KIRJALLINEN KYSYMYS E-2686/00 esittäjä(t): Armando Cossutta (GUE/NGL) komissiolle. Direktiivin EY/44/1998 muuttaminen.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0151 - 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2686/00 esittäjä(t): Armando Cossutta (GUE/NGL) komissiolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Direktiivin EY/44/1998 muuttaminen Kaksi jäsenvaltiota, Italia ja Alankomaat, ovat esittäneet tuomioistuimelle vetoomuksen direktiivistä EY/44/1998(1). Myös Ranskan kansallisen bioeettisen komitean 8. kesäkuuta 2000 kirjatun kannan mukaan tulisi asettaa ankaria rajoituksia direktiivin sisällölle, erityisesti koska tekstissä tehty ero keksintöjen ja löytöjen välillä ei ole oikea. 1. Olisiko komission mielestä tarpeen ottaa huomioon tuomioistuimen päätös Italian ja Alankomaiden vetoomuksesta ennen kuin ryhdytään rikkomusmenettelyyn niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät siirrä direktiiviä kansalliseen lainsäädäntöön? 2. Eikö olisi hyödyllistä ottaa huomioon Ranskan bioeettisen komitean kanta ja muuttaa välittömästi direktiivin sisältöä? (1) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (9. lokakuuta 2000) 1. Alankomaat on nostanut kanteen, jossa se vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY. Italia tukee Alankomaita. Alankomaat vaati samanaikaisesti välitoimimenettelyssä yhteisöjen tuomioistuinta määräämään edellä mainitun direktiivin täytäntöönpanon keskeytettäväksi. Tämä vaatimus hylättiin yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25. heinäkuuta 2000 antamalla määräyksellä, jonka perusteena oli, että patenttien myöntäminen ei olisi todennäköistä direktiivin voimaantulon (30. heinäkuuta 2000) ja yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion välisenä aikana. Lisäksi ennen direktiivin voimaantuloa tehtyjen hakemusten osalta todetaan, että Alankomaat voi liittää niiden myöntämiseen mitätöimislausekkeen, joka liittyy mahdolliseen direktiivin kumoamiseen. Niinmuodoin ei ole sellaista vakavaa ja korvaamatonta haittaa, joka voisi oikeuttaa lykkäämään tämän direktiivin saattamista osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä. 2. Lisäksi direktiivissä käytettävä ero keksintöjen ja löytöjen välillä on selkeä. Pelkästään geenejä koskeva löytö ei voi missään tapauksessa olla suojan kohteena (5 artiklan 1 kohta). Direktiivi on osa yleistä patenttilainsäädäntöä, jossa kielletään pelkkien löytöjen haltuunotto, myös väliaikaisesti. Ainoastaan geeni, joka on eristetty käyttämällä tekniikoita, joiden avulla se voidaan tunnistaa, puhdistaa, kuvata ja monistaa ihmisruumiin ulkopuolella, voidaan suojata patentilla. Kaiken lisäksi patenttia ei voida myöntää tällaisille keksinnöille, elleivät yleiset patentinmyöntämisperusteet täyty: keksinnön on oltava uusi, siihen on liityttävä innovatiivista toimintaa ja sitä on voitava käyttää teollisiin sovelluksiin. Viimeksi mainitun kriteerin osalta todetaan, että direktiivin 5 artiklan 3 kohdan mukaan teollinen käyttö on esitettävä havainnollisesti patenttihakemuksessa. Pelkkä DNA-sekvenssi, jonka tehtävästä ei ole tietoa ja johon ei sisälly uutta tekniikkaa, ei siten ole patentoitava keksintö.