Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2423/97 komissiolle esittäjä(t): Jyrki Otila (PPE) (11. heinäkuuta 1997) Aihe: Paloturvallisuuden parantaminen hitsauksen yhteydessä Hitsauskipinöistä aiheutuneet tulipalot korjausrakentamisessa sekä autoja ja koneita korjatessa ovat yleinen ongelma. Etenkin Düsseldorfin lentoaseman ihmishenkiä vaatineen palon jälkeen, joka sai alkunsa hitsauskipinästä, huomio kohdistui selkeiden turvallisuusmääräysten puutteellisuuteen ja hajanaisuuteen eri jäsenvaltioissa. Nämä havainnot on kirjattu Düsseldorfin onnettomuutta käsitelleen Nordrhein-Westfalenin osavaltion asettaman tutkijaryhmän loppuraporttiin. Raportti on toimitettu tietojemme mukaan myös komissiossa paloturvallisuuskysymyksiä käsittelevän DG 3 B 2:n tietoon, mutta mitään merkkiä pyrkimyksestä muuttaa tai täydentää yhteisötason normeja hitsauspalojen torjunnassa ei ole saatu. Yhteisötason normit eivät tällä hetkellä sääntele tarpeeksi tarkasti hitsauksen yhteydessä mahdollisen tulipalouhkan minimointia. Nykyteknologia kuitenkin mahdollistaisi selkeitä parannuksia standardeihin uhkaavien palonalkujen sammuttamiseksi. Eräs esimerkki tästä on hitsauslaitteistojen varustaminen sisäänrakennetulla sammutuslaitteella. Edellä mainittuun viitaten kysyn, mihin toimiin komissio ryhtyy selvittääkseen hitsauspalojen torjunnan kansallisten normien riittävyyden ja miten komissio tulee tarkentamaan yhteisötason normeja hitsaukseen liittyvän palontorjunnan osalta? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1997) Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamista työssä koskevan kehysdirektiivin 89/391/ETY ((EYVL L 183, 29.6.1989. )) mukaisesti työnantajan on toteutettava yrityksessään arvio työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevista vaaroista. Arvion jälkeen on työnantajan vastuulla toteuttaa toimenpiteet, joiden avulla voidaan kyseisessä direktiivissä mainittujen yleisten ennaltaehkäisyperiaatteiden mukaisesti välttää vaarat, torjua vaarat niiden syntyvaiheessa, ottaa huomioon tekniikan kehitys sekä korvata vaaralliset tekijät vaarattomilla tai vähemmän vaarallisilla tekijöillä. Tätä menettelytapaa sovelletaan luonnollisesti niissä hitsaustöissä, joita työnantaja päättää teettää työntekijöillään omassa yrityksessään. Silloin kun työ tehdään rakennustyömaalla, erityisdirektiivissä 92/57/ETY turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä tai liikkuvilla rakennustyömailla ((EYVL L 245, 26.8.1992. )) edellytetään varosuunnitelmaa, jonka avulla valvotaan erityisesti sitä, että työmaalla toimivien eri yritysten työtä koordinoidaan asianmukaisesti. Lopuksi komissio korostaa, että työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojaamiseksi tapahtuva työympäristön parantaminen kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan EY:n perustamissopimuksen 118 a artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tämä periaate näkyy siinä, että jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen 118 a artiklan 3 kohdan mukaisesti määrätä kansallisella tasolla toimenpiteitä, jotka ovat kyseisissä direktiiveissä annettuja vähimmäisvaatimuksia tiukempia. Nykyisessä tilanteessa komissio ei näin ollen aio ehdottaa toimenpiteitä, jotka koskisivat erityisesti hitsaukseen liittyviä ammatillisia vaaroja.