KIRJALLINEN KYSYMYS E-3142/00

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(6. lokakuuta 2000)

Aihe: Somalian tilanne

Djiboutin konferenssin lopputulos uhkaa pirstoa ja horjuttaa Somalian poliittista tilannetta entisestään. Mm. Somalimaan ja Puntlandin itsehallinnolliset elimet eivät osallistuneet konferenssiin. Tietyt kansainväliset piirit ajavat nykyisen tilanteen de facto tunnustamista alkuna sisällissodan ratkaisulle, mutta sillä voi olla täsmälleen päinvastaisia vaikutuksia kuin on toivottu. Se voi johtaa taistelujen kiihtymiseen Mogadishussa ja rauhattomuuden leviämiseen maan pohjoisosaan, jonka itsehallinnolliset elimet ovat pystyneet pitämään poliittisesti ja yhteiskunnallisesti vakaana ja suhteellisen turvallisena koko tämän ajan. Djiboutin konferenssin lopputulos on johtunut siitä, että suurimmalla osalla osallistujia ei ollut kentän valtuutusta ja siitä että Djiboutin presidentin YK:lle antamia lupauksia ei noudatettu. Nämä ohjeet olivat: sotapäälliköiden eristäminen, kansalaisyhteiskunnan osallistuminen, Building blocks -ohjelman toteuttaminen, jossa painopiste on alhaalta ylös lähtevästä toiminnassa. Tarkoituksena oli välttää epäonnistuminen, joka on tapahtunut jo 12 kertaa. Konferenssin jäsenluettelossa ovat itse asiassa kaikki edesmenneen Siad Barren diktatuurijärjestelmän etuoikeutetut, joilla on kiinteät poliittiset, strategiset ja taloudelliset suhteet kansainvälisen islamilaisen fundamentalismin kanssa, jonka rooli näyttää olleen keskeinen konferenssin tekemissä päätöksissä.

Tietääkö komissio, että ensimmäinen ja ainoa valtionpäämies, joka on tunnustanut Somalian uuden presidentin ja luvannut runsasta talousapua on Sudanin presidentti?

Vaarana on Mogadishun taisteluiden kiihtyminen ja epävakauden leviäminen vielä rauhallisille Somalimaan ja Puntlandin itsehallinnollisille alueille. Mihin toimiin komissio aikoo siis ryhtyä rauhan takaamiseksi ja poliittisen tasapainon löytämiseksi eri alueiden välille, joka voidaan taata itsehallintoalueita kunnioittavalla federalistisella järjestelmällä?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(17. marraskuuta 2000)

Komissio tukee täysin puheenjohtajamaan 8. syyskuuta 2000 unionin puolesta antamaa julistusta Somalian viimeaikaisista tapahtumista.

Julistuksessa ilmaistaan toive, että Abdiqasim Salad Hassanin valinta Somalian presidentiksi kansallisessa siirtymäkauden edustajakokouksessa ja äskettäinen uuden hallituksen nimittäminen auttavat palauttamaan valtion aseman, säilyttämään kansallisen yhtenäisyyden ja maan alueellisen loukkaamattomuuden. Samoin siinä ilmaistaan halukkuus vuoropuheluun Somalian uusien viranomaisten kanssa ja valmius tukea niiden toimia maan jälleenrakentamiseksi sitten, kun hallinnollinen tilanne on vakiintunut, ja tukea edelleen kunnostustoimia kaikilla niillä Somalian alueilla, joilla olosuhteet ovat jo vakiintuneet, ottaen näin huomioon Somalimaan ja Puntlandin tilanteen. Julistuksessa myös kehotetaan Somalimaan ja Puntlandin viranomaisia luomaan rakentavat suhteet Artan prosessin seurauksena syntyneisiin instituutioihin, kehotetaan tulevaa siirtymäkauden hallitusta rakentavaan vuoropuheluun näiden viranomaisten kanssa ja kehotetaan rauhanprosessista sivussa olleiden aseistettujen joukkojen johtajia liittymään rauhanprosessiin. Lisäksi julistuksessa ilmaistaan toive, että Somalian uudet viranomaiset loisivat läheiset ystävyyteen ja yhteistyöhön perustuvat suhteet kaikkien alueen maiden kanssa.

Komissio on täysin tietoinen, että Somalian uuden hallituksen kansainvälinen tunnustaminen vie aikansa, varsinkin kun muistetaan, että monet aikaisemmat yritykset valtiorakenteiden palauttamiseksi Somaliaan ovat epäonnistuneet.

Komissio uskoo kuitenkin, että järkevät aloitteet tässä asiassa ansaitsevat tukea. Kunnostustoimiin ja kehitykseen liittyvä palkitseva lähestymistapa, jonka kehittämisessä yhteisö on ollut täysipainoisesti mukana, on suunniteltu varmistamaan, että kansainvälinen apu on olennaista myös rauhan rakentamisessa ja kansalaisyhteiskunnan tukemisessa eikä vain paikallisissa jälleenrakennustoimissa.

Komissio kannustaa asianomaisia osapuolia pyrkimään tasapainoiseen poliittiseen järjestelmään neuvottelujen kautta ja väkivaltaa ehdottomasti välttäen. Se tukee Artan rauhankonferenssissa tehtyä ja siirtymäkauden peruskirjaan kirjattua päätöstä liittovaltiojärjestelmästä, joka antaisi eri hallintoyksiköille huomattavan autonomian. Komissio on jo rahoittanut Somaliassa hallinnon hajauttamista koskevaa tutkimusta, jolla on ollut suuri vaikutus maan sisäiseen keskusteluun tulevasta perustuslaista.