KIRJALLINEN KYSYMYS P-1264/02

esittäjä(t): Luigi Vinci (GUE/NGL) komissiolle

(24. huhtikuuta 2002)

Aihe: Mont Blancin tunnelin uudelleen avaaminen

Komission päätös, jossa se suosittelee, että kansainvälinen kuorma-autoliikenne sallitaan jälleen Mont Blancin tunnelissa, johtaa epäilemättä ympäristöhaittoihin ja saastumiseen. Komission kannattamasta ratkaisusta on haittaa koko Euroopalle, ja näyttää siltä, että tämä päätös on täysin Euroopan unionin äskettäin vahvistamien suuntaviivojen vastainen.

Miten Mont Blancin tunnelin avaaminen noin 6 000 kuorma-autolle päivittäin voidaan sovittaa yhteen sellaisten Euroopan unionin tekemien ympäristönsuojelusitoumusten kanssa kuin

- päätös Kioton pöytäkirjan ratifioimisesta, mikä merkitsee hiilidioksidipäästöjen vähentämistä 8 prosentilla Euroopan unionissa

- Amsterdamin sopimus, jossa ensisijaiseksi tavoitteeksi vahvistetaan kestävä kehitys

- valtion ja hallitusten päämiesten Göteborgissa kesäkuussa 2001 hyväksymä kestävän kehityksen strategia, jossa suositellaan ympäristönäkökohtien sisällyttämistä kaikkiin unionin politiikkoihin?

Ei ole olemassa mitään varteenotettavaa syytä sallia alppilaaksojen tukehduttamista raskaalla tieliikenteellä ottaen huomioon, että 30 prosenttia kuorma-autoista ajaa tyhjinä, että tieliikenteen kustannukset ovat epätavallisen alhaiset ja että vaihtoehtoisen liikennemuodon, rautateiden, tarjoamia mahdollisuuksia ei ole läheskään hyödynnetty täysimääräisesti, puhumattakaan viivästyksistä joki- ja meriliikenteen tarjoamien ratkaisujen käyttöön ottamisessa.

Miten komissio aikoo toimia toteuttaakseen valkoiseen kirjaan sisältyvän suunnitelman Alppien yli kulkevan tavaraliikenteen kaksinkertaistamisesta vuoteen 2020 mennessä?

Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin P-1264/02 ja E-1276/02

(5. kesäkuuta 2002)

Mont Blancin tunnelin uudelleenavaaminen palauttaa tarpeellisen yhteyden Ranskan ja Italian välille ja vähentää samalla riskejä ja ympäristöhaittoja, joita on aiheutunut kuorma-autoliikenteen siirtämisestä Mauriennen ja Susan laaksoihin. Laaksojen asukkaat joutuvat nykyisin kärsimään päästöistä suuressa määrin. Liikennettä koskevat määräykset ovat nyt huomattavasti tiukempia kuin vuoden 1999 traagisen tulipalon aikana. Kuorma-autojen määrää voidaan rajoittaa automaattisesti Mont Blancin akselilla varmistamalla liikenteen tasaisempi jakautuminen Mont Blancin ja Fréjusin tunnelien välillä. Myös turvallisuutta voidaan tehostaa.

Tämä uudelleenavaaminen ei ole kuitenkaan missään tapauksessa pitkän aikavälin ratkaisu, koska ongelma pitäisi pikemminkin pyrkiä ratkaisemaan valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(1) kuvatuilla johdonmukaisilla toimenpiteillä, joiden tarkoituksena on tarjota kestävä ratkaisu Alppien kauttakulkuliikennettä koskevaan ongelmaan.

Komissio katsookin, että Alppien alueen tieliikennevirtoja olisi säänneltävä käyttämällä ensisijaisesti ympäristöä vähemmän kuormittavia liikennemuotoja ja etenkin rautatieliikennettä. Tämän vaihtoehdon valinta riippuu monista edellytyksistä. Vaikka nykyisten rautatieinfrastruktuurien paremmin kohdennettu käyttö, kuten parlamentin jäsen korostaa, onkin ensimmäinen olennainen vaihe, se ei kuitenkaan riitä, kun otetaan huomioon rautatieliikenteen nykyinen tilanne. Tämä voi olla kilpailukykyinen vaihtoehto Euroopan sisäiselle tieliikenteelle vain, jos palvelujen laatua parannetaan huomattavasti. Siksi komissio on esittänyt tämän vuoden alussa tiedonannon Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennettä(2), johon on liitetty rautatieliikennettä koskeva toinen ehdotuspaketti. Näiden avulla pyritään saavuttamaan tämä kunnianhimoinen tavoite.

Lisäksi komissio tukee infrastruktuurialalla sekä poliittisesti että taloudellisesti kahden Alppien yli kulkevan rautatiekaistan mahdollisimman nopeaa rakentamista ja käyttöönottoa. Nämä kaistat, LyonTorino-akseli ja Brennerin akseli, sisältyvät jo Euroopan laajuisen liikenneverkon suuntaviivoihin. Komissio on esittänyt tätä tarkoitusta varten myös ehdotuksen, jonka tarkoituksena on lisätä rajat ylittäviä rautatiehankkeita Alppien kaltaisilla haavoittumiselle alttiilla alueilla(3).

Komissio ehdottaa valkoisessa kirjassa lisäksi uuden infrastruktuuritariffeja koskevan yhteisön kehyksen luomista, jotta tariffit vastaisivat paremmin eri liikennemuotojen ulkoisia kustannuksia. Tämän pitäisi edistää ratkaisevasti Alppien yli kulkevan liikennevirran sääntelyä. Näiden uusien sääntöjen avulla pitäisi myös saada lisätuloja Alppien yli kulkevan rautatieliikenteen rahoittamiseksi.

Lisäksi komission mielestä meri- ja jokiliikenteen lisääntyvää käyttöä olisi rohkaistava Alppien yli kulkevan liikenteen vähentämiseksi. Siirtyminen ympäristöä vähemmän kuormittaviin liikennemuotoihin edellyttää satamapalvelujen parantamista etenkin Välimeren satamissa. Eri liikennemuotojen yhdistettävyyttä tukevassa uudessa Marco Polo -ohjelmassa onkin tehostettava muun muassa lyhyen matkan meriliikennettä, jotta siitä tulisi tieliikenteen uskottava kilpailija.

Kaikki nämä toimenpiteet ovat näin ollen yhdenmukaisia kestävän kehityksen strategian kanssa, jota komissio pitää yhtenä pääasiallisista painopistealueistaan ja jota on kuvattu laajalti liikennettä käsittelevässä valkoisessa kirjassa.

(1) KOM(2001) 370 lopullinen.

(2) KOM(2002) 18 lopullinen.

(3) EYVL C 75 E, 26.3.2002.