KIRJALLINEN KYSYMYS E-0028/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Pakasteet ja kilpailu.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0094 - 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0028/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (17. tammikuuta 2001) Aihe: Pakasteet ja kilpailu Tiettyjen pakasteita myyvien yritysten on Italiassa maksettava huomattavan suuria maksuja, ns. teollisuusmaksuja, säilyketeollisuuden koeasemalle, joka on INCAn (Istituto nazionale per le conserve alimentari, kansallinen säilyketeollisuusinstituutti) tieteellis-tekninen elin. Puuttumatta siihen, ovatko pakasteet säilykkeitä vai eivät, haluaisin huomauttaa, että Euroopan unionin jäsenvaltioissa vastaavia pakasteita myyvät yritykset eivät maksa mitään erityismaksuja normaaliverotuksen lisäksi. 1. Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta? Voiko se vahvistaa nämä erilaiset maksu- tai verokäytännöt? 2. Jos näin on, eikö komissio katso, että tällaiset Italiassa sovellettavat maksut ovat kilpailun vääristymistä unionin muissa maissa toimivien alan yritysten kanssa? 3. Mitä komissio voi tehdä sen välttämiseksi, että yhtenäismarkkinoilla on näin erilaisia tilanteita, jotka rankaisevat yhden maan yrityksiä muiden unionin maiden yritysten kilpailukyvyn parantuessa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (7. maaliskuuta 2001) 1. Komissio ei ole ollut tietoinen mainitusta tilanteesta. 2. Verotuksen alalla ei ole olemassa yhteisön säännöksiä, jotka kieltäisivät soveltamasta kyseisten teollisuusmaksujen, sellaisina kuin ne kuvataan kysymyksessä, kaltaisia maksuja. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 90 artiklassa (entinen 95 artikla) käsitellään muista jäsenvaltioista peräisin oleviin tuotteisiin sovellettavien syrjivien maksujen kieltämistä, mistä ei ole kyse tässä tapauksessa. Lisäksi valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25. helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY(1) 3 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa veroja tuotteille, joihin ei sovelleta yhdenmukaistettua valmisteveroa (veronalaisia ovat kivennäisöljyt, tupakkatuotteet ja alkoholi sekä alkoholijuomat), jos nämä verot eivät aiheuta rajamuodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa. Nyt tarkoitettu maksu näyttää myös olevan jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen alv-direktiivin 77/388/ETY(2) 33 artiklan mukainen; mainitussa artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön veroja ja maksuja, jotka eivät ole luonteeltaan liikevaihtoveroja. Viimeksi mainitun säännöksen osalta on myös syytä viitata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-318/96 antamaan päätökseen, jonka mukaan kuudennen alv-direktiivin 33 artikla ei estä soveltamasta maksuja, kuten Itävallan Kammerumlage, jonka maksavat sellaiset kauppakamarin jäsenet, joiden liikevaihto ylittää tietyn summan 3. Näin ollen italialaisten pakasteiden tuottajien vahingoksi mahdollisesti koituvan kilpailun vääristymän voivat poistaa vain Italian viranomaiset tai kyseistä teollisuusmaksua perivä elin. (1) EYVL L 76, 23.3.1992. (2) EYVL L 145, 13.6.1977.