ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0772/00 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle. Vähemmän kehittyneet maat WTO:ssa.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0150 - 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0772/00 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle (9. maaliskuuta 2000) Aihe: Vähemmän kehittyneet maat WTO:ssa Komissio ilmoitti äskettäin WTO:ssa kauppamyönnytyspaketista vähemmän kehittyneille maille. Paketti koostuu tullittomasta pääsystä markkinoille lähes kaikille vähemmän kehittyneiden maiden tuotteille. Voiko komissio ilmoittaa tarkasti, mitä tuotteita nämä myönnytykset eivät koske? Pascal Lamyn komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-0772/00 ja E-0778/00 (27. huhtikuuta 2000) Arvoisa parlamentin jäsen tarkoittaa yhteisön aloitetta, jolla pyritään tarjoamaan suurimmalle osalle vähiten kehittyneiden maiden tuotteista vapaa pääsy teollistuneiden maiden markkinoille ja helpottaa niiden pääsyä joidenkin kehitysmaiden markkinoille. Tämä kysymys täydentää parlamentin jäsenen Richard Howittin suullista kysymystä H-206/00, joka esitettiin kyselytunnilla maaliskuun 2000 täysistunnossa(1). Komissiolle vuonna 1997 annettu toimeksianto vahvistettiin vuonna 1999 ja se koskee suurinta osaa vähiten kehittyneiden maiden viemistä tuotteista. Nykyään 99 prosenttia vähiten kehittyneiden maiden viennistä pääsee vapaasti yhteisön markkinoille. Vapaa pääsy koskee jo kaikkea yhteisöön suuntautuvaa vähiten kehittyneiden maiden vientiä, lukuun ottamatta maataloustuotteita. Joulukuussa 1998(2) toteutettiin ensimmäinen toimenpide, jolla kaikille vähiten kehittyneille maille vahvistettiin Lomén yleissopimuksessa esitettyä vastaava menettely. Sen jälkeen komissio on keskittynyt laatimaan lisäehdotuksia, jotka esitetään neuvostolle niiden valmistuttua. Vasta silloin voidaan esittää määrällinen arvio. Ehdotukset koskevat yksipuolisia lisämyönnytyksiä vähiten kehittyneiden maiden yhteisön markkinoille viemille maataloustuotteille. Kannattaa muistaa, että jo nykyisen toimeksiannon puitteissa, joka koskee melkein kaikkia tai suurinta osaa viedyistä maataloustuotteista, vähiten kehittyneet maat hyötyvät edullisista kiintiö- ja tariffijärjestelyistä maataloustuotteiden ollessa kyseessä. Joka tapauksessa tullietuusmenettelyn piiriin kuuluvat myös ne muutamat maataloustuotteet, joiden tuonti ei olisi vapautettua komission neuvostolle laatiman ehdotuksen mukaan. Kuten kauppapolitiikasta vastaava komission jäsen kertoi parlamentille maaliskuussa 2000, muut kehittyneet maat eivät tarjoa läheskään vastaavaa pääsyä markkinoilleen, vaikka niiden markkinat ovat monin verroin yhteisön markkinoita houkuttelevampia, sillä vähiten kehittyneiden maiden tuotteilla on niillä pieni markkinaosuus. (1) Keskusteltavat aiheet Euroopan parlamentissa (maaliskuu II 2000). (2) Neuvoston asetus (EY) N:o 2820/98, 21.12.1998, EYVL L 357, 30.12.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0194/00 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Käyttämättä jääneet yhteisön varat.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0005 - 0006



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0194/00 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (4. helmikuuta 2000) Aihe: Käyttämättä jääneet yhteisön varat Italian tilintarkastustuomioistuimen virallinen syyttäjä Vincenzo Apicella ilmoitti vuosittaisessa kertomuksessaan 17. tammikuuta 2000, että Italiassa jäi vuonna 1999 käyttämättä 4,5 miljardia liiraa Euroopan unionin varoja. Syynä tähän ovat viivästykset, laiminlyönnit ja byrokratian kiemurat. Voiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Pitävätkö nämä tiedot paikkansa? 2. Aikooko se toteuttaa asiaa koskevia toimia? 3. Aikooko se pyrkiä ratkaisemaan ongelman, joka liittyy byrokratian aiheuttamiin vaikeuksiin päästä käsiksi varoihin? 4. Onko aiheesta tehty vertailevaa tutkimusta jäsenvaltioiden välillä? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (15. toukokuuta 2000) Komissio ei ole löytänyt Italian valtiontalouden tarkastusviraston kanneviskaalin viimeaikaisissa lausunnoista syytä eikä selvitystä parlamentin jäsenen esittämiin lukuihin. Komissio kuitenkin täsmentää, ettei yhteisön rakennerahastoihin tai varsinkaan Euroopan aluekehitysrahastoon (EAKR) sidottuja varoja ole menetetty ja että maksattamatta olevat määrät, joista tässä näyttää olevan kyse, johtuvat ohjelmien suunnittelun ohella myös yhteisön rakennerahastojen hallintoon liittyvistä seikoista. Komissio antaa parlamentin jäsenelle tiedoksi seuraavassa Italiaa koskevia maksusitoumus- ja maksutietoja. Kyseessä ovat rakennerahastoista vielä maksattamatta olevat Italiaa koskevat sitoumukset 31. joulukuuta 1999: >TAULUKON PAIKKA> Komissio määrää sitoumukset maksatukseen heti kun se saa siihen tarvittavat määrärahat vuoden 2000 talousarviosta. Maksatukseen käytetään pääasiassa määrärahoja, jotka on siirretty vuodelta 1999 jäsenvaltioiden ohjelma-aikatauluissa tapahtuneiden viivästysten vuoksi. Italiaa koskevista rakennerahastojen avustuksista maksatusta odotti 31. joulukuuta 1999 yhteensä 9 604 miljoonaa euroa maksusitoumuksia (alustavat luvut). Maksattamatta olevat sitoumukset ovat eri ohjelmakausilta. Komissio määrää ne maksatukseen sitä mukaa kun Italia toimittaa maksatuskelpoisia maksupyyntöjä. Italia oli toimittanut vuoden 1999 loppuun mennessä yhteensä 356 miljoonan euron edestä maksupyyntöjä, jotka olivat vielä maksattamatta osaksi siksi, että ohjelmasuunnitelmien muutokset tehtiin myöhässä. Kaikki maksukelpoiset maksut on joko maksettu tai maksetaan vuodelta 1999 vuoteen 2000 siirretyistä määrärahoista ja vuoden 2000 talousarviosta. Komissio odottaa saavansa Italian viranomaisilta tietoja maksusitoumusten tilanteesta 31. joulukuuta 1999. Se haluaa kuitenkin muistuttaa, että jäsenvaltioilla on kaksi vuotta aikaa (tässä tapauksessa 31. päivään joulukuuta 2001) käyttää kokonaan ne varat, jotka perustuvat ennen kyseistä päivämäärää tehtyihin sitoumuksiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0343/00 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle. Ikään perustuva syrjintä ilmailualalla.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0134 - 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0343/00 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle (14. helmikuuta 2000) Aihe: Ikään perustuva syrjintä ilmailualalla Ranskan viranomaiset ovat kieltäytyneet myöntämästä 6065-vuotiaille piloteille lupaa lentää Ranskan ilmatilassa. Voiko komissio ilmoittaa, mihin toimiin se aikoo ryhtyä varmistaakseen yli 60-vuotiaille piloteille mahdollisuuden ammatinharjoittamiseen yhteisössä? Voiko komissio vahvistaa, että tämä kieltäytyminen rikkoo suoraan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 39 artiklaa, jossa määrätään seuraavasti: Turvataan työntekijöiden vapaa liikkuvuus yhteisössä. Se merkitsee, että kaikki kansalaisuuteen perustuva jäsenvaltioiden työntekijöiden syrjintä työsopimusten tekemisessä sekä palkkauksessa ja muissa työehdoissa poistetaan. Voiko komissio ilmoittaa, kuinka se on edistänyt työllisyyspolitiikan yhteensovittamista ilmailualalla Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 140 artiklan mukaisesti? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (11. huhtikuuta 2000) Komission katsoo, että arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa tapauksessa ei esiinny perustamissopimuksen 39 artiklassa (ent. 48 artiklassa) kiellettyä kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää. Jäsenvaltioiden työllisyydenedistämistoimien koordinointi tapahtuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 128 artiklan (ent. 109 q artiklan) mukaisesti. Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa, jotka neuvosto hyväksyi 13. maaliskuuta 2000 kyseisen artiklan nojalla, ei viitata arvoisan parlamentin jäsenen esille ottamaan kysymykseen. Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään ystävällisesti tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi Marieke Sanders-ten Holten esittämään kirjalliseen kysymykseen P-1797/99(1). (1) EYVL C 203 E, 18.7.2000, s. 50.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0642/00 esittäjä(t): Andre Brie (GUE/NGL) komissiolle. Komission kanta kurdipormestareiden pidätyksiin Turkissa.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0196 - 0197



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0642/00 esittäjä(t): Andre Brie (GUE/NGL) komissiolle (28. helmikuuta 2000) Aihe: Komission kanta kurdipormestareiden pidätyksiin Turkissa Euroopan parlamentin 1. joulukuuta 1999 pidetyssä istunnossa komissio arvioi edustajansa Günter Verheugenin välityksellä Turkin sisäpoliittista tilannetta ja piti sitä maan ehdokasvaltiostatuksen valossa myönteisenä. Turkin poliisi ja puolisotilaalliset erikoisjoukot pidättivät 19. helmikuuta 2000 Diyarbakirin, Slirtin ja Bingölin kurdipormestarit Feridun Celikin, Selim Özalpin ja Feyzullah Kararslanin. 1. Onko komission kanta Turkkiin edelleen myönteinen? 2. Katsooko komissio, että Turkin viranomaisten koventuneet otteet kurdien demokraattisesti valittuja edustajia ja kurdien Hadep-puoluetta kohtaan kuuluvat tähän myönteiseen kehitykseen? 3. Mitä mieltä komissio on näistä Turkin viranomaisten toimista? Siinä tapauksessa, että komissio suhtautuu kriittisesti ja kielteisesti kurdipoliitikkojen kohteluun, miten asia vaikuttaa komission mielestä EU:n ja Turkin välisiin suhteisiin, erityisesti niiden asetusten täytäntöönpanoon, jotka koskevat toimia Turkin taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistämiseksi ja EU:n ja Turkin välisen tulliunionin syventämiseksi, ja Turkin liittymiseen EU:n jäseneksi? Mihin konkreettisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (27. maaliskuuta 2000) Saatuaan tiedon 19. helmikuuta 2000 tapahtuneista kolmen HADEP-puolueeseen kuuluvan pormestarin pidätyksistä komissio läheisessä yhteistyössä unionin puheenjohtajavaltion ja muiden jäsenvaltioiden kanssa ilmoitti Turkin viranomaisille huolensa kyseisten kolmen demokraattisesti valitun edustajan tilanteesta. Kyseiset henkilöt päästettiin väliaikaisesti vapaiksi 28. helmikuuta 2000 ja he palasivat hoitamaan tehtäviään 29. helmikuuta 2000. Komissio ei ota kantaa näitä kolmea edustajaa vastaan vireille pantuun oikeudenkäyntiin. Sen sijaan komissio on ilmoittanut huolensa siitä, että kyseinen tapahtuma saattaa entisestään vaikeuttaa Turkin viranomaisten ja nykyisellään merkittävää osaa kurdiväestöstä edustavan poliittisen puolueen HADEP:n välillä käytävää tarpeellista vuoropuhelua. Komissio on niin ikään huolestunut tapahtuneen vaikutuksista Turkin unioniin liittymistä valmistelevaan prosessiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0042/00 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Yölentokieltojen yhdenmukaistaminen.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0072 - 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0042/00 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (19. tammikuuta 2000) Aihe: Yölentokieltojen yhdenmukaistaminen 1. Belgian liikenneministeri, Isabelle Durant, on hiljan ilmoittanut, että vuoden 2003 puolivälistä lähtien yölentoja ei enää sallita Belgian kansallisella lentokentällä, Zaventemillä, kello yhden ja viiden välisenä aikana. 2. Voiko komissio antaa selvityksen EU:n jäsenvaltioiden suurimmilla lentokentillä voimassaolevista kaupallisia lentoja (sekä matkustaja- että rahtilentoja) koskevista kielloista? 3. Onko komissio valmis tekemään ehdotuksen yölentokieltojen yhdenmukaistamista koskevaksi direktiiviksi tasapuolisten kilpailuedellytysten luomiseksi ja öisin ja aamuisin meluhaitoista kärsivien kansalaisten terveydellisen tilanteen kohentamiseksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (3. maaliskuuta 2000) Komission tämänhetkisten tietojen mukaan kaikki yölennot on kielletty kokonaan Pariisi-Orlyn lentoasemalla. Münchenin lentoasemalla sekä Berliini-Tegelin lentoasemalla on kielletty yölennot lukuun ottamatta postin rahtilentoja. Yölentojen määrää (liikennöintirajoitusaikojen ulkopuolella) on rajoitettu Münchenin, Lontoon Heathrow'n, Gatwickin ja Stanstedin lentoasemilla sekä Manchesterissa ja Tukholmassa. Lisäksi meluisimpien koneiden lennot on kielletty yöaikaan monilla lentoasemilla, joita ovat esimerkiksi Frankfurt, Düsseldorf, Lontoon Heathrow, Gatwick ja Stansted, Manchester, Madrid-Barajas, Pariisi-Charles de Gaulle ja Amsterdam. Komissio antoi äskettäin tiedonannon Lentoliikenne ja ympäristö kestävän kehityksen haasteet(1), jolla se aloitti keskustelun siitä, olisiko syytä luoda yhteisön puitteet päätöksenteolle yhteisön lentoasemien ympäristöön liittyviä toimintarajoituksia koskevissa asioissa. Kyseisen tiedonannon mukaan komissio ei ole vakuuttunut siitä, että toimintarajoitusten osalta kaikkia yhteisön lentoasemia koskevat yhdenmukaiset ja sitovat säännöt kuten yölentojen kieltäminen olisivat paras mahdollinen ratkaisu jonkin tietyn lentoaseman meluongelmiin. Tällaiset päätökset olisi parempi tehdä edelleenkin paikallisella tasolla. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että näihin päätöksiin johtaville menettelyille olisi oltava olemassa yhteiset puitteet, joihin voisi sisältyä kaikkien asianosaisten, lentoasemien lähiseutujen asukkaat mukaan lukien, pakollinen kuuleminen ja riittävä aika, jonka kuluessa toimijat voivat mukautua uusiin rajoituksiin, sekä yhteinen perusta toimintarajoitusten ympäristövaikutusten tehokkuuden arvioinnille. (1) KOM(1999) 640 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1590/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. Euroopan kulttuuripääkaupunki.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0205 - 0205



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1590/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (19. toukokuuta 2000) Aihe: Euroopan kulttuuripääkaupunki Mitä kriteerejä käytetään, kun valitaan Euroopan kulttuuripääkaupunkia vuodeksi 2008? Onko komissio tietoinen siitä, että monet kaupungit ovat liittyneet yhteen ja tarjoavat ehdolle muodostamaansa alueellista kokonaisuutta? Onko tämä voimassa olevien kriteerien mukaan sallittua, ja jos ei ole, niin millä perusteilla? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 2000) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen esittämäänsä kirjalliseen kysymykseen P-1581/00(1). (1) EYVL C 26 E, 26.1.2001, s. 169.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0489/00 esittäjä(t): Brigitte Langenhagen (PPE-DE) komissiolle. Leonardo da Vinci -koulutusohjelman toteutus.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0173 - 0174



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0489/00 esittäjä(t): Brigitte Langenhagen (PPE-DE) komissiolle (24. helmikuuta 2000) Aihe: Leonardo da Vinci -koulutusohjelman toteutus Nuorten opiskelijoiden osallistumista Leonardo da Vinci -ohjelmaan koskeneet järjestelyt ovat joissakin tapauksissa antaneet aihetta valituksiin. Ongelmia on esiintynyt opintojensa loppuvaiheessa olevien arkkitehtiopiskelijoiden (ammattikorkeakoulu) vaihdossa. Osallistujille ilmoitettiin, että vaihto alkaisi 1.1.2000, mutta alkamista lykättiin heinäkuuhun. Luonnollisesti tämä sekoittaa nuorten suunnitelmat ja aiheuttaa suuren pettymyksen paitsi kansallisille kumppaneille, myös Euroopan toimielimille. Kysyn siksi: 1. Missä vaiheessa jäsenvaltioissa toimivat kumppanit järjestävät ohjelmia koskevan haun? 2. Miten on mahdollista, että ehdokkaat ovat jo osallistuneet menettelyyn ja heitä on valittu, vaikka ohjelma on vielä hyväksymisvaiheessa? 3. Ilmoittaako komissio yksittäisten ohjelmien tai toimien alkamisesta, vai määrittävätkö sen jäsenvaltioissa haun järjestävät tahot? 4. Hyvitetäänkö menetettyä puolta vuotta millään tavalla? 5. Ehdokkaat ovat uskoneet voivansa osallistua ohjelmaan. Nyt heidän ansioluetteloonsa tulee aukko. Millä muilla tavoin komissio aikoo tukea pettyneitä ehdokkaita, jotka eivät lykkäyksen vuoksi voi enää osallistua? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 2000) 1. Leonardo da Vinci -ohjelman ensimmäisessä vaiheessa (19951999) opiskelijoille ja vastavalmistuneille tarkoitetut vaihtohankkeet valittiin vuosittaisessa valintamenettelyssä ehdotuspyynnön perusteella. Hankevastaavat ja hankkeessa mukana olevat kumppanit voivat ilmoittaa vaihtojaksoista heti, kun hankevastaavat ovat saaneet komissiolta vahvistuksen, että heidän hankkeensa on hyväksytty. 2. Jos mahdollinen hankevastaava tai hankkeessa mukana olevat kumppanit ilmoittavat vaihtojaksoista jo ennen hankkeen hyväksyntää, niiden on tehtävä se sillä varauksella, että komissio hyväksyy hankkeen. 3. Leonardo da Vinci -ohjelman ensimmäisessä vaiheessa edellä 1 kohdassa tarkoitettujen hankkeiden aloituspäivä oli periaatteessa 1. joulukuuta. Hankkeiden normaali kesto on kaksi vuotta, jonka aikana keskimäärin kuusi kuukautta kestävät vaihtojaksot toteutetaan. 4. Sitova sopimus vaihtoon osallistumisesta tehdään hankevastaavan, vaihtoon osallistuvan sekä lähettävän ja vastaanottavan oppilaitoksen kesken. Komissiolla ei ole korvausoikeutta. 5. Komissio voi antaa taloudellista tukea ainoastaan vaihtohankkeeseen osallistumisen yhteydessä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0784/00 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen ja Sogama-hanke.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0042 - 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0784/00 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (16. maaliskuuta 2000) Aihe: Ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen ja Sogama-hanke Jätteiden käsittelyssä tiheään asutuilla seuduilla, kuten Galiciassa, on noudatettava tiukkoja turvallisuusmääräyksiä, koska muuten se voi aiheuttaa väestölle vaarallista ilman, veden ja maaperän saastumista. Galician kiinteää yhdyskuntajätettä koskevaa Sogama-hanketta on arvosteltu siitä, ettei siinä oteta huomioon yhteisön ympäristöpolitiikkaa ohjaavaa viittä tärkeää tavoitetta, jotka ovat jätteiden tuotannon ennalta ehkäiseminen, niiden uudelleen käyttö raaka-aineena, jätteiden hävittämisen tehostaminen, jätteiden kuljetusta ja pilaantuneiden maa-alueiden puhdistamista koskevien säännösten tiukempi noudattaminen. Millä teknisillä perusteilla Sogama-hankkeelle myönnettiin tukea? Jos tätä hanketta koskevaa suunnitelmaa on muutettava niin, että se vastaa paremmin ympäristövaatimuksia, voiko komissio mahdollisesti tutkia uudestaan parannetun suunnitelman rahoitusta? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2000) Komissio päätti 7. toukokuuta 1998 tekemässään päätöksessä myöntää rahoitustukea Galician alueen kiinteän yhteiskuntajätteen käsittelysuunnitelmalle (Plan de Gestión de Residuos Sólidos Urbanos de Galicia)(1). Ennen päätöksen tekemistä ehdotus oli tutkittu perinpohjaisesti ja arvioitu sen vastaavan kaikkien asiaan liittyvien yhteisön politiikkojen vaatimuksia, myös ympäristöpolitiikan. Hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnista ilmenee, että se kohentaa Galician alueen ympäristön tilaa. Arvioinnissa todetaan jätehuoltoa varten järjestetyn hierarkkisen rakenteen osalta, että kaikki jätelähteistä eriteltyinä kerätyt, uusiokäyttöön tai kierrätykseen kelpaamattomat jätteet päätyvät toisen asteen kierrätykseen keskuslaitoksessa. Lisäksi uusiokäyttöön ja kierrätykseen kelpaamattoman osan sisältämä energia otetaan talteen muuntamalla se jätepohjaiseksi polttoaineeksi, jota käytetään sähkön tuotantoon Complexo Medioambiental de Cerceda -laitoksen yhteyteen rakennetussa voimalassa. Lisäksi suurin osa alueella tuotetusta jätteestä kuljetetaan rautateitse siirtokuormausasemilta keskuslaitokseen. Hanke on toteutettu täysin komission päätöksessä ilmoitettujen ehtojen mukaisesti. (1) Koheesiorahaston hanke N:o 97.11.61.047.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1163/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0136 - 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1163/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (12. huhtikuuta 2000) Aihe: Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen Tammikuussa 2000 julkaistiin valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta (KOM(1999) 719 lopullinen). Luvussa 4 käsitellään Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamista ja luvussa 5 elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä. Komissio aikoo laatia toimintasuunnitelman kattavan ja johdonmukaisen ravitsemuspolitiikan kehittämiseksi (kohta 106). Missä määrin komissio pyrkii liittämään tämän toimintasuunnitelman kansallisiin ja kansainvälisiin (FAO/WHO) politiikkasuunnitelmiin? David Byrnen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1163/00 ja E-1164/00 (23. kesäkuuta 2000) Ravitsemuspolitiikan kehittämisessä komissio hyödyntää tuloksia, joita se saa kahdesta käynnissä olevasta hankkeesta. Hankkeet rahoitetaan terveyden edistämistä koskevasta ohjelmasta, ja kummassakin hankkeessa on lukuisia jäsenvaltioiden kansallisten politiikkojen asiantuntijoita sekä Maailman terveysjärjestön (WHO) ja YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) edustajia. Toisessa hankkeessa pyritään laatimaan eurooppalaiset ravitsemussuositukset ja toinen on tarkoitettu tausta-asiakirjaksi puheenjohtajavaltiona toimivalle Ranskalle, joka on ehdottanut ravitsemukseen liittyvän terveyden tukemista puheenjohtajakaudellaan. Terveyden seurannan osalta suurin osa jäsenvaltioista on ottanut käyttöön seurantajärjestelmän, johon kuitenkin harvoin sisältyy ravitsemustilan seuranta. Elintarvikkeiden kulutusta koskevia tutkimuksia kyllä tehdään, mutta ne ovat vasta ensimmäinen vaihe ravitsemustilan arvioinnissa. Vähäiset käytettävissä olevat tiedot ravitsemuksesta eri jäsenvaltioissa eivät ole kaikki samanlaatuisia, ja niiden vertailtavuudessa on toivomisen varaa. Siksi neuvosto ja parlamentti ovat useaan otteeseen pyytäneet komissiota kehittämään terveyteen liittyvien tietojen keruuta, analysointia ja levittämistä sekä parantamaan tietojen laatua ja vertailtavuutta. Mitä tulee komission ja jäsenvaltioiden toteuttamien toimien mahdollisiin päällekkäisyyksiin, komissiolla ei ole mitään aikomusta viedä valtaa jäsenvaltioilta. Kaikki ravitsemukseen liittyvää terveyttä koskevat toimet toteutetaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, ja komission tehtävänä on toimia niissä aloitteen tekijänä ja koordinaattorina.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1241/00 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle. Työaikadirektiivin määräykset.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0153 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1241/00 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle (14. huhtikuuta 2000) Aihe: Työaikadirektiivin määräykset Voiko komissio selittää, miten työaikadirektiiviä on sovellettava vapaaehtoistyön tapauksissa? Miten työaikadirektiiviä pitäisi soveltaa tapauksissa, joissa työntekijän nimenomaisesti odotetaan tekevän yli 48 tunnin työviikkoja sen vuoksi, että työntekijöitä on liian vähän, mutta ilman työsopimusta? Voiko komissio myös selittää, miten työaikadirektiivi määrittelee työajan mittaamisen? Esimerkkinä on tapaus, jossa työntekijän työaika on 40 tuntia viikossa, mutta tämä joutuu tekemään paljon työtä omalla ajallaan. Miten ylimääräiset työtunnit pitäisi ottaa huomioon direktiivin täytäntöönpanossa? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 2000) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/104/EY(1) (työaikadirektiivissä) ei tunneta käsitettä vapaaehtoistyö. Direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi keskimääräinen työaika jokaisena seitsemän päivän jaksona, ylityö mukaan lukien, on enintään neljäkymmentäkahdeksan tuntia. Direktiivin 16 artiklan 2 kohdan ja 17 artiklan mukaan keskimääräisen työajan laskennassa käytetty vertailujakso voi vaihdella tilanteesta ja vertailujakson määräämistavasta riippuen 412 kuukauteen. Jäsenvaltioiden on saatettava nämä säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jäsenvaltioiden viranomaisten on huolehdittava siitä, että yhteisön lainsäädännön kansallisia täytäntöönpanosäädöksiä sovelletaan ja noudatetaan. (1) EYVL L 307, 13.12.1993.