KIRJALLINEN KYSYMYS E-1075/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(18. huhtikuuta 2002)

Aihe: Vauvojen epämuodostumien lisääntyminen estrogeeni-naishormonin saastuttamista joista peräisin olevan juomaveden seurauksena

1. Onko komissio tietoinen siitä, että estrogeeni-naishormoni, joka päätyy veteen ehkäisypillereitä käyttävien naisten viemäreihin päästämän virtsan mukana, saastuttaa Euroopan suuria jokia yhä enemmän ja siitä, että tästä jokivedestä valmistetun juomaveden käyttö johtaa vauvojen epämuodostumien lisääntymiseen? Kyseiset epämuodostumat voivat ilmetä haljenneena huulena, miespuolisen sukuelimen epämuodostumisena (hypospadias), heikentyneenä nivusena (gastrochisis) tai mahdollisesti selkärankahalkiona (spina bifida). Tietääkö komissio myös, että eräiden jokien suistoissa puolet urospuolisista kaloista on vaihtanut sukupuolta?

2. Mitkä alueet ovat EU:ssa haavoittuvaisimmat tämän ilmiön suhteen sen vuoksi, että ne ottavat juomavetensä tai suurimman osan siitä jokivettä puhdistamalla? Onko kyseinen riski erityisen huomattava Rotterdamin, Antwerpenin, Bremenin, Hampurin, Bristolin, Lontoon, Hullin, Le Havren, Bordeaux'n, Porton, Cádizin, Marseillen, Venetsian ja Thessalonikin kaltaisten jokien suulla sijaitsevien kaupunkien kohdalla?

3. Mitä mahdollisuuksia on tätä nykyä olemassa veden puhdistamiseksi estrogeenista tai siirtymiseksi muusta lähteestä peräisin olevaan juomaveteen?

4. Onko Ison-Britannian ja Belgian osavaltion Flanderin lisäksi EU:ssa olemassa muita alueita, joissa tätä ilmiötä tutkitaan järjestelmällisesti?

5. Onko komissio valmis edistämään tämän alan täydentävää tutkimusta ja koordinointia muiden tietojen kanssa, jotta seuraukset voidaan kartoittaa koko EU:n osalta?

6. Millä muilla tavoin komissio aikoo edesauttaa väestön suojelemista estrogeenin saastuttaman juomaveden käytön seurauksilta?

Lähde: flanderilainen päivälehti Het Nieuwsblad 19. maaliskuuta 2002.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(18. kesäkuuta 2002)

1. Komissio on perillä ongelmasta, joka syntyy hormonaalisia haittavaikutuksia aiheuttavien kemikaalien, sekä teollisten kemikaalien että naishormoni estrogeenin kaltaisten luonnollisten ja synteettisten hormonien, aiheuttamasta jokien saastumisesta. Maaliskuussa 1999 myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä komission tiedekomitea (SCTEE) totesi, että näiden kemikaalien ja ihmisille koituvien terveyshaittojen, kuten kryptokidismin ja hypospadiaksen, välillä on yhteyksiä, mutta tarkkoja syy-yhteyksiä ei ole selvitetty. Kalojen lisääntymiseen liittyvien vaikutusten osalta komitea löysi todisteita imposeksin(1) kaltaisista häiriöistä lähinnä Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Ruotsista, missä ne liittyivät viemärijätteisiin, luonnollisiin ja synteettisiin estrogeenihormoneihin sekä teollisiin kemikaaleihin. Komissio hyväksyi joulukuussa 1999 hormonaalisia haitta-aineita koskevan yhteisön strategian(2). Strategiassa otetaan huomioon tärkeimpinä edellytyksinä lisätutkimus, kansainvälinen yhteistyö, yleisölle tiedottaminen sekä asianmukaiset toimintaperiaatteet. Siihen sisältyy suosituksia lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimiksi, jollaisia ovat esimerkiksi aineiden tunnistaminen, seurantaohjelmien perustaminen, jatkotutkimukset ja sovittujen testausmenetelmien kehittäminen.

2. Juomaveden hankkimisen yleisyys pintavettä puhdistamalla vaihtelee jäsenvaltioittain (Tanskassa 1 prosentti kokonaistuotannosta, Espanjassa noin 60 prosenttia). Niinpä altistumismahdollisuus estrogeenille, jota esiintyy juomaveden tuotantoon käytettävässä jokivedessä, on periaatteessa suurempi jäsenvaltioissa, joissa pintaveden käyttöprosentti on korkea. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että näissä raakavesilähteissä välttämättä esiintyy estrogeeniä. Komission tietoon ei ole tullut, että kyseisten aineiden esiintyminen olisi yleisempää ja sitä myötä riski suurempi jokien suulla. Lisäksi jokiveden ottaminen juomaveden tuotantoon satama-alueilta on erittäin harvinaista.

3. Juomaveden puhdistusprosessin tehokkuudesta estrogeenin poistamisessa on olemassa jonkin verran tutkimustietoa. Etenkin hapettavien prosessien, aktiivihiilisuodatus- ja kalvosuodatusprosessien on raportoitu poistavan estrogeeniä tehokkaasti. Jos estrogeenin esiintyminen juomaveden tuotantoon käytettävässä raakavedessä osoittautuu ongelmaksi, puhdistusprosesseja muuttamalla ja laajentamalla varmistetaan, että ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatu vastaa direktiiviä 98/83/EY(3).

4. Komission tietojen mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan ja Belgian lisäksi kansallisia tutkimus- ja valvontaohjelmia on kehitteillä Alankomaissa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa ja Tanskassa. Näiden ohjelmien tarkoituksena on mm. tutkia jätevesien ja etenkin estrogeenin aiheuttamia jokikalojen hormonaalisia haittavaikutuksia sekä ihmisten terveyteen kohdistuvia vaikutuksia. Komissio tukee yhteisön tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelman myötä myös useita hormonaalisia haittavaikutuksia koskevia eurooppalaisia hankkeita, joissa tutkitaan mm. vauvojen urogenitaalisia epämuodostumia ja jätevesien vaikutuksia kaloihin sekä arvioidaan hormonaalisia haittavaikutuksia aiheuttavien kemikaalien poistoon jäte- ja juomavedestä käytettäviä tekniikoita.

5. Yhteisön hormonaalisia haitta-aineita koskevassa strategiassa on osoitettu tutkimus tärkeimmäksi edellytykseksi, jotta hormonaalisia haitta-aineita ilmiönä voitaisiin ymmärtää paremmin. Hormonaaliset haitta-aineet osoitettiin ensisijaiseksi tutkimuskohteeksi vuonna 1996 neljännessä yhteisön tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmassa, ja sitä rahoitettiin yhteensä 13,5 miljoonalla eurolla. Viidennen puiteohjelman (19992002) elämänlaatua sekä ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevissa ohjelmissa hormonaalisia haitta-aineita korostettiin tärkeänä tutkimuskohteena, johon tähän mennessä on käytetty yhteisön rahoitusta noin 10 miljoonaa euroa, ja parhaillaan neuvotellaan yli 10 miljoonan euron rahoituksesta kuudelle hiljattain hyväksytylle hankkeelle. Lisäksi julkaistiin elämänlaatua sekä ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevien ohjelmien yhteinen ehdotuspyyntö, jossa oli haettavissa 20 miljoonaa euroa lisärahoitusta erityisesti hormonaalisten haitta-aineiden ihmisiin ja ympäristöön kohdistuvien vaikutusten tutkimiseksi. Ehdotuspyynnön kautta rahoitettaviksi valittiin neljä monitieteistä hanketta. Näissä hankkeissa tutkitaan laaja-alaisesti hormonaalisiin haittavaikutuksiin liittyviä kysymyksiä, kuten hormonaalisten haitta-aineiden monimutkaisten yhdistelmien vaikutuksia ihmisten ja kalojen kudoksiin. Näistä hankkeista muodostuu lisäksi kokonaisuus, joka toimii Euroopan hormonaalisia haitta-aineita koskevan tutkimuksen kokoajana työryhmien, tietokantojen koordinoinnin ja tulosten levittämisen kaltaisten toimintojen muodossa. (http://europa.eu.int/comm/research/press/2002/pr1505en.html).

6. Hormonaalisia haitta-aineita koskevassa strategiassa osoitettujen tapojen lisäksi komissio haluaa muistuttaa, että nykyinen vesilainsäädäntö (juomavesidirektiivi 98/83/EY(6), yhteisön vesipolitiikan puitedirektiivi 2000/60/EY(4) sekä vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luetteloa koskeva päätös 2455/2001/EY(5)) tähtää juomaveden tuotantoon käytettävien vesivarojen suojeluun. Erityisesti direktiivin 98/83/EY osalta on käynnissä tutkimus nimeltä Hormonaaliset haitta-aineet juomavedessä, ja tutkimuksen aihepiiriin kuuluu mm. tunnistaa yksittäisiä hormonaalisia haitta-aineita tai niiden ryhmiä, jotka saattavat tulevaisuudessa tulla säänneltäviksi juomavettä koskevassa lainsäädännössä.

(1) Urospuolisten ominaisuuksien esiintyminen eläinnaaraissa.

(2) KOM(1999) 706.

(3) Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3. marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta, EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23. lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista, EYVL L 327, 22.12.2000.

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2455/2001/EY, tehty 20. marraskuuta 2001, vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta ja direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta, EYVL L 331, 15.12.2001.

(6) Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3. marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta, EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.