KIRJALLINEN KYSYMYS E-0123/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Komissio ja kansainväliset kalastussopimukset.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0074 - 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0123/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (29. tammikuuta 2002) Aihe: Komissio ja kansainväliset kalastussopimukset Yhteisön kalastusala kärsii kalastusmahdollisuuksien asteittaisesta menettämisestä kolmansien maiden kalavesillä. Laivanvarustajat ja kalastajat yhdistävät tämän seikan ja tietyt epäonnistumiset alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa käydyissä neuvotteluissa komission heikkouteen ja siihen, että komissio ei huomioi kalastusalaa. Toisaalta eräs kalastuksen pääosaston vastuuhenkilö totesi Valentín Paz-Andraden kunniaksi nimetyssä kalastusfoorumissa 5. joulukuuta 2001, että käsitys, joka joillakin laivanvarustajilla on kaupallisesta kalastussopimuksesta, on kulunut. Mikä on komission käsitys kansainvälisistä kalastussopimuksista? Eikö se pidä pätevinä 30. lokakuuta 1997 Luxemburgissa kokoontuneen kalastusneuvoston niitä päätelmiä kolmansien maiden kanssa tehtyjä kalastussopimuksia koskevasta politiikasta, joiden mukaan sopimukset ovat luonteeltaan kaupallisia? Voisiko komissio rauhoittaa kalastusalaa lupautumalla työskentelemään nykyisten sopimusten uusimiseksi ja uusien kalastusmahdollisuuksien etsimiseksi yhteisön laivastolle? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2002) Komissio on määritellyt yhteisön ulkosuhteet kalastusalalla yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta koskevassa vihreässä kirjassa(1). Viimeaikaiset neuvottelut näyttävät tukevan komission arviota siitä, että kalastusoikeuksien myyminen yhteisön ulkopuolisten maiden vesillä kalastaville yhteisön aluksille alkaa olla 25 vuoden jälkeen yksinkertaisesti aikansa elänyt käytäntö. Koska komissio haluaa kuitenkin puolustaa yhteisön kalatalousalan etuja, se ehdottaa, että yhteisö osallistuu dynaamisesti poliittiseen, institutionaaliseen, juridiseen, taloudelliseen ja sosiaaliseen vuoropuheluun, jonka avulla se voi osaltaan edistää eräiden rannikkovaltioiden vesillä harjoitettavan kalastuksen kestävyyttä sekä kehittää samanaikaisesti yhteistyössä kyseisten valtioiden viranomaisten kanssa keskipitkän tai jopa pitkän aikavälin suunnitelmia, jotka ovat kummankin osapuolen etujen mukaisia ja tyydyttävät kumpaakin osapuolta. Vaikka solmittavilla kumppanuussuhteilla on taloudellisia ulottuvuuksia, yhteistyösopimuksia olisi kuitenkin solmittava soveltuvalla kansallisella ja/tai alueellisella tasolla yhteistyökumppaneiden aseman ja tehtävien määrittämiseksi. Lisäksi yhteisön ja sen yhteistyökumppaneiden olisi sovittava välineistä ja edellytyksistä, joilla ne aikovat kehittää kalastusalan suhteitaan kestävän kehityksen mukaisesti keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä. Neuvoston lokakuussa 1997 tekemät päätelmät muodostavat edelleen viitekehyksen yhteisön toiminnalle kalatalousalalla kolmansissa maissa. Komission arvion mukaan päätelmiä on kuitenkin tarkistettava, jos vallitsevia suuntauksia muutetaan. On erittäin tärkeää, että yhteisön kalatalousalaa koskevien poliittisten suuntausten muutoksista ilmoitetaan yksityiskohtaisesti kaikille sidosryhmille sekä yhteisön sisällä että sen ulkopuolella. Meneillään olevissa neuvotteluissa ei aseteta kyseenalaiseksi yhteisön toimintaa voimassa olevien erääntyvien sopimusten tarkistamiseksi eikä myöskään kalastuksen uusien mahdollisuuksien tutkimiseksi. Koska neuvottelijat ovat viime aikoina törmänneet yhä uusiin vaikeuksiin, yhteisön pyrkimyksiä, käytäntöjä ja toimintaa olisi kuitenkin syytä tarkistaa. Komissio esittää pian lukuisia aloitteita vastauksena avomerikalastuksen uusiin haasteisiin. (1) KOM(2001) 135 lopullinen.