ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2406/99 esittäjä(t): John McCartin (PPE-DE) komissiolle. Eläkeläislippu.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0126 - 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2406/99 esittäjä(t): John McCartin (PPE-DE) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Eläkeläislippu Komissio on harkinnut erityisen eläkeläislipun tai Eurokortin käyttöönottoa, joka takaisi eläkeläisille joukon etuja (mukaan lukien kuljetukset) Euroopan unionin alueella. AEG-konserni on tehnyt komission tuella tutkimuksen aiheesta. Voisiko komissio antaa lisätietoja hankkeen tämänhetkisestä tilanteesta? Onko komissio ajatellut ehdottaa kyseisen etujärjestelmän käyttöönottoa jäsenvaltioissa? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 2000) Arvoisan parlamentin jäsenen kannattaa tutustua komission vastaukseen Angela Billinghamin kirjalliseen kysymykseen E-1054/99(1), komission vastaukseen Robert Evansin marraskuun 1998 istuntojakson kyselytunnilla esittämään suulliseen kysymykseen H-1023/98(2) sekä komission vastaukseen Niall Andrewsin joulukuun 1998 istuntojakson kyselytunnilla esittämään suulliseen kysymykseen H-1148/98(3). Vanhustenjärjestöjen välisiä yhteyksiä hoitavan ryhmän kansalaisjärjestöistä tulevat jäsenet eivät ole ilmaisseet tukeaan tutkimuksen loppuraportissa tehdyille ehdotuksille esimerkiksi Yhdistyneiden kansakuntien ikäihmisten vuoden valmistelun osalta. Komissiolla ei näin ollen ole tällä hetkellä aikomusta tehdä eläkeläisten Europass-lippua tai yli 60-vuotiaille tarkoitettua korttia koskevia ehdotuksia. (1) EYVL C 348, 3.12.1999. (2) Euroopan parlamentin täysistuntokeskustelut (marraskuu 1998). (3) Euroopan parlamentin täysistuntokeskustelut (joulukuu 1998).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2767/99 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Tuki tuhat tonnia pienemmille sisävesialuksille.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0108 - 0108



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2767/99 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Tuki tuhat tonnia pienemmille sisävesialuksille Euroopan sisävesiverkosto tarjoaa tehokkaasti käytettynä tärkeän ja ympäristöystävällisen vaihtoehdon mietittäessä ratkaisuja liikenneongelmiin. Laajalle ulottuva ja hyvin ylläpidetty vesitieverkosto voi olla merkittävä tekijä muutettaessa osa tiekuljetuksista vesikuljetuksiksi. Hyvän infrastruktuurin lisäksi tarvitaan kuitenkin myös runsas ja monipuolinen aluskanta. Tässä yhteydessä Euroopan unioni on valinnut kymmenvuotisen suurimittaisen tervehdyttämisohjelman (sisävesialusten romutusjärjestely ja vanhasta uusi -järjestely) seurauksena suurten määrien etuun perustuvan linjan. Lisäksi vuorottelujärjestelmät lakkautettiin vuonna 1996 voimaan tulleella direktiivillä, mistä oli seurauksena rahtihintojen voimakas lasku. Tuottavuuden noususta huolimatta ei rahdin kuljettaminen alle tuhattonnisilla aluksilla ollut enää kannattavaa. Kuitenkin pitäisi huolehtia siitä, että tuhat tonnia tai vähemmän painavien alusten kanta säilyisi riittävän suurena. Esimerkiksi niin kutsutut spits- (350400 tonnia) ja kempenaar-alukset ovat erittäin käyttökelpoisia huollettaessa suurta osaa tiettyjä satamia ympäröivistä maaseutualueista erityisesti kapeita vesiväyliä käyttäen. Sama huomio pätee, kun on kyse suhteellisen pienistä tavaramääristä. Voiko komissio kertoa, 1. miten se suhtautuu riittävän suuren alle tuhattonnisen aluskannan säilyttämiseen ja 2. mihin toimiin se on valmis ryhtymään, jotta tämäntyyppisellä sisävesiliikenteellä olisi mahdollisuus selviytyä tulevaisuudessa ja jotta kyseiset toimet sovitettaisiin ponnisteluihin vähentää teittemme liikenneongelmia? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (3. maaliskuuta 2000) 1. Alle 1000 tonnin alusten pitäminen sisävesiliikenteessä on alan toimijoiden asia, eikä komissio ota siihen kantaa muutoin kuin toteamalla, että alle 650 tonnin vetoisten pienten alusten osuus on vieläkin 40 prosenttia kaikista yhteisön aluksista. 2. Yhteisön kapasiteetin osalta on huhtikuusta 1999 lähtien toteutettu uutta politiikkaa, jolla edistetään pienempien alusten rakentamista, jos se vastaa markkinoiden tarpeita. Komissio jatkaa toimenpiteiden toteuttamista vesiliikenteen hyväksi, jotta se voisi tarjota kilpailukykyisiä vaihtoehtoja muille liikennemuodoille.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2463/99 esittäjä(t): Inger Schörling (Verts/ALE) neuvostolle. Ruotsin tiukan huumepolitiikan vastainen EU-direktiivi.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0048 - 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2463/99 esittäjä(t): Inger Schörling (Verts/ALE) neuvostolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Ruotsin tiukan huumepolitiikan vastainen EU-direktiivi Ruotsissa on voimassa määräyksiä, joissa rajoitetaan tarkkaan huumeiksi luokiteltavien aineiden tuontia jopa silloin, kun lääkäri on määrännyt ne jostain lääketieteellisestä syystä. Esimerkiksi lääkeviraston määräyksen 1997:11 mukaan henkilö voi tuoda maahan amfetamiinia vain viiden päivän henkilökohtaista käyttöä varten. Eräs ruotsalainen lääkäri on vastikään ilmoittanut Ruotsin toiminnasta ja määräyksistä Euroopan komissiolle. Hän väittää, että Ruotsin määräykset rikkovat EU:n lainsäädäntöä tavaroiden ja palveluiden vapaasta liikkuvuudesta eri maiden välillä. Lääkäri haluaa, että Euroopan komissio ryhtyy toimenpiteisiin Ruotsia vastaan ja julistaa Ruotsin määräykset laittomiksi, koska ne ovat ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa. Jos komissio päätyy siihen johtopäätökseen, että Ruotsin lainsäädäntö on ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa, voiko Ruotsin kansalainen hankkia jossain vapaampaa huumepolitiikkaa harjoittavassa jäsenmaassa lääkärin määräämiä huumausaineita ja tuoda ne sitten Ruotsiin ilman, että tulli voi mitenkään puuttua asiaan? Vastaus (13. maaliskuuta 2000) Schengenin toimeenpaneva komitea hyväksyi 22. joulukuuta 1994 todistusmallin lääkehoidossa käytettävien huumausaineiden ja/tai psykotrooppisten aineiden kuljetusta varten(1). Tämä Schengenin sopimuksen soveltamista koskevan yleissopimuksen 75 artiklaan perustuva todistus mahdollistaa sen, että jossain Schengenin säännöstöä soveltavassa maassa asuvat henkilöt voivat matkustaa toisiin maihin, jotka soveltavat myös Schengenin säännöstöä, ja kuljettaa laillisesti mukanaan lääkärin määräämiä huumausaineita ja/tai psykotrooppisia aineita 30 päivän hoitokuuria vastaavan määrän. Kyseessä ovat hyvin erityislaatuiset tilanteet, jotka koskevat rajoitettua määrää henkilöitä, joiden terveydentila edellyttää säännöllistä lääkkeiden käyttöä. Nämä lääkkeet määrää sen maan lääkäri, jossa henkilöiden kotipaikka on, ja hän käyttää tätä tarkoitusta varten edellä mainitussa 75 artiklassa määrättyä erityistä todistusta. Jokaisen Schengenin yleissopimusta soveltavan maan viranomaiset voivat tarkastaa tämän todistuksen sen maan keskusviranomaiselta, jossa todistus on annettu. Heti kun Schengenin säännöstöä, joka on nyt sisällytetty osaksi yhteisön oikeutta, aletaan soveltaa Ruotsissa, kyseinen järjestely on voimassa myös siellä. (1) Asiakirja SCH/Com-ex (94) 28 rév. ja SCH/Stup (94) 21.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2556/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Tukiasemat.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0163 - 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2556/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (11. tammikuuta 2000) Aihe: Tukiasemat Kun otetaan huomioon matkapuhelinten käytöstä mahdollisesti aiheutuvista terveysvaikutuksista esitetyt tieteelliset todisteet, onko komissio huolestunut siitä, että matkapuhelinten tukiasemien sijoittamisesta ihmisryhmien, ja erityisesti koulurakennusten läheisyyteen voi aiheutua terveysvaikutuksia, ja aikooko se ehdottaa asiaa koskevia vähimmäisstandardeja tai turvatoimia? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (27. tammikuuta 2000) Väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz-300 GHz) altistumisen rajoittamisesta 12 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa neuvoston suosituksessa 1999/519/EY(1) otetaan käyttöön perusrajoitusten ja viitearvojen järjestelmä, jonka tarkoituksena on estää esimerkiksi matkapuhelinten tukiasemien aiheuttamien kenttien osoitetut terveyshaitat. Suositus on osoitettu jäsenvaltioille. Niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla taataan suositellun järjestelmän mukainen korkeatasoinen terveydensuojelu altistumisen rajoittamiseksi. Tämän odotetaan myös johtavan siihen, että suosituksen kohteena olevaa sähkömagneettista säteilyä aiheuttaville laitteille vahvistetaan standardit. (1) EYVL L 199, 30.7.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2724/99 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Aeolus-hanke.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0114 - 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2724/99 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Aeolus-hanke EU rahoittaa Leonardo-ohjelman puitteissa Aeolus-hankkeen kautta tutkimusta ja ammattikoulutusta vaihtoehtoisten energioiden alalla. Vaihtoehtoisiin energioihin kuuluu tuulienergia, jolla tarjoamiensa etujen lisäksi on muutamia haittoja, kuten laitteistojen aiheuttama korkea melutaso tai näiden suurikokoisten laitteistojen monesti maisemallisesti aiheuttama visuaalinen vaikutus arvokkailla alueilla. EU vaatii, että tästä hetkestä lähtien vuoteen 2010 saakka ainakin 10 % energiasta tuotetaan uusiutuvilla energiamuodoilla. Lisäksi minne tahansa sijoitettavien tuulivoimapuistojen määrä lisääntyy vuosi vuodelta. Onko komissio suunnitellut tarvetta pyytää yhteisön varoilla rahoitettavien tuulivoimapuistojen ympäristövaikutustutkimusta? Olisiko komissio valmis tekemään tutkimuksen edellytyksistä, joiden perusteella ympäristövaikutusta voitaisiin vähentää mahdollisimman paljon? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2000) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta annetun neuvoston direktiivin 97/11/EY(1) liitteessä II olevan 3 kohdan i alakohdassa säädetään tuulivoimaloiden ympäristövaikutusten arvioinnista. Edellä mainitun direktiivin 4 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat päättää liitteessä II lueteltujen hankkeiden osalta tapauskohtaisesti tai asettamiensa raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla, onko hankkeista tehtävät ympäristövaikutusten arvioinnit. Päätöksen hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnista tekee siis jäsenvaltio. Jos tällainen arviointi tehdään, voidaan ryhtyä toimenpiteisiin hankkeen ympäristövaikutusten vähentämiseksi. (1) EYVL L 73, 14.3.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2158/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Rahastot alueiden kehittämiseksi.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0012 - 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2158/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (24. marraskuuta 1999) Aihe: Rahastot alueiden kehittämiseksi 1. Pitääkö paikkansa, että aluepolitiikasta vastaava pääosasto hylkäsi äskettäin tavoitetta 2 koskevan Italian hallituksen esityksen? 2. Minkä vuoksi? 3. Olivatko hylkäämisen taustalla rakennerahastojen käyttöä koskevat uudet kriteerit, joista sovittiin Eurooppa-neuvoston Berliinin kokouksessa ja jotka eroavat kauden 19941999 kriteereistä? 4. Mikäli näin on, voisiko komissio kertoa, mitkä maat hyötyvät näistä uusista kriteereistä ja mille maille niistä taas on haittaa? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 2000) 1. Komissio hylkäsi todellakin Italian viranomaisten 1. lokakuuta 1999 toimittaman tavoitteeseen 2 kelpaavien alueiden luetteloa koskevan ehdotuksen. 2. Mainittu ehdotus ei noudata rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 4 artiklan 4 kohdan säännöksiä, joissa säädetään, että vähintään 50 prosenttia tavoitteen 2 kohdeväestöstä on kussakin jäsenvaltiossa oltava alueilla, jotka täyttävät mainitun 4 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut perusteet. Italian viranomaisten esittämien ja nämä perusteet täyttävien alueiden asukasluku on kuitenkin ainoastaan 2,2 miljoonaa, joka on 29,6 % tukikelpoisesta kokonaisasukasluvusta. 3. Jäsenvaltiot ovat hyväksyneet mainitun asetuksen yksimielisesti parlamentin annettua asiasta myönteisen lausunnon. Kuten edellä mainittiin, Italian ehdotuksen hylkäämisen perustana ei ole uudet perusteet itsessään, vaan edellä esitetyn 4 artiklan 4 kohdan säännösten noudattamatta jättäminen. 4. Mainitun asetuksen 4 artiklan 5 ja 6 kohdassa esitetyt perusteet eivät aiheuta haittaa millekään jäsenvaltiolle. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2781/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Appelsiinien markkinoille saattamisen tukitoimet Kreikassa.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0127 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2781/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Appelsiinien markkinoille saattamisen tukitoimet Kreikassa Kreikassa tänä vuonna odotettavissa olevan appelsiinien tuotannon suuren kasvun arvellaan vaikeuttavan tuotteiden markkinoille saattamista. Keski- ja Itä-Euroopan maihin suuntautuvan viennin vaikeudet, jotka johtuvat tietyissä valtioissa esiintyvästä byrokratiasta ja talousongelmista sekä Jugoslavian sodassa vaurioituneesta tieverkostosta, lisäävät markkinoille saattamista koskevia ongelmia sillä seurauksella, että tuottajien tulot ovat vaarassa romahtaa. Mihin toimiin (kuten kuljetuskustannusten tukemiseen ja annettavan elintarvikeavun määrän lisäämiseen erityisesti Balkanilla) komissio aikoo ryhtyä tuotannon markkinoille saattamisen helpottamiseksi? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 2000) Komissio on hiljattain ulottanut appelsiinien vientituet koskemaan kaikkia määräpaikkoja, mm. kaikkia kolmansia maita hedelmä- ja vihannesalan vientitukien vahvistamisesta 12 päivänä tammikuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 67/2000(1) mukaisesti. Tällä toimenpiteellä on voitu yksinkertaistaa huomattavasti tukimaksun saamiseen liittyviä hallintomenettelyjä. Sitruunoiden vientitukea on korotettu 35 eurosta 45 euroon tonnilta niiden kolmansiin maihin suuntautuvan myynnin viimeaikaisten vaikeuksien vuoksi. Ylituotannon osalta arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastauksiin, jotka komissio on antanut tämän kysymyksiin E-393/99(2) ja E-2327/99(3). (1) EYVL L 9, 13.1.2000. (2) EYVL C 341, 29.11.1999. (3) EYVL C 219 E, 1.8.2000, s. 147.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2332/99 esittäjä(t): Alejandro Cercas (PSE) komissiolle. Uutta luovat toimenpiteet, jotka lisäävät pienten ja keskisuurten yritysten ylikansallista toimintaa niiden pyrkiessä kolmansien maiden markkinoille (ehdotuspyyntö 98/C 219/13).



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0104 - 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2332/99 esittäjä(t): Alejandro Cercas (PSE) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Uutta luovat toimenpiteet, jotka lisäävät pienten ja keskisuurten yritysten ylikansallista toimintaa niiden pyrkiessä kolmansien maiden markkinoille (ehdotuspyyntö 98/C 219/13) Pyytäisin komissiota tarkentamaan seuraavia kohtia yllä mainitusta asiasta(1) - vuosina 1988 ja 1999 tuettujen hankkeiden kokonaismäärä, - edunsaajat, - määrät, - eurooppalaisten osallistujien osuus yhteenliittymissä - kolmannet maat, joissa toimittu, - milloin järjestetään seuraava pyyntö? (1) EYVL C 219, 15.7.1998, s. 23. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (12. tammikuuta 2000) Komissio on myöntänyt ehdotuspyynnön (98/C 219/13) perusteella tukea neljälle ehdotukselle, joita ovat esittäneet EIC-CRCI Orleans (Ranska) Ranskan ja Israelin väliseksi Firmenpool-hankkeeksi (tuen määrä 80 000 euroa), Excal (Espanja) Espanjan, Meksikon ja Argentiinan väliseksi Firmenpool-hankkeeksi (tuen määrä 75 909 euroa), Lisburn Enterprise (Yhdistynyt kuningaskunta) Pohjois-Irlannin ja Yhdysvaltojen väliseksi Compagnonnage-hankkeeksi (tuen määrä 80 000 euroa) ja MLIP (Saksa) Saksan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen väliseksi Firmenpool-hankkeeksi (tuen määrä 80 000 euroa). Ehdotuspyynnössä ei vaadittu ehdotuksen tekijöitä perustamaan yhteenliittymää. MLIP on kuitenkin liittänyt toimintansa kehittämiseen myös Thames Valleyn, Greater Nottinghamin ja Isle of Wightin (Yhdistynyt kuningaskunta) Business Link -organisaation sekä kolme saksalaista kauppakamaria (Magdeburgin, Leipzigin, Dresdenin) ja AFG Mecklenburgin. Tämän innovatiivisten toimien ohjelman kokeiluluonteisuuden vuoksi komissio päättää mahdollisesta uudesta ehdotuspyynnöstä sen jälkeen kun näiden neljän hankkeen tulokset on arvioitu.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2421/99 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle. Mehiläishoitajia rankaiseva hunajaa koskeva uusi direktiivi.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0131 - 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2421/99 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Mehiläishoitajia rankaiseva hunajaa koskeva uusi direktiivi Komissio valmistautuu hyväksymään direktiivin 74/409(1) korvaavaa uutta direktiiviä hunajasta. Direktiivi sellaisena, kun se on laadittu, rankaisisi ankarasti alan yrittäjiä. Italian ja muiden Euroopan maiden mehiläishoitajat ovat esittäneet oikeutettuja vaatimuksia, jotka kohdistuvat ennen kaikkea seuraaviin seikkoihin: 1. Hunajantuotanto pitäisi rinnastaa maanviljelyksen kaltaiseen toimintaan, eikä säilyketeollisuuden edustajien lobbaukseen pitäisi taipua, sillä sen tavoitteena on aina ollut laatuvaatimusten alentaminen ja tuoteselosteessa vaadituista tiedoista tinkiminen. 2. Yksittäisillä valtioilla pitäisi olla oikeus suojella hunajaa tuotteena, joka on peräisin ainoastaan kukkien medestä ja estää yhteisön ulkopuolisissa maissa tuotetun hunajan ja sekoitusten pääsy Euroopan markkinoille, joka tapahtuu usein jäsenvaltioiden suostumuksella. Voiko komissio kertoa, eikö sen mielestä olisi parempi lykätä säädöksen hyväksymistä siihen asti, kunnes edellä mainitut vaatimukset on tarkemmin tutkittu? (1) EYVL L 221, 12.8.1974, s. 10. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (25. tammikuuta 2000) Komissio on antanut vuonna 1996 direktiiviehdotuksen(1), jonka tarkoituksena on hunajaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1974 annetun neuvoston direktiivin 74/409/ETY(2) yksinkertaistaminen ja korvaaminen. Ehdotuksen valmistelussa ja siihen liittyvissä keskusteluissa komissio on ottanut huomioon Edinburghissa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen sille antaman valtuutuksen mukaisesti niiden kaikkien osapuolten yhteisön edut, joita asia koskee. 1. Hunajaa koskevassa direktiiviehdotuksessa annetaan hunajan määritelmä ja tietyt koostumusta koskevat kriteerit, jotka kaiken sekä yhteisössä että yhteisön ulkopuolella tuotetun hunajan on täytettävä, jotta sitä voidaan myydä tällä hunajan nimityksellä. 2. Olisi sekä yhteisön että kansainvälistä kaupankäyntiä ohjaavien sääntöjen vastaista kieltäytyä tuomasta hunajaa yhteisön ulkopuolelta, mikäli se on direktiivissä annettujen hunajaa koskevien säännösten mukaista. Komission on kuitenkin päättänyt muuttaa ehdotustaan Euroopan parlamentin toukokuussa 1999 antaman lausunnon perusteella siten, että hunajan alkuperän ilmaiseva pakkausmerkintä on pakollinen silloin, kun hunaja on peräisin yhteisön ulkopuolelta. Neuvoston kokouksissa jotkut jäsenvaltiot ovat ottaneet esille yhteisöstä ja yhteisön ulkopuolelta peräisin olevien hunajasekoitusten tuotemerkinnät. Tämä asia on kuitenkin vielä auki. (1) EYVL C 378, 13.12.1996. (2) EYVL L 221, 12.8.1974.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2562/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Talletusvakuudet.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0075 - 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2562/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (11. tammikuuta 2000) Aihe: Talletusvakuudet Voiko komissio laatia taulukon nykyisistä pankkitalletuksien vakuuksia tai takuita koskevista säännöksistä kussakin jäsenvaltiossa? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 2000) Talletusten vakuusjärjestelmiä jäsenvaltioissa koskevat määräykset löytyvät talletusten vakuusjärjestelmistä annettua direktiiviä (94/19/EY) koskevan komission kertomuksen liitteestä(1). Komissio hyväksyi kyseisen kertomuksen 22. joulukuuta 1999, ja se lähetetään lähiaikoina neuvoston ja Euroopan parlamentin käsiteltäväksi. Talletusten vakuusjärjestelmistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/19/EY(2) säädetään, että 1. päivästä tammikuuta 2000 lähtien vähimmäisvakuustaso yhteisössä on 20 000 euroa. Useimpien jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut vakuudet vaihtelevat 20 000 eurosta 25 000 euroon. Vain kolmen jäsenvaltion Tanskan, Ranskan ja Italian kansallinen vakuustaso on edellä esitettyä korkeampi. Komission kertomus tarjoaa tietoa kaikkien jäsenvaltioiden sekä Islannin, Liechtensteinin ja Norjan talletusten vakuustasosta. Lisäksi siinä selvitetään, mitä vakuus sisältää, annetaan tietoa eri maiden talletusten vakuusjärjestelmiä koskevasta lainsäädännöstä ja esitetään vakuudet myöntävien elinten luettelo. (1) Komission kertomus talletusten vakuusjärjestelmistä annetun direktiivin (94/19/EY) 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vakuusturvan vientikiellon soveltamisesta, KOM(1999) 722 lopullinen. (2) EYVL L 135, 31.5.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2842/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Tutkimustehtävien 2.1.3 ‐ ilmastonmuutoksen ennustaminen ja skenaariot ‐ sisällyttäminen ehdotuspyyntöjen toiseen kierrokseen.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0143 - 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2842/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Tutkimustehtävien 2.1.3 ilmastonmuutoksen ennustaminen ja skenaariot sisällyttäminen ehdotuspyyntöjen toiseen kierrokseen Voiko komissio vahvistaa, että sillä ei ole välittömiä suunnitelmia sisällyttää tutkimustehtävää 2.1.3 ilmastonmuutoksen ennustaminen ja skenaariot ehdotuspyyntöjen toiseen kierrokseen energiaa, ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan tutkimusohjelman alaisuudessa? Jos näin on, voiko se selittää, johtuuko tämä hallinnollista tai budjettiin liittyvistä syistä vai siitä, että sen mielestä kaikki asiaa koskeva tarpeellinen tutkimus on käynnissä? Philippe Busquin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2832/99 ja E-2842/99 (14. helmikuuta 2000) Kahden ensimmäisen ehdotuspyynnön työohjelma on suunniteltu huolellisesti ja laadittu yhteistyössä neuvoa-antavan asiantuntijaryhmän ja ohjelman hallintokomitean kanssa. Näiden elinten kanssa neuvotellaan myös jatkossa ehdotuspyyntöjen perusteella. Pääasiassa budjettisyistä mutta myös edellä mainittujen elinten suosituksesta osa-alue 2.1.3 Ilmastonmuutoksen ennakoiminen ja skenaariot oli mukana ensimmäisessä ehdotuspyynnössä. Sen sijaan sitä ei ole otettu toiseen ehdotuspyyntöön, mutta vuoden 2001 ehdotuspyynnössä sen on taas mukana.