KIRJALLINEN KYSYMYS E-1036/00 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle. Pohjaveden tason laskeminen Les Marínesin alueella Valenciassa.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0108 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1036/00 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle (4. huhtikuuta 2000) Aihe: Pohjaveden tason laskeminen Les Marínesin alueella Valenciassa Valenciassa Les Marínesin alueella sijaitsevan Denian kunnan asukkaat, maanomistajat ja maanviljelijät ovat valittaneet, että Blau Verd S.L -nimisen rakennusyrityksen toteuttamat maankuivatustyöt joidenkin ylellisyysasuntojen pohjan valamiseksi ovat johtaneet siihen, että alueen kaivojen pohjaveden taso on laskenut yli 1,2 metrillä. Näitä töitä, joista ei ole tehty sääntöjenmukaista ympäristövaikutusten arviointia, tehdään vanhalla leirintäalueella, jonne kyseinen yritys on pystyttänyt pumppuja, jotka ovat käynnissä 24 tuntia vuorokaudessa pumpatakseen pois veden, jotta talojen perustukset voidaan rakentaa. Pumppausjärjestelmän poistama vesi johdetaan suoraan viemäriin, joka laskee mereen, mikä merkitsee tämän vähäisen hyödykkeen tuhlaamista litroittain alueella, joka kärsii erityisesti kuivuudesta. Asiasta valittaneet vahvistavat, että tällä menettelyllä on jo tyhjennetty vedestä useita sellaisia kaivoja, joista vettä ei koskaan aikaisemmin ole puuttunut. Paitsi, että nämä rakennustyöt haittaavat paikalliselle maataloudelle tärkeiden appelsiinitarhojen keinokastelua, pelätään, että ne voivat keskipitkällä aikavälillä aiheuttaa luonnonkatastrofin. Asiasta valittaneet ovat luonnehtineet tämän erittäin välttämättömän veden tuhlaamisen ympäristöön kohdistuvaksi hyökkäykseksi. Sovittelukomiteassa parhaillaan käsiteltävänä olevassa vesidirektiivissä on ilmaistu toive vähentää, ihmisten toimien vaikutusta eri jokialtaiden ympäristöön.Voidaanko komission mielestä näitä ylellisyysasuntojen rakentamista varten tehtyjä kuivaamistöitä pitää ympäristörikoksena yhteisön lainsäädännön mukaisesti? Eikö komissio katso, että kyseessä on tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY(1) (muutettu direktiivillä 97/11/EY(2)) säännösten ilmeinen rikkominen, minkä vuoksi Espanjaa koskeva rikkomusmenettely on parhaillaan käynnissä yhteisöjen tuomioistuimessa (asia C-474/99), sillä kyseistä direktiiviä ei ollut saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä asianmukaisesti ja ajoissa? (1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. (2) EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (23. toukokuuta 2000) Vesipolitiikan kehysdirektiivi ei ole vielä tullut voimaan. Parlamentin jäsenen mainitsemia seikkoja ei voida pitää yhteisön lainsäädännön perusteella ympäristölainsäädännön rikkomisena, sillä yhteisön oikeus ei sisällä kyseistä käsitettä. Käsitteen olemassaolo jää määriteltäväksi jokaisen jäsenvaltion rikosoikeudessa. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/337/ETY(1) 2 artiklassa säädetään, että ennen luvan myöntämistä arvioidaan niiden hankkeiden vaikutukset, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia. Tätä säännöstä sovelletaan direktiivin liitteissä I ja II lueteltuihin hankkeisiin. Jos hanke kuuluu direktiivin 85/337/ETY soveltamisalaan, sen on kuuluttava sen liitteessä II lueteltuihin luokkiin (10 kohdan b alakohtaan kuuluvat kaupunkialueiden kehittämishankkeet ja 11 kohdan b alakohtaan kuuluvat lomakylä- ja hotellikompleksihankkeet). Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan liitteessä II mainitut hankkeet on arvioitava, jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan. Komissio on aloittanut rikkomisesta johtuvan menettelyn Espanjaa kohtaan, koska se ei ole tyydyttävällä tavalla saattanut direktiiviä 85/337/ETY osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio on päättänyt nostaa asiaa koskevan kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa(2). Perustamissopimusten valvojana komissio ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin taatakseen yhteisön oikeuden noudattamisen tässä tapauksessa. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) Asia C-474/99.