ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0416/03 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. André Bretonin historiallinen esineistö.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0200 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0416/03 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (17. helmikuuta 2003) Aihe: André Bretonin historiallinen esineistö Kreikan lehdistössä julkaistujen tietojen mukaan erittäin huomattavan runoilijan André Bretonin, joka julkaisi surrealismin manifestin (Manifeste du surréalisme), perhe päätti huutokaupata Bretonin henkilökohtaisen irtaimiston asunnosta, jossa hän asui kuolemaansa saakka. Perhe päätyi huutokauppaan neuvoteltuaan tuloksettomasti Ranskan hallituksen kanssa asunnon muuttamisesta museoksi. Bretonin kokoelma sisältää kirjoja, joista monet on varustettu Trotskin tai Freudin omistuskirjoituksella, kirjeenvaihtoa, surrealistien, kuten Mirón ja Magritten maalauksia, valtavan määrän valokuvia, joita asiantuntijat pitävät surrealismin historian ainutlaatuisina dokumentteina, sekä satoja muita esineitä. Kokoelmassa on yhteensä 5 500 esinettä, joiden arvoksi arvioidaan 3040 miljoonaa euroa. André Breton on henkilö, joka antoi uuden ulottuvuuden yhteiselle eurooppalaiselle kulttuurille. Tuotannollaan hän loi kaikkiin taiteenaloihin uuden status quon, ja hänen elämäntyönsä on merkittävä osa ei ainoastaan ranskalaista vaan myös eurooppalaista kulttuuria. Mitä Euroopan komissio aikoo tehdä suojellakseen tämän suuren eurooppalaisen surrealistin huomattavaa kulttuuriperintöä? Miten komissio suhtautuu ajatukseen ostaa irtaimisto ja asettaa se esille erityiseen tilaan tai tukea suunnitelmaa Breton-museon luomiseksi, joka muodostaisi yhteisen eurooppalaisen kulttuuri-identiteetin uuden ilmentymän? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 2003) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Borghezion esittämään kirjalliseen kysymykseen P-3289/02(1). (1) EUVL C 137, E 12.6.2003, s. 190.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0620/03 esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) komissiolle. Sijoittautumisvapaus ja autokatsastuslisenssin saaminen Saksassa.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0221 - 0221



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0620/03 esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) komissiolle (3. maaliskuuta 2003) Aihe: Sijoittautumisvapaus ja autokatsastuslisenssin saaminen Saksassa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 artiklassa kielletään rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltion kansalaisen vapautta sijoittautua toisen jäsenvaltion alueelle, paisti jos on perusteltuja yleiseen etuun liittyviä syitä rajoittaa tätä vapautta. Yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut näitä rajoituksia niin, että niihin sisältyvät myös toimet tai määräykset, joita sovelletaan yhtäläisesti erottelematta oman maan kansalaisia muista, mutta jotka käytännössä estävät tai hankaloittavat kansalaisten asettumista kotimaansa ulkopuolelle. Saksassa moottoriajoneuvojen liikennöinnistä 28. syyskuuta 1988 annetun asetuksen (Straßenverkehrs-Zulassungs-Ordnung, StVZO) liitteessä VIII b vahvistetaan edellytykset, jotka niiden laitosten, jotka haluavat suorittaa Saksassa ajoneuvojen katsastuksia, on täytettävä saadakseen asiaankuuluvan luvan osavaltioilta. Asetuksen mukaan viranomaisen tunnustuksen saamiseksi on esitettävä eräitä asiakirjoja ja osoitettava, että täyttyvät tietyt tosiasialliset edellytykset, kuten se, että lupaa hakevan organisaation on muodostanut ja sitä pitää yllä vähintään 60 riippumatonta asiantuntijaa, joista tietyn määrän kotipaikka on oltava alueella, jota varten lupaa haetaan. Eikö komissio katso, että näiden tosiasiallisten vaatimusten täyttäminen etukäteen luvan saamiseksi vaikeuttaa sijoittautumisvapauden toteutumista, koska edellytyksenä on monia investointeja ja yrittäjän riskejä, jotka käytännössä vaikeuttavat toisen jäsenvaltion kansalaisen sijoittautumista Saksaan katsastustoiminnan aloittamiseksi. Eikö komissio katso, että Saksan lainsäädännön asettamat vaatimukset rajoittavat kohtuuttomasti sijoittautumisvapautta, vaikka kyseisiä rajoituksia voitaisiin perustella yleisellä edulla? Eikö komissio katso, että kyseiset määräykset ovat neuvoston direktiivin 96/96/EY(1), annettu 20 päivänä joulukuuta 1996, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, vastaisia? (1) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1. Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (10. huhtikuuta 2003) Komissio merkitsee arvoisan parlamentin jäsenen ilmoittamat seikat tiedokseen. Komissiolla ei ole tällä hetkellä tarkkoja tietoja kyseessä olevasta lainsäädännöstä, joten sen on tutkittava asiaa. Komissio ilmoittaa parlamentin jäsenelle tutkimuksensa tuloksista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0873/03 esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle. Jogurtin nimitys.



Virallinen lehti nro 242 E , 09/10/2003 s. 0209 - 0209



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0873/03 esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle (20. maaliskuuta 2003) Aihe: Jogurtin nimitys Espanjan hallitus muutti sisämarkkinoilla myytäväksi tarkoitetun jogurtin laatuvaatimuksia kesäkuussa 2002. Nyt kaikista pastöroiduista maitopohjaisista jälkiruoista saa käyttää nimitystä jogurtti. Heti muutoksen tultua voimaan eräs tunnettu espanjalainen meijeri toi markkinoille jälkipastöroidun jogurtin. Uuden säännöksen mukaisesti tuotetta saa laillisesti kutsua jogurtiksi, vaikka siltä puuttuu kaksi jogurtille perinteisesti kuuluvaa ja kuluttajien hyvin tuntemaa ominaisuutta: se ei ole tuoretuote eikä se sisällä suoliston bakteerikantaan edullisesti vaikuttavia ja tätä kautta terveyttä edistäviä eläviä mikro-organismeja. Tuoreeseen jogurttiin (joka on tunnettu jo yli neljän tuhannen vuoden ajan) on aina liitetty terveyttä edistäviä ominaisuuksia. Lukuisat tutkimukset vahvistavat nämä käsitykset. Tuoreen jogurtin perustan muodostavat monet erilaiset elävät bakteerit (klassisina esimerkkeinä mainittakoon Lactobacillus Bulgaricus ja Streptococcus Termophilus), joilla on nautittuina terveyttä edistävä vaikutus. Jotta kyseiset bakteerit eivät tuhoutuisi, jogurtti on säilytettävä jääkaapissa. Jälkipastöroitu jogurtti valmistetaan samaan tapaan kuin tavallinen jogurtti, paitsi että pastörointi tapahtuu vasta hapattamisen jälkeen. Kuumentaminen tuhoaa hapatuksen seurauksena syntyneet elävät maitohappobakteerit, minkä seurauksena tuote säilyy pidempään. Jogurtinvalmistajat ovat vahvistaneet, että jogurtilla, josta elävät bakteerit on tuhottu lämpökäsittelyllä, ei ole samanlaisia terveydelle edullisia vaikutuksia kuin tuoreella jogurtilla, vaikka valmistustapa parantaakin jogurtin säilyvyyttä ja mahdollistaa sen, että kylmäketju voidaan katkaista kuljetuksen ja myynnin ajaksi. Yleensä yhteisön direktiivit tukevat sitä, että kuluttajille on tiedotettava selkeästi ja avoimesti kuluttajille tarkoitettujen tuotteiden ominaisuuksista. Näihin luetaan elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta koskevien ominaisuuksien lisäksi myös tuotteen ravintosisältöä koskevat tiedot. Katsooko komissio, että sekä nimitys jälkipastöroitu jogurtti että sen mainonta ovat harhaanjohtavia, sillä kuluttaja yhdistää nimityksellä jogurtti kulkevan tuotteen eläviä mikro-organismeja sisältävään tuotteeseen? Miten komissio aikoo toimia kyseisen ongelman ratkaisemiseksi ja kuluttajien suojaamiseksi edellä kuvatulta sekaannukselta? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (14. huhtikuuta 2003) Komissio kehottaa parlamentin jäsentä tutustumaan Charles Pasquan tekemään kirjalliseen kysymykseen P-0027/03(1) annettuun vastaukseen. (1) EUVL C 192 E, 14.8.2003, s. 147.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0984/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Perugian kunnan käyttämät Kulttuuri 2000 -ohjelmasta myönnetyt varat.



Virallinen lehti nro 242 E , 09/10/2003 s. 0196 - 0197



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0984/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (27. maaliskuuta 2003) Aihe: Perugian kunnan käyttämät Kulttuuri 2000 -ohjelmasta myönnetyt varat Italian valtiovarainministeriön valvontakomitea antoi syyskuussa 2002 selonteon Euroopan unionin myöntämien varojen käytöstä. Kyseisestä selonteosta kävi ilmi, että jotkut paikalliset viranomaiset valitsevat hankkeita huolestuttavan hitaasti ja tehottomasti. Myös Euroopan komissio on useaan otteeseen korostanut, että paikalliset viranomaiset hyödyntävät riittämättömästi Euroopan unionin myöntämiä varoja. Erityisesti tietyt alueelliset yksiköt, kuten Perugian kunta, tarvitsevat kipeästi unionin varoja tuodakseen esiin yhteistä kulttuurialuetta ja sen monimuotoisuutta ja perinteitä ja tukeakseen taiteen ja kulttuurin tekijöiden työtä ja heidän ammatillista liikkuvuuttaan sekä edistääkseen taiteen ja kulttuurin saatavuutta ja levittämistä. Voisiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko Perugian kunta esittänyt Kulttuuri 2000 -ohjelmaa koskevia hankkeita? 2. Onko Perugian kunta saanut rahoitusta kyseisiin hankkeisiin? 3. Onko kyseiset varat käytetty? Viviane Redingin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 ja E-0990/03 (25. huhtikuuta 2003) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0376/03 esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle. Portugalissa toimivien Clarks-kenkätehtaiden sulkeminen — yhteisön varat.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0180 - 0181



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0376/03 esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle (13. helmikuuta 2003) Aihe: Portugalissa toimivien Clarks-kenkätehtaiden sulkeminen yhteisön varat Englantilaisen monikansallisen C & J Clark -yhtiön äskettäinen ilmoitus Pohjois-Portugalissa Castelo de Paivan kunnassa sijaitsevan tehtaansa sulkemisesta on herättänyt suurta huomiota Portugalissa. Tämä odottamattoman tehtaan sulkemisen vuoksi melkein 600 työntekijää jää työttömiksi, mistä on hyvin vakavia sosiaalisia seurauksia kyseisessä kunnassa asuville perheille ja työntekijöille. Kunta kuuluu sitä paitsi rakennerahastojen tavoite 1 -alueisiin. Yhtiö sai (vuonna 1998) kyseisen tehtaan perustamista ja Castelo de Paivaan sijoittamista varten huomattavia valtion ja yhteisön tukia sillä edellytyksellä, että ylläpitäisi toimintaansa vähintään vuoteen 2007 saakka. On myös usein sanottu, että C & J Clark on käyttänyt toistuvasti hyväkseen tätä taloudellista mahdollisuutta ja että se on jo useita kertoja saanut yhteisön varoja sellaisten Euroopan unionin eri maissa sijaitsevien tehtaidensa toimintaa varten, jotka on myöhemmin suljettu, mistä on aiheutunut vakavia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia asianomaisille maille ja alueille. Olemme saaneet tietoomme, että näitä suoria tai välillisiä yhteisön tukia on myönnetty, vaikka mainittu monikansallinen yhtiö on käyttänyt alihankkijoita huomattavissa määrin. Tarkemmin sanoen Clarks-yhtymä myy vuosittain 40 miljoonaa kenkäparia (liikevaihdon arvo on noin 1,5 miljardia euroa vuodessa), mutta näistä 40 miljoonasta parista 7 miljoonaa paria on peräisin Clarks-yhtymän alihankkijoilta. Tietääkö komissio, Clarks tai C & J Clark -yhtymän alihankintajärjestelyistä, eli onko se teettänyt kenkiä muissa yrityksissä samaan aikaan kun se on saanut yhteisön tukia? Vaikka tällaiset alihankintajärjestelyt ovat nykyään laillisesti mahdollisia, eikö ne komission mielestä olisi kiellettävä silloin, kun kyse on suoraan tai välillisesti yhteisön varoista myönnettävistä taloudellisista kannustimista tai tuista? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 2003) Komissiolla ei ole tietoja Clarks- tai C. & J. Clark -ryhmän alihankintakäytännöistä, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa. Jäsenvaltion vastuulla on huolehtia siitä, että sen ja yritysten keskinäisiä sopimuksia noudatetaan voimassa olevan kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0347/03 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle. Attiki Odos -moottoritie.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0173 - 0174



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0347/03 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle (6. helmikuuta 2003) Aihe: Attiki Odos -moottoritie Attiki Odos -moottoritie on Euroopan unionin yhteisrahoittama suuri rakennushanke, joka helpottaa Ateenan liikenneongelmia ja ennen kaikkea parantaa yhteyksiä Ateenan kansainväliselle Eleftherios Venizelos -lentokentälle. Milloin sopimus rakennushankkeesta allekirjoitettiin ja vahvistettiin? Mikä on hankkeen alkuperäinen talousarvio ja mitkä ovat sen rahoitusjärjestelyt? Mitkä ovat hankkeen rahoitukseen osallistuvien tahojen osuudet? Minkä verran varoja kukin niistä on tähän mennessä myöntänyt ja minkä verran varoja on vielä tarkoitus myöntää hankkeen loppuun saattamiseksi? Onko alkuperäistä talousarviota tähän mennessä ylitetty, yhteensä ja alakohtaisesti tarkasteltuna, ja mistä ylitykset ovat johtuneet? Kuka ylitykset maksaa? Onko Kreikan valtio allekirjoittanut lisäsopimuksia Attiki Odos -ryhmittymän kanssa? Mistä hankkeista, millä talousarviolla ja millaisin menettelyin? Onko tiemaksujen periminen moottoritien yhdeltä osuudelta laillista ennen kuin koko hanke on saatu valmiiksi? Miksi Euroopan unionin yhteisrahoittamia hankkeita koskevan institutionaalisen kehyksen laatiminen Kreikassa on viivästynyt? Kuka takaa eurooppalaisen julkisen edun? Onko Euroopan unionin tasolla olemassa tahoja, jotka varmistaisivat sen? Jos on, mikä niiden kanta on? Taataanko Attiki Odos -moottoritien tapauksessa eurooppalaisten veronmaksajien julkinen etu? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 2003) Parlamentin jäsentä kehotetaan tutustumaan vastaukseen, jonka komissio on antanut Konstantinos Hatzidakisin esittämään kirjalliseen kysymykseen P-0239(1). Täydentääkseen tätä vastausta komissio voi esittää seuraavat täsmennykset niiden tietojen perusteella, joita toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat toimittaneet sille. Via Attikan käyttöoikeussopimus, joka tuli voimaan 23 vuodeksi 6. maaliskuuta 2000, tarjoaa käyttöoikeuden saajalle mahdollisuuden periä tiemaksuja moottoritieosuuksilta heti kun osuudet on saatu valmiiksi ja avattu yleisölle. Käyttöoikeuden saajan ei välttämättä tarvitse odottaa käyttöoikeussopimuksen kohteen lopullista valmistumista. Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että hankkeen odotetaan valmistuvan lopullisesti vuoden 2003 lopussa sopimuksessa mainitussa määräajassa. Rakennerahastoista tuettavien toimien toteuttaminen kuuluu pääasiallisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan ja vastuualueeseen. Kreikassa tämän alan oikeudellisen kehyksen muodostaa laki 2860/2000, joka on annettu marraskuussa 2000 kaudeksi 20002006 laaditun yhteisön tukikehyksen hallinnosta, seurannasta ja valvonnasta. Sekä kansalliset viranomaiset että Euroopan investointipankki, joka toimii kyseisessä hankkeessa komission neuvonantajana, arvioivat Via Attikan toteutumisesta aiheutuvat sosiaaliset ja taloudelliset edut positiivisiksi. (1) EYVL C 161 E, 10.7.2003, s. 200.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0615/03 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle. Yhteisten markkinajärjestelyiden uudelleentarkastelua koskevat ehdotukset.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0207 - 0208



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0615/03 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle (25. helmikuuta 2003) Aihe: Yhteisten markkinajärjestelyiden uudelleentarkastelua koskevat ehdotukset Voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin, jotka liittyvät yhteisten markkinajärjestelyiden uudelleentarkastelua koskeviin ehdotuksiin ja jotka ovat osa yhteisen maatalouspolitiikan välivaiheen tarkastelua: Onko komissio käyttänyt ulkopuolisia konsultteja, ja jos on: - mistä konsulteista oli kyse? - mitä komissio maksoi näistä palveluista, jos se kerran käytti ulkopuolista konsulttiapua? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 2003) Komissio ei ole käyttänyt ulkopuolisia konsultteja valmistellessaan ja laatiessaan yhteisten markkinajärjestelyjen uudistusehdotuksia yhteisen maatalouspolitiikan käynnissä olevan tarkastelun yhteydessä. Ehdotusten vaikutusarvioinnissa komissio käytti kuitenkin seuraavia ulkopuolisia konsultteja saadakseen ehdotuksista riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin komission omien sisäisten selvitysten täydennyksenä: a) EuroCARE (European Centre for Agricultural, Regional and Environmental Policy Research) GmbH, Bonn, Saksa; b) Centre for World Food Studies (Sow-vu), Amsterdam, Alankomaat; c) Food and Agricultural Policy Research Institute (FAPRI), Missourin yliopisto Columbia, USA. Näistä ulkopuolisista riippumattomista vaikutusarvioinneista aiheutuvat kustannukset olivat yhteensä 40 000 euroa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0211/03 esittäjä(t): Christine De Veyrac (PPE-DE) komissiolle. Galileo-ohjelma.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0195 - 0195



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0211/03 esittäjä(t): Christine De Veyrac (PPE-DE) komissiolle (3. helmikuuta 2003) Aihe: Galileo-ohjelma EU:n satelliittinavigointiohjelma Galileo tulee tarjoamaan useita eri palveluja: avoin palvelu (OS), ihmishengen turvaava palvelu (SoL), kaupallinen palvelu (CS), julkisesti säännelty palvelu (PRS) ja etsintä- ja pelastuspalvelu (SAR). Aikooko komissio panna nämä palvelut täytäntöön useiden eri virastojen kautta? Multimodaalisesta satelliittinavigoinnista vastaavan viraston perustamisesta on käyty keskusteluja. Mitä muita virastoja on kaavailtu perustettavaksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (14. helmikuuta 2003) Vuoteen 2005 saakka vastuu kehitysohjelmasta kuuluu yhteisyritykselle, joka perustettiin Galileo-yhteisyrityksen perustamisesta 21. toukokuuta 2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 876/2002(1). Yhteisyritys valvoo ensimmäisen vaiheen teknistä toteutumista sekä infrastruktuuria koskevan toimiluvan myöntämistä (rakennus- ja käyttöönottovaihetta, ylläpitovaihetta ja käyttövaihetta). Tämän jälkeen Galileoa johtaa yritysten yhteenliittymä, jonka kanssa solmitaan toimilupasopimus tarjouskilpailun perusteella. Toimiluvan haltija on todennäköisesti yritysten yhteenliittymä, johon kuuluu useiden toimialojen edustajia ja joka on kaupallinen yhtiö. Se valitaan menettelyllä, joka alkaa vuonna 2003 ja päättyy kesällä 2004. Galileon palveluja eivät näin ollen pane täytäntöön virastot vaan toimiluvan haltija. Vielä on kuitenkin perustettava toimiluvan myöntävä elin, joka vastaa toimilupasopimuksen määräysten noudattamisesta. Toimiluvan myöntävän elimen rakenteen vaihtoehtoja on monia, eikä asiasta ole vielä tehty päätöstä. Komissio antaa asiasta ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuonna 2004. (1) EYVL L 138, 28.5.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0166/03 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. Yhteisön varojen käyttö terveydenhuoltoalalla Kreikassa.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0188 - 0188



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0166/03 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (29. tammikuuta 2003) Aihe: Yhteisön varojen käyttö terveydenhuoltoalalla Kreikassa Kun Kreikan parlamentti keskusteli kansallisen talousarvionsa hyväksymisestä vuodeksi 2003, Kreikan hallitus esitti tietoja, joiden mukaan vuoden 2002 terveydenhuoltoalan julkisia investointeja koskevan ohjelman täytäntöönpanon aikana EU:n varoista myönnettiin 5,9 miljoonaa euroa Kreikan hallituksen osallistumiseen valtionyritysten ja -organisaatioiden osakepääomaan ja 11 miljoonaa euroa muihin kuluihin. Onko komissio tietoinen, mille yrityksille ja järjestöille nämä 5,9 miljoonaa euroa annettiin? Kuinka paljon kuhunkin yritykseen investoitiin ja mistä unionin rahastosta varat kussakin tapauksessa otettiin? Minkä yhteisön ohjelman tai aloitteen osana nämä investoinnit olivat ja milloin ne tarkalleen suoritettiin? Mitä kuluja varten myönnettiin 11 miljoonaa euroa yhteisön määrärahoja, kuten Kreikan hallitus kertoi? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (5. maaliskuuta 2003) Kreikan viranomaisten komissiolle toimittamien tietojen mukaan kyseessä olevat määrät vastaavat maksuja, jotka Kreikan viranomaiset ovat suorittaneet lopullisille tuensaajille eri hankkeissa. Kyseiset hankkeet on rahoitettu eri toimenpideohjelmista, jotka kuuluvat toiseen ja kolmanteen yhteisön tukikehykseen terveydenhuollon alalla. Kysymyksessä mainitulla 5,9 miljoonan euron määrällä korotettiin valtion omistamien osakeyhtiöiden pääomaa. Osakeyhtiöt ovat lopullisia tuensaajia kyseisissä ohjelmissa. Kun lopullisena tuensaajana on valtion omistama osakeyhtiö, maksut suoritetaan yhtiön osakepääoman korotuksina. Terveydenhuollon alalla Kreikassa kyseeseen tulee lähinnä SA Depanom, jonka osakepääoman valtio omistaa kokonaan ja joka vastaa infrastruktuurien rakentamisesta terveydenhuollon alalla. Muihin menoihin osoitetut 11 miljoonaa euroa vastaavat maksuja, jotka Kreikan viranomaiset ovat suorittaneet muille lopullisille tuensaajille kuin valtion omistamille osakeyhtiöille. Kyseisellä määrällä rahoitetaan useita hankkeita näissä ohjelmissa. Komissio on pyytänyt Kreikan viranomaisia erittelemään nämä menot ohjelmittain ja mahdollisuuksien mukaan myös lopullisten tuensaajien mukaan. Heti kun tiedot on saatu, ne välitetään arvoisalle parlamentin jäsenelle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0167/03 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle. Ikääntyneiden terveydenhuolto — jäsenvaltioiden väliset järjestelyt.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0188 - 0189



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0167/03 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle (29. tammikuuta 2003) Aihe: Ikääntyneiden terveydenhuolto jäsenvaltioiden väliset järjestelyt 1. Onko hyväksyttävää, että kun ikääntynyt ja sairas EU:n kansalainen joutuu siirtymään jäsenvaltiosta (Iso-Britannia) toiseen (Espanja) saadakseen mitenkään asianmukaista hoitoa joka Isossa-Britanniassa annettuna/saatuna kuuluu sairausvakuutuksen piiriin ensiksi mainittu jäsenvaltio (Iso-Britannia) voi kieltäytyä maksamasta koko korvausta tai osaa siitä edellä mainitulle henkilölle? 2. Onko Iso-Britannian toiminta EU:n säännösten vastaista: a) toiminnan laillisuuden ja oikeuksien loukkaamisen osalta, ja b) asianmukaisen liikkuvuuden vapauden osalta? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (7. maaliskuuta 2003) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee jäsenvaltioiden välisiä järjestelyjä ikääntyneiden terveydenhuollon alalla. Kysymyksessä tiedustellaan, voiko Yhdistynyt kuningaskunta kieltäytyä osallistumasta hoitokustannuksiin, jos ikääntynyt henkilö muuttaa toiseen jäsenvaltioon, kun vastaavasti Yhdistyneessä kuningaskunnassa annettava hoito korvattaisiin tietyltä osin. Kysymyksestä ei käy selvästi ilmi, mikä hoitokustannuksia koskeva korvaus on kyseessä eli kuuluuko tapaus sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14. kesäkuuta 1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71(1) soveltamisalaan vai ei. Ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta 28. kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/365/ETY(2) mukaan eläkkeelle jääneillä henkilöillä on oikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa. Oleskeluoikeuteen kytkeytyy kuitenkin kaksi edellytystä: - henkilöllä on oltava riittävät tulot ja varat (eläke), jottei hänestä aiheudu rasitusta vastaanottavan jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmälle - henkilöllä on oltava kattava sairausvakuutus. Koska arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemia hoitoetuuksia ei ole täsmennetty, komission on mahdotonta sanoa, onko yhteisön lakia tai säännöksiä rikottu. Ongelmaa voitaisiin käsitellä tarkemmin, jos arvoisa parlamentin jäsen voisi toimittaa komissiolle lisätietoja. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että henkilöt, jotka tarvitsevat hoitoa, mutta joilla ei ole varaa maksaa sitä, eivät tosiasiassa voi käyttää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen. (1) EYVL L 149, 5.7.1971. (2) EYVL L 180, 13.7.1990.