KIRJALLINEN KYSYMYS E-4190/97 komissiolle esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) (21. tammikuuta 1998)

Aihe: Voimansiirtojohdot ja magneettikentät: terveysriskit

Merkittävät eurooppalaiset ympäristöjärjestöt kuten CODACONS ja LEGAMBIENTE ovat protestoineet voimakkaasti niitä lausuntoja vastaan, joita Italiassa sähköenergian jakelussa monopolin omaava Enel on antanut suuren sähkönmuuntoaseman rakentamisesta Strianossa Napolin provinssissa.

Johtavien syöpätautilääkärien mukaan suurjännitelaitosten sähkömagneettiset kentät aiheuttavat vakavia vaaroja kansanterveydelle, koska ne ovat syöpää aiheuttavia.

Voiko komissio kertoa:

- Onko olemassa eurooppalaisia tutkimuksia, jotka osoittavat sähkömagneettiselle kentälle altistumisen selvästi lisäävän imusolmukesairauksien, leukemian ja hermoston kasvainten esiintyvyyttä?

- Onko totta, että Enel on pyytänyt Euroopan komissiolta tietoja mahdollisista suurjännitelaitosten rakentamista ja avoimia voimansiirtojohtoja koskevista yhteisön direktiiveistä tai säännöksistä, joissa otetaan asianmukaisesti huomioon niiden synnyttämien magneettikenttien syöpää aiheuttavat vaikutukset?

- Voiko komissio osoittaa, että Enel noudattaa kaikkia yhteisön säännöksiä kansanterveyden suojelun alalla?

- Aikooko komissio pyytää Italian valtiolta lisäselvityksiä ja mahdollisesti käynnistää perustamissopimuksissa määrätyt menettelyt kaikkien sellaisten hankkeiden estämiseksi, jotka saattavat olla terveydelle vahingollisia?

Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (11. maaliskuuta 1998)

Staattiset ja äärimmäisen matalataajuiset sähkö- ja magneettikentät aiheutuvat sähkövirran syntymisestä, siirrosta ja käytöstä. Sähköiskuja ja palovammoja on saatu sähköisesti varautuneista johtimista aina sähkön käytön alkuajoista lähtien. Nykyisin ollaan huolestuneempia sähkökentille altistumisen hitaista, pidemmällä viipeellä ilmenevistä ja huomaamattomista vaikutuksista. Joissakin epidemiologisissa tutkimuksissa on havaittu vaikutuksia, joita on aiheutunut biologisille järjestelmille niiden altistuttua staattisille ja matalataajuisille kentille, jotka ovat niin matalia, ettei vaikutuksia voida selittää tähän mennessä osoitettujen mekanismien avulla. Tieteellinen ydinkysymys on kuitenkin, voivatko raportoidut biologiset vaikutukset aiheuttaa mahdollisia terveyshaittoja. Toistaiseksi ei ole osoitettu mekanismeja, joissa oletetut vaikutukset voisivat ilmetä altistuttaessa kentille, jotka ovat liian matalataajuisia aiheuttaakseen kehossa muuta kuin endogeenistä virtaa.

Biologisissa tutkimuksissa ei tähän mennessä ole kyetty osoittamaan mekanismeja, joilla äärimmäisen matalataajuiset sähkökentät vaikuttaisivat syövän syntyyn. Sen sijaan kun epidemiologisissa tutkimuksissa on tarkasteltu mahdollisia terveysvaikutuksia, jotka johtuvat asukkaiden altistumisesta suurjännitelinjojen aiheuttamille sähkömagneettisille kentille, on ilmennyt lukuisia haittavaikutuksia, joita ovat esim. hermoston rappeumasairaudet, lisääntymiskyvyn heikkeneminen, leukemia, rintasyöpä ja aivokasvaimet. Asiaa käsiteltiin ensimmäistä kertaa eräässä ruotsalaisessa tutkimuksessa vuonna 1979, ja tämän jälkeen noin kymmenessä epidemiologisessa tutkimuksessa on tarkasteltu lapsuusiän syöpää. Näiden tutkimusten tarkastelussa päädyttiin siihen, että voimalinjojen lähellä asumisen ja lapsuusajan leukemian välillä ei ole selvää yhteyttä. Lasten kodeissa mitattujen keskimääräisten sähkökenttien ei ole todettu liittyvän leukemian tai muiden syöpien yleisyyteen, eikä myöskään ole osoitettu tekijöitä, jotka selittäisivät yhteyden voimalinjan lähellä asumisen ja lapsuusiän leukemian välillä.

Yhteisö antaa rahoitusta magneettikenttiä ja syöpää koskeville epidemiologisille tutkimuksille Biomed 2-ohjelman puitteissa, ja tutkimusten tulosten odotetaan valmistuvan kesällä 1999. Äärimmäisen matalataajuiselle sähkökentille altistumisen biologisia terveysvaikutuksia koskevat eurooppalaiset tutkimukset on koordinoitu COST-toimintaan, ja tutkimuksia jatketaan myös tulevassa viidennessä puiteohjelmassa.

Komissio ei ole tietoinen Enelin esittämästä tietojensaantipyynnöstä, johon parlamentinjäsen viittaa, eikä se ole siinä asemassa, että se voisi vahvistaa Enelin toiminnan noudattavan yhteisön oikeutta. Komissio saa tietoja kansallisten viranomaisten ja valitusten välityksellä. Komission tämänhetkisten tietojen perusteella ei voida päätellä, noudattaako Enel yhteisön ympäristölainsäädäntöä.

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985. )) liitteen II kohdassa 3 b mainitaan toiminnaksi ¨sähköenergian siirto ilmakaapeleilla¨. Tämän ympäristövaikutusten arviointia koskevan direktiivin mukaan laitosten on arvioitava ympäristövaikutukset, jos jäsenvaltio katsoo liitteessä II esitettyjen hankkeiden ympäristövaikutukset merkittäviksi. Mikäli jäsenvaltio katsoo (asettamalla raja-arvoja tai tapauskohtaisia perusteita), että kyseisen laitoksen olisi suoritettava ympäristövaikutusten arviointi, vaikutukset ympäristön eri osa-alueisiin ja ihmisiin on kartoitettava, kuvailtava ja arvioitava. Myös terveysvaikutukset voivat olla tärkeinä tekijöinä vaikutuksia arvioitaessa.

Direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 73, 14.3.1997. )) muuttamisesta 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetussa direktiivissä 97/11/EY, joka on saatettava osaksi jäsenvaltioiden kansallista oikeusjärjestystä maaliskuuhun 1999 mennessä, muutettiin ympäristövaikutusten arviointia koskevaa direktiiviä siten, että maininta jännitteeltään vähintään 220 kV:n ja pituudeltaan yli 15 km:n mittaisten maanpäällisten voimajohtojen rakentamisesta siirrettiin liitteestä II liitteeseen I. Tämän tarkoittaa sitä, että kyseessä olevien hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi on pakollista maaliskuusta 1999.

Koska komissiolle ei ole virallisesti ilmoitettu, että Enel ei noudattaisi voimassa olevaa yhteisön lainsäädäntöä, se ei voi tällä hetkellä hallussaan olevien tietojen perusteella ryhtyä toimenpiteisiin.