ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3855/97 komissiolle esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) (5. joulukuuta 1997) Aihe: Teknologiakeskusten tulevaisuus Euroopan unionissa Yhteisön alueella sijaitsevat teknologiakeskukset ovat arvioimassa työnsä tuloksia ja tekemässä katsausta tulevaisuuteen. Tässä yhteydessä eräät teknologiakeskusten johtajat ovat ilmaisseet, että teknologiakeskusten tarjoamat palvelut eivät aina vastaa keskusten asiakkaina olevien yritysten tarpeita. Teknologiakeskusten tehtävä on ilmeisesti määriteltävä uudelleen. Katsooko komissio, että nyt olisi sopiva hetki harkita yhteisesti kyseisten teknologiakeskusten tulevaisuutta ottaen huomioon myös yhteisön ulkopuoliset kokemukset ja arviot? Komission jäsenen Martin Bangemanin komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1998) Komissio on jo useamman vuoden ajan seurannut tiiviisti teknologiakeskusten kehitystä Innovaatio-ohjelman ja aluepolitiikkojensa yhteydessä. Teknologiakeskukset ovat juuri niitä välineitä, joiden tarkoituksena on edistää sekä teknologiaa että aluepolitiikan kehittämisen tukirakenteita. Viimeisten viidentoista vuoden aikana kaikkiin jäsenvaltioihin on syntynyt teknologiakeskuksia ja nyt ne ovat saavuttaneet kehityksessään tietyn kypsyysasteen vaikka alueelliset erot ovat merkittäviä. Kuten arvoisa parlamentin jäsen korostaakin kyseinen konsepti kehittyy erityisesti teknologian ja varsinkin tieto- ja viestintäteknologioiden kehittymisen vaikutuksesta. Niinpä perusteilla on monialaisia teknologiakeskuksia tai ¨virtuaalikeskuksia¨ Teknologiakeskukset ovat yhdistyneet kansallisiksi yhdistyksiksi, jotka järjestävät säännöllisesti tilaisuuksia, joissa vaihdetaan kokemuksia toiminnan kehittymisestä, olemassaolevista rakenteista ja yritysten käytössä olevista työvälineistä. Tiedekeskusten kansainvälinen yhdistys, johon kuuluu suuri osa eurooppalaisista keskuksista sekä keskuksia muualta maailmasta, järjestää foorumeita, jotka muodostavat oivalliset puitteet teknologiakeskusten tulevaisuutta koskevalle pohdinnalle. Komissio seuraa kiinnostuneena näitä pohdintoja.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3544/97 komissiolle esittäjä(t): Gerardo Fernández-Albor (PPE) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Vanhuksille tarkoitetut talvilomaohjelmat Vanhuksille tarkoitetut talvilomaohjelmat, joista Espanjan sosiaaliviranomaiset ilmoittivat, osoittautuivat niin suosituiksi, että 80 prosenttia vapaista paikoista täyttyi ensimmäisenä ilmoittautumispäivänä. Ottaen huomioon, että kyseinen yhteisö on nauttinut vuosi toisensa jälkeen lomista, joilla vanhusten huvituksen ja virkistyksen lisäksi piristetään myös matkailukeskusten talouselämää hiljaisina kausina, niin kannattaisi harkita, miten yhä useammat vanhukset muissa Euroopan unionin maissa voisivat nauttia näistä lomista. Voiko komissio selvittää, osallistuuko se jollain tavoin kyseiseen vanhuksille tarkoitettuun talvilomaohjelmaan Espanjassa, ja katsooko se, että ohjelmaa pitäisi toteuttaa muissakin Euroopan maissa, jotta niiden vanhukset voisivat nauttia unionin eteläosan lauhasta talvesta? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (12. joulukuuta 1997) Komissio on tietoinen siitä, että kausivaihtelu vaikuttaa moniin matkailukohteisiin, jotka huippukausina kärsivät ylikuormituksesta. Tämä on yksi tärkeimmistä matkailualan haasteista. Kansallisella tasolla on toteutettu lukuisia aloitteita, joilla pyritään lievittämään kausivaihtelun aiheuttamia ongelmia. Yksi tällaisista ohjelmista on vanhusten talvilomaohjelma Espanjassa. Mitä tulee ohjelmaan laajentamiseen muihin jäsenvaltioihin, komissio uskoo, että tätä ja muita vastaavia aloitteita voitaisiin hyvin tarkastella kokemusten vaihdon ja yhteistyön yhteydessä komission, jäsenvaltioiden ja matkailualan välillä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0181



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3713/97 komissiolle esittäjä(t): Franco Malerba (UPE) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Genovan satamapolitiikka Lehdissä on kirjoitettu komission päätöksestä, joka koskee Genovan satamapalveluissa tapahtuneita laittomia käytänteitä. Näitä ovat luotsauspalvelumaksut ja tilapäisen työvoiman käyttö. Katsooko komissio, että Italian lainsäädännössä tehdyt tarkistukset ja Genovan sataman tilassa ja hallinnossa viimeksi kuluneina vuosina tapahtuneet muutokset huomioon ottaen on vielä muodollisesti luvallista jatkaa näitä käytänteitä, joita komissio pitää kilpailua ja Genovan sataman toimien kehittämistä vahingoittavana? Voiko komissio sanoa, onko Genovan sataman tila sama kuin muiden Italian ja Euroopan satamien (ja johtuuko se mainitusta päätöksestä)? Onko komissiolla tilastotietoja Euroopan satamien vapauttamisesta ja onko kilpailun vapauttaminen lisännyt vai vähentänyt liikennettä ja työpaikkoja? Voiko komissio myös sanoa, mihin toimiin se aikoo ryhtyä lähitulevaisuudessa ja mitä välineitä se aikoo käyttää saadakseen Italian hallituksen ja Genovan sataman tukemaan vapauttamiskehitystä? Komissio jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 1997) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa Italian satamalainsäädännön työoikeudellisista säännöksistä 21 päivänä lokakuuta 1997 tehtyyn komission päätökseen 97/744/EY ja samana päivänä luotsausmaksuista Genovan ((EYVL L 301, 5.11.1997. )) satamassa tehtyyn komission päätökseen 97/745/EY1. Ensimmäisessä päätöksessä komissio pyytää Italiaa muuttamaan satamien uudistuksesta säädettyjä lakeja n:o 84/94 ja 647/96, joilla vapautetaan markkinat osittain mutta varataan perinteisille satamayhtiöille huomattava etuoikeus tarjota väliaikaista työvoimaa, mistä niille koituu aiheetonta kilpailullista hyötyä. Toisessa päätöksessä komissio pyytää Italiaa lopettamaan luotsausmaksujärjestelmän, joka johtaa syrjintään eri lauttayhtiöiden välillä. Italian tehtävänä on nyt toteuttaa tarvittavat toimenpiteet komission päätöksen noudattamiseksi viimeistään kahden kuukauden kuluessa päätöksen tiedoksi antamisesta. Komissio ei ole saanut muita valituksia vastaavista rikkomistapauksista Euroopassa. Komissiolla ei myöskään ole tarkkoja tilastotietoja alan vapauttamisen taloudellisista vaikutuksista. Komissio toteaa kuitenkin, että työpaikkojen määrä Italian satamissa laskee edelleen (yli 15 000 työpaikkaa) samalla kun perinteisten satamayhtiöiden monopolit ovat edelleen olemassa. Näyttää lisäksi siltä, että Italian toteutettua ensimmäiset vapauttamistoimenpiteet Genovan satamaa koskevan päätöksen ((Asia C-179/90, Merci Convenzionali Porto di Genova (Kok. 1991, s. I-5889). )) jälkeen, toiminta kyseisessä satamassa on lisääntynyt voimakkaasti.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3254/97 komissiolle esittäjä(t): Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Lainsäädäntöpaketti meluntorjunnasta Viime kesäkuun täysistunnossa hyväksyttiin yksimielisesti päätöslauselma, jossa kiirehdittiin komissiota esittämään kuluvan vuoden loppuun mennessä puitedirektiivi ympäristömelusta ja yhdistetty direktiivi ulkona käytettävistä koneista. Voiko komissio kertoa onko sillä aikomus noudattaa tätä sitoumusta? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1997) Komissio on alkanut valmistella ympäristömelua koskevaa kehysdirektiiviä niiden tulosten perusteella, jotka se on saanut tulevaisuuden melupolitiikkaa koskevasta vihreästä kirjasta ((KOM(96) 540. )) järjestämästään kuulemisesta, ja erityisesti parlamentin antaman päätöslauselman vuoksi. Tässä vaiheessa vaikuttaa siltä, että monia aiheita ei ole määritelty riittävän täsmällisesti ja että niihin liittyviä teknisiä ja tieteellisiä kysymyksiä on käsiteltävä edelleen, jotta komissio voisi tehdä hyvin perustellun ehdotuksen. Tämä alustava työ on suunniteltu tehtäväksi vuonna 1998, ja itse ehdotus on tarkoitus antaa alkuvuodesta 1999. Komissio antaa ulkona käytettävien laitteiden melupäästöjä koskevan kehysdirektiivin luultavasti tämän vuoden lopulla.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0108



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3425/97 komissiolle esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE) (31. lokakuuta 1997) Aihe: Norjalaisten lohen kassikasvattamot Tenovuonossa Norjan valtio on myöntänyt, vastoin alueellisten ympäristöviranomaisten sekä suomalais-norjalaisen rajavesistökomission suosituksia, Tenovuonoon lupia kasvattaa lohia kassilaitoksissa. Erityisen ihmeelliseksi lohen kassikasvatuksen Tenovuonossa tekee se, että Norjan valtio yhdessä norjalaisen luonnonsuojelujärjestön kanssa vaati inarilaisen kalanviljelylaitoksen sulkemista uhkana Tenon luonnonlohikannalle. Suomen valtio sulkikin inarilaisen kalanviljelylaitoksen. Tämän jälkeen Norjan valtio on osoittanut suurta edesvastuuttomuutta sallimalla lohen kassikasvatuksen Tenovuonossa. Kassikasvattamot lisäävät riskejä lohisairauksien leviämiselle ja Tenon luonnonlohen perimän huonontumiselle. Norjalaisten toimenpiteet uhkaavat ennen kaikkea Tenon luonnonlohta, mutta myös Tenonlaakson kalastus- ja matkailuelinkeinoa. Luonnonlohikannan tuhoutumisella olisi arvaamattomat seuraukset koko jokilaaksolle. Haluan kysyä Euroopan komissiolta, minkälaisiin toimenpiteisiin komissio voisi ryhtyä selvittääkseen Tenon kalastustilannetta ja suojellakseen Tenon luonnonlohikantaa ja koko jokilaaksoa tuhoutumiselta? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 1997) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi rouva Hautalan esittämään kirjalliseen kysymykseen P-2907/97 ((EYVL C 134, 30.4.1998, s.35. )).
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0098



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3397/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (23. lokakuuta 1997) Aihe: Ihmisoikeudet ¨Säännöt eivät ole täällä selviä, eivät naisten valokuvaamisen osalta eivätkä muutenkaan¨. Tämä oli humanitaarisista asioista vastaavan komissaari Emma Boninon ensimmäinen kommentti hänen työmatkallaan Kabulissa, kun ääri-islamilainen Taleban-liike oli pidättänyt hänet eilen muutamaksi tunniksi. Bonino kertoi amerikkalaiselle CNN-uutiskanavalle, että hänet ja hänen seurueensa oli pidätetty erään naissairaalan läheisyydessä, jossa he olivat juuri käyneet. Pidätyksestä päätettiin ilmeisesti sen vuoksi, että jotkut seurueen jäsenet olivat valokuvanneet ja filmanneet naisia, mikä islamilaisen Taleban-liikkeen lain mukaan ei ole sallittua. Voiko komissio selvittää viipymättä miten kaikki kävi? Voiko komissio myös selvittää, onko totta, että tietyt seurueen jäsenet valokuvasivat ja filmasivat vastoin lakia? Pysyykö ECHO-ohjelma muuttumattomana? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 1997) Tapaus, joka sattui 29. syyskuuta 1997 humanitaarisesta avusta vastuussa olevan komission jäsenen ja hänen valtuuskuntansa vieraillessa Kabulissa sijaitsevassa sairaalassa, sai alkunsa komission jäsenen seurassa olleiden toimittajien ja uskonnollisen poliisin välisestä väärinkäsityksestä. Välikohtaus sai päätöksensä kahden Talibanin hallintoviranomaisen pahoitellessa tapahtunutta. Vieraillessaan Afganistanissa humanitaarista apua koskevan komission jäsen totesi, että humanitaarista apua tarvitaan vielä paljon. On siis tärkeää jatkaa avustusta Afganistanissa asuville ihmisille, sekä Talibanin valvomalla maalla että Pohjoisen liiton valvomalla alueella. Komissio jatkaa Afganistanin kansaa avustavien Yhdistyneiden kansakuntien erityiselinten ja -järjestöjen ja ohjelmien, kansainvälisten avustusjärjestöjen ja eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen rahoitusta sillä edellytyksellä, että kyseinen apu voidaan toimittaa paikalle vapaasti ilman häirintää ja että se noudattaa kansainvälisiä humanitaarisia yleissopimuksia.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3032/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Yhteisön ympäristölainsäädäntö Asiani koskee komission tiedonantoa yhteisön ympäristölainsäädännön voimaan saattamisesta (asiak. KOM(96)0500 lopull.), (asiak. CES 455/97). Koska monilla yhteisön jäsenvaltioilla on puutteita yhteisön ympäristölainsäädännön voimaan saattamisessa, komissio katsoo, että on tarpeen lisätä toimia nykyisen tilanteen parantamiseksi. Suhtaudun myönteisesti komission ehdotukseen antaa suosituksia ympäristöä koskevan tutkintajärjestelmän yhdenmukaistamiseksi käyttäen tukena IMPELiä ja Euroopan ympäristökeskusta. Pyydän komissiota vahvistamaan valvonta- ja tutkintavaltaansa (perustamissopimuksen 155 artikla) ja ottamaan käyttöön välineet, jotka helpottavat tähän pääsemistä. Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 1997) Yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa koskevassa komission tiedonannossa ((KOM(96) 500 lopullinen, 22.10.1996. )) ehdotettiin, että jäsenvaltioiden tarkastusviranomaiset voisivat laatia ja julkaista vuotuisia selontekoja kokemuksista, joita ne ovat saaneet toteuttaessaan niille annettuja tarkastustehtäviä. Komissio laatisi tätä tarkoitusta varten erityiset suuntaviivat. Ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa koskevien vähimmäisedellytysten määritteleminen on jo aloitettu IMPEL-verkoston avulla. Täytäntöönpanoa voidaan tarkkailla laatimalla näiden vähimmäisedellytysten perusteella tarkastusviranomaisten työskentelyä koskevia selontekoja. Kuten tiedonannossa todettiin, komissio harkitsee, olisiko vähimmäisedellytysten soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella perustettava rajoitetulla vastuulla toimiva yhteisön elin, jolle annettaisiin tilintarkastusvaltuudet.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3458/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (31. lokakuuta 1997) Aihe: Ispran YTK Ispran YTK:ssa työskentelevästä henkilöstöstä suuri, kansalaisuudeltaan vaihteleva joukko on suurten ponnistusten jälkeen onnistunut suorittamaan loppututkinnon ja osallistuttuaan sääntöjen mukaisiin kilpailuihin on päässyt ura-alueelle A. Olen huomannut, että monet italialaiset virkamiehet, jotka täyttävät edellä mainitut edellytykset, eivät sen sijaan onnistu läpäisemään näitä kilpailuja. Lisäksi Isprassa toimivien ammattiyhdistysten ilmoitukset ja myös YTK:n pääjohtajan lausunto italialaisesta henkilöstöstä ovat kaiken kaikkiaan olleet kiittäviä. Tästä herää kysymys komissiolle: henkilöstösääntöjen 24 artiklassa kehotetaan virkamiehiä kouluttautumaan ja määrätään, että tämä otetaan huomioon myös urakehityksessä. Miksi tällaista ei satu tai sattuu harvoin italialaiselle henkilöstölle, toisin kuin on laita muunmaalaisen henkilöstön suhteen? Kuinka komissio perustelee tällaista tukemansa valkoisen kirjankin perusteella? Siinä komissio lupaa suosia uutta kouluttautumista, joka ei lopulta todellisuudessa johdakaan uran kehittymiseen. Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 1997) Komissio takaa erityisjärjestelyin, että joka vuosi valitaan ansioituneimmat työntekijät, joille myönnetään ylennys. Komissio antaa samaten ajoittain virkamiehilleen ja toimihenkilöilleen mahdollisuuden esittää tarvittavat todisteet pätevyydestään ura-alueelta toiselle siirtymiseksi. Kansallisuudestaan riippumatta henkilöstö voi lisäksi hyödyntää komission tarjoamia mahdollisuuksia seurata koulutuskursseja, joilla pyritään lisäämään kursseille osallistujien taitoja ja suorituskykyä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3304/97 komissiolle esittäjä(t): Raymonde Dury (PSE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Tieliikenteen onnettomuuksien vähentäminen Voiko komissio arvioida liikennekuolemista Belgiassa koituvien taloudellisten menetysten suuruuden, ja voiko komissio ilmoittaa minulle, mitä ratkaisuja komissio suosittaa, jotta kuolemantapaukset ja loukkaantumiset saataisiin vähenemään kaikkialla Euroopassa? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3304/97 ja E-3305/97 (15. joulukuuta 1997) Vuonna 1994 Belgiassa kuoli liikenneonnettomuuksissa 1 543 henkilöä ja 73 338 loukkaantui. Jos tarkastellaan kuolleiden lukumäärää miljoonaa asukasta kohden ajanjaksona 1991-1994, niin tilanne on Belgiassa huonompi kuin Euroopan keskiarvo tai seitsemän muun jäsenvaltion tilanne. Jäsenvaltioita on kuitenkin vaikea verrata keskenään, koska eräät tekijät kuten infrastruktuurin laatu eivät ole vertailukelpoisia. Komissio on laskenut, että liikenneonnettomuuksien välittömät kustannukset (mukaan lukien poliisin ja pelastuspalvelujen kustannukset, ajoneuvojen korjaus ja menetetty työpanos) kohoavat koko yhteisössä 45 000 miljoonaan ecuun vuodessa. Kun yhteisössä tapahtuu yhteensä 45 000 liikennekuolemaa vuodessa, saadaan yhdestä kuolonuhrista aiheutuviksi kustannuksiksi keskimäärin 1 miljoona ecua. Komissio on antanut tiedonannon ¨Liikenneturvallisuuden edistäminen EU:ssa - ohjelma vuosiksi 1997-2001¨ ((KOM(97)131 lopullinen. )), jossa esitetään komission yksityiskohtaiset suunnitelmat ensimmäisen toimintaohjelman aikana vuosina 1993-1996 menestyksekkäästi alkaneen toiminnan jatkamiseksi. Komission toiminta keskittyy kolmelle alueella: tiedon kerääminen ja levittäminen tilanteen selvittämiseksi ja sen seuraamiseksi, onnettomuuksia ehkäisevien toimien aloittaminen ja tukeminen ottaen erityisesti huomioon inhimilliset tekijät sekä niiden ja ympäristön välinen vuorovaikutus, sekä sellaisten toimien aloittaminen ja tukeminen, joilla onnettomuuksien tapahtuessa voidaan vähentää niiden seurauksia. Jos toimintaohjelmassa ehdotetut toimenpiteet toteutetaan, komissio uskoo, että vuosittaisten kuolonuhrien määrää voidaan pienentää 18 000:lla vuoteen 2010 mennessä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3383/97 komissiolle esittäjä(t): Riccardo Garosci (UPE), Livio Filippi (PPE), Giacomo Santini (UPE), Danilo Poggiolini (PPE), Antonio Trizza (NI), Monica Baldi (UPE) ja Luisa Todini (UPE) (23. lokakuuta 1997) Aihe: Oliiviöljyn merkitseminen ja IOOC:n tarkistusehdotus Aikooko komissio puuttua asiasta vastaavien elinten toimiin vastustaakseen IOOC:n (kansainvälisen oliiviöljyneuvoston) aikeita oliiviöljyn merkitsemistä koskevien sääntöjen tarkistusehdotuksen osalta? Näyttää todellakin siltä, että tämä kansainvälinen järjestö aikoo muuttaa tuotantomaata koskevaa merkintää seuraavassa, Turkissa 18. marraskuuta 1997 pidettävässä kokouksessa. Käytännössä uudella ehdotuksella mahdollistettaisiin se, että alkuperästään riippumatta tuontioliiviöljyyn voitaisiin merkitä tuovan maan nimi, jos öljyä on käsitelty (esim. suodatettu) kyseisessä maassa ja jos siihen on lisätty vaikka vain pieni määrä kyseisen maan öljyä. On ilmeistä, että tällä tavoin rikottaisiin sitä vastaan, että kuluttaja saisi avoimesti tietoa tuotteesta ja sen laadusta. Tämä vahingoittaisi jopa EU:n omia tuottajia. Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3201/97 ja E-3383/97 (17. marraskuuta 1997) Ensinnäkin on täsmennettävä, että oliiviöljyyn ja uutettuun oliiviöljyyn sovellettava kansainvälisen oliiviöljyneuvoston (IOOC) laatima kauppaa koskeva sääntö antaa tällä hetkellä mahdollisuuden siihen, että niiden käytäntöjen mukaisesti, joihin kunnianarvoisat parlamentin jäsenet viittaavat, tuotteen alkuperämaana voidaan pitää maata, jossa suodatus ja sekoittaminen kansalliseen oliiviöljyyn tehdään. Juuri tällaisten käytäntöjen syntymisen estämiseksi komissio on pyytänyt kansainvälistä oliiviöljyneuvostoa tutkimaan kyseisen säännön uudistamista siten, että voitaisiin muun muassa alkaa soveltaa rajoittavampia ja selkeämpiä ehtoja alkuperämaata määritettäessä. Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston laatimaa alkuperämaan käsitettä koskevaa kaupallista sääntöä käsitellään Turkissa 17. - 21. marraskuuta 1997 pidettävän oliiviöljyneuvoston 77. kokouksen yhteydessä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3325/97 komissiolle esittäjä(t): Maartje van Putten (PSE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Euroopan parlamentin päätöslauselmat alkuperäiskansojen ihmisoikeuksien loukkauksista ja trooppisten metsien hakkuista Yamdenan saarella Indonesiassa - päätöslauselmien täytäntöönpano Voiko neuvosto antaa, liittyen parlamentin päätöslauselmiin B4-0065/97 ja 0130/97 ((EYVL C 85, 17.3.1997, s. 147.)), vastauksen seuraaviin kysymyksiin: 1. Tietääkö komissio, onko Indonesian hallitus jo vetänyt pois PT Inhutanille ja PT Mohtra Agungille myönnetyt luvat 164 000 hehtaarin hakkuita varten trooppisissa sademetsissä Yamdenan saarella ja Molukeilla? 2. Onko Indonesian hallitus ottanut jo käyttöön menettelyn, jolla turvataan Yamdenan saaren alkuperäiskansojen maanomistusoikeudet? 3. Tukeeko komissio Molukeilla alkuperäiskansojen kehittämiseksi työskenteleviä ¨ruohonjuuritason¨ järjestöjä? 4. Jos komissio tukee niitä, miten tuki annetaan? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (14. marraskuuta 1997) Komissio on käynyt tiiviitä neuvotteluja Indonesian hallituksen kanssa siitä, mitä toimenpiteitä 20. helmikuuta 1997 Yamdenan tilanteesta annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman johdosta toteutetaan. On sovittu, että Yamdenaan lähetetään yhteinen valtuuskunta ennen tämän vuoden loppua asiassa toteutettavien toimien yksilöimiseksi. Kyseisen matkan tuloksista keskustellaan asianmukaisimman toimintamallin yksilöimiseksi Yamdenan alkuperäiskansan tukemiseksi, köyhyyden lievittämiseksi sekä kokonaisvaltaisen ja kestävän kehityksen tukemiseksi Yamdenassa. Euroopan parlamentin päätöslauselma on antanut suuntaviivat komission kannalle kyseisissä keskusteluissa. Komission hakkuuluvista saaman tiedon mukaan PT Inhutan I ja PT Mohtra Agung Persada jatkavat toimiaan. Olisi kuitenkin muistettava, että lupa koskee 2 500 hehtaaria suojeltua metsää, 84 375 hehtaaria rajoitettua talousmetsää ja 77 125 hehtaaria talousmetsää. Komission saamien tietojen mukaan maanomistusoikeutta koskevassa kysymyksessä ei ole tapahtunut viime aikoina myönteistä kehitystä. Komissio on säännöllisessä yhteydessä eurooppalaiseen kansalaisjärjestöön, joka yhteisön rahoituksen turvin tukee kehitys- ja koulutustoimilla lukuisia paikallisyhteisöjä, muun muassa kuutta kylää Yamdenassa. Kyseistä asiaa tarkastellaan kuitenkin yksityiskohtaisemmin valtuuskunnan matkaa valmisteltaessa ja itse matkan aikana.