KIRJALLINEN KYSYMYS E-3490/00 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle. Sisilian durumvehnän tuotannon vähentäminen.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0137 - 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3490/00 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle (10. marraskuuta 2000) Aihe: Sisilian durumvehnän tuotannon vähentäminen Euroopan komissio on päättänyt siirtää durumvehnän tuotantokiintiöitä Sisiliasta Ranskaan. Sisilian taloudelle tämä merkitsee lähitulevaisuudessa noin 1 400 miljardin liiran tappiota. Komission päätös johtuu ilmeisesti siitä, että lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteena on kohdentaa 5 % maatalousresursseista toimiin, joilla helpotetaan Itä-Euroopan maiden liittymistä Euroopan unioniin. Sisilian tilannetta ei saa vaikeuttaa, koska se on alue, jonka kehitys on jäänyt jälkeen muista alueista ja joka kuuluu rakennerahastojen tavoitteen 1 piiriin. Voisiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Mitä muita syitä kuin Itä-Euroopan maille annettava epäsuora apu komissiolla oli, kun se päätti edellä mainitusta varojen siirrosta? 2. Arvioiko komissio ennen päätöksen tekemistä, kuinka suurta vahinkoa siitä koituu Sisilian taloudelle? 3. Aikooko komissio durumvehnän tuotannon vähentämisen vastapainoksi edistää muita viljelymuotoja, kuten luonnonmukaista viljelyä? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (14. joulukuuta 2000) Komissio ei ole koskaan tehnyt päätöstä durumvehnän tuotantokiintiöiden siirtämisestä tuottajajäsenvaltiosta toiseen. Muistutettakoon, että 17 päivänä marraskuuta 1997 antamallaan asetuksella (EY) N:o 2309/97 tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (ETY) N:o 1765/92(1) muuttamisesta, neuvosto muutti durumvehnän tuotannon erityisjärjestelmää ja asetti taatun enimmäispinta-alan, joka jakautuu eri tuottajajäsenvaltioiden kesken. Sovitteluratkaisuun päästäkseen ja talousarviovaikutusten neutraloimiseksi komission ehdotuksen osalta neuvosto toisaalta vähensi tukea 4 % hehtaarilta ja toisaalta lisäsi taattua enimmäispinta-alaa jäsenvaltiota kohden, jotta tilanne vastaisi paremmin durumvehnän tuotantotilannetta nykyään. Tällä päätöksellä ei ollut mitään tekemistä niiden ongelmien kanssa, jotka liittyvät yhteisön laajenemiseen Itä-Euroopan maihin. Luonnonmukaiseen viljelyyn taas sovelletaan säädöskehystä, joka luotiin maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24. kesäkuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2092/91(2), ja jolla vastattiin alan kohtaamiin vaikeuksiin ja kuluttajien osoittamaan kiinnostukseen luonnonmukaisia tuotteita kohtaan. Lisäksi luonnonmukaisen viljelyn menetelmät kuuluivat hyvin varhaisessa vaiheessa maataloutta ja ympäristöä koskeviin toimiin, jotka esitettiin ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30. kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2078/92(3). Tämä asetus on sen jälkeen korvattu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17. toukokuuta 1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1257/1999(4). Näiden toimien tarkoituksena on tukea sellaisia maataloustuotannon menetelmiä, jotka suojelevat ympäristöä ja säilyttävät luontoa. Tuki myönnetään maanviljelijöille, jotka sitoutuvat maatalouden ympäristötoimenpiteisiin vähintään viiden vuoden ajaksi. Tukimäärärahat jaetaan vuosittain ja ne lasketaan (erityisesti luonnonmukaiseen viljelyyn siirtymisen aikana) menetettyjen tulojen, sitoumuksista aiheutuneiden lisäkulujen ja taloudellisen kannustimen tarjoamisen välttämättömyyden perusteella. Sisilia aikoo, kuten myös aikaisemmalla ohjelmakaudella, toteuttaa maatalouden ympäristötoimenpiteiden osalta toiminnan, jolla pyritään luonnonmukaisen viljelyn käyttöönottoon ja ylläpitoon. Tukea voidaan saada myös viljakasvien kuten durumvehnän viljelyyn. (1) EYVL L 321, 22.11.1997. (2) EYVL L 198, 22.7.1991. (3) EYVL L 215, 30.7.1992. (4) EYVL L 160, 26.6.1999.