FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/840

(2004/C 84 E/0934)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0685/04

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(9. maaliskuuta 2004)

Aihe: Yhteisen ulkopolitiikan ja kolmansien valtioiden, kuten Yhdysvaltojen ja Venäjän, EU:n jäsenvaltioita kohtaan osoittaman erilaisen kohtelun vastakkaisuus

1. Miten komissio arvioi sitä, että Yhdysvaltojen hallitus on toistuvasti osoittanut, ettei se katso Euroopan unionia valtioliitoksi, jonka kanssa tehdään yhtenäisiä sopimuksia kansainvälisistä suhteista, kaupasta ja ilmailusta, vaan sellaisten toisistaan erillisten valtioiden ryhmäksi, joita on kohdeltava eri tavoin sen mukaan, missä määrin ne ovat samaa mieltä Yhdysvaltojen käsityksistä ja eduista, mikä näkyy muun muassa yrityksistä tehdä yksittäisten jäsenvaltioiden ja tulevien jäsenvaltioiden kanssa sopimuksia Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) boikotoinnista sekä EU:n jäsenvaltioiden erilaisesta asemasta annettaessa sen alueelle sijoittautuneille yrityksille Irakia koskevien hankkeiden toimeksiantoja (ks. muun muassa vastaus kysymykseeni E-3948/03 (1))?

2. Miten komissio arvioi sitä, että Venäjä näyttää nyt seuraavan Yhdysvaltojen esimerkkiä, mikä ilmenee Venäjän kieltäytymisenä EU:n kanssa vuonna 1997 tehdyn kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen soveltamisesta sellaisenaan 1. toukokuuta 2004 EU:n jäseniksi liittyviin kymmeneen uuteen jäsenvaltioon käyttäen perusteluna muun muassa taloudellista haittaa, jota Venäjä katsoo sille voivan aiheutua kaikkien EU:n jäsenvaltioiden yhtäläisestä kohtelusta?

3. Missä määrin kolmansien maiden käyttäytymiseen Euroopan unionia kohtaan vaikuttaa se, että yksittäisiä jäsenvaltioita on Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvinä jäseninä, ne ylläpitävät tämän lisäksi omia ydinaseita ja lukevat alueeseensa Euroopan maanosaan kuulumattomia alueita?

4. Missä olosuhteissa komissio olettaa EU:n ulkopuolisten valtioiden, muun muassa Yhdysvaltojen, Venäjän, Kiinan, Intian ja Brasilian kaltaisten suurten valtioiden, olevan halukkaampia suhtautumaan vakavasti sen pyrkimykseen saada EU:lle yhdenmukainen kansainvälinen asema?

5. Katsooko komissio näissä olosuhteissa, että pyrkimys EU:n yhteiseen ulkopolitiikkaan ja EU:n tunnustamiseen maailmanpolitiikan suurvallaksi on edelleen realistinen?

Lähde: Alankomaalainen päivälehti ”De Volkskrant”, 21. helmikuuta 2004.

Christopher Patteriin komission puolesta antama vastaus

(26. huhtikuuta 2004)

Komissio yhtyy siihen näkemykseen, että EU voi saada aikaan edistystä vain silloin, kun se hyväksyy yhtenäisiä kantoja ja puolustaa niitä johdonmukaisesti kanssakäymisessään kumppaneidensa kanssa eri puolilla maailmaa. Tähän vakaumukseen perustuivat komission erilaiset kannanotot Eurooppa-valmistelu-kunnalle ja etenkin 22. toukokuuta 2002 annettu tiedonanto ”Euroopan unionin suunnitelma” (2). Komission mielestä yhteisömenetelmä on ehdottomasti paras tapa ehdottaa, muokata ja lopulta tehdä yhtenäisiä päätöksiä ja esittää ne kansainvälisissä foorumeissa. Menetelmää käytetään jo kaupan alalla, jolla komission rooli jäsenvaltioiden puolestapuhujana on vahvistanut EU:n asemaa neuvottelukumppanina — jopa silloin, kun tärkeät kauppakumppanit ovat yrittäneet yllyttää komissiota ja jäsenvaltioita toisiaan vastaan.

EU on kuitenkin myös yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvien alojen ulkopuolella vahvistanut selkeitä ja johdonmukaisia kantoja lukuisiin tärkeisiin asioihin, kuten Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen (ICC) ja Venäjän kanssa tehtyyn kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen. EU ei ole muuttanut kantaansa mihinkään näistä asioista. Se tulee puhumaan niistä entistä suuremmalla arvovallalla sen jälkeen, kun laajentuminen on toteutunut.

Joidenkin jäsenvaltioiden sotilaallinen vahvuus on väistämättä tärkeä tekijä kansainvälisissä suhteissa. Samoin on niiden jäsenvaltioiden asema, jotka ovat Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston ja kahdeksan johtavan teollisuusmaan ryhmän (G8-ryhmän) pysyviä jäseniä. Nämä jäsenvaltiot kuuluvat kuitenkin myös niihin, jotka ovat halukkaimpia rakentamaan ensimmäistä kertaa Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Kaikki jäsenvaltiot jakavat näkemyksen, jonka mukaan tällä alalla ja yleensäkin turvallisuuden alalla parhaillaan tehtävä työ on keskeisen tärkeää, jotta EU saisi merkittävän kansainvälisen aseman, vahvistaisi oikeusvaltioperiaatteen noudattamista maailmassa ja kykenisi antamaan täyden panoksen konfliktien ehkäisyssä ja kriisinhallinnassa.

Komissio pitää kannustavana sitä, että Eurooppa-valmistelukunta on sisällyttänyt perustuslakiluonnokseen useita seikkoja, jotka parantavat unionin valmiuksia. Selkeät päätöksentekoprosessit, parlamentin entistä vahvempi asema, ulkosuhteista vastaavan ”ulkoasiainministerin”/komission varapuheenjohtajan nimittäminen ja oikeushenkilöyden antaminen unionille. Perustuslakiluonnos auttaa myös parantamaan sisäistä koordinointia. Komissio toivoo, että perustuslaki hyväksytään ja että se tulee voimaan mahdollisimman pian.

Perustuslaki tulee kaupan, kilpailun sekä talous- ja rahaliiton (EMU) täytäntöönpanon ja euron käyttöönoton tavoin vaikuttamaan voimakkaasti EU:n näkyvyyteen ja asemaan maailmanlaajuisena toimijana. EU:n sisällä taas se, että EU:n ulkoasiainministeri toimii ulkoasiainministereiden neuvoston puheenjohtajana, helpottaa koordinointia. Perustuslaista ei tule kuitenkaan mitään yleislääkettä. Oikeudellisesta näkökulmasta siinä jätetään jäsenvaltioille mahdollisuus noudattaa eriytettyä lähestymistapaa yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan (YUTP) liittyvissä asioissa, kuten 16. kesäkuuta 2003 ICC:stä annetusta yhteisestä kannasta 03/444/YUTP ilmenee. Paljon tuleekin riippumaan ulkoministereiden kyvystä ja jäsenvaltioiden halusta panna täytäntöön perustuslakiluonnoksen teksti mutta myös sen henki, etenkin III-206 artiklan 1 kohdan osalta, jossa todetaan seuraavaa:

Jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimintansa kansainvälisissä järjestöissä ja kansainvälisissä konferensseissa. Ne puolustavat niissä unionin kantoja. Unionin ulkoasiainministeri vastaa tämän yhteensovittamisen järjestämisestä.

Yksi ”ministeri”, joka pystyy sovittamaan yhteen sekä yhteisön ulkoisten toimien että jäsenvaltioiden panokset YUTP:hen, ja jonka tukena on yksi yhteinen ulkoisten toimien yksikkö, auttaa unionia sekä sen jäsenvaltioita ja toimielimiä muokkaamaan ja panemaan täytäntöön vahvoja ja yhtenäisiä ulkopoliittisia kantoja entistä johdonmukaisemmin ja yhtenäisemmin.

(1) Katso sivu 744.

(2) KOM(2002) 247 lopullinen.