KIRJALLINEN KYSYMYS E-1347/02

esittäjä(t): Robert Evans (PSE) komissiolle

(13. toukokuuta 2002)

Aihe: Sosiaaliturvaa koskevat määräykset

Voiko komissio selventää, mikä on jäsenvaltioiden tämänhetkinen velvollisuus jatkaa toiseen EU-valtioon muuttavien kansalaistensa sosiaaliturvaetujen maksamista?

Vaalipiirissäni on vammaistukea saava henkilö, joka aikoo muuttaa asumaan elämänkumppaninsa kanssa Belgiaan. Vaikuttaa siltä, että hänellä on edelleen oikeus työkyvyttömyysetuuteen, mutta ei enää vammaistukeen.

Voiko komissio selventää tätä tilannetta?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(20. kesäkuuta 2002)

Komissio vahvistaa henkilöiden vapaan liikkuvuuden yhteisön alueella edellyttävän periaatteessa, että jäsenvaltiot myöntävät lainsäädäntönsä mukaisesti hankitut sosiaaliturvaetuudet edunsaajille, jotka asuvat jonkin toisen jäsenvaltion alueella. Tämä koskee myös Yhdistyneen kuningaskunnan työkyvyttömyysetuutta.

Kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevassa yhteisön lainsäädännössä ja etenkin asetuksessa (ETY) N:o 1408/71(1) kuitenkin säädetään tietyistä poikkeuksista etuuksien ulkomaille siirtämiseen liittyvästä periaatteesta erityisesti sellaisten maksuihin perustumattomien erityisetuuksien osalta, jotka on tarkoitettu antamaan lisä-, korvaavaa tai täydentävää turvaa asetuksessa tarkoitettujen vakuutustapahtumien varalta tai vain vammaisten erityistä suojelemista varten. Asetuksen mukaisessa järjestelmässä on luotu tällaisille etuuksille jos ne on mainittu liitteessä II a erityisjärjestelmä, jossa taataan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisten etuuksien myöntäminen vain edunsaajille, jotka asuvat kyseisen valtion alueella(2). Tähän luetteloon sisältyy Yhdistyneen kuningaskunnan myöntämä vammaisen elämisavustus (disability living allowance).

Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1247/92 pätevyys asetettiin kyseenalaiseksi asiassa C-20/96, Snares v. Adjudication Officer. Tuomioistuin katsoi asiassa, että asetuksella (ETY) N:o 1247/92 tehdyillä muutoksilla itse asiassa suojeltiin siirtotyöläisten etuja EY:n perustamissopimuksen 51 artiklan (nyk. 42 artikla) mukaisesti, koska henkilöllä voi olla oikeus näihin maksuihin perustumattomiin erityisetuuksiin asuinjäsenvaltiossa, vaikka hän ei ole aikaisemmin kuulunut jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, ja koska asuinjäsenvaltion on otettava tarpeellisessa määrin huomioon muissa jäsenvaltioissa täyttyneet työskentely-, asuin- ja vakuutuskaudet. Tuomioistuin päätti näin ollen, että yhteisön lainsäätäjällä oli oikeus antaa asetus (ETY) N:o 1247/92. Tuomioistuin vahvisti tämän päätöksen asiassa Partridge (C-297/96) annetun tuomion 29 kohdassa, asiassa Jauch (C-215/99) annetun tuomion 21 kohdassa ja asiassa Leclere (C-43/99) annetun tuomion 32 kohdassa.

Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Snares antamassaan tuomiossa, ettei poikkeaminen sosiaaliturvaetuuksien ulkomaille siirtämiseen liittyvästä periaatteesta sinällään ole ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa, erityisesti siksi, että kyse on tiukasti taloudelliseen ja sosiaaliseen erityistilanteeseen liittyvistä etuuksista. Tuomioistuin ei käsitellyt edellytyksiä, joilla jokin etuus sisällytetään liitteeseen II a kansallisen lainsäädännön mukaisten erityispiirteiden mukaan, eikä näin ollen yleistä etuuksien sisällyttämisen oikeellisuutta. Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin täydentänyt oikeuskäytäntöään asioissa Jauch ja Leclere antamillaan tuomioilla. Kyseisissä tuomioissa tuomioistuin katsoi, että jos ulkomaille siirtämisestä poikkeaminen johtuu tiettyjen etuuksien sisällyttämisestä liitteeseen II a, se on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen mukaisen työntekijöiden vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa, erityisesti silloin, kun kyseiset etuudet eivät ole erityisluonteisia vaan liittyvät tavanomaisiin sosiaaliturvan aloihin.

Komissio tarkastelee parhaillaan kyseisen oikeuskäytännön perusteella, onko etuudet aina sisällytetty liitteen II a luetteloon kriteerein, jotka tuomioistuimen mukaan oikeuttavat poikkeamaan ulkomaille siirtämisen periaatteesta. Tarkastelu koskee kaikkia liitteeseen sisältyviä etuuksia, myös Yhdistyneen kuningaskunnan vammaisen elämisavustusta. Jos jotkin etuudet eivät täytä kriteereitä, komissio ehdottaa yhteisön lainsäätäjälle, että liitteestä II a poistetaan ne etuudet, joiden sisällyttämiselle ei enää ole perusteita nykyisten lainsäädännön muutosten vuoksi tai jotka voivat aiheuttaa jopa rikkomusmenettelyitä.

(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71, annettu 14. kesäkuuta 1971, sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä (EYVL L 149, 5.7.1971), sellaisena kuin se on saatettuna ajan tasalle 2. joulukuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL L 28, 30.1.1997).

(2) Ks. asetuksen (ETY) N:o 1408/71 4 artiklan 2 a kohta ja 10 artikla, jotka on lisätty asetuksella (ETY) N:o 1247/92, EYVL L 136, 19.5.1992.