Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3758/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Italian yksityiset, aseistautuneet vartijat - tarkennuksia Viitaten edelliseen kysymykseeni E-1713/98(1), joka käsitteli yksityisiä, aseistautuneita vartijoita koskevia määräyksiä Italiassa, tiedustelen komissiolta seuraavaa: 1. Onko olemassa sellaisia uusien ammattiryhmien tunnustamista koskevia komission asiakirjoja, joissa kallistutaan sille kannalle, että on tunnustettava kansalaisten turvallisuuden takaavien yksityisten vartijoiden ammattikunta, koska tällä hetkellä Italiassa yksityiset vartijat lasketaan niiden työntekijöiden joukkoon, joilta ei vaadita erityistä ammattitaitoa? 2. Eikö alan erityispiirteiden ja arkaluonteisuuden vuoksi, joista komission jäsen Monti oikeutetusti muistutti, olisi kuitenkin kannatettavaa kallistua sille kannalle, että yksityisille vartijoille annettaisiin valtion virkamiehen asema? 3. Onko komissio sitä mieltä, että ammattikunnan tunnustamatta jättäminen saattaa haitata sekä yksityisten vartijoiden ammatillisia valmiuksia että työntekijöiden sosiaaliturvaa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 1999) 1. Komissio ei ole käynnistänyt erityistutkimuksia yksityisistä turvapalveluista. Mitä tulee ammattipätevyyden tunnustamiseen eri jäsenvaltioissa, komissio kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan seuraaviin direktiiveihin: vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21. joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/48/ETY(2) sekä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18. kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/51/ETY(3), jolla täydennetään direktiiviä 89/48/ETY. 2. Siltä osin kuin yksityiset turvapalvelut katsotaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaiseksi taloudelliseksi toiminnaksi, jäsenvaltiot eivät voi sulkea niitä syrjimättömyysperiaatteen soveltamisalan ulkopuolelle. Turvapalvelut on katsottava taloudelliseksi toiminnaksi, koska valvonta- ja suojelutehtävät perustuvat yksityisiin sopimuksiin eikä tällaisten tehtävien toteuttamisessa edellytetä, että yrityksillä tai niiden henkilöstöllä olisi valtuudet käyttää pakkokeinoja. Osallistumista yleisen järjestyksen ylläpitoon voidaan edellyttää kaikilta yksityishenkilöiltä, eikä sitä siis voida pitää osana julkista valtaa eikä tämän vuoksi myöskään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 55 artiklan ja 48 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna julkisen vallan käyttöön liittyvänä toimintana. Komission kantaa tukee myös tuomioistuimen äskettäin tekemä päätös asiassa komissio v. Espanja (tuomio C-114/97, annettu 29. lokakuuta 1998). 3. Yksityisten turvayritysten henkilöstön koulutuksen ja sosiaalisen suojelun edellyttämät toimenpiteet kuuluvat yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kunhan syrjimättömyysperiaatetta noudatetaan ja koulutus ja tutkinnot tunnustetaan edellä mainittujen direktiivien mukaisesti, jäsenvaltiot voivat suhteellisuusperiaatteen asettamissa rajoissa toteuttaa haluamiaan toimenpiteitä yleishyödyllisten tavoitteiden saavuttamiseksi. (1) EYVL C 13, 18.1.1999, s. 67. (2) EYVL L 19, 24.1.1989. (3) EYVL L 209, 24.7.1992.