ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1347/98 esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Hullun lehmän taudin torjuntaan tähtäävät toimet Veurnen yleinen syyttäjä on nostanut syytteen erästä karjakauppiasta vastaan Alveringemissa (Belgiassa) siitä syystä, että tämä oli yhdessä kirjanpainajan kanssa muuttanut 300:n naudan syntymäaikaa myydäkseen ne eräälle hollantilaiselle yritykselle. Tällä laittomalla menettelyllä pyrittiin kiertämään hullun lehmän taudin torjuntaan liittyvää kieltoa, joka koski ennen vuotta 1991 syntyneiden nautojen käyttämistä Euroopan unionissa. Onko komissiolla tällä hetkellä viidessätoista jäsenvaltiossa Euroopan parlamentille lupaamiaan riittäviä keinoja tällaisen toiminnan lopettamiseen? Mitä nämä keinot ovat? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (8. kesäkuuta 1998) Jäsenvaltiot ovat vastuussa siitä, että niiden alueella sovelletaan yhteisön lainsäädäntöä asianmukaisesti. Komissio valvoo elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston (FVO) kautta sitä, miten jäsenvaltiot täyttävät tämän velvollisuuden. Toimisto tekee tämän vuoksi valvonta- ja tarkastusmatkoja kaikkiin jäsenvaltioihin ja moniin yhteisön ulkopuolisiin maihin. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimistolla ei ole aikaisemmin ollut riittävästi henkilökuntaa. Kuten komission tiedonannossa parlamentille ja neuvostolle elintarvikkeiden sekä eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualan valvonnasta ja tarkastuksista(1) todettiin, komissio on ryhtynyt toimiin niiden virkojen täyttämiseksi, jotka on todettu(2) välttämättömiksi, jotta valvontayksiköt pystyisivät täyttämään velvoitteensa. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkastaa nautaeläinten tunnistusmenetelmiä jäsenvaltioissa. Toimiston tarkastuksissaan käyttämä menetelmä on tutkia jäsenvaltioiden tarkastustoimenpiteet. Toimisto auttaa siten omalta osaltaan estämään vilpillistä nautaeläinten tunnistusta. Yhteisön nautaeläinten tunnistusta koskevaa lainsäädäntöä on hiljattain täydennetty nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) 820/97(3). Komissio on vahvistanut yksityiskohtaisia sääntöjä erityisesti korvamerkkien, tilarekisterien ja passien osalta (asetus (EY) 2629/97(4)), tarkastusten vähimmäistason osalta (asetus (EY) 2630/974) ja hallinnollisten vähimmäisseuraamusten soveltamisen osalta (asetus (EY) 494/98(5)). Nämä säädökset auttavat parantamaan nautaeläinten tunnistusjärjestelmiä jäsenvaltioissa. Järjestelmissä on näin vaikeampi yrittää muuttaa vilpillisesti nautaeläinten tunnistusta. (1) KOM(98) 32, lopullinen. (2) SEC(97) 482. (3) EYVL L 117, 7.5.1997. (4) EYVL L 354, 30.12.1997. (5) EYVL L 60, 28.2.1998.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0120



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1374/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (7. toukokuuta 1998) Aihe: Tukia koskeva EMOTR:n yhdennetty valvontajärjestelmä Tukia koskevan EMOTR:n yhdennetyn valvontajärjestelmän käyttöönotto Kreikassa (asetus (ETY) 3508/92)(1) aiheuttaa tiettävästi ongelmia ja seurauksena on, että tukien maksaminen niihin oikeutetuille tuottajille viivästyy. Komissiolta kysytään: 1. Mitä ongelmia tukia koskevan yhdennetyn valvontajärjestelmän hallinnoinnissa on Kreikassa? 2. Mitä rahoitusta Kreikka on tähän mennessä saanut kehittääkseen ja ottaakseen käyttöön tukia koskevan yhdennetyn valvontajärjestelmän? 3. Tietääkö komissio, tuleeko kyseinen järjestelmä kuulumaan perusteilla olevaan uuteen yhteisön ohjaus- ja takuutukien maksu- ja valvontaelimeen, jota Kreikan hallitus on tuomassa nykyisen maksajana toimivan toimielimen (GEDEDAGEP:n) tilalle? 4. Onko olemassa vaara, että tuottajat menettävät yhteisön tukia niiden ongelmien vuoksi, joita esiintyy tukia koskevan yhdennetyn valvontajärjestelmän hallinnoinnissa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (10. kesäkuuta 1998) Aluksi komissio haluaa täsmentää, että sen mielestä Kreikan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän käyttöönotossa kohtaamat ongelmat eivät saisi olla syynä viljelijöille maksettavien tukien maksamisen viivästymiselle. Parlamentin jäsenen esittämien kysymysten osalta todetaan seuraavaa: 1. Ensinnäkin on todettava lohkomisen toteuttamisessa tapahtuneet merkittävät viivästymiset. Lohkoihin jakamisen tarkoituksena on aakkos-numeerisen viljelypalstojen tunnistusjärjestelmän käyttöönotto, ja sen oli määrä olla valmis 1. päivään tammikuuta 1997 mennessä. Lisäksi on todettava tiettyjen valvonta- ja hallintomenettelyjen puutteet, jotka saattavat aiheuttaa yhteisön lainsäädännön kanssa yhteensopimattomia kustannuksia. 2. Vuosina 1993-1996 Kreikka sai taloudellista tukea 2,5 miljoonaa ecua. 3. Komissio ei ole saanut tähän päivään mennessä yhtään mainitun toimielimen lakkauttamista ja sen tehtävien siirtoa muille kansallisille elimille koskevaa virallista ilmoitusta. 4. Todetut ongelmat eivät saa aiheuttaa tuottajille tuen menetyksiä. (1) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 1.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0024



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0555/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (4. maaliskuuta 1998) Aihe: Attikan alueellinen toimintaohjelma - 1 alaohjelma, 3 toimi Attikan alueellisen toimintaohjelman 1 alaohjelman 3 toimi koskee suojautumista tulvia vastaan sekä rantojen uudelleenjärjestelyä ja mainitsee sadevesien johtamiseen tarkoitettujen viemärien rakentamisen, uomien järjestämisen ja rantojen uudelleenjärjestelyt. Aikataulun mukaan julkisia varoja olisi pitänyt ottaa käyttöön 35 222 miljoonaa ecua vuoteen 1997 mennessä. 1. Miten työt fyysisessä kohteessa ovat edistyneet? 2. Missä näistä hankkeista on esiintynyt suurimpia ongelmia varojen käyttöönotossa, missä kohdin ja mitkä ovat viivästymisten tärkeimmät syyt? 3. Alaohjelman toimiin on suunniteltu sisältyvän myös jalkakäytävien ja pysäköintipaikkojen rakentaminen. Miten nämä nimenomaiset hankkeet ovat edenneet? 4. Minkä verran varoja on otettu käyttöön 31. joulukuuta 1997 mennessä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 1998) Lokakuun 21 päivänä 1997 tarkistettujen rahoitustaulukoiden mukaan Attikan toimenpideohjelmaan kuuluvan toimenpidekokonaisuuden 1.3 (suojautuminen tulvia vastaan, rantojen kunnostaminen) julkiset menot vuoteen 1997 asti olivat 42,1 miljoonaa ecua. Yhteisön tukikehystä (YTK) käsittelevän seurantakomitean viimeksi pidetyssä kokouksessa 31. lokakuuta 1997 ei tehty alueellisia ohjelmia koskevia muutoksia. Suunniteltujen töiden teknisistä yksityiskohdista, töiden edistymisestä ja mahdollisten viivästysten syistä komissio pyytää parlamentin jäsentä kysymään YTK:n toteuttamisesta vastaavilta Attikan alueellisilta viranomaisilta. Vuoden 1997 loppuun mennessä käytettyjen määrärahojen määrä oli 37,9 miljoonaa ecua.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1452/98 esittäjä(t): José Barros Moura (PSE) komissiolle (7. toukokuuta 1998) Aihe: Espanjan vesirakennushankkeiden rahoittaminen yhteisön varoista 1. Voisiko komissio verrata, kuinka paljon EAKR:sta myönnettyjä varoja Espanjaa koskevan yhteisön tukikehyksen puitteissa on käytetty vuoden 1997 loppuun mennessä 6.1 toimeen (vesisuunnitelma) ja paljonko niitä on käytetty suuriin vesirakennushankkeisiin Portugalissa? 2. Voisiko komissio myös ilmoittaa, mitä edellytyksiä EAKR asetti jokaiselle jäsenvaltiolle tuen maksamiseksi? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1447/98 ja P-1452/98 (20. toukokuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0983/98

esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) komissiolle

(2. huhtikuuta 1998)

Aihe: Jubilee 2000 - velaton alku miljardille ihmiselle

Eräs äänestäjä on kysynyt, miten Euroopan yhteisö suhtautuu sellaisen kampanjan tukemiseen, jonka tavoitteena on maailman köyhimpien maiden maksamattomien velkojen anteeksiantaminen vuosituhannen vaihteessa. Kyseinen kampanja tunnetaan nimellä Jubilee 2000.

Mitä toimenpiteitä yhteisön tulisi toteuttaa tällaisten humanitääristen aloitteiden tukemiseksi?

Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus

(25. toukokuuta 1998)

Komissio yhtyy Jubilee 2000 -kampanjan huoleen köyhimpien maiden velkaongelmista. Yhä laajemmin on tunnustettu, että useita köyhiä maita rasittaa edelleen ylisuuri ulkoinen velka, vaikka velan maksuun onkin viime vuosina myönnetty entistä suurempia helpotuksia ja maissa on panostettu taloudellisten uudistusten toteuttamiseen.

On syytä ottaa huomioon, että yhteisö myöntää pääasiassa avustuksia ja että sen merkitys velkojana on tässä yhteydessä hyvin pieni. Köyhimpien maiden velkaongelmien ratkaiseminen edellyttää kaikkien velkojien yhteistyötä, ja siinä taustakehyksenä on vuonna 1996 käynnistetty voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskeva aloite (HIPC-velka-aloite). Aloitteella pyritään pienentämään voimakkaasti velkaantuneiden köyhien maiden velkataakkaa kestävälle tasolle ja tukemaan sillä tavoin niiden ponnisteluja talousuudistusten toteuttamiseksi ja köyhyyden vähentämiseksi. Komissio on aloitteesta erittäin tyytyväinen ja on poliittisesti hyvin sitoutunut ottamaan siihen osaa ja täyttämään siinä omat tehtävänsä.

Neuvosto vahvisti 12. helmikuuta 1998 tätä osallistumista koskevan periaatteen ottaen huomioon yhteisön velkasaatavat hyvin velkaantuneilta köyhiltä mailta, ja sen on pian tarkoitus hyväksyä säädökset vastaavaksi oikeusperustaksi. Komissio on aiemmin tehnyt muodollisen ehdotuksen neuvoston päätökseksi, ja sen nojalla voidaan, kunhan päätös on hyväksytty, maksaa etukäteen osa lainoista, joita hyvin velkaantuneet köyhät maat ovat yhteisöltä saaneet.

On muistettava, että yhteisö päätti osallistua velkaantuneiden köyhien maiden velkaongelmien käsittelyyn sekä velkojana että lahjoittajana. Se päätti kohdentaa rakennesopeutustuen uudelleen ja lisätä 10-15 prosenttia varoja, jotka myönnetään HIPC-velka-aloitteeseen kuuluville maille. Tällä tavoin komissio loi yhteyden erittäin velkaantuneisiin köyhiin maihin kuulumisen ja vastaanottajamaissa toteutettujen sosiaalisten ohjelmien tuen kasvattamisen välille (yhteisön rakennesopeutusohjelmiin liittyvät korvausrahastot on tavallisesti tarkoitettu sosiaalimenoja varten).

HIPC-velka-aloite ja edellä mainittu rakennesopeutustuen uudelleenkohdentaminen ovat selkeästi Jubilee 2000 -kampanjan hengen mukaisia. Lisäksi on realistista, joskaan ei ehkä kovin kauaskantoista, että maita avustetaan niiden merkittävissä kehityspyrkimyksissä yhteistyössä toimien hallitusten ja monenvälisten velkojien sopimukseen tukeutumalla.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2393/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Kehitysapu Voiko komissio antaa tietoja EU:n yksittäisten jäsenvaltioiden kehitysmaille antaman, sekä julkisen että yksityisen, kehitysavun ja elintarvikeavun määrästä kolmen viime vuoden ajalta? Komission jäsenen >Pinheironkomission puolesta antama vastaus (8. syyskuuta 1998) Taulukoita sisältävän vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää vastauksen suoraan arvoisille jäsenille ja parlamentin pääsihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0166



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1915/98 esittäjä(t): Jean-Antoine Giansily (UPE) komissiolle (9. kesäkuuta 1998) Aihe: Vuoden 1998 talousarvion toteutuminen Vuoden 1998 talousarvioesityksen toisessa käsittelyssä Euroopan parlamentti hyväksyi 18. joulukuuta 1997 toimielinten hallintomäärärahoihin kuuluvaan lukuun A 11 (palveluksessa oleva henkilöstö) tarkistuksen numero 1, jolla kohtaan "joista vakituisia virkoja hankintakeskuksessa" liittyvään alaviitteeseen lisättiin seuraava teksti: "Hankintakeskuksen varapääjohtajan tehtävistä huolehtii A3 - tason virkamies, joka on nimitetty varapääjohtajaksi Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 53 artiklan mukaisesti". Voisiko komissio, joka vastaa budjettivallan käyttäjän päätösten toimeenpanosta, ilmoittaa tämän nimityksen virallisen ajankohdan? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (8. heinäkuuta 1998) Varapääjohtajan virka mainitaan Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen VI luvussa (53 artikla), jonka mukaan "Hankintakeskus toimii komission valvonnassa (...) ja komissio nimittää sen pääjohtajan ja varapääjohtajan". Komissio toteaa, että Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen hankintakeskuksen tehtävät ovat vähentyneet siinä määrin, että sen henkilöstötaulukossa on enää 24 vakituista virkaa, joista 8 on A-luokan virkoja. Varapääjohtajan virka, joka ei ole koskaan esiintynyt organisaatiokaaviossa, on perustettava ennen kuin komissio voi täyttää sen. Tähän mennessä komissio ei ole tehnyt tällaista muutosta hankintakeskuksen organisaatiokaavioon.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1131/98 komissiolle esittäjä(t): José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE) (24. huhtikuuta 1998) Aihe: Ihmisoikeudet Kiinassa Voisiko komissio selittää, mistä syystä Euroopan unioni ei ole tukenut Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomission päätöslauselmaa ihmisoikeuksista Kiinassa, ja mitä mieltä Wei Jingsheng on ollut tästä asiasta komission kanssa käymissään neuvotteluissa? Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 1998) Euroopan unioni käy Kiinan kanssa ihmisoikeuksia koskevaa vuoropuhelua, jonka se toivoo muodostuvan rakentavaksi. Koska Kiina on osoittanut rohkaisevia merkkejä ihmisoikeusasioissa, EU päätti olla antamatta tai tukematta Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomission vuonna 1998 laatimaa päätöslauselmaa. Kiinan tilanne mainittiin kuitenkin EU:n nimissä pidetyssä Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aloituspuheessa ja siinä muistutettiin vuoropuhelusta saatavien konkreettisten tulosten tärkeydestä. EU arvioi säännöllisesti politiikkaansa ottaen huomioon saavutetut tulokset. Keskustellessaan komission kanssa Wei Jingsheng ilmaisi varauksensa EU:n harjoittamaa politiikkaa kohtaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1317/98 komissiolle esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) (29. huhtikuuta 1998)

Aihe: EURO 1999

Amsterdamissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi kesäkuussa 1997 vakaus- ja kasvusopimuksen. Sen mukaisesti jäsenvaltiot asettavat keskipitkän aikavälin tavoitteeksi lähes tasapainoisen tai ylijäämäisen talousarvion. Mikäli jäsenvaltiot jatkavat budjettisopeutusta lähivuosina, niiden julkinen rahoitus antaa mahdollisuuden käsitellä talouden mahdollisen epäsuotuisan kehityksen vaikutuksia talousarvioon.

Mutta millainen olisi komission mielestä nykyinen tilanne Italiassa, jos vakaussopimusta olisi sovellettu vuodesta 1992 vuoteen 1997?

Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (2. kesäkuuta 1998)

Vakaus- ja kasvusopimus muodostuu Eurooppa-neuvoston 17 päivänä kesäkuuta 1997 ((EYVL C 236, 2.8.1997. )) antamasta päätöslauselmasta, julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1466/97 ((EYVL L 209, 2.8.1997. )) sekä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1467/97 (2). Sopimuksen tavoitteena on julkistalouden kurinalaisuus talous- ja rahaliitossa, mikä luo vakaat edellytykset kestävälle kasvulle. Se toimii vahvana kannustimena jäsenvaltiolle välttää liiallista alijäämää ja korjata tilanne nopeasti, jos liiallinen alijäämä kuitenkin syntyy.

Italian julkistalouden alijäämä vuonna 1992 oli 9,7 prosenttia bruttokansantuotteesta (BKT) ja vuonna 1993 9,5 prosenttia BKT:stä. Tilanne johti 26 päivänä syyskuuta 1994 tehtyyn neuvoston päätökseen liiallisen alijäämän olemassaolosta Italiassa (EY:n perustamissopimuksen 104 c artiklan 6 kohta). Arvoisan parlamentinjäsenen kysymyksessään mainitsemana ajanjaksona eli vuosina 1992*1997 Italian finanssipolitiikassa keskityttiin pääasiassa lähentymiseen eli liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseen ja julkisyhteisöjen rahoitusasemaa koskevien lähentymisperusteiden saavuttamiseen. Sitä paitsi EY:n perustamissopimuksen 104 c artiklan 9 ja 11 kohdassa määrättyjä seuraamuksia ei sovellettu vielä talous- ja rahaliiton toisessa vaiheessa.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0204/98 komissiolle esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Schengen-työryhmä Viime aikoina on puhuttu ¨työryhmästä¨, joka toimii Schengen-alueen ulkorajojen suojan parantamiseksi. Tähän liittyen kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Mikä on saanut Euroopan unionin toimimaan tällaisen työryhmän perustamiseksi? 2. Minkälaisia puutteita ulkorajojen valvonnassa komission mielestä tällä hetkellä on? 3. Mitä parannuksia komissio odottaa saatavan työryhmän käyttöönotolla? 4. Uskooko komissio, että työryhmän perustaminen johtaa maa- ja merirajojen aukottomaan valvontaan? 5. Katsooko komissio, että tämänhetkisten ongelmien syynä ovat vain kansalliset toteutukseen liittyvät ongelmat vai puutteet Schengen-sopimuksen määräyksissä? 6. Eivätkö sellaiset maat syyllisty komission mielestä yhteisön säännöstön vastaiseen toimintaan, jotka havaitsevat laittomat maahantulijat mutta jotka eivät valvo heidän poistumistaan unionin alueelta? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1998) 1. Schengenin sopimuksen toimeenpanokomitea hyväksyi kokouksessaan 15. joulukuuta 1997 päätöksen, joka koskee ulkorajoilla tapahtuvan valvonnan tehostamistoimenpiteitä. Aikomuksena oli perustaa erityisryhmä, joka ohjaisi toimeenpanokomitean määräämien toimenpiteiden toteuttamista ja seuraisi niiden kehitystä. Tämä päätös täydentää neuvoston 26. tammikuuta 1998 hyväksymää toimintasuunnitelmaa, jolla pyritään vastaamaan Irakista ja sen naapurialueilta saapuvaan siirtolaisvirtaan. 2. - 5. Komission asia ei ole puuttua Schengenin sopimuksen soveltamiseen jäsenvaltioiden suorittaman ulkorajojen valvonnan osalta eikä edellä mainitun erityisryhmän toimintaan tai tuloksiin, kun yhteisön tai unionin lainsäädäntö ei ole kyseessä. 6. Toistaiseksi unionin tasolla ei ole säädelty menettelytapoja, joilla unionin ulkopuolisten maiden kansalaisia poistetaan unionin alueelta.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1251/98 komissiolle esittäjä(t): Odile Leperre-Verrier (ARE) (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Elintarvikeapu Euroopan unionissa Nyt kun talvi on loppumaisillaan, voiko komissio kertoa tarkemmin rekisteröidyille kansalaisjärjestöille suoraan tai epäsuoraan antamastaan elintarvikeavusta? Voiko se lisäksi ilmoittaa mihin toimiin se aikoo ryhtyä hillitäkseen köyhyyden ja aliravitsemuksen jatkuvaa kasvua Euroopan unionissa? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (3. kesäkuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0896/98 komissiolle esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Banaaneista kannettava tulli Komissio on esittänyt neuvostolle banaanien markkinajärjestelyn uudistamista koskevan uuden ehdotuksen. Ehdotuksen mukaan Itävallan, Ruotsin ja Suomen osuus on 353 000 tonnia, jonka saa tuoda maahan maksamalla tullia 300 ecua/tonni. 1. Miten Itävaltaa koskevat kiintiöt ja tullitariffit määräytyvät? 2. Minkä vuoksi Itävallalle, Ruotsille ja Suomelle asetetut tullit poikkeavat muille EU:n jäsenvaltioille asetetuista kiintiöistä (2,2 miljoonaa tonnia, 75 ecua/tonni)? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (15. huhtikuuta 1998) 1. Neuvostossa ja parlamentissa käydään edelleen keskustelua komission ehdotuksesta muuttaa banaanien yhteistä markkinajärjestelyä (YMJ). Komission ehdotusten tarkoituksena on saattaa yhteisön lainsäädäntö yhdenmukaiseksi yhteisön kansainvälisten velvoitteiden kanssa 1. tammikuuta 1999 mennessä. 2. Yhteisössä on banaanien yhteismarkkinat eikä jäsenvaltioiden välisessä kohtelussa ole eroja. Kun yhteisöön tuodut banaanit on laskettu vapaaseen liikkeeseen, niitä voidaan myydä ja kuluttaa rajoituksetta missä tahansa yhteisön alueella. Autonomista 353 000 tonnin lisätariffikiintiötä on ehdotettu Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisestä johtuvien lisääntyneiden kulutustarpeiden huomioon ottamiseksi.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1014/98 komissiolle esittäjä(t): Wilmya Zimmermann (PSE) (6. huhtikuuta 1998) Aihe: Saksalaisissa perheissä huollettavina oleviin ulkomaalaislapsiin liittyvät ongelmat vapaan liikkuvuuden kannalta Ulkomaisilla kasvattilapsilla ei ole useinkaan samaa statusta kuin kasvattivanhemmillaan. Tämä koskee usein turvapaikanhakijoiden lapsia tai niitä ulkomaalaislapsia, jotka eivät ole saaneet passia alkuperämaassaan (jotkut EU:n valtiot mukaan lukien). Tämän vuoksi liikkuvuudessa (rajan ylityksessä) on usein ongelmia. 1. Miten kyseinen ongelma aiotaan ratkaista EU:ssa? 2. Millä tavalla ongelmanratkaisussa otetaan huomioon YK:n yleissopimus lasten oikeuksista, Haagin yleissopimus adoptiosta tai ehdotus eurooppalaiseksi yleissopimukseksi oikeudesta perhe-elämään, jonka on laatinut ulkomaalaisten oikeutta perhe-elämään käsittelevä eurooppalainen koordinointikeskus (25, Bld de Bonne Nouvelle, F-75002 Pariisi)? Komission jäsenen Anita Gradinin komission puolesta antama vastaus (17. kesäkuu 1998) Komissio on kysyjän tavoin huolestunut laillisesti yhteisön alueella asuvien tai tilapäisesti oleskelevien ulkomaalaisten lasten vapaaseen liikkuvuuteen liittyvistä ongelmista. Schengenin sopimuksen 2 artiklan mukaan sisärajat voidaan ylittää joka paikasta ilman henkilötarkastuksia. Lisäksi on ryhdytty toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on muun muassa helpottaa kolmansista maista tulevien koululaisten vapaata liikkumista yhteisön alueella. Komissio antoi 24. heinäkuuta 1995 ehdotukset kolmeksi direktiiviksi ((EYVL C 306, 17.11.1995, EYVL C 289, 31.10.1995 ja EYVL C 307, 18.11.1995. )), joiden tavoitteena on edistää vapaata liikkuvuutta yhteisön alueella, ja joissa käsitellään yhteisössä laillisesti asuvien kolmansien maiden kansalaisten vapaata liikkumista. Vuoden 1989 Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa lasten oikeuksista määritellään yhteiset puitteet, joita jäsenvaltiot sitoutuvat noudattamaan kehittäessään omaa lainsäädäntöään. Haagin yleissopimuksessa vuodelta 1993 käsitellään yhteistyöjärjestelyjä lapsen edun ensisijaisuuden turvaamiseksi adoptiomenettelyn aikana. Näissä sopimuksissa ei ole kuitenkaan sellaisia säännöksiä, joita voitaisiin suoraan soveltaa kasvattilasten liikkumiseen yhteisön alueella. Ehdotus yleissopimukseksi oikeudesta perhe-elämään, jonka on laatinut ulkomaalaisten oikeutta perhe-elämään käsittelevä eurooppalainen koordinointikeskus, koskee nykymuodossaan pääasiassa perheiden yhdistämistä. Siinä ei käsitellä erikseen kasvattilasten ongelmia.