KIRJALLINEN KYSYMYS E-1483/99

esittäjä(t): Armando Cossutta (GUE/NGL) neuvostolle

(1. syyskuuta 1999)

Aihe: Aloitteet Kyproksen vapauttamiseksi

Turkki valtasi ja miehitti Kyproksen saaren pohjoisosan 20. heinäkuuta 1974. Jo 25 vuoden ajan Kypros on kärsinyt mielivaltaisesta miehityksestä, joka perustuu voimaan ja tukahduttamiseen ja joka on systemaattisesti ja loputtomasti rikkonut kansainvälistä oikeutta ja ihmisoikeuksia. Tuhannet ihmiset ovat menettäneet henkensä miehityksen seurauksena. Miehittäjät ovat ajaneet satoja tuhansia kyproksenkreikkalaisia kotiseuduiltaan, ja saman kohtalon ovat kokeneet useat tuhannet kyproksenturkkilaiset järjestelmällisten etnisten puhdistusten yhteydessä (samanlaisten etnisten puhdistusten, jotka tällä hetkellä Kosovon tragedian kohdalla ovat herättäneet halveksuntaa monissa ylevissä omatunnoissa).

Kaikki YK:n päätöslauselmat ovat jääneet tuloksia vaille vahvan Yhdysvaltojen tukeman Turkin tinkimättömyyden vuoksi.

1. Eikö neuvosto katso, että sen on toimittava itsenäisesti kaikilla kansainvälisillä tahoilla myötävaikuttaakseen kansainvälisen lainmukaisuuden palauttamiseen ja Turkin ja Kyproksen välisissä suhteissa rikottujen ihmisoikeuksien palauttamiseen?

2. Eikö neuvosto pidä välttämättömänä ja kiireellisenä osallistumista aktiivisesti sellaisen Lähi-itää koskevan kansainvälisen konferenssin valmisteluun, jossa päätettäisiin keinoiltaan ja aikataulultaan realistinen tapa sammuttaa pikaisesti kriisin liekki, josta on vaarassa kasvaa suuri yhtenäinen palo, jos sen annetaan kyteä?

Vastaus

(2. joulukuuta 1999)

Neuvosto on vakuuttunut siitä, että paras tapa edistää Kyproksen kysymyksen (ihmisoikeustilanne mukaan lukien) käsittelyä on jatkaa ratkaisun etsimistä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien pohjalta. Neuvosto suhtautuu myönteisesti 9. ja 10. kesäkuuta pidetyn G8:n huippukokouksen päätelmiin ja YK:n turvallisuusneuvoston 29. kesäkuuta 1999 antamiin päätöslauselmiin 1250 ja 1251 sekä katsoo, että ilman ennakkoehtoja esitetty kutsu YK:ssa tänä syksynä käytäviin keskusteluihin sekä päätöslauselmat ovat edistäneet asiaa. Puheenjohtajavaltio tukee edelleen yhdessä muiden EU-kumppaneiden ja kansainvälisten tahojen kanssa YK:n pääsihteerin Kofi Annanin ponnisteluja jännityksen vähentämiseksi ja neuvotteluratkaisun edistämiseksi.

Euroopan unioni katsoo lisäksi, että EU-jäsenyyttä koskevassa kysymyksessä edistyminen sekä pyrkimykset kohti Kyproksen ongelman oikeudenmukaista ja toteuttamiskelpoista ratkaisua vahvistavat toisiaan. Unioni uskoo, että Kyproksen liittyminen EU:hun on hyödyksi kaikille yhteisöille ja että sen avulla saadaan saarella aikaan sisäinen rauha ja sovinto. Se pitää valitettavana sitä, että poliittista ratkaisua ei ollut mahdollista saada aikaan ennen liittymisneuvottelujen aloittamista. Puheenjohtaja jatkaa työtä (Luxemburgin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti) Kyproksen turkkilaisen yhteisön edustajien ottamiseksi mukaan EU:n jäsenyysneuvotteluihin.

Neuvosto on useaan otteeseen korostanut Turkille, että sen on vaikutettava rakentavasti Kyproksen ongelman ratkaisuun, ja aikoo edelleen tehdä niin. Neuvosto odottaa, että EU:n jäsenyydestä kiinnostuneet maat tekisivät sen kanssa yhteistyötä sen asettamilla keskeisillä painopistealueilla, joihin kuuluvat Kyproksen liittyminen EU:hun ja Kyproksen kysymyksen ratkaisu. Valitettavasti Turkki on Luxemburgin Eurooppa-neuvoston jälkeen lukkiuttanut poliittisen vuoropuhelun unionin kanssa eräiden arkojen kysymysten osalta, Kypros mukaan lukien. Kuitenkin Turkin ja Kreikan maanjäristysten jälkeen sekä Turkin ja Kreikan välisten kahdenvälisten suhteiden parannuttua ilmapiiri EU:n ja Turkin välisissä suhteissa on parantunut ja toivottavasti tasoittaa tietä Kyproksesta käytävälle vuoropuhelulle.

Neuvosto ei yhdy arvoisan parlamentin jäsenen näkemyksiin siitä, että kansainvälinen Lähi-idän konferenssi voisi olla hyödyksi Kyproksen tapauksessa.