ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1256/98 neuvostolle esittäjä(t): Paul Lannoye (V) (15. huhtikuuta 1998) Aihe: Tupakkatuotteet Tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevan direktiivin antamiseen liittyvän neuvoston yhteisen kannan 6 artiklan 3 kohdassa ehdotetaan, että jäsenvaltiot voivat edelleen antaa luvan ¨maailmanlaajuisesti järjestettyjen tapahtumien tai toiminnan¨ sponsorointiin ainakin 1. lokakuuta 2006 asti. Voiko neuvosto vahvistaa tulkinnan, jonka mukaan tämä ilmaisu koskee ainoastaan Kansainvälisen autoliiton järjestämiä toimintoja? Jos näin ei ole, mistä muista toiminnoista tai tapahtumista on kyse? Eikö tämä sanamuoto voi johtaa kanteisiin tuomiostuimessa mahdollisen syrjinnän takia? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1090/98 ja P-1256/98 (6. heinäkuuta 1998) 1. Kuten arvoisat parlamentin jäsenet tietävät, Euroopan parlamentti hyväksyi perusteellisen keskustelun jälkeen 13. toukokuuta 1998 toisessa käsittelyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä koskevan yhteisen kannan tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Neuvosto antoi näin ollen kyseisen direktiivin 22. kesäkuuta 1998 pitämässään istunnossa. 2. Neuvoston yhteisen kannan valmistelutyön perusteet selitetään yksityiskohtaisesti johdanto-osan kappaleissa sekä Euroopan parlamentille ennen toista käsittelyä toimitetuissa neuvoston perusteluissa. Neuvosto katsoo, että tämä yhteinen kanta ei ole ongelmallinen kansalaisvapauksien kannalta ja että se noudattaa täysin toissijaisuuden ja ehdollisuuden periaatteita. 3. Neuvosto palauttaa lopuksi arvoisien parlamentin jäsenten mieleen, että komission tehtävänä on valvoa, että toimielinten Euroopan yhteisön perustamissopimuksen nojalla antamia säännöksiä sovelletaan, ja että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan näitä määräyksiä.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0595/98 komissiolle esittäjä(t): Reimer Böge (PPE), Niels Kofoed (ELDR) ja Brigitte Langenhagen (PPE) (4. maaliskuuta 1998) Aihe: MAGP IV - alusten vetoisuuden laskenta Tanskalaisen lehdistön mukaan MAGP IV -ohjelman mukaisesti suoritetun alusten vetoisuuden määrittämisen yhteydessä Alankomaiden kalastus on saanut huomattavia etuja sen seurauksena että bruttorekisteritonnit on muutettu bruttovetoisuudeksi. Lehdistössä väitetään, että Alankomaille on annettu ¨lahjaksi¨ noin 53 000 bruttorekisteritonnia. Voiko komissio varmistaa, onko Alankomaiden laivaston vetoisuus laskettu oikein? Voiko komissio antaa sellaisia lukuja yksittäisistä jäsenvaltioista, jotka kumoavat edellä mainitun väitteen? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 1998) Parlamentin jäsenten mainitsema vetoisuustavoitteiden kasvu vuonna 1996 ei johdu bruttorekisteritonnien muuttamisesta bruttovetoisuudeksi vaan perinteisen bruttorekisteritonneina mitatun aluskapasiteetin uudel-leenarvioinnista. Kaikkien jäsenvaltioiden laivastoja koskevat tavoitteet lasketaan kalastuslaivastojen monivuotisissa ohjausohjelmissa (MOO) täsmällisten sääntöjen mukaan, jotka perustuvat laivastojen todelliseen tilanteeseen joko vuonna 1983 tai kyseisen valtion liittyessä yhteisön jäseneksi. Laivaston perinteisen kapasiteetin uudelleenarviointi saattaa siten toisinaan * kuten tässä tapauksessa * johtaa monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteiden tarkistamiseen. Kyse ei ole Alankomaiden laivastolle annetusta ¨lahjasta¨. Alankomaiden laivaston vetoisuustavoitteiden tarkistamisen tarve oli tiedossa jo MOO III:n ((EYVL L 166, 15.7.1995. )) hyväksymishetkellä. Tämän vuoksi MOO III:a koskevassa päätöksessä käytettiin tavoitteiden laskemisessa väliaikaista kaavaa. Kuten neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitetyssä vuosittaisessa kertomuksessa MOO III:n tuloksista ((KOM(97) 352 lopullinen. )) todetaan, Alankomaiden viranomaisten toimittamien tarkistettujen lukujen mukaan yleisten tavoitteiden olisi pitänyt 31. joulukuuta 1996 olla 98 891 bruttorekisteritonnia oletetun 75 670 bruttorekisteritonnin sijasta. Komissio ei kuitenkaan ole hyväksynyt näitä tietoja ehdoitta. Se aikoo tehdä tarkastuskäyntejä vahvistaakseen luvut ja varmistaakseen, että laivastorekisteriin merkityt aikaisemmat tiedot pitävät täysin paikkansa. MOO IV:ää koskevassa päätöksessä ((EYVL L 39, 12.2.1998. )) todetaan, että Alankomaiden 31. päivälle joulukuuta 1996 asetetut laivaston vetoisuustavoitteet on varmistettava. Myös useiden muiden jäsenvaltioiden tavoitteita muutettiin vuoden 1996 osalta. Kunkin tapauksen perustelut on esitetty vuosittaisessa kertomuksessa neuvostolle ja Euroopan parlamentille.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0142/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (2. helmikuuta 1998) Aihe: Lähivesikalastuksen tukeminen Kreikassa suurin osa kalastuksen kokonaissaaliista saadaan pienimuotoisen lähivesikalastuksen tuotteena, ja tämä kalastusmuoto on myös kalastusalan suurin työllistäjä. Alan vaikeat työolosuhteet sekä työllisyysongelmat, jotka johtuvat yhteisessä kalastuspolitiikassa päätavoitteeksi asetetusta pyrkimyksestä vähentää kalastusta Välimeren kalakantojen suojelemiseksi, ovat saattaneet kreikkalaiset kalastajat vaikeaan taloudelliseen asemaan. Vedoten yhteisön direktiiviin Kreikan valtio luokittelee 1.1.1998 alkaen kalastuksen parissa työskentelevät henkilöt itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi, vaikka tähän asti he kuuluivat samaan luokkaan maanviljelijöiden kanssa, ja muuttaa heidän verotustapaansa määräten toimenpiteitä, jotka on käytännössä mahdoton toteuttaa. Tämä on aiheuttanut kalastajien taholta oikeutettuja vastareaktioita, kun otetaan huomioon, että näin synnytetään lisäongelmia heidän alallaan. Ottaen huomioon että pienimuotoisen lähivesikalastuksen ja saarialueiden tukeminen on EU:llekin ensisijainen asia ja koska ehdotetuilla uusilla, kalastusta koskevilla säännöksillä tunnustetaan tarve toteuttaa rannikoilla asuvalle, tästä kalastusmuodosta riippuvaiselle väestölle suunnattuja täydentäviä tukitoimia, komissiolta kysytään: Mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa, jotta lähivesikalastusta harjoittavien kalastajien taakaksi ei luotaisi heidän jo nyt huonoa taloudellista ja sosiaalista asemaansa edelleen heikentäviä säännöksiä ja jotta heidän toimintaansa tuettaisiin enemmän? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Komissio on tietoinen pienimuotoisen rannikkokalastuksen tärkeydestä Kreikassa, jossa se on merkittävä työllistäjä erityisesti saarialueilla. Komissio tietää, että kalastus on riippuvaista saatavilla olevista kalavaroista ja haluaa myös varmistaa toiminnan jatkumisen. Tavoitteiden saavuttamiseksi kalastusalalle voidaan myöntää monenlaisia rakennetukia kalastusalan toimenpideohjelmien ja PESCA-yhteisöaloitteen (1994-1999) yhteydessä. Lisäksi pienimuotoisen rannikkokalastuksen edistämiseksi on hyväksytty erityistoimenpiteitä, joilla pyritään Egeanmeren saarten laivaston nykyaikaistamiseen sekä alueen kalastajien kouluttamiseen. Nykyisessä yhteisön lainsäädännössä on säännöksiä rannikkokalastuksen verotusjärjestelmästä. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin N:o 77/388/ETY ((EYVL L 145, 13.6.1977. )) 25 artiklassa ja liitteessä A säädetään, että ALV-erityisjärjestelmä koskee maanviljelijöitä ja makean veden kalastusta. Sen sijaan rannikkokalastukseen tai avomerikalastukseen sovelletaan tavanomaista ALV-järjestelmää. Komission on varmistettava, että kaikki jäsenvaltiot soveltavat yhteisön lainsäädäntöä yhdenmukaisesti. Tässä yhteydessä komissio on pyytänyt Kreikan hallitusta soveltamaan rannikkokalastukseen tavanomaista ALV-järjestelmää.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1330/98 neuvostolle esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) (28. huhtikuuta 1998) Aihe: EU:n ja AKT-maiden ministeritason tuleva kokous Barbadoksella Voisiko neuvosto ilmoittaa, kuinka monta jäsenvaltioiden hallitusten ministeriä tulee osallistumaan Barbadoksella järjestettävään EU:n ja AKT-maiden ministeritason yhteiskokoukseen? Vastaus (6. heinäkuuta 1998) Barbadoksella 7. ja 8. toukokuuta 1998 pidetyssä AKT-EY-ministerineuvoston 23. istunnossa oli kuusi jäsenvaltioita edustettuina ministeritasolla.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1052/98 komissiolle esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (I-EDN) (6. huhtikuuta 1998) Aihe: Rajavalvonnan poistaminen ja poikkeukset Miten 14 artikla ja 62 artikla on ymmärrettävä suhteessa toisiinsa, ja miten Schengenin sopimuksessa esitetty rajavalvonnan poistamisaikataulu vaikuttaa suhteessa 14 ja 62 artiklaan? Miten tanskalainen poikkeus 14 artiklasta eroaa brittiläisestä ja irlantilaisesta poikkeuksesta? Onko Tanskalla poikkeuksia myös rajavalvonnan poistamista koskevasta määräyksestä? Kattaako 14 artiklasta tehtävä poikkeus myös Tanskan kuningaskunnan? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (5. kesäkuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1349/98 neuvostolle esittäjä(t): Sir Jack Stewart-Clark (PPE) (23. huhtikuuta 1998) Aihe: Eläinkokeita koskeva sopimus Neuvosto sopi vuonna 1986 lainopillisia neuvoja kuultuaan, että kokeisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskeva direktiivi 86/609/ETY ((EYVL L 358, 18.12.1986, s. 1. )) rajoitetaan koskemaan tuotekehittelyssä ja turvallisuuden testauksessa käytettäviä eläimiä. Toisaalta Euroopan neuvoston sopimuksessa (ETS-sopimussarja 123), johon yhteisön olisi pitänyt liittyä jo aikoja sitten, määrätään eläinten suojelusta kaikissa koetarkoituksissa. Voisiko neuvosto selittää, miksi aihetta koskevat neuvottelut ovat kestäneet niin pitkään, ja voiko parlamentti olla vakuuttunut siitä, että niissä päästään menestyksekkääseen ratkaisuun Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aikana? Vastaus (13.-14. heinäkuuta 1998) Neuvosto on tyytyväinen voidessaan ilmoittaa, että se teki 23. maaliskuuta 1998 päätöksen arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman sopimuksen tekemisestä.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0158/98 komissiolle esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) (2. helmikuuta 1998) Aihe: Oliiviöljyn tuotanto Koska kreikkalaisten viranomaisten antamat tiedot eivät ole selviä, voisiko komissio antaa minulle tietoja oliiviöljyn tuotannosta Kreikassa ja muissa jäsenvaltioissa? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 1998) Jäsenvaltioiden antamat oliiviöljyn tuotantoa koskevat arviot on kiistetty, ja komissio on pyytänyt tilitarkastustuomioistuinta tutkimaan asiaa. Tukikelpoiset tuotantomäärät esitetään jäljempänä olevassa taulukossa jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella. Tuotantotukea annetaan määrän perusteella tuottajille, joiden keskimääräinen oliiviöljyn tuotanto on vähemmän kuin 500 kilogrammaa yhden markkinointivuoden aikana. Määrä lasketaan arvion mukaan, joka perustuu tuotantoalueen puiden lukumäärään ja keskituotokseen neljän viimeisen markkinointivuoden aikana. (tonneina) >TABLE>
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0945/98 komissiolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (30. maaliskuuta 1998) Aihe: Nicaraguan ulkoinen velka Nicaraguan vuoden 1997 budjetissa ulkoisen velan hoitokustannukset olivat 11,2 % BKT:sta, kun kansainvälisestä yhteistyöstä peräisin olevat varat olivat 8 % BKT:sta. Velan hoitokustannukset ja lyhennykset merkitsevät vuosittain huomattavaa prosenttiosuutta vientituloista, mikä rajoittaa Nicaraguan kehitysmahdollisuuksia. Ulkoisen velan tämänhetkinen saldo on 6 108,5 miljoonaa dollaria, josta 66,9 % on bilateraalista velkaa. Millaisen yhteistyön muodossa komissio auttaa Nicaraguan ulkoisen velan saldon ja hoitokustannusten anteeksiannossa, joka mahdollistaisi maan kestävän kehityksen perustan vakiinnuttamisen? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (21. huhtikuuta 1998) Yhteisöllä ei sellaisenaan ole toimivaltaa arvoisan parlamentin jäsenen esille ottamassa velkakysymyksessä. Komissio ei sen vuoksi voi suoraan toimia ulkomaanvelan saldon tai hoitokustannusten alentamiseksi. Komissio katsoo kuitenkin, että Nicaraguan velkataakka on liian raskas kannettavaksi tälle Keski-Amerikan erittäin köyhälle maalle. Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että Nicaraguan valuuttatuloista vuotuisesti velanhoitoon menevä osuus on liian suuri. Yhteisön ja Nicaraguan eri aloja koskevalla yhteistyöllä on sen vuoksi epäilemättä merkittävä makrotaloudellinen vaikutus, koska se tasapainottaa maan taloudellista tilannetta kokonaisuudessaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0856/98 neuvostolle esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) (31. maaliskuuta 1998)

Aihe: Tupakan mainontaa koskevan kiellon vaikutukset

Direktiivissä kielletään periaatteessa - jäsenvaltioiden erityissääntely muodostaa poikkeuksen - tupakkamerkin nimen käyttäminen muissa tuotteissa.

1. Koskeeko tämä kielto ainoastaan tupakkamerkin mukaan nimettyjen muiden tuotteiden mainontaa vai kielletäänkö sillä myös tuotteiden nimeäminen tupakkamerkin mukaan?

2. Jäsenvaltioiden erityissääntely on mahdollista ainoastaan silloin, jos tupakkamerkin nimeä on käytetty jo aiemmin myös muissa tuotteissa ¨hyvässä uskossa¨. Mihin tämä ¨hyvä usko¨ perustuu?

3. Oletetaanpa, että jäsenvaltio jättää erityissääntelyä koskevan mahdollisuuden hyödyntämättä. Olisiko tällöin kiellettyä käyttää edelleen muussa tuotteessa laillisesti käyttöön otettua nimeä, joka on samalla tupakkamerkin nimi? (Esimerkki: eikö kylpyläpaikkakunta St. Moritz saisi enää mainostaa tuotteitaan ja palveluitaan omalla nimellään, vaikka sillä ei olekaan mitään tekemistä samannimisen savukemerkin kanssa?)

4. Joka tapauksessa tällaista ¨samaa nimeä¨ saa käyttää muussa tuotteessa ainoastaan tavalla, joka poikkeaa selvästi tupakkamainonnasta. Tarkoittaako tämä, että muun tuotteen tuotemerkkiä on muutettava? Kuinka aiotaan varmistaa, ettei tämän säännöksen erilainen tulkinta eri jäsenvaltioissa johda uusiin kaupan esteisiin?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 ja E-0862/98 (13.-14. heinäkuuta 1998)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan parlamentti hyväksyi perusteellisen keskustelun jälkeen toisessa käsittelyssä 13. toukokuuta 1998 ilman tarkistuksia neuvoston yhteisen kannan, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Neuvosto antoi kyseisen direktiivin 22. kesäkuuta 1998 pitämässään istunnossa ((Annetaan sinä päivänä, jolloin vastaus hyväksytään. )).

Kun arvoisan parlamentin jäsenen esittämiä kysymyksiä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin, on todettava, että käsitellessään komission ehdotusta neuvosto pyrki parhaansa mukaan päätymään tekstiin, jossa huomioidaan sekä sisämarkkinoiden tehokas toiminta että terveyden suojelun korkean tason vaatimukset.

Seikat, jotka ovat olennaisesti vaikuttaneet direktiiviehdotuksen käsittelyyn neuvostossa, on selvitetty yksityiskohtaisesti johdanto-osan kappaleissa ja neuvoston perusteluissa, jotka on toimitettu Euroopan parlamentille ennen toista käsittelyä. Jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa asianmukaiset säännökset ja määräykset, joilla varmistetaan direktiivin soveltaminen, niin että tavoitteet saavutetaan.

Neuvosto muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että komission tehtävänä on valvoa toimielinten perustamissopimuksen nojalla antamien säännösten ja määräysten soveltamista ja että yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan niitä ja varmistamaan, että ne ovat perustamissopimuksen mukaisia.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0648/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (25. helmikuuta 1998) Aihe: Öljyä koskevan yhteisvastuumaksun poistaminen Oliiviöljymarkkinoiden tilanne Kreikassa on muodostumassa dramaattiseksi. Ylituotanto EU:ssa on johtanut yhteisön tuotantotuen vähenemiseen 27 %:lla, ja myös kauppahinnat markkinoilla ovat kokeneet huikean pudotuksen ylijäämien vuoksi. Aikooko komissio, ottaen huomioon oliivintuotannon suuren merkityksen Kreikalle, peruuttaa tämän vuoden osalta Kreikan yhteisvastuumaksut, jotta kreikkalaiset oliivintuottajat eivät joutuisi kärsimään siitä, että espanjalainen tuotanto on lähes kolminkertaistunut? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (12. maaliskuuta 1998) Komissio seuraa tiiviisti yhteisön oliiviöljymarkkinoiden kehitystä ja on jo toteuttanut toimenpiteitä markkinatilanteen helpottamiseksi myöntämällä tukea oliiviöljyn yksityiselle varastoinnille. Komissio ei voi poiketa rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa asetuksessa ETY/136/66 ((EYVL L 172, 30.9.1966. )) vahvistetuista säännöistä. Tämä asetus kuuluu neuvoston toimivaltaan. Komissio ei siten voi poistaa vakauttajan vaikutuksia tuotantotukeen Kreikassa kuluvana markkinointivuonna. Komissio kiinnittää kuitenkin parlamentin jäsenen huomion siihen, että taatun enimmäismäärän ylittyessä tuotantotukea vähennetään ainoastaan sellaisten tuottajien osalta, joiden tuotanto on yli 500 kg (nk. suurtuottajat). Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan tämä vähennys koskisi ainoastaan noin 25 prosenttia Kreikan tuottajista. On otettava lisäksi huomioon, että markkinointivuosina 1994/1995 ja 1995/1996 espanjalaisille oliivinviljelijöille aiheutui vaikeuksia vakauttajasta, vaikka Espanjaa koetteli vakava kuivuus, jonka seurauksena oliivintuotanto jäi ennätysmäisen pieneksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0858/98 neuvostolle esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) (31. maaliskuuta 1998)

Aihe: Tupakan mainontaa koskevan kiellon vaikutukset

Direktiivissä ei käsitellä nimenomaisesti mainontaa myyntipisteissä, pakkauksissa ja hintamerkinnöissä; siten yksittäiset jäsenvaltiot voivat itse säännellä näitä kysymyksiä. Koskeeko tämä pelkästään itse tupakkatuotteita vai ¨erityisesti¨ muita kuin tupakkatuotteita, jotka ovat samannimisiä?

Direktiivissä ei myöskään käsitellä tupakan mainontaa kolmansista maista tulevissa painotuotteissa.

1. Tarkoittaako tämä, että jäsenvaltiot voivat päättää vapaasti, hyväksyvätkö ne tällaisen mainonnan vai kieltävätkö sen, ja luovat siten uusia kaupan esteitä?

2. Koskeeko tämä sääntely myös muiden kuin tupakkatuotteiden mainontaa?

Miten direktiivissä oleva säännös, jolla jäsenvaltiot valtuutetaan antamaan itse tiukempia säännöksiä, sopii yhteen EY:n perustamissopimuksen 100 a artiklan 4 kohdassa olevan määräyksen kanssa?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 ja E-0862/98 (13.-14. heinäkuuta 1998)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan parlamentti hyväksyi perusteellisen keskustelun jälkeen toisessa käsittelyssä 13. toukokuuta 1998 ilman tarkistuksia neuvoston yhteisen kannan, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Neuvosto antoi kyseisen direktiivin 22. kesäkuuta 1998 pitämässään istunnossa ((Annetaan sinä päivänä, jolloin vastaus hyväksytään. )).

Kun arvoisan parlamentin jäsenen esittämiä kysymyksiä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin, on todettava, että käsitellessään komission ehdotusta neuvosto pyrki parhaansa mukaan päätymään tekstiin, jossa huomioidaan sekä sisämarkkinoiden tehokas toiminta että terveyden suojelun korkean tason vaatimukset.

Seikat, jotka ovat olennaisesti vaikuttaneet direktiiviehdotuksen käsittelyyn neuvostossa, on selvitetty yksityiskohtaisesti johdanto-osan kappaleissa ja neuvoston perusteluissa, jotka on toimitettu Euroopan parlamentille ennen toista käsittelyä. Jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa asianmukaiset säännökset ja määräykset, joilla varmistetaan direktiivin soveltaminen, niin että tavoitteet saavutetaan.

Neuvosto muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että komission tehtävänä on valvoa toimielinten perustamissopimuksen nojalla antamien säännösten ja määräysten soveltamista ja että yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan niitä ja varmistamaan, että ne ovat perustamissopimuksen mukaisia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0706/98 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) (18. maaliskuuta 1998)

Aihe: Henkilövahinkojen ehkäiseminen

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi henkilövahinkojen ehkäisemistä koskevan yhteisön toimintaohjelman 1999 - 2003 hyväksymisestä kansanterveysalan toimintakehyksen yhteydessä. Asiak. KOM(97) 178 lopull. - 97/0132 (COD) ((EYVL C 202, 2.7.1997, s. 20. )).

Talousarvio: Koska ohjelman jatkumista pidetään välttämättömänä ja varoja on osoitettu vain vuoden 1999 loppuun, Euroopan komissiota pyydetään takaamaan alusta lähtien ohjelman jatkuminen vuoteen 2003, siis suunnitellun ajanjakson loppuun asti.

Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0704/98, E-0705/98, E-0706/98 ja E-0707/98 (16. huhtikuuta 1998)

Ehdotettu henkilövahinkojen ehkäisemistä koskeva ohjelma pyrkii henkilövahinkoja ja niiden ehkäisemistä koskevan, jatkuvasti kehittyvän tiedon järjestelmälliseen keruuseen, asiantuntemuksen jakamiseen valittaessa ja mukautettaessa parhaita ennaltaehkäisytapoja sekä loukkaantumisten epidemiologian parantamiseen. Sellaisenaan se ei ole päällekkäinen terveystilanteen seurantaa koskevan ohjelman kanssa, jolla pyritään laatimaan tietyillä alueilla terveysindikaattorit kansallisen ja yhteisön terveyspolitiikan yleiseksi määrittelemiseksi ja arvioimiseksi. Sen sijaan se täydentää viimeksi mainittua tarjoamalla tausta-aineistoa, jonka perusteella indikaattorit voidaan valita asianmukaisesti. Henkilövahinkojen ehkäisemistä koskeva ohjelma tukee lisäksi hyviksi osoittautuneiden, suojatoimenpiteitä koskevien käytänteiden arvioimista ja levittämistä sekä tehokkaiden toimintalinjojen laatimista. Mitä tulee terveyspolitiikan tulevaan kehitykseen, ensisijaisena pidetyt tämänhetkiset toimet esiintyvät keskeisessä osassa komission tulevissa ehdotuksissa.

Neuvosto vahvisti 3. marraskuuta 1997 tukensa kotona ja vapaa-aikana tapahtuvia tapaturmia koskevan yhteisön tiedotusjärjestelmän (Ehlass) jatkamiseksi ja kehittämiseksi. Komissio hyväksyi 11. maaliskuuta 1998 suurelta osin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemät tarkistukset, jotka koskivat aiemman Ehlass-järjestelmän integrointia, kehittämistä ja laajentamista henkilövahinkojen ehkäisemistä koskevan ohjelmaehdotuksen yhteydessä. Komission tätä ohjelmaa koskevaa ehdotusta ollaan muuttamassa sen mukaisesti.

Ehdotetussa päätöksessä säädetään, että komissio takaa ehdotetussa ohjelmassa toteutettavien toimenpiteiden ja muissa asiaankuuluvissa yhteisön ohjelmissa ja toimissa toteutettavien toimenpiteiden välisen yhdenmukaisuuden ja täydentävyyden. Jo nyt on olemassa tarkoituksenmukainen yhdysside yleisestä tuoteturvallisuudesta annettuun direktiiviin 92/59/ETY ((EYVL L 228, 11.8.1992. )). Henkilövahinkojen ehkäisemiskyvyn osalta tuetaan toimia, joiden avulla julkiset terveysviranomaiset voivat hyödyntää paremmin muita yhteisön politiikkoja henkilövahinkojen ehkäisemisessä.

Ohjelmaan sisältyviä toimia varten ehdotetaan 14 miljoonan ecun määrärahaa viiden vuoden ajanjaksoksi 1999-2003.