Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0620/98 esittäjä(t): Gijs de Vries (ELDR) komissiolle (9. maaliskuuta 1998) Aihe: Rahanpesu Rahanpesusta on nopeasti tulossa yksi kaikkein polttavimmista kysymyksistä taistelussa kansainvälistä rikollisuutta vastaan. Erään arvion mukaan (Bryan West, Citibankin varatoimitusjohtaja ja Lontoon Metropolitan Policen entinen johtaja) yksin Lontoossa sijaitsevissa rahoituslaitoksissa pestään joka päivä jopa 500 miljoonaa USA:n dollaria. Nämä varat ovat peräsin rikollisesta toiminnasta, erityisesti huumeiden salakuljetuksesta ja Venäjän järjestäytyneestä rikollisuudesta(1). On erittäin tärkeää löytää keinoja, joilla EU:n rahanpesudirektiivistä saataisiin tehokkaampi. Direktiivin toimeenpanoa varten jäsenvaltioiden nimeämien rahoituksellisten tiedotusyksikköjen (FIU) asemaa on arvioitava uudelleen. Kansallisten yksikköjen välillä olevat lukuisat toimivaltaerot ovat haitanneet vakavasti tietojen vaihtoja ja yhteistyötä unionissa. Onko komissio valmis perustamaan asiantuntijatason työryhmän, joka koostuu sekä julkisesta että yksityisestä sektorista, ja kuulemaan sitä määrätyn ajanjakson ajan ehdotuksista saada direktiivistä tehokkaampi väline taistelussa rahanpesua vastaan? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (3. kesäkuuta 1998) Komissio on samaa mieltä kysymyksen esittäneen parlamentin jäsenen kanssa siitä, että rahanpesu on vakava ja jatkuvasti kasvava ongelma. Komissio uskoo vakaasti, että rahanpesun estämiseen pyrkivillä toimilla voidaan tehokkaasti torjua järjestäytynyttä rikollisuutta. Komissio esittää pian parlamentille ja neuvostolle laatimansa toisen kertomuksen rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY(2) täytäntöönpanosta. Toisen kertomuksen tarkoituksena on vastata niihin kysymyksiin, joita neuvosto ja parlamentti ovat tuoneet esille tutkittuaan komission ensimmäistä kertomusta(3) (kesäkuussa 1996 annettu päätöslauselma(4)). Komissio uskoo, että direktiivin avulla on onnistuttu kannustamaan rahoitusalaa ja erityisesti pankkeja rahanpesun vastaiseen toimintaan sekä pystytty vaikeuttamaan rikollisesta toiminnasta peräisin olevan rahan pääsyä rahoitusjärjestelmään. Komissio kuitenkin toteaa samalla, että rahanpesuun liittyvien syytteiden nostamisen ja tuomioiden osalta tilanne on toistaiseksi ollut odotettua huonompi. Komissio tutkii parhaillaan, onko tarpeen antaa uusi direktiiviehdotus, jolla vuoden 1991 direktiivi saatetaan ajan tasalle ja jolla sen soveltamisalaa laajennetaan. Näin voidaan vastata parlamentin vaatimukseen uuden aloitteen käynnistämisestä sekä panna täytäntöön tiettyjä suosituksia, jotka sisältyvät Amsterdamin Eurooppa-neuvoston hyväksymään, järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevaan toimintasuunnitelmaan(5). Komissio on parlamentin jäsenen tapaan huolestunut siitä, että jäsenvaltioiden perustamien, epäilyttävää toimintaa koskevia ilmoituksia keräävien selvittelykeskusten tehtävissä ja asemassa esiintyvät erot näyttävät vaikeuttavan tiedonvaihtoa ja yhteistyötä ja näin myös yhteisön toimia rahanpesun torjumiseksi. Komissio tutkii parhaillaan, miten tämä ongelma voitaisiin ratkaista. (1) Jack Nelson, "Money Laundering: Now Global, and Piling Up", International Herald Tribune, 3. helmikuuta 1998. (2) EYVL L 166, 28.6.1991. (3) EYVL C 198, 8.7.1996. (4) KOM(95) 54, lopullinen. (5) EYVL C 251, 15.8.1997.