KIRJALLINEN KYSYMYS E-2428/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(26. elokuuta 2002)

Aihe: Uusi suuntaus, joka koskee etuja ja kulujen säästämistä liittämällä infrastruktuuri ja rautateiden käyttö yhteen niiden toisistaan erottamisen sijaan

1. Voiko komissio vahvistaa, että heinäkuusta 2002 rautatieyhtiö ÖBB Itävallassa on jälleen ollut vastuussa kansallisen rautatieverkoston hallinnasta ja kehittämisestä, koska verkoston edellinen hallinnoija, Schieneninfrastrukturgesellschaft, joutui lopettamaan toiminnan 3,6 miljardin euron velan ja sen vuoksi, että se ei saanut kokoon 16 miljardia euroa tuleviin hankkeisiin? Tämä merkitsee, että komission toivoma infrastruktuurin ja sen käytön erottaminen toisistaan ei tule tapahtumaan Itävallassa.

2. Onko komissio lisäksi tietoinen artikkelista Los Ferrocarriles Suizos basan su modeo en una red integrada (Sveitsin rautatiet perustavat mallinsa integroituun verkostoon), joka julkaistiin espanjalaisen Fundación de los Ferrocariles Españoles -järjestön Via Libre -aikakauslehden heinä-elokuun 2002 numerossa? Artikkelista ilmenee, että Sveitsissä alueellisia ja muita rautatieyhtiöitä, jotka käyttävät osia kansallisesta verkostosta, ei pidetä syynä, jonka vuoksi kansallisen rautatieyhtiön SBB/CFF/FFS:n pitäisi harkita infrastruktuurin ja sen käytön erottamista toisistaan, koska tämä aiheuttaisi turvallisuusongelmia tiiviissä käytössä olevassa ja nopein yhteyksin varustetussa verkostossa (Rail 2000 -suunnitelma), ja sen varojen tuhlauksen vuoksi, joka aiheutuisi, koska eri yrityksillä on erilaisia toiveita ja ne käyttävät erilaista kalustoa, mikä merkitsee, että olisi otettava käyttöön liian suuri raidekapasiteetti ja liian pitkät laiturit.

3. Onko komissio lisäksi tietoinen tällaisista ongelmista ja suunnitelmista muissa Euroopan maissa, joissa saatujen kokemusten perusteella ei enää pyritä viime vuosien suuntauksen mukaan erottamaan omistajuutta, hallinnointia ja valvontaa infrastruktuurin ja sen käytön suhteen, ja taas esiintulevista uusista suuntauksista, jotka on suunnattu erityisesti tehokkampaan varainkäyttöön integroimalla suunnittelu ja päätöksenteko toisiinsa?

4. Kun otetaan huomioon nämä suuntausten muutokset, miten komissio suhtautuu jäsenvaltioihin ja rautatieyhtiöihin, jotka jatkuvasti kieltäytyvät erottelemasta toiminnan eri osa-alueita tai jotka ovat erottelun jälkeen siirtyneet takaisin entiseen järjestelyyn?

5. Mitä seurauksia näillä uusilla kehityksillä ja kokemuksilla on komission pyrkimyksille erottaa infrastruktuuri ja sen käyttö toisistaan?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(9. lokakuuta 2002)

1. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella ÖBB vastaa rautateiden infrastruktuurin hallinnosta kansallisen rautatielainsäädännön perusteella, jolla siirretään neuvoston direktiivi 91/440/ETY(1) osaksi Itävallan kansallista lainsäädäntöä. Poliittista päätöstä ei ole vielä tehty siitä, miten infrastruktuuripakettia koskevat direktiivit(2) saatetaan osaksi Itävallan kansallista lainsäädäntöä.

2. Komissio haluaa muistuttaa, että yhteisön rautatiealan säännöstön pääperiaatteet ja säännökset on sisällytetty Sveitsin ja EU:n väliseen sopimukseen, joka tuli voimaan 1. kesäkuuta 2002. Sveitsi harkitseekin parhaillaan, miten yhteisön säännöstö siirretään osaksi kansallista lainsäädäntöään, mistä johtuu asiasta käytävä julkinen keskustelu.

3. Komissio on tietoinen jäsenvaltioiden ongelmista rautatieliikenteen alalla ja katsoo, että yhteisön rautatiealan säännöstön antamiseen johtaneet seikat ja perusteet ovat edelleen päteviä.

Yhteisön säännöstössä ei edellytetä infrastruktuurin ja liikenteen harjoittamisen erottamista toisistaan täysin, mutta yhteisön säännöstössä vahvistetut pääperiaatteet kuten rautatieliikenteen harjoittajien hallinnon riippumattomuuden säilyttäminen, rautatieyritysten oikeus käyttää liikennöintiin ja kauttakulkuun muiden jäsenvaltioiden rautatieinfrastruktuuria, rautatieliikenteen toimilupien ja turvallisuustodistusten toisistaan riippumaton myöntäminen rautatieyrityksille, junareittien käyttöoikeuden

myöntämisen ja käyttömaksujen perimisen välinen riippumattomuus ja valitusten käsittelystä vastaavien tahojen määritteleminen ovat tarpeen, jotta voidaan säilyttää rautatieliikenteen suhteellinen osuus vuonna 2010 verrattuna vuoteen 1998. Tämä on yksi yhteisen liikennepolitiikan tavoitteista, jotka on määritelty valkoisessa kirjassa Euroopan liikennepolitiikka vuoteen 2010(3). Mikäli mainittuja periaatteita ei noudateta kaikilta osin, rautatiealalla syntyy nykyisiä vielä suurempia ongelmia eikä siirtyminen maantieliikenteestä rautatieliikenteeseen missään tapauksessa toteudu.

4. ja 5. Jäsenvaltioiden on saatettava infrastruktuuripakettia koskevat direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään viimeistään 15. maaliskuuta 2003. Jäsenvaltiot ja komissio tekevät tiivistä yhteistyötä direktiiveillä 2001/12/EY ja 2001/14/EY perustetussa sääntelykomiteassa, jotta infrastruktuuripaketti voidaan panna täytäntöön saumattomasti ja tehokkaasti. Rautatieliikenteen harjoittajilla on vastuu uuden säännöstön noudattamisesta sen varmistamiseksi, että voidaan tarjota rajat ylittäviä palveluja, jotka ovat keskeisessä asemassa rautateiden tavaraliikenteen elvyttämiseksi. Samanaikaisesti komissio on seurannut rautatiemarkkinoita(4) jäsenvaltioissa ja infrastruktuuripakettia koskevien direktiivien täytäntöönpanon vaikutuksia. Direktiivin 91/440/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/12/EY 10 b artiklassa säädetään, että komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle maaliskuussa 2005 direktiivien täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen ja antaa asianmukaiset ehdotukset rautatiemarkkinoiden kehittämiseksi yhteisön toimien avulla ja oikeudellisesta kehyksestä tällaisten toimien hallinnoimiseksi. Tämä ei kuitenkaan estä komissiota toteuttamaan tarvittavia toimenpiteitä, mikäli jokin jäsenvaltio ei ole täyttänyt sille asetettuja oikeudellisia velvoitteita.

(1) Neuvoston direktiivi 91/440/ETY, annettu 29. heinäkuuta 1991, yhteisön rautateiden kehittämisestä (EYVL L 237, 24.8.1991).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/12/EY, annettu 26. helmikuuta 2001, yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta (EYVL L 75, 15.3.2001). Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/13/EY, annettu 26. helmikuuta 2001, rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY muuttamisesta (EYVL L 75, 15.3.2001). Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY, annettu 26. helmikuuta 2001, rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta (EYVL L 75, 15.3.2001).

(3) KOM(2001) 370 lopullinen.

(4) Direktiivin 91/440/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/12/EY, 10 b artikla.