ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3871/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (5. joulukuuta 1997) Aihe: Euroopan teollisuuden kilpailukyky Kysymykseni koskee komission tiedonantoa ¨Esikuva-analyysi - väline taloudellisten toimijoiden ja viranomaisten käyttöön¨ (KOM(97)153 lopull.). Pyydän Euroopan komissiota ottamaan yleisen kilpailukyvyn osalta huomioon alueellisen ulottuvuuden, joka mahdollistaa kilpailutekijöiden paremman yksilöinnin eri aloilla: innovoinnin tukeminen, henkilövoimavarojen kehittäminen, tietoliikennetekniikoiden levittäminen ja käyttö. Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 1998) Komission näkemyksen mukaan talouden yleistä esikuva-analyysiä (benchmarking) voidaan harjoittaa usealla eri tasolla, kuten yhteisön tasolla ja kansallisella tai alueellisella tasolla. On kuitenkin huomattava, että useat kilpailukykyyn vaikuttavat politiikan alueet * erityisesti alueellisten kysymysten osalta * kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tästä syystä pilottihankkeita innovaatioiden rahoituksen, henkilöresurssien kehittämisen sekä tietotekniikan levittämisen ja käytön alalla toteutetaan jäsenvaltioiden johdolla ja läheisessä yhteistyössä komission kanssa. Taloudellisen ja sosiaalisen koheesion osalta alueellisissa kehitysohjelmissa, joiden rahoitukseen komissio osallistuu, asetetaan jo nykyäänkin periaatteessa määrällisiä tavoitteita, jotka perustuvat analyysiin alueiden välisistä taloudellisista ja kilpailukykyä koskevista eroavaisuuksista. Näiden ohjelmien tehokkuutta arvioidaan jälkikäteen vertaamalla tuloksia alkuperäisiin tavoitteisiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3877/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (5. joulukuuta 1997)

Aihe: Kilpailupolitiikan vertikaaliset rajoitukset

Kysymykseni koskee vihreää kirjaa Euroopan yhteisön kilpailupolitiikan vertikaalisista rajoituksista (KOM(96)721 lopull.). Vihreässä kirjassa käsitellään vertikaalisia rajoituksia koskevaa nykyistä taloudellista ja oikeudellista tilannetta ja aiheesta tehdyn tutkimuksen tuloksia. Siinä käsitellään myös markkinoiden yhdentymisen ongelmia ja läheisemmin kilpailuun liittyviä kysymyksiä.

Pyydän komissiolta vähämerkityksisiä sopimuksia koskevan komission tiedonannon (KOM(96)722 lopull.) ja vihreässä kirjassa esitettyjen vaihtoehtojen selvennystä ja yhteensovittamista, varsinkin vaihtoehdon IV osalta, jossa esitetään kumottavissa oleva oletus yhteensoveltuvuudesta 85 artiklan kanssa 20 prosentin kynnykseen asti.

Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1998)

Komissio hyväksyi 22. tammikuuta 1997 vihreän kirjan Euroopan yhteisön kilpailupolitiikan vertikaalisista rajoituksista. Kyseisen vihreän kirjan tarkoituksena oli arvioida perusteellisesti vertikaalisiin rajoituksiin sovellettavaa politiikkaa. Vihreällä kirjalla käynnistettiin myös laaja kuulemiskierros, jonka yhteydessä pyydettiin 31. heinäkuuta 1997 mennessä kirjallisia huomautuksia niiltä, joiden etua asia koskee. Komissio osallistui tämän kierroksen useisiin esittelytilaisuuksiin, piti puheita ja järjesti kokouksia eri eturyhmien kanssa. Parlamentti hyväksyi 18. heinäkuuta 1997 päätöslauselman vihreästä kirjasta. Lisäksi talous- ja sosiaalikomitea antoi lausunnon 9. heinäkuuta 1997 ja alueiden komitea 12. kesäkuuta 1997. Kuulemiskierros huipentui 6. ja 7. lokakuuta 1997 järjestettyyn tilaisuuteen, jossa oli läsnä teollisuuden, asiaan liittyvien organisaatioiden, Euroopan parlamentin, talous- ja sosiaalikomitean sekä jäsenvaltioiden edustajia. Komissio muotoilee parhaillaan omaa lausuntoaan vastauksena kuulemiskierroksen aikana saamiinsa tietoihin ja lausuntoihin.

Vihreässä kirjassa annetaan useita mahdollisia toimintavaihtoehtoja sille, miten vertikaalisiin rajoituksiin tulevaisuudessa suhtaudutaan. Vihreässä kirjassa esitetyt vaihtoehdot eivät kuitenkaan ole ainoita mahdollisia ja kuulemiskierroksen aikana esiin nostettiin myös useita muita mahdollisia vaihtoehtoja.

Komissio huomauttaa yhtäläisyyksistä vihreän kirjan IV vaihtoehdossa esitetyn puuttumattomuustodistusoletuksen sekä vähämerkityksen tuen käsitteen välillä, sellaisena kuin kyseinen käsite on määriteltynä komission tiedonannossa, joka koskee Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuulumattomista vähämerkityksisistä sopimuksista 3. syyskuuta 1986 annetun tiedonannon tarkistusta ((Asiak. KOM (96) 722 lopullinen. )).

Tällä hetkellä on vielä liian varhaista tehdä lopullisia päätelmiä vihreän kirjan tuloksista, mutta komissio on tietoinen siitä, että vähämerkityksisistä sopimuksista annetun komission tiedonannon ja kaikkien alan tulevien toimintalinjaehdotusten välillä tarvitaan koordinointia.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3632/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Luxemburgissa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Luxemburgissa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3804/97 komissiolle esittäjä(t): José Apolinário (PSE) (26. marraskuuta 1997) Aihe: Euroopan sosiaalirahasto ja matkailu Viitaten komission vastaukseen kysymykseeni E-2036/97 ((EYVL C 391, 23.12.1997, s. 151. )), joka koski EAKR:n toimien jakautumista jäsenvaltioiden kesken, voisiko komissio ilmoittaa myös Euroopan sosiaalirahastoon liittyen, paljonko määrärahoja on osoitettu matkailulle eri toimintaohjelmissa jokaisessa yhteisön tukikehyksessä ja jokaisessa jäsenvaltiossa? Komission jäsenen Pádriag Flynnin komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 1998) Komissio lähettää suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle pyydetyt tiedot sisältävän taulukon.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3628/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Ranskassa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Ranskassa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4020/97 komissiolle esittäjä(t): Panayotis Lambrias (PPE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Lyijyä juomavedessä Maailman terveysjärjestö on alentanut jyrkästi sallittua lyijyn suhteellista osuutta juomavedessä. Komissiolta kysytään, mitä toimia se aikoo toteuttaa auttaakseen jäsenvaltioita rajoittamaan mahdollisimman pian juomavedessä olevan lyijyn määrää ja tiedottaakseen asiasta laajasti paikallishallinnon elimille ja yleisesti Euroopan kansalaisille, ottaen huomioon lyijyn vaarallisuuden ihmisten, erityisesti imeväisikäisten ja lasten, terveydelle. Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 1998) Komission ehdotuksessa ((EYVL C 131, 30.5.1995. )) ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/778/ETY ((EYVL L 229, 30.8.1980. )) (juomavesidirektiivi) tarkistamisesta vahvistetaan Maailman terveysjärjestön (WHO) suosittama arvo, joka on 10 mikrogrammaa lyijyä litraa kohden (10 ìg/l). Tämä standardi hyväksyttiin Euroopan parlamentissa (ensimmäinen käsittely 12. joulukuuta 1996) ja direktiiviehdotuksesta 19. joulukuuta 1997 annetussa neuvoston yhteisessä kannassa (N:o 12767/97). Direktiivin antamisen jälkeen - mikä tapahtuu periaatteessa vuonna 1998 - jäsenvaltiot vastaavat sen täytäntöönpanosta. Koska direktiivin täytäntöönpanolla on erityisesti lyijyn osalta huomattavia taloudellisia ja käytännön seurauksia, jäsenvaltioilla on normaalin viiden vuoden sijasta viisitoista vuotta varmistaa parametrin 10 ìg/l noudattaminen. Väliaikaiseksi standardiksi tulee 5 - 15 vuoden pituiseksi siirtymäkaudeksi nykyisen lyijystandardin (50 ìg/l) sijaan 25 ìg/l.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3625/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Belgiassa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Belgiassa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4169/97 komissiolle esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: SKY-satelliittilähetys EU:ssa Satelliittitelevisioyhtiö SKY:n mukaan brittiläiset tekijänoikeuslait estävät Yhdistyneen kuningaskunnan alueella SKY-lähetyksistä maksaneita Britannian kansalaisia vastaanottamasta lähetyksiä heidän vieraillessa tai asuessa muissa EU-maissa. Tämän takia monet Britannian kansalaiset, jotka vierailevat tai asuvat muissa EU-maissa, joutuvat joko luopumaan SKY-lähetyksistä tai viemään laittomasti SKY-korttinsa ulkomaille ja antamaan SKY:lle Yhdistyneen kuningaskunnan osoitteen. Millään muulla EU-maalla ei ole kanavien katsomista kokevia rajoituksia ja kanavat ovat saatavilla kaikissa Euroopan maissa. Mitä komissio voi tehdä sen varmistamiseksi, että brittiläiset SKY-satelliittitelevision tilaajat saavat samat ehdot ja oikeudet kuin muut eurooppalaiset SKY-satelliittitelevision tilaajat? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (24. helmikuuta 1998) Komissio tietää, että tiettyjen satelliittivälitteisten lähetyspalvelujen yhteisön laajuinen vastaanottamista rajoitetaan pääasiassa tekijänoikeuksiin liittyvistä syistä. Tämä tilanne ei koske vain kysyjän tarkoittamia lähetyspalveluja, vaan myös useita muita eri maissa toimivia satelliittivälitteisiä lähetyspalveluja. Komissio on jo tutkinut tapauksia, joissa on rajoitettu kuluttajien televisiokanavien valintaa, mutta se on katsonut, että se ei voi puuttua asiaan, koska kyseisillä rajoituksilla ei ilmeisesti rikota yhteisön lainsäädäntöä. Tiettyjen satelliittivälitteisten lähetyspalvelujen vastaanottamista koskevat rajoitukset eivät perustu kansallisessa lainsäädännössä asetettuihin televisiolähetyspalvelujen edelleenlähetystä koskeviin rajoituksiin, vaan ne perustuvat kyseisten yleislähetysyhtiöiden tekemiin kaupallisiin päätöksiin, jotka koskevat pääasiassa käyttösopimuksia, joita on tehty tekijänoikeuksien omistajien kanssa näiden teosten lähettämisestä. Tästä johtuen sisämarkkinoiden toimintaedellytyksiä ei rikota.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3384/97 komissiolle esittäjä(t): Jaak Vandemeulebroucke (ARE) (23. lokakuuta 1997) Aihe: Euroopan ympäristökeskuksen (Kööpenhamina) hakemuslomake Virallisessa lehdessä C 294 A, 27. syyskuuta 1997, ilmoitetaan, että Euroopan ympäristökeskus järjestää valintamenettelyn uuden varajohtajan ottamiseksi palvelukseen. Lehden oheen liitetty hakemuslomake on vain englannin kielellä (sama toistuu virallisen lehden kaiken kielisissä versioissa). Jos komissio todella pyrkii koko Euroopan unionin kaikkien kansalaisten tasaveroiseen kohteluun, eikö sen mielestä kaikkien tähän valintamenettelyyn osallistuvien ehdokkaiden olisi voitava osallistua omalla äidinkielellään ja eivätkö sen mielestä ehdokkaat, joiden äidinkieli on englanti, ole selvästi edullisemmassa asemassa tässä nimenomaisessa virastossa? Onko komissio valmis toteuttamaan tehokkaita ja kouriintuntuvia toimenpiteitä estääkseen jatkossa kaikenlaisen syrjinnän, ja suunnitteleeko se hakemuslomakkeiden tarjoamista kaikilla virallisilla kielillä tämän hakumenettelyn yhteydessä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (1. joulukuuta 1997) Arvoisa parlamentin jäsen tietänee, että Euroopan ympäristökeskus on itsenäinen elin, joka ei ole komission suoran valvonnan alainen. Vastuu kaikista keskuksen henkilöstökysymyksistä, työhönotto mukaan lukien, kuuluu keskuksen johtokunnalle, joka on delegoinut päivittäiset tehtävät ja yleiset hallinnolliset kysymykset toimitusjohtajalle. Johtokunnassa on kaksi parlamentin nimittämää edustajaa, jotka voinevat valaista asiaa tarkemmin. Ilmoitus apulaisjohtajan virkaa koskevasta valintamenettelystä julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä kaikkina kieliversioina ympäristökeskukselta saadun aineiston perusteella. Saatuihin ja julkaistuihin teksteihin kuuluivat englanninkielinen hakulomake ja ilmoitus vapaana olevasta virasta kaikilla virallisilla kielillä. Ympäristökeskuksen tehtävä on päättää, julkaistaanko uusi hakulomake. Se on kuitenkin ilmoittanut komissiolle, että kaikille virkaa hakeville lähetetään samat hakulomakkeet hakijan omalla äidinkielellä, jotta voitaisiin varmistaa kaikkien hakemusten tasavertainen käsittely. Yleisenä sääntönä on, että johtokuntaan kuuluvat komission edustajat kunnioittavat periaatetta, jonka mukaan virkaa hakevilla on samat mahdollisuudet hakea ja tulla valituiksi kykyjensä, tehokkuutensa ja hyvän maineensa perusteella virkaa koskevien vaatimusten mukaan.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3850/97 komissiolle esittäjä(t): Jean-Pierre Bébéar (PPE) (5. joulukuuta 1997) Aihe: BSE ja talin käyttö teollisuudessa Euroopan komission 20. heinäkuuta 1997 tekemällä päätöksellä 97/534/EY ((EYVL L 216, 8.8.1997, s. 95. )) kielletään 1. tammikuuta 1998 alkaen Euroopan unionin jäsenvaltioissa sellaisen naudasta, lampaasta ja vuohesta peräisin olevan aineksen käyttö, johon liittyy tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden riski. Euroopan unionissa yritykset valmistavat petrokemiallisia tuotteita, joiden pohjana käytetään talista valmistettuja tuotteita ja joita käytetään esimerkiksi pyykinhuuhteluaineissa, maalien lisäaineissa, painomusteessa tai teiden asfalttipinnoitteen emulgaattoreissa. Päätöksen 97/534/EY seurauksena pitäisi olla, että ostajat asettavat kyseenalaisiksi kaikki näitä tuotteita koskevat hyväksymis- ja vastaavuudenvahvistamispäätökset. Olisiko mahdollista täsmentää komission päätöstä määräyksin, jotka koskevat sellaista tuontia kolmansista maista, joka on tarkoitettu muun kuin lääke- ja kosmeettisten aineiden teollisuuden sivutuotteiden valmistukseen? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (5. helmikuuta 1998) Riskiaineksen käytön kieltämisestä tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden vuoksi 30. heinäkuuta 1997 tehdyllä komission päätöksellä 97/534/EY kielletään erikseen määritellyn riskiaineksen käyttö kaikkiin tarkoituksiin yhteisössä 1. huhtikuuta 1998 lähtien. Päätöksessä määritellään ¨erikseen määritelty riskiaines¨ seuraavasti: a) seuraavien eläinten kallo, mukaan lukien aivot ja silmät, nielurisat ja selkäydin: - yli 12 kuukauden ikäiset nautaeläimet - yli 12 kuukauden ikäiset lampaan- ja vuohensukuiset eläimet sekä ne lampaan- ja vuohensukuiset eläimet, joiden ikenistä on puhjennut pysyvä etuhammas b) lampaan- tai vuohensukuisten eläinten pernat. Päätös vaikuttaa talintuotantoon yhteisössä siten, että raaka-aineena käytetty teurastamojäte ei saa sisältää mainittuja kudoksia. Nämä kudokset eivät kuitenkaan ole huomattava raaka-aineen osa. Lisäksi kuolleita eläimiä ei saa käyttää talin raaka-aineena, mutta tällaiset ruhot vastaavat vain hyvin pientä osaa raaka-aineesta. Näin ollen päätöksen 97/543/EY vaikutus yhteisön talintuotantoon on mitätön. Kolmansista maista tapahtuvan tuonnin osalta päätöksessä edellytetään ainoastaan, että ravinnoksi tai rehuksi tarkoitettujen tuotteiden, lääkkeiden ja farmaseuttisten tuotteiden mukana on oltava todistus, joka osoittaa, etteivät ne sisällä erikseen määriteltyä riskiainesta. Päätös ei vaikuta teollisuuskäyttöön tarkoitettuihin talituotteisiin. Komissio on tietoinen parlamentin jäsenen mainitsemasta huolesta, että päätöksen sanamuoto antaa mahdollisuuden tulkita sitä eri tavoin. Komissio aikookin selkiyttää tekstiä samalla, kun päätöstä muutetaan uuden tieteellisen tiedon huomioon ottamiseksi. Tällöin tehdään selväksi, ettei päätöstä sovelleta tuotteisiin, jotka eivät aiheuta vaaraa terveydelle.