KIRJALLINEN KYSYMYS E-0564/99

esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle

(12. maaliskuuta 1999)

Aihe: Telecomin monopoliasema verkkoryhmän sisäisissä puheluissa

Italiassa saman verkkoryhmän sisällä soitettu puhelu maksaa enemmän, jos välimatka on yli 30 kilometriä. Tämä vaikuttaa täysin perusteettomalta. Puhelu kaupungista maaseudulle saattaa maksaa jopa kahdeksan kertaa enemmän kuin tavallinen kaupunkipuhelu. Saksassa vastaava hinta voi enintään kaksinkertaistua, Espanjassa hinta voi olla hieman kaksinkertaista hintaa suurempi ja Ranskassa alle nelinkertainen.

Puhelu Roomasta Vellatriin - joka sijaitsee Rooman provinssissa ja kuuluu samaan verkkoryhmään - maksaa jopa 535 liiraa minuutilta, mikä on samanhintaista kuin soittaminen New Yorkiin.

Ottaen huomioon monopoliaseman, joka Telecomilla vielä on saman verkkoryhmän sisäisissä puheluissa, voisiko komissio kertoa,

1. onko asiasta olemassa yhteisön säännöksiä?

2. pitääkö se Telecomin monopolia tuomittavana ottaen huomioon, että eri verkkoryhmien väliset puhelut on vapautettu kilpailulle?

3. mikä on sen kokonaisnäkemys tilanteesta?

Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus

(19. huhtikuuta 1999)

Yksin- ja erityisoikeuksien kumoaminen 1. tammikuuta 1998 ei suurimmassa osassa jäsenvaltioita ole heikentänyt perinteisten operaattoreiden tosiasiallista monopoliasemaa paikallispuhelujen välittäjinä. Markkinoille haluavien operaattorien on nimittäin tehtävä huomattavia ja useita vuosia vieviä investointeja uusien paikallisten infrastruktuurien luomiseksi. Mikäli jäsenvaltiossa on jo toimiva kaapeliverkko, verkkoa voidaan käyttää perinteisen operaattorin kanssa kilpailevien paikallispuheluiden tarjoamiseksi. Esimerkiksi Italiassa operaattorien kilpailuttaminen on mahdollista ainoastaan silloin, kun perinteisen operaattorin on annettava kilpailijoille pääsy paikalliseen tilaajaverkkoon, jotta kilpailijat voisivat tarjota puheluita kyseisessä verkossa. Italian lainsäädännön mukaan kilpailijoilla on oltava oikeus päästä verkkoon, mutta pääsyn edellytyksiä ei ole vielä tarkoin täsmennetty.

Asiaa koskevissa yhteisön direktiiveissä pyydetään, että jäsenvaltiot sallivat perinteisten operaattoriensa saattaa tariffinsa tasapainoon ja valvovat, että suurten operaattorien tariffit ovat suhteessa niihin liittyviin kustannuksiin. Komissio on jo useina vuosina huomauttanut Italian viranomaisille, että Telecom Italian olisi annettava mukauttaa tariffejaan. Uusi televiestinnästä vastaava viranomainen antoi vasta 22. joulukuuta 1998 Telecomille luvan mukauttaa joitakin tariffejaan. Viranomaisen päätöksen mukaisesti vuoden 1999 aikana otetaan käyttöön lähialueiden tariffit.

Italia ei ole ainoa maa, jossa kuluttajat eivät voi valita vaihtoehtoista paikallispuheluiden välittäjää. Komissio ei ole toistaiseksi koskaan kieltänyt rajoittamasta kuluttajien vapautta valita paikallispuheluoperaattoria. Syynä tähän on, että tällainen palvelu ei ole taloudellisesti perusteltua, kun puhelun molemmilla osapuolilla on sopimus perinteisen operaattorin kanssa. Kuitenkin silloin, kun jompikumpi osapuolista on kytketty uuden operaattorin verkkoon, perinteisellä operaattorilla ei ole perusteita kieltää kuluttajia valitsemasta haluamaansa paikallispuheluoperaattoria.

Komissio seuraa jatkossakin tarkoin kilpailun kehittymistä paikallispuheluiden tarjonnassa ja ehdottaa tarvittaessa erityistoimenpiteitä nykyisen lainsäädäntökehyksen tarkistamisen yhteydessä.