Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0165



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0312/98 komissiolle esittäjä(t): Karla Peijs (PPE) (10. helmikuuta 1998) Aihe: Italian valtionkassan sitoumukset Alankomaiden parlamentin alahuone on esittänyt seuraavat kysymykset maan valtiovarainministerille. Voisiko komissio vastata niihin Italian kannalta mahdollisimman puolueettomasti? 1. Onko komissio tietoinen tiedonannoista, joiden mukaan Italian valtionkassan sitoumukset (nk. residui passivi) tulevat tulevaisuudessa kasaantumaan, mikä johtuu siitä, että parlamentti on hyväksynyt menoja, joita varten valtiovarainministeri ei ole myöntänyt ollenkaan tai ainoastaan rajoitetusti kassavaroja ((Financial Times, 16.12.1997. ))? 2. Pitääkö paikkansa, että vuoden 1997 lopulla tämä ¨residui passivi¨ oli jo 10 prosenttia bruttokansantuotteesta? 3. Katsooko komissiokin, että tällainen valtionkassan sitoumusten kasaantuminen lisää menojen hallitsemattoman kasvun riskiä tulevaisuudessa? 4. Otetaanko ¨residui passivi¨ huomioon, kun arvioidaan jäsenvaltion kelpoisuutta talous- ja rahaliittoon? 5. Onko komissio tietoinen, että Italian ulkomaanvaluuttavarannosta (UIC) on myyty 540 tonnia kultaa Banca d'Italialle ((Reuters, 11.12.1997. ))? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1998) Italian talousarviomenettelyssä parlamentti kohdentaa varoja sekä sitoumuksina että kassaperusteella. Talousarviomäärärahat ovat tavallisesti suurempia kuin hallinnon toteutuneet menot. Varat, joita ei käytetä vuoden aikana (residui passivi), voidaan siirtää seuraaville vuosille. Uudet ja edellisinä vuosina käyttämättä jääneet määrärahat muodostavat yksittäisen ministeriön, paikallisviranomaisen tai valtion laitoksen käytettävissä olevat varat. Toimielimet voivat näiden käytettävissä olevien varojen perusteella pyytää valtiovarainministeriötä siirtämään niille varoja parlamentin asettamaan ylärajaan asti. Varat siirretään kyseisten toimielinten pankkitileille, joilta ne saadaan tarvittaessa nopeasti käyttöön. Italian parlamentti asetti vuonna 1997 tiukat rajat valtion käteisvarojen käytölle. Tämän seurauksena useiden valtion laitosten likvidit varat vähenivät, mutta käyttämättömät määrärahat (residui passivi) kasvoivat huomattavasti. Alustavien arvioiden mukaan käyttämättömiä määrärahoja on kertynyt useiden vuosien aikana todellisten menojen alittaessa talousarviomäärärahat, ja niiden yhteismäärän arvioitiin vuoden 1997 lopussa olevan noin 10 prosenttia bruttokansantuotteesta. Käyttämättä jääneet varat eivät muodosta uhkaa valtion taloudelle tulevaisuudessa, jos parlamentti noudattaa jatkossakin käteisvarojen käyttöä koskevia rajoja, jotka on laadittu valtiontalouden yleisten tavoitteiden mukaisesti. Seuraavien kolmen vuoden aikana onkin päätetty noudattaa tätä lähestymistapaa, joka sisältyy vuoden 1998 talousarviosta annettuun lakiin. Tämän lisäksi Italian hallitus valmistelee lainsäädäntöä, jossa seuraavalle vuodelle siirrettäville määrärahoille (residui passivi) asetetaan ylärajat, jolloin osa nykyisestä reservistä mitätöidään. Komissio arvioi Italian samoin kuin muidenkin jäsenvaltioiden julkistalouden tilaa EY:n perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan mukaisesti antamassaan kertomuksessa, joka julkaistaan 25. maaliskuuta 1998. Italian ulkomaanvaluuttavarannosta (Ufficio Italiano Cambi) Banca d'Italialle myydystä kullasta saadusta myyntivoitosta maksettuja veroja on käsitelty parlamentin jäsenen Johanna Maij-Weggenin tekemään kirjalliseen kysymykseen P-0311/98 annetussa vastauksessa ((Katso sivu 164. )).