ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0097



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0588/98 komissiolle esittäjä(t): Josu Imaz San Miguel (PPE) (4. maaliskuuta 1998) Aihe: Välikohtaus Päiväntasaajan Guineassa Aamuyöllä 21. tammikuuta 1998 tapahtumat olivat synkkiä Lubassa, Biokon saarella Päiväntasaajan Guineassa. Tapahtumaa ympäröi hämminki ja siitä tiedotettiin niukasti ja puolueellisesti. Obiangin diktatuurihallitus hyökkäsi raa'asti ja sortaen bubi-kansaa ja sen edustajana toimivaa Maib-järjestöä vastaan: se pidätti, pahoinpiteli, kidutti, ryösti ja murhasi. Euroopan komission valtuuskunta vieraili äskettäin Päiväntasaajan Guineassa. Mitä Euroopan komissio ajattelee tästä kauheasta tapahtumasta ja jatkuvista ihmisoikeuksien loukkauksista, joista bubi-kansa ja sen edustajat Maib-järjestössä joutuvat kärsimään ja mitä Euroopan komissio tekee Obiangin hallituksen suhteen, että bubi-kansan ja Maib-järjestön sorto loppuisivat? Mitä toimia komissio on toteuttanut kansainvälisessä yhteisössä, miten se on vedonnut hallituksiin ja kansainvälisiin järjestöihin, että ne ryhtyisivät tarpeellisiin toimenpiteisiin sorron lopettamiseksi? Miten komissio aikoo auttaa bubi-kansaa ja sen edustajaa Maib-järjestöä sen turvaamiseksi, että ne voivat samalta lähtöviivalta kuin muutkin työskennellä Päiväntasaajan Guinean demokratisoimiseksi, ja tukea bubi-kansaa sen sinnitellessä säilymisensä puolesta? Onko komission mielestä toivottavaa, että näissä olosuhteissa annetaan Euroopan unionin kehitysyhteistyövaroja Päiväntasaajan Guinealle? Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 1998) Komissio on läheisessä yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa aloittanut vuoropuhelun Päiväntasaajan Guinean hallituksen kanssa Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman tapahtuman johdosta. Tämän vuoropuhelun yhteydessä komissio on ilmaissut asianomaisille viranomaisille huolestuneisuutensa poliisivoimien aiheuttamista vakavista ihmisoikeusrikkomuksista selkkauksen aikana. Toteutettujen toimien johdosta Päiväntasaajan Guinean viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyneet tahot saatetaan tuomioistuimen tuomittaviksi. Lisäksi henkilöt, joita syytetään 21. tammikuuta 1998 tapahtumista, jolloin aseistetut joukot hyökkäsivät poliisivoimia vastaan, tuomitaan julkisessa oikeudenkäynnissä, johon yhteisön tarkkailijat voivat osallistua. Vähemmistöjen suojelu varmistetaan ensisijaisesti demokratian tehokkaalla vakiinnuttamisella. Komissio muistuttaa tarpeesta suojella ihmisoikeuksia riippumatta siitä, kuuluuvatko asianomaiset henkilöt vähemmistöihin, sekä sellaisten kulttuuri-identiteetin ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen tärkeydestä, joista kyseisten henkilöiden on pystyttävä nauttimaan yhdessä ryhmänsä muiden jäsenten kanssa. Asteittainen yhteistyön uudelleen aloittaminen Päiväntasaajan Guinean kanssa riippuu sen edistymisestä ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamisessa neljännen Lomén yleissopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0022/98 komissiolle esittäjä(t): Christian Rovsing (PPE) (29. tammikuuta 1998) Aihe: Yksinoikeudet kaasumarkkinoilla Valtion omistamalla ¨Dansk Naturgas A/S¨ -maakaasuyhtiöllä on laillinen yksinoikeus viedä, siirtää ja varastoida maakaasua Tanskassa. Ovatko nämä yksinoikeudet komission mielestä sopusoinnussa perustamissopimuksen kilpailusääntöjen kanssa? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 1998) Komissio ei voi ottaa kantaa yksinoikeuksien laillisuuteen teoreettisella tasolla. Tietyt yksinoikeudet voivat olla perusteltuja, jos niiden poistamisen seurauksena yleisen taloudellisen edun mukaisista palveluista huolehtivien yritysten on mahdotonta suoriutua tietyistä niille lainsäädännössä määrätyistä tehtävistä. Parlamentin jäsenen mainitsemat mahdolliset yksinoikeudet olisi arvioitava kaasun sisämarkkinoiden yhteisistä säännöistä annettavan direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä neuvoston 8. joulukuuta 1997 hyväksymän yhteisen poliittisen kannan perusteella.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0861/98 neuvostolle esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) (31. maaliskuuta 1998)

Aihe: Tupakan mainontaa koskevan kiellon vaikutukset

Kuuluvatko savukkeiden valmistajan (tai jopa muiden, samannimisten tuotteiden valmistajan) järjestämät yhtiökokoukset tai lehdistötilaisuudet myös ¨mainonnan¨ (joka on direktiivissä määritelty erittäin väljästi ¨kaupalliseksi viestinnäksi¨) piiriin?

Miten julistemainontaa - joka on pelkästään valtionsisäistä toimintaa - koskeva kielto sopii yhteen kaupan esteiden poistamista koskevan tavoitteen kanssa?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 ja E-0862/98 (13.-14. heinäkuuta 1998)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan parlamentti hyväksyi perusteellisen keskustelun jälkeen toisessa käsittelyssä 13. toukokuuta 1998 ilman tarkistuksia neuvoston yhteisen kannan, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Neuvosto antoi kyseisen direktiivin 22. kesäkuuta 1998 pitämässään istunnossa ((Annetaan sinä päivänä, jolloin vastaus hyväksytään. )).

Kun arvoisan parlamentin jäsenen esittämiä kysymyksiä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin, on todettava, että käsitellessään komission ehdotusta neuvosto pyrki parhaansa mukaan päätymään tekstiin, jossa huomioidaan sekä sisämarkkinoiden tehokas toiminta että terveyden suojelun korkean tason vaatimukset.

Seikat, jotka ovat olennaisesti vaikuttaneet direktiiviehdotuksen käsittelyyn neuvostossa, on selvitetty yksityiskohtaisesti johdanto-osan kappaleissa ja neuvoston perusteluissa, jotka on toimitettu Euroopan parlamentille ennen toista käsittelyä. Jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa asianmukaiset säännökset ja määräykset, joilla varmistetaan direktiivin soveltaminen, niin että tavoitteet saavutetaan.

Neuvosto muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että komission tehtävänä on valvoa toimielinten perustamissopimuksen nojalla antamien säännösten ja määräysten soveltamista ja että yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan niitä ja varmistamaan, että ne ovat perustamissopimuksen mukaisia.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0137/98 komissiolle esittäjä(t): Ilona Graenitz (PSE) (23. tammikuuta 1998) Aihe: Viittomakielten tunnustaminen jäsenvaltioissa Euroopan parlamentin 18.7.1988 antamassa päätöslauselmassa (EYVL C 187, s. 236) vaadittiin kansallisten viittomakielten virallista tunnustamista jäsenvaltioissa. Tämän ei-etnisen kielivähemmistön tunnustaminen on perustava ja tärkeä toimenpide kuurojen kulttuurin säilyttämisen, elämänlaadun ja ennen kaikkea koulutusmahdollisuuksien kannalta. 1. Mitkä jäsenvaltiot ovat tähän mennessä tunnustaneet virallisesti kansalliset viittomakielet tai missä jäsenvaltioissa on toteutettu muita vastaavia toimenpiteitä? 2. Tuetaanko niitä maita, jotka eivät ole vielä tunnustaneet viittomakieliä, tekemään näin, ja jos tuetaan, miten? 3. Tietääkö komissio, että kuurojen tapauksessa ei ole kysymys ainoastaan vammaisten tarpeesta, vaan kyseessä on kielellinen vähemmistö, jota ei ole vielä tunnustettu monissa jäsenvaltioissa, vaikka Euroopan parlamentti antoi asiasta päätöslauselman jo 10 vuotta sitten? 4. Aikooko komissio tehdä pikaisesti asiaan liittyviä ehdotuksia neuvostolle? Komission jäsenen Padraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (5. maaliskuuta 1998) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen esittämäänsä suulliseen kysymykseen H-42/98 kyselytunnilla parlamentin istuntojaksolla helmikuussa 1998 ((Parlamentin keskustelut (helmikuuta 1998). )).
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0413/98 komissiolle esittäjä(t): Jan Andersson (PSE) (24. helmikuuta 1998) Aihe: EU:n tuki huumeongelman parissa toimiville järjestöille Havaintojeni perusteella EU on maksanut tukea sekä vuonna 1996 että 1997 mm. ECDP:n (European Cities on Drug Policy) kaltaisille järjestöille, jotka pyrkivät mm. huumeiden laillistamiseen, niin sanottujen coffee-shoppien perustamiseen ja heroiinin luokittelemiseen reseptilääkkeeksi. Sitä vastoin 180 eurooppalaisen kaupungin muodostama ECAD (European Cities Against Drugs), joka vastustaa vapaamielistä huumepolitiikkaa, ei ole saanut lainkaan tukea. Voiko komissio antaa selvityksen siitä, mitkä huumeongelman parissa toimivista järjestöistä ovat saaneet tukea, millaisilla perusteilla näiden järjestöjen hakemukset on hyväksytty ja millaisilla perusteilla tuki on evätty ECAD:lta? Voiko komissio lisäksi kertoa, millainen huumepoliittinen strategia on tukimäärärahojen jaon perustana, kun tukea myönnetään järjestöille, joiden toiminta haittaa jäsenmaiden mahdollisuuksia noudattaa asiaan liittyviä YK:n sopimuksia? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 1998) Huumausaineiden torjuntaa koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa (1995-1999) ((KOM(94)234, lopullinen. )) luodaan puitteet yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toiminnalle tällä alalla, eikä toimintasuunnitelmassa ole kallistuttu laittomien huumausaineiden kokonaisvaltaiseen laillistamiseen. Komissio korostaa, että huumausaineriippuvuuden ehkäisemiseen tähtäävän yhteisön toimintaohjelman tavoitteisiin sisältyy huumausaineriippuvuuteen liittyvien riskien ehkäiseminen. ¨European Cities on Drug Policy¨ -verkoston tällä alalla ehdottamia toimia tarkasteltiin hankkeiden valintaa ja rahoittamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen, perusteiden ja menettelyjen mukaisesti. Näille toimille päätettiin antaa tukea sen jälkeen, kun oli kuultu yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä huumausaineiden väärinkäytön ehkäisemiseksi osana kansanterveyden alan toimintaa (1996-2000) 16. joulukuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä 102/97/EY ((EYVL L 19, 22.1.1997. )) perustettua komiteaa. Komitean mielestä verkoston toimilla oli yhteys tiettyihin ohjelmassa ensisijaisiksi tavoitteiksi esitettyihin toimiin. Komissio pyytää kaikkia huumausaineiden kysynnän vähentämisen alalla työskenteleviä järjestöjä toimittamaan yhteisön kannalta kiinnostavia ehdotuksia. Ehdotuksia arvioidaan sen mukaan, miten ne edistävät ohjelman tavoitteiden toteutumista. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että ¨Europe Cities on Drug Policy¨ -verkosto ei ole jättänyt rahoitustukihakemuksia. Komission mielestä tällä hetkellä tukea saavat hankkeet eivät ole Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusten vastaisia. Komissio haluaa painottaa, että huumausaineiden käyttöä koskeva lainsäädäntö on yksinomaan jäsenvaltioiden vastuulla.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1085/98 neuvostolle esittäjä(t): Jannis Sakellariou (PSE) (31. maaliskuuta 1998) Aihe: Tunisian kanssa tehdyn assosiointisopimuksen täytäntöönpano Vaikka kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti hyväksyivät Tunisian ja Euroopan unionin välisen sopimuksen ja vaikka se on tullut voimaan 1. maaliskuuta 1998, sitä ei kuitenkaan vielä sovelleta EU:n sitoumuksiin maatalousalalla eikä erityisesti oliiviöljyn suhteen, koska neuvosto ei ole hyväksynyt vaadittavaa soveltamisasetusta. Eikö tilanne saata vahingoittaa kumppanuutta, jota olemme aina pyrkineet edistämään? Vastaus (8. kesäkuuta 1998) Komissio esitti arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman ehdotuksen oliiviöljyä koskevaksi asetukseksi 20. helmikuuta 1998, ja neuvosto antoi sen 27. huhtikuuta 1998. Neuvosto haluaa myös ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että assosiaatiosopimuksen tultua voimaan ensimmäinen EY-Tunisia assosiaationeuvosto on tarkoitus pitää vuoden 1998 toisella puoliskolla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0440/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (24. helmikuuta 1998)

Aihe: Tulvat Egeanmeren saarilla

Viimeaikaiset kuolonuhreja vaatineet rankkasateet, joista Egeanmeren saaret Lesvos, Santorini ym. joutuivat kärsimään, aiheuttivat suuria tuhoja näiden saarten tieverkolle (maakuntien ja kylien teille), teollisuuslaitoksille, myymälöille, taloille sekä maatiloille ja infrastruktuurille. Jotta syntyneet suuret ongelmat saataisiin ratkaistua, komissiolta kysytään:

1. Aikooko se antaa hätäapua yhteisön talousarviosta, sen luonnonkatastrofien aiheuttamien tuhojen korvaamiseen tarkoitetuista määrärahoista?

2. Mitä mahdollisuuksia on rahoittaa yhteisön tukikehyksestä vahinkojen korjausta ja tulvilta suojautumiseen tähtääviä hankkeita?

Komission jäsenen Jacques Santerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0440/98 ja E-0441/98 (27. maaliskuuta 1998)

Vaikka komissio pahoitteleekin viimeaikaisten rankkasateiden Kreikan Samos- ja Lesvos-saarille aiheuttamia vahinkoja, se haluaa korostaa, että rakennerahastoja ei ole tarkoitettu hätäavun antamiseen luonnonkatastrofin sattuessa. Niiden tavoitteet ja soveltamisala on määritelty neuvoston joulukuussa 1988 hyväksymissä ja heinäkuussa 1993 tarkistetuissa asetuksissa, jotka koskevat investointien ja perusrakenteiden rahoitusta, kehityksessä jälkeen jääneitä alueita, taantuvia teollisuusalueita ja maaseutualueita. Rakennerahastoista annettava apu voisi olla vain epäsuoraa siinä tapauksessa, että alueelliset viranomaiset päättäisivät osoittaa rankkasateiden vahingoittamille alueille perusrakenteiden ja taloudellisen kehityksen investointien toteuttamiseksi tarkoitetun tuen.

Kärsimään joutuneille asukkaille annettavan hätäavun osalta komissio muistuttaa, että tätä henkilöille annettavaa vertauskuvallista tukea ei voida enää antaa, koska budjettikohta B4-3400 on poistettu talousarviosta kuluvasta varainhoitovuodesta lähtien.

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston osalta asetuksessa (ETY) N:o 4256/88 ((EYVL L 374, 31.12.1988. )) säädetään kunnostus- ja ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä luonnonkatastrofien sattuessa. Koska kyseisten toimenpideohjelmien toteutus on kuitenkin jo pitkällä, EMOTR:n määrät on lähes kokonaan osoitettu konkreettisille hankkeille ja toimille, eikä myöntämättömien määrärahojen marginaalia ole enää käytännössä käytettävissä. Ottaen kuitenkin huomioon luonnonkatastrofien aiheuttaman hätätilanteen ja pyynnön, jonka lukuisat vastuulliset viranomaiset ovat osoittaneet ohjelmien painopisteitä uudelleen suuntaavalle komissiolle, komission olisi suhtauduttava pyyntöön myönteisesti edellyttäen, että rakennerahastojen kelpoisuussääntöjä ja muita täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä noudatetaan. On kuitenkin selvää, että mahdollinen EMOTR:n tuki olisi poikkeuksellista ja rajallista.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0159/98 komissiolle esittäjä(t): Katerina Daskalaki (UPE) (2. helmikuuta 1998) Aihe: Lainojen korot ja hotellialan yritykset Kreikassa Yleisesti tiedetään, että Euroopan unioni tukee vapaan markkinatalouden ympäristössä pk-yrityksiä, joita se pitää Euroopan taloudellisen kehityksen tukipilareina, ja kuluttaa niiden modernisoimiseen valtavia summia. Kreikassa pk-yritysten uhkana on maan pankkijärjestelmän monopolistinen rakenne. Kreikkalaiset pankit muun muassa lainoittavat yrityksiä erittäin korkein koroin (yli neljä kertaa inflaatiota korkeammin). Kreikkalaisten pk-yritysten ja erityisesti hotellialan yritysten taakkana ovat lainanmaksuvelvoitteet, jotka ovat kertyneet sen vuoksi, että kreikkalaiset pankit ovat yksipuolisesti ja omaksi hyödykseen määränneet ylisuuret korot; tuloksena on, että edellä mainitut yritykset eivät pysty toimimaan kilpailukykyisesti vapailla markkinoilla. Komissiolta kysytään, aikooko se ryhtyä toteuttamaan Kreikan hallitukseen kohdistuvia päättäväisiä toimenpiteitä luodakseen sellaiset terveen kilpailun olosuhteet, jotka vapauttavat kreikkalaiset pk-yritykset niitä kohtaan harjoitetusta korkeiden lainakorkojen kautta tapahtuvasta riistosta. Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (30. maaliskuuta 1998) Kreikan kansallisen pankkijärjestelmän rakenne kuuluu Kreikan viranomaisten - ei komission - toimivaltaan. Komissio odottaa, että korkotasot laskevat tietyn ajan kuluttua samaan tapaan kuin muissa jäsenvaltioissa, jotka ovat käyneet läpi kyseiset tapahtumat aikaisemmin. Lainakustannukset kattavat kuitenkin riskin ja yleensä pankit pitävät pk-yrityksiä suuryrityksiä riskialttiimpina. Komissio aikoo ottaa tämän kysymyksen viipymättä esille piakkoin järjestettävässä pankkien ja pk-yritysten kolmansissa pyöreän pöydän neuvotteluissa, jonka keskeisenä tavoitteena on saada molemmat osapuolet ymmärtämään paremmin toistensa näkökantoja. Lisäksi Euroopan investointipankki (EIP) on Marathon -lainanannollaan (kuusi yhteensä 135 mrd GRD:n arvoista lainaa, jotka on myönnetty sen jälkeen kun EIP avasi kyseiset markkinat vuonna 1994; 23.2.1998 niiden arvo oli 432,13 milj. ecua) ja antamalla yksittäisiä lainoja ja yleislainoja (2 770 milj. ecua viiden viimeisen vuoden aikana) tukenut Kreikan pankkisektorin nykyaikaistamista ja edistänyt alan kilpailua. EIP on viiden viime vuoden aikana antanut yleislainoja kahdelletoista Kreikan pankkisektorilla toimivalle rahoitusvälittäjälle. Näin on rahoitettu 265 investointia. EIP aikoo lisätä tätä toimintaansa sen jälkeen kun rahoitusvälittäjät pystyvät osoittamaan voivansa siirtää pk-yrityksille varoja nopeasti ja tehokkaasti.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0684/98 neuvostolle esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) (16. maaliskuuta 1998) Aihe: Italian pankin kulta ja julkisen sektorin lainantarve Italian pankin kullan myynti Ufficio italiano cambille (UIC, Italian valuutanvaihtotoimisto) ei ole todellakaan ensimmäinen skandaali, jossa Italia esittää kielteistä pääosaa toivottomassa yrityksessään täyttää Maastrichtin kriteerit. Komission äskettäin Brysselissä hyväksymässä asiakirjassa sanottiin, että neuvosto käsittelee tapausta ja Eurostat tutkii sitä arvioidakseen toimenpidettä. Asiakirjassa muistutetaan, että vuonna 1974 Italian liiraan kohdistuvien spekulatiivisten hyökkäysten torjumiseksi Italian pankki sai 2 miljardin dollarin suuruisen lainan Bundesbankilta. Lainan takaamiseksi UIC osti Italian pankilta 543 tonnia kultaa. Laina maksettiin takaisin syyskuussa 1978, mutta kulta jäi UIC:lle. Kullan arvo nousi vuosien mittaan, mutta siitä saatuja pääomavoittoja ei verotettu, sillä Italian verolainsäädännön mukaan pääomavoittoja ei veroteta ennen kuin ne on realisoitu. Heinäkuussa 1997 UIC, joka muuten oli lopettamassa toimintaansa, myi kullan takaisin Italian pankille. Tämä toimenpide tuotti UIC:lle pääomavoittoa noin 7 600 miljardia liiraa ja näin ollen siitä oli maksettava veroa 4 000 miljardia liiraa, joista osa (3 400 miljardia) maksettiin marraskuussa 1997. Näin ollen ¨kassaan¨ jäi 3 400 miljardia, jotka on säännöllisesti kirjattu julkisen sektorin lainan tarpeena, joka oli vahvistettu 2,7 prosenttiin BKT:sta vuoden 1997 lopussa, toisin sanoen alle Maastrichtin kriteerien mukaisen 3 prosentin ylärajan. Aikooko neuvosto selvittää lopultakin, millainen kyseinen toimenpide on luonteeltaan? Aikooko neuvosto selvittää, onko laillista tukea tällaisia julkisen sektorin lainan tarpeena saatuja verotuloja? Jos vastaus on kielteinen, niin eikö neuvosto katso, että tämä tapaus osoittaa jälleen kerran, että Italia ei ole muuttanut tapojaan ja että se on valmis halpamaisiin laskennallisiin keinoihin täyttääkseen yhteisön vaatimukset? Vastaus (8. kesäkuuta 1998) Komission ja Euroopan rahapoliittisen instituutin esittämien lähentymisperusteita koskevien selvitysten sekä Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon perusteella valtion- ja hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontunut neuvosto katsoi 2. toukokuuta 1998, että 11 jäsenvaltiota, joihin Italia kuuluu, täyttää tarvittavat edellytykset yhteisen rahan käyttöönottoon. Neuvosto otti tässä arviossaan huomioon kaikki asiaan liittyvät tekijät, ja se piti tärkeänä erityisesti Italian julkisen talouden rahoitusaseman kestävyyttä.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0051



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0202/98 komissiolle esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Perhettä koskeva budjettikohta Voiko komissio ilmoittaa toimet, joita on rahoitettu budjettikohdasta B3-4108 - Toimenpiteet perheiden hyväksi - sukupolvien sisäinen ja välinen solidaarisuus - ja mainita niitä vastaavat primaarioikeuden oikeusperustat? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 1998) Vuonna 1997 komissio rahoitti useita toimia budjettikohdasta B3-4108 ¨Toimenpiteet perheiden hyväksi¨. Sidottujen määrärahojen (lähes 2,5 miljoonaa ecua) tarkoituksena oli rahoittaa perhettä ja perhepolitiikkaa koskevat analysointi- ja tutkimustoimet, jäsenvaltioiden välinen perhettä koskevien tietojen ja kokemusten vaihto varsinkin perheen ja työelämän yhdistämisestä, toimet lastensuojelun edistämiseksi sekä toimet väestötieteen alalla. Talousarvio toteutettiin oikeusperustoista 6 päivänä heinäkuuta 1994 annetun komission tiedonannon ((Asiak. SEC (94) 1106 lopullinen. )) mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0140/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (2. helmikuuta 1998) Aihe: Kalastusalan toimintaohjelma Kreikassa Kreikan kalastusalan toimintaohjelma sisältää neljä alaohjelmaa ja viidennen, teknistä apua koskevan ohjelman. Koska kullekin alaohjelmista 1-4 on olemassa aikataulu, komissiolta kysytään: 1. Miten alaohjelmat ovat edistyneet ja mitä toimia kussakin alaohjelmassa on toteutettu? 2. Onko määrärahojen käyttöönotto viivästynyt ja jos näin on tapahtunut, mitkä ovat tärkeimmät syyt viivästymiseen? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) 1. Komissio toteaa, että Kreikan toimia koskevat rahoitussitoumukset ja kalastusalan ohjelman jokaisen neljän alaohjelman maksut (toteuttaminen) ovat edistyneet Kreikassa seuraavasti: - laivasto: rahoitussitoumukset: 72 prosenttia alaohjelmasta maksu: 36 prosenttia (sama) - vesiviljely: rahoitussitoumukset: 90,6 prosenttia alaohjelmasta maksu: 12,6 prosenttia (sama) - jalostus tai kaupan pitäminen: rahoitussitoumukset: 64,1 prosenttia alaohjelmasta maksu: 11,6 prosenttia (sama) - infrastruktuuri: rahoitussitoumukset: 63,8 prosenttia alaohjelmasta maksu: 3,6 prosenttia (sama) 2. Kuten ylläolevista luvuista käy ilmi, määrärahojen käyttö on viivästynyt eniten infrastruktuureita koskevassa alaohjelmassa. Viivästys johtuu erityisesti toimien vaatimien investointien toteuttamiseen tarvittavasta ajasta, joka on usein kaksi vuotta ajankohdasta, jona toimet on aloitettu.