ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1994/98

esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle

(30. kesäkuuta 1998)

Aihe: EU ja Aasian ympäristö

Mitä toimia komissio toteuttaa kehittääkseen Etelä-Aasian maiden hallintokoneistojen ympäristöosaamista?

Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus

(27. heinäkuuta 1998)

Komissio on käynnistänyt viime vuosina useita toimia, joilla autetaan Etelä-Aasian maita kehittämään ympäristöhallintoaan. Lisää toimia kuitenkin tarvitaan. Vuonna 1997 käynnistettiin Asia-EcoBest-hanke, jota on tarkoitus toteuttaa Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa yksityisellä ja julkisella sektorilla. Sen tavoitteena on kehittää ympäristöhallinnon kapasiteettia Aasian maissa ja helpottaa Euroopan ja Aasian ympäristöalan yhteistyötä. Hankkeella pyritään muun muassa lisäämään valtion osallistumista ja näin ollen parantamaan ympäristöhallinnon kapasiteettia edistämällä yhteisön ympäristön ja kestävän kehityksen alan parhaiden toimintatapojen käyttöönottoa kyseisissä maissa. Tämän odotetaan vahvistavan Etelä-Aasian maiden ja yhteisön kahdenvälisiä suhteita ja kehittävän edelleen ympäristöalan yhteistyötä politiikan tasolla niin, että pitkän aikavälin yleiset tulokset parantuvat vastaavasti. Aasia-EcoBest-hanketta hoitaa ympäristöteknologian alueellinen laitos RIET (Regional Institute for Environmental Technologies, www.riet.org).

Asia-Urbs-ohjelma (www.asia.urbs.com) koskee Etelä- ja Kaakkois-Aasiaa. Sen kohteena ovat Euroopan ja Aasian paikallisviranomaiset, ja sillä edistetään kaupunkiympäristön parantamista koskevien hankkeiden toteuttamista yhteistyössä. Päätavoitteena on parantaa paikallisten toimijoiden tiedonsaantia tarvittavista kestävän kaupunkikehityksen edellytyksistä. Molempien osapuolten yksityiset ja julkiset kumppanit edistävät pysyviä ja kestäviä toimia. Ohjelman avulla saataneen aikaan tärkeä ja hyödyllinen alhaalta ylöspäin suuntautuva vaikutus kaupunkiympäristöä koskevan politiikan kehittämiseen keskushallinnon tasolla. Asia-Urbs-ohjelmalla pystyttäneen huomattavasti edistämään myös ympäristöalan asiantuntemuksen jakamista eri alueiden eri paikallisviranomaisten kesken. Tämä vähentää laajan, keskushallintojohtoisen kaupunkiympäristöä koskevan politiikan tarvetta, koska tällainen politiikka kehittyy hitaammin kuin monet suurkaupunkien ja muiden kaupunkialueiden ongelmat edellyttäisivät.

Intian hallituksen kanssa tehtävä ympäristöalan yhteistyö on ollut hitaampaa kuin muilla aloilla useista syistä, muun muassa siksi, että Intia ei ole pitänyt ympäristöalaa koskevaa kahdenvälistä vuoropuhelua kovin tärkeänä. Komissio on alkanut kartoittaa ympäristöalaa ja kestävää kehitystä koskevan kahdenvälisen yhteistyön painopistealueita Intian kanssa. Näihin odotetaan kuuluvan valtionhallinnon tason kapasiteetin kehittäminen. Intian hallitus ei ole juuri kiinnittänyt huomiota ympäristöalan kapasiteetin kehittämiseen, mutta yhteisö on rahoittanut useita ympäristöalan toimia (metsittäminen, vesistöalueiden hallinto, rappeutuneiden maa-alueiden parantaminen, metsäalan hallinnon jakaminen, energia-ala, vaihtoehtoiset energiamuodot ja energiatehokkuus).
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1774/98 esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (5. kesäkuuta 1998) Aihe: Italian pankkikartellit Eräiden sanomalehtien mukaan ja joidenkin kuluttajayhdistysten ilmoitusten perusteella Italian pankkiyhdistykseen (ABI) kuuluvat italialaiset pankit ovat vaatineet kuluttajia allekirjoittamaan pankkisopimuksia, jotka sisälsivät kohtuuttomia ehtoja ja jotka olivat allekirjoittajille epäselviä ja/tai vaikeatajuisia. Näiden ilmoitusten mukaan monissa ensiasunnon hankkimista koskevissa lainasopimuksissa pankit vaativat korkoja, jotka olivat huomattavasti korkeammat kuin Italian nk. koronkiskonnan vastaisessa laissa määrätään. Nämä korkojen laskemiseen johtaneet ilmoitukset ovat osoitus itse ABI:n johtaman vahvan pankkikartellin olemassaolosta. Joissakin tapauksissa on paljastunut keskinäisiä ja salaisia, kilpailua vääristäviä sopimuksia, jotka myös rajoittivat muiden eurooppalaisten pankkien toimintaa Italiassa, jotka eivät ilmeisestikään ole ABI:n jäseniä. 1. Eikö pankkien toiminta ole Rooman sopimuksen vastainen tehtyjen sopimusten, salaisten liittojen ja sovittujen käytäntöjen osalta, jotka johtavat kilpailusääntöjen noudattamatta jättämiseen? 2. Eikö ABI käytä väärin hallitsevaa asemaansa? 3. Eivätkö Italian valtiovarainministeriö, Italian kartelleja vastustavat viranomaiset tai Italian pankki ole jollakin tavalla vastuussa Italian pankkijärjestelmää koskevista laiminlyönneistä, jotka vaikeuttavat muiden kilpailijoiden ja näin ollen uusien eurooppalaisten pankkien tuloa Italian markkinoille? 4. Onko mahdollista käynnistää perusteellinen tutkimus väitetyistä ABI:n ja tärkeimpien eurooppalaisten pankkiyhdistysten välisistä sopimuksista, jotka tähtäävät markkinoiden maantieteelliseen jakamiseen niiden asiakkaiden suureksi vahingoksi, jotka ovat sopimussuhteessa näiden pankkien kanssa? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (22. heinäkuuta 1998) 1., 2. ja 4. Komissio on tietoinen ongelmista, joita on ilmennyt Italiassa, kun asiakkaat ovat halunneet uusia pankkilainojaan (erityisesti kiinnelainoja) hyötyäkseen alentuneesta korkotasosta, ja seuraa tilanteen kehittymistä. Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen (6. helmikuuta 1962 annettu asetus N:o 17)(1) 3 artiklassa annetaan komissiolle toimivalta toteuttaa toimenpiteitä EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan rikkomisen lopettamiseksi. Komissio tutkii parhaillaan tapausta lähemmin. 3. Komissio ei ole tietoinen siitä, että Italian valtiovarainministeriö, kartelleja valvovat Italian viranomaiset tai Italian pankki olisivat hankaloittaneet uusien kilpailijoiden tuloa Italian markkinoille. Komissio on yhteydessä sekä Italian pankkiin että maan viranomaisiin tässä asiassa. (1) EYVL 13, 21.2.1962.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1194/98

esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) komissiolle

(24. huhtikuuta 1998)

Aihe: Kiinteistöalan teknisten asiantuntijoiden ammatillinen toiminta

Kiinteistöalan teknisten asiantuntijoiden ammattijärjestö, joka on perustettu ammattijärjestöjä koskevan Espanjan lainsäädännön mukaisesti ja rekisteröity asianmukaisesti toimivaltaisessa ministeriössä, on harjoittanut laillisesti kiinteistönhoitoon ja -välitykseen liittyvää toimintaa vuodesta 1993.

Huolimatta siitä, että järjestö täyttää kaikki direktiivin 89/48/ETY(1) 1 artiklan d kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa ja direktiivin 92/51/ETY(2) 1 artiklan f kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa säädetyt vaatimukset, Espanjan valtio kieltäytyy pitämästä kyseistä ammattitoimintaa edellä mainittujen säännösten mukaisena säänneltynä ammattitoimintana ja sisällyttämästä kyseistä ammattinimikettä vahvistettujen ammattinimikkeiden luetteloon. Tämä on vastoin mainittujen direktiivien säännöksiä ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa mainittuja henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevia tavoitteita sekä 52 artiklassa määrättyä itsenäistä ammattia harjoittavien henkilöiden sijoittautumisvapautta, koska järjestöltä evätään Euroopan laajuudessa toimivan yhtiön asema.

Komission tehtävänä on toimia perustamissopimusten valvojana ja huolehtia sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden, joiden täytäntöönpanosta on annettu useita direktiivejä eri jäsenvaltioiden tutkintotodistusten ja ammatillisen toiminnan vastavuoroiseksi tunnustamiseksi, kaltaisten yhteisön perusperiaatteiden noudattamisesta. Miten Euroopan komissio aikoo lopettaa tämäntyyppisen syrjivän ja yhteisön vapauksien toteutumisen estävän toiminnan, jota Espanjan valtion harjoittaa saattaessaan edellä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään, mutta kieltäytyessään myöntämästä tietyille ammattialoille kyseisissä direktiiveissä vahvistettuja oikeuksia?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(14. heinäkuuta 1998)

Alustavan tutkimuksen perusteella näyttää siltä, että arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys kuuluu asianomaisen jäsenvaltion eli Espanjan toimivaltaan, koska kyseessä on sellaiseen ammattiin pääsy, pääsyn edellytykset ja harjoittaminen, jota koskeva sääntely tai sen puuttuminen jäsenvaltiossa kuuluu kansalliseen toimivaltaan.

(1) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.

(2) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0123



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1951/98 esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Energian säästäminen nykyisissä rakennuksissa Miten komissio on analysoinut lukuja, jotka sisältyivät EuroACE:n sille 27. huhtikuuta ja 12. toukokuuta 1998 esittämään ja "CALEB Management Consultants":in laatimaan Euroopan rakennusten hiilidioksidipäästöjen rajoittamisen mahdollisuuksia arvioineeseen raporttiin? Hyväksyykö komissio raportin väittämän, jonka mukaan tällä alalla voitaisiin vuosittain säästää lähes 450 tonnia hiilidioksidia? Jos komissio hyväksyy tämän väittämän, mihin toimiin ollaan ryhdytty, jotta varmistettaisiin toimien pikainen käytäntöön pano tämän halutun tavoitteen saavuttamiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (29. heinäkuuta 1998) Euroopan asuntojen hiilidioksidipäästöjen mahdollista rajoittamista koskevaa toukokuussa 1998 julkaistua raporttia on tutkittu tarkkaan. Rakennusten energiankulutus muodostaa suuren osan yhteisön kokonaisenergiankulutuksesta, ja se aiheuttaa huomattavan osan yhteisön hiilidioksidipäästöistä. Raportissa mainitaan rakennussektorin vastaavan 40 prosentista yhteisön energiankulutuksesta. Tämä arvio perustuu tiettyihin oletuksiin rakennusten energiankäytön määrittelystä. Rakennussektorilla on yleisesti todettu olevan huomattavia mahdollisuuksia säästää energiaa ja näin ollen vähentää päästöjä. On selvää, että jos yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on määrä täyttää niille Kioton pöytäkirjasta aiheutuvat sitoumukset, tarvitaan toimenpiteitä rakennussektorin energiatehokkuuden parantamiseksi. Raportissa esitetty mahdollinen hiilidioksidipäästöjen pienentäminen 450 miljoonalla tonnilla vuoteen 2010 mennessä on todennäköisesti teknisten mahdollisuuksien ylärajoilla. Kehitettäessä asianmukaisia toimenpiteitä niin kansallisesti kuin yhteisönlaajuisesti on taloudellisten mahdollisuuksien määrittämisessä kuitenkin otettava huomioon muitakin kriteereitä, kuten kannattavuus. Raportissa ei esitetty tätä näkökantaa. Komission tuoreessa tiedonannossa "Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä - strategia energian taloudellista käyttöä varten"(1) luetellaan joitakin mahdollisia toimia, jotka voisivat soveltua rakennussektorille. (1) KOM(98) 246 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2004/98 esittäjä(t): Hartmut Nassauer (PPE) neuvostolle (29. kesäkuuta 1998) Aihe: Neuvoston 26. kesäkuuta 1990 antama asetus (ETY) 2377/90 yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa Asetuksessa (ETY) 2377/90(1) on luotu menettely eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa. Tämän asetuksen käytännön soveltaminen herättää seuraavat kysymykset: 1. Ellei tarkastusta tehdä tai jos enimmäismäärät ylittyvät, johtaako yhteisön menettely jäämien enimmäismääristä siihen, että kyseisen eläinlääkkeen lupa evätään? 2. Onko tässä yhteydessä otettu huomioon, ettei pienille markkinoille suunnattujen hevoslääkkeiden kohdalla ole kannattavaa tehdä kalliita lääkeainetutkimuksia uuden luvan saamiseksi, niin että yhä useammilta lääkkeiltä evätään lupa? 3. Ollaanko tietoisia siitä, että tällä tavoin myös sellaiset eläimet, joita ei ole tarkoitettu elintarvikkeiden valmistukseen, jäävät vaille tarpeellista lääkehoitoa? 4. Eikö asetuksen soveltamisalasta pitäisi tämän vuoksi jättää pois sellaiset eläimet, jotta niille voidaan edelleen määrätä eläinlääkkeitä, joissa jäämien sallitut enimmäismäärät ylittyvät? 5. Onko se seikka otettu huomioon, että joissakin jäsenvaltioissa hevosen lihaa käytetään vain erittäin harvoin syötäväksi? 6. Eikö muun muassa hevosia ajatellen olisi välttämätöntä tehdä ero kotieläinten ja teuraseläinten välillä siten, että kotieläimiä voidaan lääkitä rajoituksitta, mutta teuraseläimiä rajoituksin? 7. Eikö jokainen hevonen voitaisi merkitä joko ratsu- tai teurashevoseksi? Vastaus (24. syyskuuta 1998) Asetuksessa (ETY) 2377/90 tarkoitetulla menettelyllä ei lakkauteta kyseisiä eläinlääkkeitä koskevia lupia, koska valvonnasta huolehditaan kansallisten järjestelmien avulla, jotka on pantava täytäntöön jäämiä koskevan direktiivin (direktiivi 96/23/EY)(2) mukaisesti. Muiden kysymysten osalta, jotka koskevat kaikkien, erityisesti hevosille tarkoitettujen lääkkeiden markkinointilupien puuttumista, neuvostossa on asianmukaisella tasolla otettu huomioon arvoisan parlamentin jäsenen esittämät seikat ja annettu työryhmälle tehtäväksi tarkastella asiaa koskevaa Saksan valtuuskunnan valmisteluasiakirjaa. Kysymys voitaisiin ratkaista muutetun asetusehdotuksen puitteissa, jonka komissio on sitoutunut esittämään neuvostolle 20. helmikuuta 1997(3) ehdotuksesta asetuksen (ETY) 2377/90 14 artiklassa säädetyn määräajan pidentämisestä annetun lainsäädäntöpäätöslauselman, johon sisältyy parlamentin lausunto, johdosta. (1) EYVL L 224, 18.8.1990, s. 1. (2) EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10. (3) EYVL C 85, 17.3.1997, s. 127.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2006/98 esittäjä(t): Gunilla Carlsson (PPE) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Kaapelilähetystoiminnan harjoittajien velvoitteet (must-carry) Useimmissa Euroopan valtioissa kaapelilähetystoiminnan harjoittajilta edellytetään televisio- ja radio-ohjelmien lähettämistä. Yleensä nämä velvoitteet koskevat ainoastaan rajattua määrää yleisradiotoiminnan tarjonnasta. Nykyisin vaikuttaa siltä, että näitä velvoitteita pyritään laajentamaan siten, että niiden piiriin kuuluisivat lisäksi: 1. kansalliset kaupalliset ohjelmat, 2. maksutelevision ohjelmat ja 3. yleisradiolähetysten uudet, tiettyä teemaa käsittelevät kanavat. Tämän laajentamisen vaikutukset saattavat haitata sisämarkkinoiden toimintaa sekä erityisesti palvelujen tarjoamisen vapautta. Voiko komissio kertoa näkemyksensä (laajennettujen) velvoitteiden hyväksyttävyydestä, kun otetaan huomioon sisämarkkinoita koskevat määräykset ja erityisesti perustamissopimuksen 59 artikla? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (29. heinäkuuta 1998) Komissio on saanut valituksia, joiden mukaan jäsenvaltioiden luomat tietyt säännöt (must-carry) aiheuttavat esteitä yleisradiopalveluiden vapaalle liikkuvuudelle sisämarkkinoilla. Komissio arvioi näitä valituksia ja on yhdessä tapauksessa aloittanut rikkomisesta johtuvan menettelyn. Valitusten arvioimiseksi komissio harkitsee, tarvitaanko tällaisten kansallisten toimenpiteiden ja niiden tavoitteiden suhteellisuuden osalta erityisiä tulkintasääntöjä (liittyen televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annettuun neuvoston direktiiviin 89/552/ETY(1) sekä EY:n perustamissopimuksen 59 artiklaan). Lisäksi komissio valmistelee kyselylomaketta, joka jaetaan lähiaikoina kaikille osapuolille. (1) EYVL L 298, 17.10.1989.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1789/98 esittäjä(t): Viviane Reding (PPE) neuvostolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Eläinkoekiellon lykkääminen Koska direktiivi 93/35/ETY(1) vaatii kosmetiikkateollisuuden eläinkokeiden lopettamista ja niiden korvaamista 1. tammikuuta 1998 alkaen muunlaisilla testeillä, jotkut EU:n jäsenvaltiot (Alankomaat ja Saksa) ovat ottaneet tämän kiellon käyttöön mutta useimmat eivät, kosmetiikkateollisuuden käytettävissä on jo tuhansia eläimillä testattuja aineita, useimmille usein julmille testeille on olemassa vaihtoehtoja, joita ei kuitenkaan käytetä, ja koska uusia vaihtoehtoisia testimenetelmiä ei juurikaan tutkita, komissio ei ole vielä tehnyt mitään aloitetta koskien luvattua direktiiviä valmiisiin kosmetiikkatuotteisiin liittyvien eläinkokeiden kieltämisestä, herää kysymys, miksi neuvosto lykkää direktiivin vuodelle 1998 säätämää kieltoa? Onko kauppapolitiikka neuvoston mielestä eläintensuojelua tärkeämpää? Mitkä syyt saavat neuvoston yhä uudestaan lykkäämään asiaan liittyviä päätöksiä? Vastaus (24. syyskuuta 1998) Neuvosto pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä kiinnittämään huomiota komission antamaan vastaukseen kirjalliseen kysymykseen N:o 1790/98, joka koskee samaa aihetta. Komissio teki päätöksen eläinkoekiellon soveltamisajankohdan lykkäämisestä 30. kesäkuuta 2000 direktiivin 97/18/EY perusteella ottaen huomioon tavoitteeksi asetetun kansanterveyden turvaamisen ja sen, että eläinkokeita korvaavien menetelmien kehittämisessä ei ole edistytty tyydyttävällä tavalla. (1) EYVL L 151, 23.6.1993, s. 32.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0140



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1522/98 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE) komissiolle (11. toukokuuta 1998) Aihe: Marchen ja Umbrian maanjäristysalueille myönnettävä rahoitus Italian lainsäädännössä säädetään rahoitustoimenpiteistä niiden Marchen ja Umbrian "tuhoutuneiden ja vahingoittuneiden" alueiden tukemiseksi, jotka joutuivat 26. syyskuuta 1997 maanjäristyksen kohteeksi. Italian teollisuusministeri vahvisti 29. joulukuuta 1997 kiertokirjeellä nro 234425 järjestelyt kahden sellaisen erityisen luettelon laatimiseksi, joita käytetään hyväksyttäessä yrityksille myönnettäviä, Italian laissa nro 428/1992 tarkoitettuja helpotuksia koskevia hakemuksia. Hakemusten hyväksyminen edellyttää Euroopan komission myönteistä lausuntoa. Milloin komissio aikoo antaa ohjeet maanjäristyksen kohteeksi joutuneille Italian alueille myönnettävästä tuesta? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (5. kesäkuuta 1998) Komissio tarkastelee parhaillaan Marchen ja Umbrian alueiden yrityksille myönnettävien tukien järjestelmää, josta säädetään 23. joulukuuta 1997 tiedoksi annetulla Italian lakia N:o 488/92 muuttavalla lailla N:o 364/97. Asian tutkinnan yhteydessä komissio pyysi, että sille toimitettaisiin tarkasteltavana olevan järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Niitä ei kuitenkaan ole tähän päivään mennessä toimitettu, mutta ne esitetään todennäköisesti arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa kiertokirjeessä. Komissio odottaa näin ollen yhä pyytämiään tietoja voidakseen vahvistaa kantansa kyseisen järjestelmän yhdenmukaisuudesta EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan ja sitä seuraavien artikloiden kanssa.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0161



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1852/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (12. kesäkuuta 1998) Aihe: Orangutangit ovat vaarassa kuolla sukupuuttoon Borneon metsäpalojen takia Maailman Luonnon Säätiöstä saatujen tietojen mukaan Indonesian tahallaan sytytetyt metsäpalot ovat tähän mennessä tuhonneet 800 000 hehtaaria sademetsää Borneossa ja tappaneet tuhansia metsässä eläneitä kaksikätisiä, mistä johtuen laji on vaarassa kuolla sukupuuttoon. Orpoja ja palovammoja saaneita poikasia hoidetaan erityisessä keskuksessa, mutta kuukausien hoidon jälkeen ne on jälleen sopeutettava luonnolliseen elinpaikkaansa, missä ne tarvitsevat yli 400 kasvilajia ravinnokseen. Metsässä kuivuus, metsäpalot ja arvokkaiden puiden kaataminen sekä 80 % orangutangien (tarkoittaa malesiankielellä metsien kansaa) ravinnosta muodostavien hedelmien puuttuminen, ovat kuitenkin tehneet eläinten ja tämän lajin eloonjäämisen mahdottomaksi. Maailmassa on kuitenkin yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka työskentelevät metsän ja sen asukkaiden välisen tärkeän luonnollisen tasapainon turvaamiseksi. Näistä järjestöistä yksi, nimittäin Orangutan Foundation, järjestää kansainvälisen konferenssin, joka pidetään 3. - 6. heinäkuuta Kuchingissa, Sarawakin osavaltion pääkaupungissa. Täältä on tarkoitus lähettää maailmanlaajuinen vetoomus, jotta tulipalojen tahallinen sytyttäminen saataisiin loppumaan Borneossa ja jotta metsät voitaisiin luovuttaa takaisin niiden asukkaille. Aikooko komissio tämän perusteella harkita yhteistyötä edellä mainitun säätiön kanssa ja näin varmistaa, että Eurooppa ei suhtaudu välinpitämättömästi tähän tragediaan, vaan osallistuu ja antaa tukensa maapallon metsien ja sukupuuttoon kuolemaisillaan olevien kaksikätisten lajien suojelemiseen? Komission jäsenen Manuel Marininkomission puolesta antama vastaus (10. heinäkuuta 1998) Komissio on hyvin huolestunut Kaakkois-Aasian metsäpaloista ja niiden vaikutuksista alueen asukkaille ja eläimistölle. Komissio rahoittaa sekä Malesiaa että Indonesiaa koskevien metsäohjelmiensa kautta luonnonvaraisten metsien kestävää hoitoa ja metsäpalojen ehkäisytoimintaa. Komissio on myös käynyt keskusteluja uhanalaisista lajeista ASEAN-jäsenmaiden kanssa yhteisön ja ASEANin metsäkomiteassa. Komissio rahoittaa lisäksi parhaillaan hätäapuhankkeita, jotka koskevat Borneon/Kalimantanin tulipalojen ja kuivuuden vaivaamaa väestöä. Tätä hätärahoitusta voidaan kuitenkin soveltaa vain ihmisiin. Tästä huolimatta komissio on valmis tukemaan valtiosta riippumattomia järjestöjä, jotka pyrkivät suojelemaan uhanalaisia villieläinlajeja, ja jatkaa keskustelua tästä asiasta ASEAN-maiden kanssa.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1143/98 esittäjä(t): José Apolinário (PSE) komissiolle (24. huhtikuuta 1998) Aihe: Maatalouden ympäristönsuojelutoimet/Azorit Portugalin Azorit on erittäin syrjäinen alue, jolle on Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa annettu erityisasema. Pyydän komissiota selvittämään, kuinka paljon tämä alue on saanut yhteisön tukea maatalouden ympäristönsuojelutoimien puitteissa vuosina 1994-1999 ja miten komissio aikoo käyttää näitä tukia rahoituskaudella 2000-2006. Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (20. toukokuuta 1998) Ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 2078/92(1) mukainen Azoreita koskeva erityinen maatalouden ympäristöohjelma hyväksyttiin 3 päivänä kesäkuuta 1994 tehdyllä komission päätöksellä. Yhteisrahoitukseen vuosille 1993-1997 hyväksytty talousarvio oli 18,77 miljoonaa ecua ja jakautui seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Vuotta 1998 koskeva talousarvio, joka on tehty samana päivänä kuin em. päätös, oli 16,8 miljoonaa ecua. Maatalouden ympäristötoimenpiteet yhdistetään vuodesta 2000 alkaen ja Agenda 2000(2) mukaisesti Portugalin toimivaltaisten viranomaisten laatimiin alueellisiin kehitysohjelmiin. (1) EYVL L 215, 30.7.1992. (2) KOM(97) 2000 lopullinen.