ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Vahvistaako komissio tiedon, jonka mukaan Kreikan hevosurheilusta vastaavat viranomaiset pidättävät osan palkintosummasta, jos kyseessä oleva hevonen on kasvatettu Kreikan ulkopuolella? Jos asianlaita on näin, katsooko komissio, että tilanteessa on kyse alustavasta näytöstä muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin kohdistuvasta syrjinnästä?
—

virallisen valvonnan mukaan tuotantopaikalla ei ole havaittu näiden kahden kasvintuhoojan aiheuttamia oireita viimeisen kasvukauden alusta ja tuotantopaikka, pakkaustilat, viejät ja kaikki muut hedelmien käsittelyyn osallistuvat toimijat on rekisteröity tätä tarkoitusta varten. Näihin kahteen ehtoon liittyy Xanthomonas campestrisin osalta lisäehto, jonka mukaan tuotantopaikalta korjattujen hedelmien on oltava tästä kasvintuhoojasta vapaita asianmukaisia testejä käsittävän virallisen valvonta-ja tutkimusjärjestelmän perusteella ja hedelmien on oltava riittävästi käsiteltyjä tavalla, joka on mainittava todistuksessa.
2.

Kuten edellä mainitaan, YMP:n tuet olivat alun perin sidottuja tuotettuihin määriin ja sittemmin pinta-aloihin ja pidettyjen eläinten lukumäärään. Niinpä merkittävä osuus tuesta on myönnetty suurtiloille, jollaisia oli eräissä jäsenvaltioissa ennen YMP:n käyttöönottoa. Vuoden 1992 uudistuksen jälkeen pienet ja keskisuuret tilat ovat hieman hyötyneet tukien uudelleenjakautumisesta, kuten komission parlamentin pyynnöstä julkaisemista luvuista (1) käy ilmi. Tämä kehitys on kuitenkin ollut rajallista, koska vain kaksi jäsenvaltiota on ottanut käyttöön mukauttamismekanismin. Tämä mekanismi, jonka mukaan suoriin tukiin tarkoitettuja määrärahoja siirretään maaseudun kehittämistoimenpiteisiin, on ollut tähän saakka vapaaehtoinen. Komissio ehdotti vuonna 2003 hyväksytyn uudistuksen yhteydessä mukauttamismekanismin tekemistä pakolliseksi, ja neuvosto on hyväksynyt ehdotuksen. Siirrettävä osuus on 3 prosenttia vuodesta 2005 alkaen ja nousee asteittain 5 prosenttiin vuodesta 2007 alkaen. Mekanismia sovellettaessa alle 5 000 euroa saavien tilojen suoriin tukiin ei kuitenkaan tehdä vähennyksiä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/213

(2004/C 88 E/0220)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0773/04

esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Uskonnonvapauden loukkaus Belgiassa

Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 9 artiklassa määrätään uskonnonvapaudesta ja EU:n perusoikeuskirjan 10 artiklassa määrätään uskonnonvapaudesta ja 22 artiklassa uskonnollisesta monimuotoisuudesta. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa määrätään perusoikeuksista. Lisäksi Yhdysvaltain ulkoministeriö on julkaissut kansainvälisen raportin uskonnonvapaudesta vuonna 2003.

Belgiassa myönnettiin aiemmin Assemblies of God -helluntaikirkkoon kuuluville ulkomaalaisille opettajille erityisesti lähetyssaarnaajille tarkoitettuja viisumeja, jolloin he eivät tarvinneet työlupaa. Koska nykyään lähetyssaarnaajien erityisviisumien luokitusta ei enää ole, työlupa on välttämätön, mutta ei ole tarkennettu, mihin nimenomaiseen luokkaan kuuluva työlupaa tarvitaan, minkä takia lähetyssaarnaajat eivät tiedä, mitä niistä hakea. Tämä aiheuttaa heille hallinnollisia esteitä. Myöhempien aikojen Pyhien kirkko ponnistelee yhä ratkaistakseen lähetyssaarnaajiensa viisumiongelman.

Onko komissio tietoinen edellä kuvatuista seikoista?

Katsooko komissio, että edellä kuvatut toimenpiteet loukkaavat EU:n perusoikeuskirjan 10 ja 22 artiklassa turvattuja perusoikeuksia ja että ne vaikuttavat näin ollen niiden perusoikeuksien olennaiseen sisältöön, jotka nimenomaisesti suojataan perusoikeuskirjan 52 artiklassa?

Katsooko komissio niin ikään, että nämä seikat ovat ristiriidassa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan ja näin ollen jäsenvaltioille yhteisten ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen periaatteiden kanssa?

Voiko komissio ilmoittaa, miten se aikoo saada Belgian kuningaskunnan tiedostamaan, että tällainen menettely loukkaa oikeutta uskonnonvapauteen?

Mikäli se ei nimenomaisesti tuomitse edellä kuvattuja toimenpiteitä, millaisilla oikeusperiaatteilla se perustelee kantansa?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(28. huhtikuuta 2004)

Komissio ei ole tietoinen parlamentin jäsenen mainitsemista seikoista.

Erityistyöluvan myöntämisestä kolmansista maista lähtöisin oleville hengellisille työntekijöille komissio haluaa muistuttaa, että yhteisön tasolla ei tällä hetkellä ole olemassa sääntöjä, jotka koskevat kolmansien maiden kansalaisten työntekoon perustuvaa maahantuloa ja oleskelua. Kaikki kyseiseen asiaan liittyvät päätökset kuuluvat kunkin jäsenmaan omaan toimivaltaan.

Komissiolla ei myöskään ole toimivaltaa puuttua epäiltyihin perusoikeuksien rikkomuksiin, joihin kuuluu uskonnonvapauden rikkominen, elleivät ne kuulu yhteisön oikeuden ja sen täytäntöönpanon piiriin.

Lopuksi on muistettava, että jos henkilö on sitä mieltä, että hänen perusoikeuksiaan on rikottu, hän voi valittaa asiasta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen käytyään ensin läpi kyseisen maan omat valitusmenettelyt.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/684

(2004/C 88 E/0703)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0137/04

esittäjä(t): Julian Evans (Verts/ALE) komissiolle

(26. tammikuuta 2004)

Aihe: Jordanialaisen Siham Qandahin tapaus

Onko komissio tietoinen Jordanian kansalaisen Siham Qandahin tapauksesta? Rouva Qandah, joka on kristitty, on menettänyt kahden lapsensa huoltajuuden sen vuoksi, että lapsia ei ole kasvatettu muslimeiksi.

Rouva Qandah jäi leskeksi vuonna 1994 ja hänelle kerrottiin, että hän ei ollut oikeutettu armeijan palveluksessa olleen miehensä eläkkeeseen, sillä mies oli hänen tietämättään ja ilmeisesti väärennetyillä asiakirjoilla kääntynyt islamin uskoon vuonna 1991. Jordanian tuomioistuimet ovat oletettavasti uhanneet rouva Qandahia vankeustuomiolla ja ne ovat yrittäneet saada siirrettyä lasten huoltajuutta rouva Qandahin vieraantuneelle veljelle, joka on kääntynyt islamin uskoon.

Mikä on komission politiikka tällaisissa tapauksissa, joissa valtio tuntuu sallivan henkilökohtaisiin asioihin sekaantumisen, mikä rikkoo kansainvälistä ihmisoikeussopimusta (18 artikla)?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(23. helmikuuta 2004)

Komissio seuraa tiiviisti Siham Qandahin tapausta. Siham Qandahin tapaus on yhteydessä laajaan ongelmaan, joka koskee sharia-lain täytäntöönpanon ja niiden kansainvälisten ihmisoikeussopimusten yhteensovittamista, jotka Jordania on allekirjoittanut mutta joita se ei ole kokonaisuudessaan saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio on parlamentin jäsenen tavoin huolissaan siitä, että sharia-lain soveltaminen Jordaniassa saattaa aiheuttaa suuria kärsimyksiä niissä perheissä, joihin kuuluu sekä muslimeja että kristittyjä, ja johtaa tapauksiin, jotka ovat ristiriidassa kyseisten ihmisoikeussopimusten kanssa.

Kuten parlamentin jäsen tietää, Jordania on allekirjoittanut kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen. Komissio on tuonut esiin, että Jordanian on pantava tehokkaasti täytäntöön kansainvälisten ihmisoikeussopimusten mukaiset sitoumuksensa, joihin kuuluvat muun muassa naisten ja lasten oikeuksien suojelu. Komissio pitää ihmisoikeuksien ja eritoten naisten ja lasten oikeuksien puolustamista ensiarvoisen tärkeänä. Komissio korostaa jatkossakin näiden tekijöiden merkitystä ollessaan yhteydessä Jordanian viranomaisiin.

EU:n ja Jordanian assosiaatiosopimuksen yhteydessä unioni ja Jordania ovat käynnistämässä korkeimman tason säännöllistä poliittista vuoropuhelua, jonka tavoitteena on muun muassa parantaa Jordanian ihmisoikeustilannetta. Siihen kuuluvat yhteistyö ihmisoikeuksiin liittyvissä erityiskysymyksissä sekä toimet kansainvälisten yleissopimusten soveltamiseksi tehokkaammin.
1.

a) Kyseinen 8ACP.PNG.003-hanke rahoitettiin kahdeksannesta Euroopan kehitysrahastosta (EKR). Keskeisin oikeusperusta on EKR:n rahoittamia rakennusurakoita, tavaranhankintoja ja palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin sovellettavista yleisistä määräyksistä, yleisistä sopimusehdoista sekä sovittelu- ja välimiesmenettelyä koskevista säännöistä ja niiden soveltamisesta 29. maaliskuuta 1990 tehty AKT-EU-ministerineuvoston päätös N:o 3/90 (1). Mainittu 200 000 euron raja perustuu 7. lokakuuta 2002 tehtyyn päätökseen N:o 2/2002, joka koskee Cotonoun sopimuksen liitteen IV täytäntöönpanoa. Sitä sovelletaan yhdeksännen EKR:n alaisiin palvelusopimuksiin, ei kahdeksannen EKR:n alaisiin sopimuksiin. Palveluhankintoja, tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskevista yleisistä määräyksistä tehdyn päätöksen N:o 3/1990 liitteen I 7 artiklan 5 kohdan mukaisesti laadittiin suppea luettelo yrityksistä rajoitettua tarjouspyyntömenettelyä varten. b) Kilpailun maksimoimiseksi päätettiin olla ilmoittamatta enimmäisbudjettia. Tämä selittää sen, miksi tarjoukset ylittivät enimmäisrajan ja miksi tämä ei herättänyt epäilyksiä. Koska yritysten tekemät tarjoukset perustuvat markkinahintoihin, on selvää, että hinnat ovat nousseet vuoden 1999, jolloin alkuperäinen tarjouspyyntö esitettiin, ja nyt kyseessä olevan tarjouspyynnön esittämisvuoden, vuoden 2002, välillä. Tämä saattaa selittää sen, miksi yritykset, jotka osallistuivat myös vuoden 1999 tarjouspyyntömenettelyyn, jättivät vuonna 2002 hintavamman tarjouksen. c) Noudatettu menettely on kahdeksannesta EKR:stä tehdyn päätöksen N:o 3/1990 35 artiklan mukainen. Päätöksen 12 artiklan 2 kohdassa viitataan Cotonoun sopimuksen liitteen IV täytäntöönpanosta tehtyyn päätökseen N:o 2/2002. Sitä sovelletaan yhdeksänteen EKR:ään, ei kahdeksanteen EKR:ään.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/926

(2004/C 78 E/0979)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0067/04

esittäjä(t): Bill Newton Dunn (ELDR) komissiolle

(20. tammikuuta 2004)

Aihe: Eläkeoikeudet

Eräs vaalipiiriini asukas sanottiin hiljan irti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneesta alanko-maalaisomistuksessa olevasta rakennusalan yrityksestä. Yritys on tällä hetkellä selvitystilassa. Vaali-piiriläiselleni on kerrottu, että hänen ja hänen työtovereittensa eläkettä ei makseta täysimääräisenä, huolimatta siitä, että he ovat maksaneet osuutensa eläkekassaan monen vuoden ajan. Hän on saanut kuulla, että hän saattaa saada keskimäärin 17 prosenttia vastaavan osuuden, mutta hänelle ei ole kerrottu, mihin summaan kyseinen prosenttiosuus viittaa.

Voiko komissio kertoa, onko olemassa mitään sellaista EU-tason lainsäädäntöä, joka voisi estää työntekijöiden joutumisen näin vaikeaan tilanteeseen? Jos vastaus on myönteinen, voiko komissio tehdä selkoa siitä, voidaanko tässä tapauksessa tehdä mitään? Jos asiaan liittyvää lainsäädäntöä ei ole olemassa, voiko komissio kertoa, aiotaanko jossain myöhemmässä vaiheessa säätää kyseisenlaista lainsäädäntöä?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(6. helmikuuta 2004)

Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20. lokakuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY (1) 8 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta, jotta turvataan työntekijöiden sekä yrityksestä tai liiketoiminnasta työnantajan maksukyvyttömyyden alkamispäivään mennessä lähteneiden henkilöiden välittömät tai tulevaisuuteen kohdistuvat oikeudet kansallisen lakisääteisen sosiaaliturvajärjestelmän ulkopuolella olevan, yhtiön tai useamman yhtiön yhteisen lisäeläkejärjestelmän mukaisiin vanhuusetuuksiin ja jälkeenjääneiden etuuksiin. Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12. maaliskuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (2) 3 artiklan 4 kohdan b alakohtaan sisältyy vastaava säännös, jota sovelletaan yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä.

Saatuaan viime aikoina useita raportteja, joissa annetaan ymmärtää, että työntekijöiden ja työnantajansa yrityksestä tai liiketoiminnasta lähteneiden henkilöiden oikeuksia ei ole riittävästi turvattu eräissä jäsenvaltioissa, komissio on alkanut täydentää ja saattaa ajan tasalle sen hallussa olevia tietoja neuvoston direktiivin 80/987/ETY 8 artiklan ja neuvoston direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan 4 kohdan täytäntöön-panojärjestelyistä jäsenvaltioissa. Jos tarkastelussa paljastuu selkeitä ja vakavia puutteita direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, komissio ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin taatakseen yhteisön lainsäädännön täysimääräisen noudattamisen.

(1) EYVL L 283, 28.10.1980.

(2) EYVL L 82, 22.3.2001.
2.

Lontoossa 10. heinäkuuta 2003 pidetyssä Kolumbian kansainvälistä tukemista käsitelleessä kokouksessa komissio, yhdessä muiden kansainvälisen yhteisön edustajien kanssa, ilmaisi vahvan tukensa työlle, johon Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) ihmisoikeuskomissaari on ryhtynyt Kolumbiassa, sekä ilmaisi tyytyväisyytensä Kolumbian hallituksen lupauksesta panna täytäntöön YK:n ihmisoikeuskomissaarin antamia suosituksia ja kehotti lisäksi Kolumbian hallitusta panemaan täytäntöön nämä suositukset ripeästi. Seuraavaa suositeltiin: a) että Kolumbian oikeusministeri tekee kongressille lakiesityksen, johon laaditaan jäsentely virkamiesten ja työntekijöiden ammateista, tarkoituksena vahvistaa instituution itsenäisyyttä ja puolueettomuutta; b) että ihmisoikeuksien ja kansainvälisen humanitaarisen lain itsenäinen asema turvataan ja sitä vahvistetaan oikeusministeriössä, että sen henkilökuntaa suojeltaisiin ja sille tarjottaisiin tutkimusten suorittamiseen välttämättömät keinot; c) että oikeusministeriön ihmisoikeuksia ja kansainvälistä humanitaarista lakia käsittelevään yksikköön perustetaan ryhmä, joka erikoistuu tutkimaan yhteyksiä armeijan, poliisin ja puolisotilaallisten ryhmien välillä. Viimeaikaisten korkean tason vierailujen komission ja Kolumbian hallituksen välillä (ulkosuhteista vastuussa olevan komission jäsenen vierailu Kolumbiaan 21. ja 22. tammikuuta 2004, presidentti Uriben vierailut Brysseliin ja Strasbourgiin 9. ja 10. helmikuuta 2004) aikana komissio on ilmaissut kannattavansa vankasti näitä suosituksia. YK:n ihmisoikeuskomissaarin raportista suositusten täytäntöönpanosta keskustellaan tulevassa YK:n ihmisoikeuskomitean 60. istunnossa Genevessä. Tässä yhteydessä EU luonnostelee puheenjohtajan lausunnon Kolumbiasta. Sen lisäksi, että EU tukee poliittisesti YK:n ihmisoikeuskomissaarin Kolumbiassa työtä ja suosituksia, komissio on tukenut myös tiettyjä toimia eurooppalaisessa ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteessa (EIDHR, budjettikohta 1904): — 783 536 euroa myönnettiin kunnallista oikeusasiamiestä edistävälle hankkeelle 2002—2004; — 600 000 euroa myönnettiin hankkeelle, jonka tavoitteena on vahvistaa maan rangaistuslaitoksia kaudella 2003-2005.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/665

(2004/C 84 E/0750)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0727/04

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Lazion alueen suoritusvarausta koskevat tiedot

Rakennerahastoja koskevien yleisten säännösten (neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (1) 7 artiklan 5 kohta) mukaan yhteisön tukikehyksen maksusitoumusmäärärahoista 4 prosenttia jaetaan ohjelmakauden 2000—2006 puolivälissä määrärahoihin oikeutettujen keskus- ja alueviranomaisten suoritustason eli tehokkuuden, hallinnon ja rahoituksen toteutumisen perusteella.

Tätä palkitsemisjärjestelmää, jota Italiassa kutsutaan nimenomaan ”palkinnoksi” ja johon valtiovarainministeriö myöntää lisärahoitusta, on ilmeisesti hiljattain sovellettu Lazion alueella Docup tavoite 2 -ohjelman erinomaisten tulosten perusteella. Ohjelman puitteissa alueelle on varattu 314 miljoonaa euroa, joista yli 290 miljoonaa euroa tulee yhteisön rahastoista. 403,8 miljoonan euron investointien sekä viiden teollisuusalueen ja kolmen erityistuotantoalueen määrittämisen lisäksi alueella on rahoitettu 1 527 hanketta (lähde: www.tesoro.it).

Voiko komissio edellä esitetyn perusteella vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Miten suuri EU:n Lazion alueelle mainitun asetuksen 7 artiklan 5 kohdan mukaisesti myöntämä summa on?

2. Mitkä muut Italian ja Euroopan alueet tämän tunnustuksen saavat ja miten suurista summista on kysymys?

3. Aiotaanko yleisselvitys 4 prosentin suuruisen määrärahan jakamisesta ansioituneille eurooppalaisille virastoille julkaista?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(20. huhtikuuta 2004)

Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/1999 (2) todetaan, että komissio jakaa suoritusvarauksen viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2004 jäsenvaltioista saamiensa ehdotusten pohjalta.

Komissio päätti suoritusvarauksen määrärahoista 23 päivänä maaliskuuta 2004 (3). Lazion alueelle myönnettiin 16118352 euroa. Suoritusvarauksesta myönnettiin määrärahoja kaikille Italian ja useimmille EU:n alueille. Yhteensä yli 90 prosenttia rakennerahastojen ohjelmista sai määrärahoja. Summat on eritelty yksityiskohtaisesti päätöksen tekstissä.

Suoritusvarauksen toiminnasta valmistellaan kertomus jäsenvaltioiden kanssa käytävää keskustelua varten alueellisen kehittämisen ja uudistamisen neuvoa-antava komitean puitteissa. Tämä kertomus on luettavissa toukokuussa 2004.

(1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.

(2) EYVL L 161, 26.6.1999.

(3) K(2004) 883 lopullinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/575

(2004/C 84 E/0652)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0357/04

esittäjä(t): Ewa Hedkvist Petersen (PSE) komissiolle

(12. helmikuuta 2004)

Aihe: Syrjäseudut ja tulevaisuuden aluepolitiikka

Eläminen ja liikkeenharjoittaminen syrjäseuduilla aiheuttaa korkeampia kustannuksia päivittäiselle toiminnalle. Haja-asutusalueiden ihmisten elinkustannukset ovat korkeita, koska työvoiman, tavaroiden ja palvelujen kuljetusmatkat omalla ja muilla alueilla ovat pitkiä ja koska alueen perusrakenteet ovat puutteelliset.

Aikooko komissio uudessa rakennerahastoja koskevassa ehdotuksessaan antaa syrjäisimmille alueille erityisaseman korkeamman tukitason muodossa?

Aikooko komissio ehdottaa syrjäisimmille alueille suotuisaa kohtelua valtiontukimahdollisuuksien suhteen?

Mario Montili komission puolesta antama vastaus

(22. maaliskuuta 2004)

Alueelliseen kehitykseen tarkoitettujen valtiontukien säännöt vuosiksi 2000-2006 (1) vahvistetaan nykyisissä kansallista aluetukea koskevissa komission suuntaviivoissa, joiden mukaan harvaan asutut alueet eli alueet, joilla on alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohti, saavat etuuskohtelua. Niillä investointituen enimmäismäärä on 30 prosenttia nettokustannuksista. Tuen intensiteetti voi kuitenkin olla suurempi, jos alueen bruttokansantuote asukasta kohden on alle 75 prosenttia EU:n keskiarvosta. Lisäksi harvaan asutuilla alueella voidaan myöntää toimintatukia lisäkuljetuskustannusten korvaamiseksi.

Komissio tarkastelee parhaillaan alueellisten valtiontukien sääntöjä vuoden 2006 jälkeiseksi ajaksi. Uusia aluetukien suuntaviivoja koskeva päätös tehdään todennäköisesti vuonna 2005.

Tällä hetkellä vaikuttaa siltä, ettei harvaanasuttujen alueiden tilanne huonone merkittävästi. Ne voivat todennäköisesti edelleen saada aluetukia, myös niiden taloudelliseen toimintaan vaikuttavien lisäkuljetus-kustannusten korvaamiseksi. Lisäksi komissio on tietoinen pohjoisimpien alueiden väestökadosta. Se tarkastelee, voitaisiinko muunkin tyyppiset toimintatuet sallia silloin, kun ne ovat tarpeen väestökadon lopettamiseksi edellyttäen, etteivät ne muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

Lisäksi kolmannessa koheesioraportissa tehdyssä koheesiopolitiikan uudistusehdotuksessa otetaan huomioon kulkuyhteyksiä ja kehitystä vaikeuttavista maantieteellisistä haitoista kärsivien, myös harvaanasuttujen, alueiden tilanne. Siinä ehdotetaankin, että yhteisön rahoituksen enimmäisosuutta lisättäisiin näiden alueiden kohdalla. Lisäksi alueellista kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan toimintalinjan (uusi tavoite 2) varoja jaettaessa tilanne pitäisi ottaa huomioon käyttämällä alueellisia perusteita, jotka heijastaisivat näiden alueiden suhteellisesti heikompaa asemaa. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että alueiden erityispiirteet huomioidaan kohdennettaessa alueellisten ohjelmien varoja.

(1) EYVL C 74, 10.3.1998.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/672

(2004/C 84 E/0758)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0792/04

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Turkissa sijaitsevien kiinteistöjen palauttaminen

Suuri osa assyrialais-kaldealais-syyrialaisista sekä armenialaisista, jotka karkotettiin vuonna 1915 osmanien valtakunnasta (Turkki), on tapettu. Turkin valtio on takavarikoinut heidän kiinteistönsä sillä perusteella, että likvidoidut, jotka ovat olleet kadonneita vuodesta 1915 lähtien, eivät ole huolehtineet omaisuudestaan. Takavarikointeja tapahtui mm. vuosina 1951 — 1960. Virallisissa asiakirjoissa Turkin valtio kutsuu näitä kiinteistöjä ”hylätyiksi armenialaisiksi varoiksi”.

Harkitseeko komissio toimenpiteitä, joiden avulla Turkki saataisiin palauttamaan kiinteistöt niiden assyrialais-kaldealais-syyrialaisille ja armenialaisille omistajille?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(19. huhtikuuta 2004)

Komission määräaikaiskertomuksissa on viime vuosina mainittu toistuvasti kysymys muiden uskonnollisten yhteisöjen kuin muslimiyhteisöjen kiinteistöistä, jotka on takavarikoitu ja otettu haltuun Turkissa.

Erityisesti lokakuun 2002 määräaikaiskertomuksessaan komissio mainitsi muiden uskonnollisten yhteisöjen kuin muslimiyhteisöjen osalta, että ainoastaan ne kiinteistöt tunnustetaan laillisiksi, jotka on ilmoitettu vuodelta 1936 olevan lain nro 2762 perusteella, ja että Turkin valtio on ottanut haltuunsa tai mahdollisesti takavarikoinut kaikki kiinteistöt, joita ei ole luetteloitu vuonna 1936. Armenialaisten, kreikkalaisten ja katolilaisten kiinteistöjä on takavarikoitu tai ne ovat vaarassa. Lokakuun 2003 määräaikaiskertomuksessa komissio mainitsi, ettei vieläkään ole tartuttu takavarikoitujen kiinteistöjen ongelmaan, joka on muille uskonnollisille yhteisöille kuin muslimiyhteisölle merkittävä huolenaihe. Kun otetaan huomioon, että näiltä yhteisöiltä puuttuu oikeudellinen asema, näiden kiinteistöt ovat jatkuvasti vaarassa joutua takavarikoiduiksi, ja yrityksissä saada kiinteistö takaisin oikeusteitse kohdataan lukuisia esteitä.

Komissiolle on hiljattain tiedotettu, että osana Turkin viranomaisten pyrkimyksiä tarttua muita uskonnollisia yhteisöjä kuin muslimiyhteisöjä koskeviin ongelmiin, Turkin viranomaiset ovat vastikään päättäneet laatia luettelon kiinteistöistä, jotka on takavarikoitu ja otettu haltuun vuodesta 1936 lähtien.

Komissio seuraa edelleen tätä kysymystä tarkasti.
1.

Tähän mennessä kymmenen jäsenvaltiota on jo pannut täytäntöön eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan puitepäätöksen (1) ja toimittanut komissiolle tiedoksi vastaavan kansallisen lainsäädäntönsä. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen toteuttamisen valvojana komissio toimittaa puitepäätöksen 34 artiklan 3 kohdan mukaisesti parlamentille ja neuvostolle puitepäätöksen soveltamista koskevan kertomuksen 31. joulukuuta 2004 mennessä. Kertomuksessa komissio tuo esille niitä käytännön ongelmia, joita jäsenvaltioilla on ollut täytäntöönpanokauden aikana, sekä selvittää syyt määräajan ylittämiseen. Ne jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä panneet puitepäätöstä täytäntöön, ovat ilmoittaneet tekevänsä sen kesään 2004 mennessä. Uusista jäsenvaltioista Unkari on jo antanut asiaa koskevan, 1. toukokuuta 2004 voimaan tulevan lainsäädäntönsä, ja muut ovat ilmoittaneet lainsäädäntötyönsä voivan valmistua liittymispäivään mennessä.