KIRJALLINEN KYSYMYS E-0962/99

esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle

(13. huhtikuuta 1999)

Aihe: Katkarapujen kasvattaminen Bangladeshissa ja ympäristönsuojelu

Aikooko komissio keskustella Bangladeshin hallituksen kanssa mahdollisista keinoista, joilla katkarapujen kasvattajia kannustetaan siirtymään "suljettuun" katkarapujen kasvattamismenetelmään, jossa jätevesi puhdistetaan ja käytetään uudelleen ja joka siten kuormittaa ympäristöä vähemmän kuin perinteiset menetelmät?

Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus

(5. toukokuuta 1999)

Katkarapujen kasvatus perustuu Bangladeshissa valtaosin laajaperäisiin tai parannettuihin laajaperäisiin tekniikoihin, ja ainoastaan pieni osa tapahtuu puoli-intensiivisten tai intensiivisten tekniikoiden avulla. Katkarapujen kasvatus on myös kausiluonteista ja vuorottelee alueesta riippuen riisin viljelyn ja suolantuotannon kanssa. Toiminnassa on mukana pääasiassa pientilallisia ja katkaravunkasvattajia, ja toiminnan vaatimat investoinnit ovat suhteellisen pieniä. Uudenaikaisella suljetulla kalankasvatusjärjestelmällä poistetaan ympäristön pilaantumisen aiheuttama haitta, mutta huipputeknologiaa edustavana järjestelmänä sen alkuinvestoinnit ja tuotantokustannukset ovat suuret ja edellyttävät vankkaa hallinnollista asiantuntemusta. Tämän vuoksi järjestelmä on otettu käyttöön Yhdysvaltojen ja Thaimaan kaltaisissa maissa, joissa teolliseen käyttöön tarkoitettujen katkarapujen vesiviljelyä harjoitetaan kilpailukykyisesti.

Merkittävien ympäristövaikutusten aikaansaamiseksi Bangladeshin olisi muutettava huomattava osa nykyistä katkarapujen kasvatusta suljettuun järjestelmään. Tämä vaikuttaa toistaiseksi varsin vaikealta, sillä suljettu kalankasvatus sopii paremmin teollisille vesiviljely-yhtiöille kuin pienille toimijoille, joilla ei ole taloudellisia resursseja eikä teknistä taitoa.

Lisäksi yhteisö uskoo, että niin kauan kuin katkarapujen vesiviljelyä harjoitetaan tiheään asutuilla ja tehokkaasti hyödynnetyillä rannikkoseuduilla, katkarapujen kasvatusta on tarkasteltava yhdessä rannikon muiden tarpeiden kanssa. Nimenomaan katkarapujen vesiviljelyä harjoittaville toimijoille tarkoitetut kestävät ratkaisut voivat olla merkityksettömiä, jos puuttuu sellainen koko rannikkoaluetta koskeva laaja lähestymistapa, jossa rannikkoalueiden monet resurssit ja käyttötarkoitukset sovitetaan yhteen. Vesiviljelyn ja katkarapujen kasvatuksen ongelma ei koske ainoastaan ympäristöä vaan on myös taloudellinen ja sosiaalinen kysymys, jota on käsiteltävä kokonaisuutena.

Komission tietojen mukaan Bangladeshin hallitus on parhaillaan valmistelemassa kattavaa kalastuspolitiikkaa ja neljättä kansallista kalastushanketta, jolla pyritään lisäämään kalan ja katkarapujen tuotantoa merkittävästi, poistamaan köyhyyttä ja huolehtimaan ympäristöstä kestävällä tavalla. Katkarapujen kasvattamista koskevalla hallituksen strategialla pyritään edistämään parannettua perinteistä kasvatusta tehokasvatuksen sijaan, kannustamaan ryhmittymien muodostamiseen, jotta pienet maanomistajat voisivat tuottaa katkarapuja, tarjoamaan lisäpalveluja ja eläinlääketieteellistä valvontaa sekä parantamaan sen omien yksiköiden institutionaalista organisaatiota.

Jos Bangladeshin hallitus haluaa aloittaa keskustelun ympäristön kannalta kestävästä kehityksestä, verokannustimista sekä kalastusalaa ja katkarapujen kasvatusta koskevista sosiaalisista, institutionaalisista ja ympäristöä koskevista kysymyksistä, komissio on valmis aloittamaan vuoropuhelun sen pohtimiseksi, miten hallituksen tavoitteita voitaisiin parhaiten tukea.