KIRJALLINEN KYSYMYS E-1143/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(10. huhtikuuta 2001)

Aihe: Rokotteiden käyttöönotto suu- ja sorkkataudin leviämisen torjumiseksi

1. Voiko komissio vahvistaa, että 90-luvun alusta lähtien on järjestelmällisesti laiminlyöty karjan suojelemista suu- ja sorkkatautia vastaan rokotteilla, joilla aikaisemmin oli torjuttu kausittaiset suu- ja sorkkatautiepidemiat?

2. Missä määrin rokottamatta jättäminen perustui oletukseen, että tauti oli hävinnyt jo lähes kokonaan, mistä syystä rokottaminen olisi ollut tarpeetonta?

3. Missä määrin rokottamatta jättämisen odotettiin edistävän eurooppalaisen lihan vientiä Yhdysvaltoihin, kun otetaan huomioon, että Yhdysvallat pitävät rokottamista aiheettomasti osoituksena taudin esiintymisestä?

4. Onko komissio sitä mieltä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimakkaasti puhjennut suu- ja sorkkatauti, joka on tällä välin levinnyt Alankomaihin ja Ranskaan ja joka johtaa suurien eläinmäärien tappamiseen, viennin tyrehtymiseen ja koko henkilö- ja tavaraliikennettä koskeviin rajoituksiin, voidaan vielä pysäyttää ilman, että rokotukset otetaan käyttöön pian uudelleen?

5. Milloin on teknisesti mahdollista tehdä pakolliseksi kaikkien niiden eläinten rokottaminen, jotka ovat alttiita saamaan suu- ja sorkkataudin?

6. Onko komissio valmis toimimaan aktiivisesti sen puolesta, että laiminlyöntipolitiikka lopetetaan mahdollisimman pian?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(29. kesäkuuta 2001)

1990-luvun alussa Euroopan yhteisö omaksui sisämarkkinoiden perustamisen myötä linjakseen, että karjaa ei rokoteta suu- ja sorkkatautia vastaan, koska tauti oli onnistuttu hävittämään yhteisön alueelta ja rokottamisella on rajoituksensa.

Rajoituksia ovat muun muassa seuraavat:

- Suu- ja sorkkatauti-infektion saatuaan rokotetut eläimet saattavat toimia viruksenkantajina, vaikka niissä ei näy taudin oireita. Tämä voi johtaa siihen, että suu- ja sorkkatautivirus leviää ja jää eläinkantaan. Tämän riskin takia rokotettujen eläinten siirroissa ja niistä saatavien tuotteiden, kuten maidon ja lihan, kaupassa on noudatettava tiettyjä rajoituksia.

- Ei ole olemassa testiä, jolla rokotetut ja tartunnan saaneet eläimet voisi erotella.

- Suu- ja sorkkatautikantoja on seitsemän, ja niillä on kullakin useita alisteisia kantoja. Rokotus tehoaa vain tiettyyn kantaan ja vain tietyn ajan. Kun tautia ei esiinny yhteisön alueella, olisi hyvin vaikeaa valita oikea kanta laajamittaista ennaltaehkäisevää rokottamista varten.

- Yhteisön alueella on yli 300 miljoonaa eläintä (nautoja, lampaita, sikoja ja vuohia), jotka pitäisi rokottaa, jotta rokotussuoja olisi kaiken kattava.

- Yleisen ennaltaehkäisevän rokottamisen myötä olisi hyvin vaikeaa viedä mahdollisesti suu- ja sorkkatautivirusta kantavia eläimiä ja niistä saatavia tuotteita, kuten maitoa ja lihaa, sellaisiin yhteisön ulkopuolisiin maihin, joissa tautia ei tavata ja rokottaminen on kiellettyä, esimerkiksi Yhdysvaltoihin. Kyseisten hyödykkeiden avoimet sisämarkkinat eivät myöskään olisi mahdolliset, elleivät kaikki jäsenvaltiot omaksuisi samaa linjaa rokottamisessa.

Omaksutusta linjasta huolimatta jäsenvaltiot voivat tehdä hätärokotuksia, jos on olemassa vakava taudin leviämiseen liittyvä riski. Alankomaissa tehtiin rokotuksia hiljattain sattuneen epidemian aikana direktiivin 85/511/ETY 13 artiklan mukaisista suu- ja sorkkataudin valvonta- ja hävittämisedellytyksistä Alankomaissa 27. maaliskuuta 2001 tehdyssä komission päätöksessä 2001/246/EY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 5. huhtikuuta 2001 tehdyllä komission päätöksellä 2001/279/EY(2), säädettyjen ehtojen mukaisesti.

Samanlaisia säännöksiä hyväksyttiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle, joka kuitenkin päätti olla käyttämättä rokotteita. Rokotteita ei käytetty myöskään Ranskassa eikä Irlannissa, joissa suu- ja sorkkatauti saatiin nopeasti hävitettyä.

Komissio aikoo tarkistaa nykyistä suu- ja sorkkatautiin liittyvää politiikkaa uusimman epidemian myötä saatujen kokemusten perusteella. Tarkistuksessa käsitellään muun muassa olosuhteita, joissa rokotteita voidaan käyttää. Parhaillaan kehitetään uusia laboratoriokokeita, joilla pyritään erottamaan rokotetut ja tartunnan saaneet eläimet toisistaan. Tämä saattaa lisätä käytettävissä olevien rokotteiden valikoimaa.

(1) EYVL L 88, 28.3.2001.

(2) EYVL L 96, 6.4.2001.