongiformisen enkefalopatian (BSE:n) esiintymisen toteamiseksi tai aikovat ottaa ne käyttöön.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1078/01 esittäjä(t): John Cushnahan (PPE-DE) komissiolle. Turkin kurdien ahdinko.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0166 - 0166



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1078/01 esittäjä(t): John Cushnahan (PPE-DE) komissiolle (5. huhtikuuta 2001) Aihe: Turkin kurdien ahdinko Turkki haluaa liittyä Euroopan unionin jäseneksi. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, että Turkki kunnioittaa kurdivähemmistönsä ihmisoikeuksia? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (11. kesäkuuta 2001) Maaliskuun 8. päivänä 2001 hyväksytyssä liittymiskumppanuudessa Turkin kanssa(1) vahvistetaan ne tavoitteet, joihin Turkin tulisi ensisijaisesti pyrkiä täyttääkseen Kööpenhaminassa määritellyt poliittiset arviointiperusteet. Liittymiskumppanuudessa osoitetaan, että Turkin pitäisi lyhyen ajan kuluessa taata oikeudellisesti ja perustuslaillisesti oikeus sananvapauteen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan mukaisesti. Keskipitkällä aikavälillä Turkin pitäisi taata kaikille yksilöille ihmisoikeuksien ja perusvapauksien täysi toteutuminen kieleen, rotuun, väriin, sukupuoleen, poliittisen mielipiteeseen, vakaumukseen tai uskontoon katsomatta. Komissio suhtautuu myönteisesti Turkin hallituksen 19. maaliskuuta 2001 hyväksymään yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevaan kansalliseen ohjelmaan (NPAA). Komissio pitää tätä asiakirjaa merkittävänä askeleena ja ensimmäisenä vaiheena kauaskantoisessa ohjelmassa kohti Turkin poliittista uudistusta. Mitä unionin jäsenyyden poliittisiin vaatimuksiin tulee, Turkin on vielä mm. taattava sivistykselliset oikeudet kaikille kansalaisilleen alkuperästä riippumatta, kuten arvoisa parlamentin jäsen ilmaisikin. (1) EYVL L 85, 24.3.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1796/01 esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle. Toimilupien myöntäminen radioasemille ja moniarvoisuuden turvaaminen tiedotusvälineissä.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0208 - 0209



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1796/01 esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle (19. kesäkuuta 2001) Aihe: Toimilupien myöntäminen radioasemille ja moniarvoisuuden turvaaminen tiedotusvälineissä Kreikan hallitus on toteuttanut radioasemien toimilupien myöntämistä koskevia lainsäädäntötoimia vedoten kiistanalaisiin tutkimuksiin, joiden mukaan vain 28 taajuudelle voidaan myöntää toimilupa yleiseen järjestykseen liittyvien näkökohtien perusteella. Näin se on evännyt toimiluvan joiltakin suuren kuulijakunnan omaavilta radioasemilta ja ajanut monet radioasemat umpikujaan aiheuttaen niille vahinkoa ja rikkoen samalla tiedotusvälineiden moniarvoisuuden ja vapauden periaatetta sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklaa. Kreikan parlamentille toimitettujen asiantuntijakomitean päätelmien mukaan Attikan alueella voi toimia 39 radiotaajuutta. Näin ollen Kreikan hallitus ei ole toiminut laillisuuden rajoissa, kun se ei ole ottanut huomioon kreikkalaisen yhteiskunnan demokraattisia ja sosiaalisia tarpeita. Valikoivan toimilupien myöntämisen radioasemille ja törkeän perusperiaatteiden loukkaamisen taustaa vasten komissiolta kysytään: 1. Eikö edellä mainittujen periaatteiden ja erityisesti tiedotusvälineiden moniarvoisuuden periaatteen kunnioittaminen ja turvaaminen ole jäsenvaltioille asetettu selkeä edellytys? Missä määrin tämän kunnioituksen säilyttäminen on turvattu tällaisten tapausten ilmetessä? 2. Onko Kreikan lainsäädännön radiotoimintaa koskevien osien yhdenmukaistaminen yhteisön lainsäädännön ja perussopimusten määräysten kanssa varmistettu? 3. Mitä komissio aikoo tehdä, jotta kansallinen radio- ja televisioneuvosto lopettaisi laittoman toimilupien peruuttamisen ja tiedotusvälineiden moniarvoisen toiminnan loukkaamisen? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (27. heinäkuuta 2001) Komissio sai äskettäin valituksen, joka koskee radioasemien toimilupajärjestelmää Attikan alueella. Komissio tutkii parhaillaan tätä valitusta, ja se on pyytänyt Kreikan viranomaisilta lisätietoja. Koska tapaus on sangen monitahoinen, on vielä liian varhaista sanoa, ovatko Kreikan hallituksen toimet EU:n lainsäädännön mukaisia. Komissio pitää radiotoiminnan yhtenäismarkkinoiden syntymistä erittäin tärkeänä, ja se aikoo tarkastella tätä tapausta asianmukaisella huolella.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1164/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Jalkapalloilijoista maksettavat siirtokorvaukset.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0183 - 0183



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1164/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (19. huhtikuuta 2001) Aihe: Jalkapalloilijoista maksettavat siirtokorvaukset Hiljattain neuvotellun siirtokorvausjärjestelmän mukaan pelaajasta maksettavan siirtokorvauksen määrittäminen ei riipu pelaajan valmennuksesta aiheutuneista kustannuksista, vaan liigasta ja seuratyypistä. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt sen varmistamiseksi, että tästä ei aiheudu taloudellista haittaa alempien sarjojen seuroille, esimerkiksi Ison-Britannian Vauxhall-konferenssissa pelaaville seuroille, jotka ovat paljon suuremmassa määrin riippuvaisia siirtomaksuista kuin huipputason seurat? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (12. kesäkuuta 2001) Kansainvälisen jalkapalloliiton (FIFA) 5. maaliskuuta 2001 antaman sitoumuksen yleisperiaatteiden mukaan FIFAn on muun muassa otettava käyttöön alle 23-vuotiaiden pelaajien valmennusta koskeva korvausjärjestelmä. Järjestelmä tulee perustumaan FIFAn objektiivisin perustein laatimaan luokitteluun, jossa seurat jaetaan eri luokkiin niiden valmennuskustannusten perusteella. Komissio on tehnyt selväksi, että uuden järjestelmän avulla olisi sekä kannustettava seuroja (erityisesti pieniä ja amatöörisarjojen seuroja) panostamaan valmennustoimintaan että palkittava niitä siitä; tarkoituksena ei kuitenkaan ole rajoittaa pelaajien liikkumisvapautta kohtuuttomasti. Komissio kehottaa arvoisaa parlamentinjäsentä tutustumaan myös yhteiseen vastaukseen, jonka se antoi Glyn Fordin esittämiin kirjallisiin kysymyksiin E-1052/01, E-1053/01 ja E-1054/01(1). (1) Katso sivu 157.