ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0405/99 esittäjä(t): Riitta Myller (PSE) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: Sortavalan jätevedenpuhdistamon peruskorjaushanke Sortavalan jätevedenpuhdistamon peruskorjaus on ensiarvoisen tärkeää Sortavalan kaupungille Laatokan veden laadun parantamiseksi. Hanketta varten on luvattu Tacis-rahoitusta kaksi miljoonaa ecua jo vuonna 1996. Hankkeen aikataulu on kuitenkin pitkittynyt. Viime vuoden syyskuussa asiantuntijaryhmä kävi tutustumassa hankkeeseen ja kartoittamassa sen tarpeita. Tällöin myös asiakirjat tehtiin uudelleen ja luvattiin, että hanke menee kansainväliseen tarjouskilpailuun. Tämän jälkeen asiasta ei ole kuulunut mitään. Kysyn komission asianomaiselta jäseneltä, miksi hanke on viivästynyt, onko tarjouskilpailu käyty ja mitkä ovat jatkotoimenpiteet sekä aikataulu? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (12. huhtikuuta 1999) Sortavalan jätevedenpuhdistamon peruskorjaus on tärkeää sekä Sortavalan kaupungin että Laatokan veden laadun parantumisen kannalta. Hankkeella pyritään parantamaan jätevesien puhdistamista ja uudistamaan ja tarpeen vaatiessa rakentamaan uudestaan, jos varoja on käytettävissä, Sortavalan jätevedenpuhdistamo niin, että se palvelee koko kaupungin väestön tarpeita. Hankkeen täytäntöönpano on viivästynyt, koska on ollut vaikeaa määritellä hankkeeseen osallistuvien kolmen osapuolen eli komission, Suomen valtion ja Sortavalan kaupungin tarkat tehtävät. Tarjouspyyntö julkaistiin vuonna 1997 sen jälkeen, kun ohjelma oli hyväksytty Tacis-komitean puoltavan lausunnon jälkeen. Tarjouskilpailu oli avoinna lokakuuhun 1998 saakka. Lyhyt luettelo parhaimmista hakijoista rajoitettua tarjouspyyntömenettelyä varten laaditaan piakkoin. Tarjouseritelmä on kuitenkin vielä saatava yksityiskohtaisesti valmiiksi, ja edunsaajan (Sortavalan kaupungin) muodollinen hyväksyntä (hyväksymislausunto) puuttuu vielä. Kaikki tarpeelliset menettelyt saadaan toivottavasti päätökseen kahden-kolmen kuukauden aikana. Paljon riippuu siitä, miten nopeasti osapuolten suostumukset voidaan saada.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0300/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Siankasvattajille myönnetyt tuet Pyytäisin komissiota vahvistamaan, ovatko Ranskan ja Espanjan hallitukset päättäneet myöntää ns. rahoitustukia siankasvattajille, jotta he selviytyisivät helpommin alaa koettelevasta kriisistä? Jos näin on, katsooko komissio, että nämä tuet edistävät vääristynyttä kilpailua, sillä muissa maissa sianliha-alalla on samanlaisia vaikeuksia, mutta ne eivät tue tuottajia myöntämällä heille erityistukia? Tiedustelisin komissiolta, sallivatko tämänhetkiset määräykset tällaisen erityiskohtelun sisämarkkinoiden asianmukaista toimivuutta ajatellen? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (22. maaliskuuta 1999) Komissio vahvistaa, että Ranskan hallitus on myöntänyt tukia sianlihantuottajille. Komissio on aloittanut näiden tukitoimenpiteiden muodollisen tutkintamenettelyn Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komission kirje Ranskan viranomaisille on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(1), jotta ne, joita asia koskee, voisivat esittää huomautuksensa. Myös Espanjassa keskushallinto ja eräät alueelliset viranomaiset ovat ilmeisesti myöntäneet joitakin tukia sianliha-alalle. Komissio on ottanut yhteyttä Espanjan viranomaisiin selvittääkseen kyseisten toimenpiteiden luonteen. EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tämä kielto ei ole kuitenkaan ehdoton. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan tukea tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Jos tukea myönnetään taloudellisissa vaikeuksissa oleville tuottajille, komissio voi hyväksyä tuen vain, jos sitä myönnetään vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtion tukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(2) vahvistettujen perusteiden mukaisesti. (1) EYVL C 61, 3.3.1999. (2) EYVL C 283, 19.9.1997.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0774/99 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: TACIS-projekti A2.01/96 koulutussimulaattorin toimittamiseksi armenialaiselle Medzamorin ydinvoimalaitoksen kakkosyksikölle Euroopan komissio on julistanut tarjouskilpailun koulutussimulaattorin toimittamiseksi Armenian Medzamorin ydinvoimalaitoksen kakkosyksikölle. On kuitenkin keskusteltu projektin antamisesta suoraan sellaiselle konsortiolle, jolla ei ole vastaavaa tuotetta valmiina vaan jonka on myös kehiteltävä tuote. Sopivan ohjelmiston kehittelyyn menee vuosia. APROS-ohjelmistoa on suunniteltu Suomessa vuodesta 1986. APROS on monipuolinen ohjelmisto, jota on käytetty laajasti koulutussimulaattorisovelluksissa. Ainakin 50 eri APROS-sovellusta on ollut käytössä. APROS-referenssejä on Kozloduyn, Paksin ja Kuolan ydinvoimaloissa. Erityisesti Kuolan ydinvoimala on hyvin samankaltainen Medzamorin ydinvoimalan kanssa. APROS on ollut käytössä onnettomuusanalyyseissa tammikuusta 1995 ja koulutussimulaattorisovelluksena joulukuusta 1997 asti. Valmis ja koeteltu Kuolan koulutussimulaattori varmistaa sen, että APROS:iin perustuva koulutussimulaattori on vahva ja kustannustehokas vaihtoehto myös Medzamorin ydinvoimalalle. Ainoastaan tarjouskilpailu takaa, että kaikkien halukkaiden osapuolten vahvat alueet tulevat huomatuiksi ja että kyseiseen projektiin tullaan käyttämään resurssit kustannuksiltaan tehokkaasti eikä tuotekehitystä makseta avustusrahoin. Kilpailuttaminen varmistaa myös sen, että Euroopan yhteisön kilpailuttamisen ja avoimuuden periaatteet toteutuvat. Haluan kysyä, onko komissiolla aikomus asettaa kyseinen projekti tarjouskilpailuun, johon voisivat osallistua kaikki projektista kiinnostuneet tahot? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Ydinturvallisuutta koskevista Phare- ja Tacis-ohjelmista on toimitettu monikäyttöisiä koulutussimulaattoreita kaikkiin sellaisiin uusien itsenäisten valtioiden sekä Keski- ja Itä-Euroopan (KIE) maiden ydinvoimaloihin, joissa käytetään VVER 440 -tyyppisiä reaktoreita. Hanke annettiin toimeksi tarjouskilpailumenettelyllä vuonna 1994. Armeniassa sijaitseva Medzamorin ydinvoimala oli aluksi mukana, mutta toimitusta ei tehty, koska voimala suljettiin vuonna 1988 tapahtuneen maanjäristyksen vuoksi. Kun kyseinen voimala Armeniassa päätettiin käynnistää uudelleen, kansainvälinen yhteisö päätti pyrkiä saamaan Armenian viranomaisilta pikaisen lupauksen siitä, että voimala suljetaan mahdollisimman pian, ja samalla auttaa Armeniaa käyttämään voimalaa mahdollisimman turvallisesti sen aikaa, kun se on vielä toiminnassa. Simulaattorin toimittamisesta Medzamorin voimalalle päätettiin näissä olosuhteissa. Ohjelmisto oli kehitetty jo muita vastaavanlaisia voimaloita varten. Tilanteen kiireellisyydestä johtuen käytännöllisin ratkaisu oli tilata laitteet ja ohjelmisto samalta toimittajalta, joka on toimittanut kaikki muut VVER-simulaattorit. Tämän vuoksi komissio päätti toimia näin.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0482/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Siirtotyöläisten karkotus ja oleskelu Toisin kuin siirtolaisasioissa anteliaasti toimiville Italian viranomaisille, joillekin Euroopan maille ihmisoikeudet ja turvapaikkaoikeus ovat vain tyhjiä sanoja, sillä itse asiassa maat vain kiristävät siirtolaispolitiikkaansa. Yksi esimerkki tästä on Saksa, jossa Italian siirtolaisyhdistysten, ennen kaikkea Stuttgartin pääkonsulin ja italialaisten oikeuksia maailmalla suojelevan paikalliskomitean (CTIM) mukaan, Saksan viranomaiset turvautuvat liian usein muista jäsenvaltioista kotoisin olevien työntekijöiden karkottamiseen vähäisten rikkeiden vuoksi, jotka johtuvat useimmiten siitä, ettei henkilö ole integroitunut uuteen kotimaahansa. Ottaen huomioon, ettei tällaisia pieniä, vaikkakin tuomittavia rikkomuksia voida pitää järjestäytyneenä rikollisuutena, eivätkä ne aiheuta aineellista vahinkoa isäntävaltioille, vaan kyseessä ovat köyhyyden mukanaantuomat rikkeet, eikä niiden sen vuoksi tulisi johtaa kyseessä olevien siirtotyöläisten karkotuksiin, voiko komissio vedota Baden-Württembergin ja Hessenin viranomaisiin ja puolustaa näin unionissa jo voimassa olevaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta, ihmisoikeuksien kunnioittamista sekä työntekijöiden vapaata liikkuvuutta ja yhtäläistä kohtelua koskevaa yhteisön lainsäädäntöä? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-0481/99 ja E-0482/99 (26. huhtikuuta 1999) Parlamentille osoitettujen yli 60 vetoomuksen pohjalta komissio on kiinnittänyt huomiota Baden-Württembergin viranomaisten toteuttamiin karkottamistoimenpiteisiin, jotka ovat kohdistuneet Italian kansalaisiin ja joita on perusteltu yleisellä järjestyksellä. Tarkasteltuaan vetoomuksiin liittyvää aineistoa komissio on päättänyt käynnistää jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevan menettelyn Saksan osalta. Menettelyllä arvioidaan yhteisön lainsäädännön (ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25. helmikuuta 1964 annettu neuvoston direktiivi 64/221/ETY(1)) yhdenmukaisuutta kyseisten karkottamistoimenpiteiden ja niiden perustana olevan, ulkomaiden kansalaisia koskevan Saksan lainsäädännön kanssa. Komissio tiedottaa parlamentille jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevan menettelyn etenemisestä tiedonannoilla, joita se antaa edellä mainittujen vetoomusten yhteydessä. (1) EYVL L 56, 4.4.1964.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0313/99 esittäjä(t): Klaus Lukas (NI) komissiolle (19. helmikuuta 1999) Aihe: World Vision Itävalta Saamamme tiedon mukaan World Vision Itävalta on tehnyt 3,8 miljoonan ecun arvosta sopimuksia komission kanssa Phare- ja Tacis-hankkeista Bosniaan, Romaniaan ja Mongoliaan. Onko näiden hankkeiden yhteydessä ilmennyt epäselvyyksiä, petos- tai lahjontaepäilyksiä? Onko komissio tehnyt tilintarkastukset? Onko oletetusti suoritettuja töitä käyty tarkastamassa paikan päällä? Peruutettiinko hankkeita viivästyksettä ja vaadittiinko peruutuksien yhteydessä varojen palauttamista? Jos jonkin hankkeen kohdalla tapahtui näin, minkä suuruinen oli palautettu summa? Tehtiinkö hankkeiden yhteydessä rikosilmoituksia? Jos rikosilmoituksia tehtiin, ketä vastaan ja miksi? Jos rikosilmoituksia ei tehty, miksi? Ilmoittiko Itävallan piirisyyttäjän virasto komissiolle meneillään olevista World Vision Itävaltaa koskevista tutkimuksista? Milloin ilmoittaminen tapahtui? Mitä Itävallan piirisyyttäjän virasto on saanut tietoonsa EU:n rahoittamista hankkeista?
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0088/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Mallien oikeudellinen suoja Neuvosto on hylännyt mallien oikeudellista suojaa koskevasta direktiivistä 98/71/EY(1) 14 artiklassa olleen siirtymäsäännös, jota Euroopan parlamentti oli ehdottanut ja korvannut sen 14 a artiklalla, jossa loppujen lopuksi kyseinen siirtymäsäännös tehdään valinnaiseksi. Eikö komissio ole sitä mieltä, että Italian moottoripyörämarkkinoilla, joilla käytettyjen varaosien ja lisävarusteiden käyttäminen on tavallista, tämä päätös 1. vahvistaa protektionistista politiikkaa, joka poistaa vaihtoehtoisten markkinoiden tuomat hyödyt 2. on sisämarkkinasäännösten vastainen ja luo 15 erilaista kansallista suljettua ja suojeltua markkinaa, ja näin ollen hyödyttää ajoneuvojen valmistajia, jotka siirtävät mielensä mukaan varaosien tuotannon polkuhintaan kehitysmaihin, ja myyvät tuottamansa varaosat huippuhintaan monopoliasemansa turvin? 3. on kuluttajien etujen vastainen, koska he joutuvat maksamaan korkeampia hintoja varaosista sekä korjauksista ja sitä myöten myös kalliimpia vakuutusmaksuja? 4. pakottaa näistä syistä valtavan määrän varaosia tuottavia pienyrityksiä lopettamaan toimintansa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1999) Komissio katsoo, että mallien oikeudellista suojaa koskeva uusi direktiivi vaikuttaa osaltaan merkittävästi sisämarkkinoiden moitteettomaan toiminntaan malleja sisältävien tuotteiden osalta. Komissio pahoittelee, ettei varaosien suojan yhdenmukaistamisesta ollut mahdollista sopia tässä vaiheessa. On kuitenkin tärkeää huomata, että korjauslauseke olisi vaikuttanut ainoastaan osaan varaosamarkkinoita, nimittäin niiden jälkimarkkinoihin. Direktiivillä yhdenmukaistetaan joukko tärkeitä mallien oikeudelliseen suojaan liittyviä näkökohtia, mutta varaosien suoja jätetään tässä vaiheessa yhdenmukaistamatta. Direktiivin 14 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on pidettävä voimassa nykyiset varaosia koskevat säädöksensä, paitsi jos muutosten tarkoituksena on markkinoiden vapauttaminen. Markkinat säilyvät siis tältä osin ennallaan tai vapautuvat. Ilman markkinoiden vapauttamiseen tähtääviä muutoksia kuluttajat voivat olettaa maksavansa jatkossa samoja hintoja kuin ennen direktiivin voimaantuloa. Lisäksi muistutettakoon, että direktiivin 18 artiklan mukaan komissio esittää kolmen vuoden kuluttua täytäntöönpanopäivästä eli 28. lokakuuta 2001 selvityksen tämän direktiivin säännösten vaikutuksista yhteisön teollisuuteen. Vuotta myöhemmin komissio tekee kyseisiin teollisuudenaloihin liittyviä ehdotuksia direktiiviin mahdollisesti tarvittavista muutoksista. Komissio toteuttaa edellä mainitun tehtävän ja tekee kaiken tarpeellisen, jotta neuvosto ja parlamentti voisivat päästä sopimukseen varaosista, kun direktiiviä tarkistetaan. Tällä välin komissio käynnistää myös kaikkien asiasta kiinnostuneiden osapuolten kanssa kuulemismenettelyn, jonka tarkoituksena on päästä vapaaehtoiseen sopimukseen asiasta niiden osapuolten kanssa, joita asia koskee. (1) EYVL L 289, 28.10.1998, s. 28.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0800/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (6. huhtikuuta 1999) Aihe: Itävaltalaiset komissiossa Koska kotimaassani Itävallassa kansalaiset kysyvät minulta aina EU:n toimielimissä työskentelevistä itävaltalaisista, pyydän komissiota vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: 1. Kuinka monta Itävallan kansalaista työskentelee komissiossa? 2. Missä pääosastoissa nämä itävaltalaiset työskentelevät (yksityiskohtaiset tiedot)? 3. Kuinka monta näistä itävaltalaisista on A-, B-, C- tai D-luokan virkamiehiä? 4. Kuinka monta ruotsalaista ja suomalaista työskentelee komissiossa? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 1999) 1. Komission palveluksessa työskentelee virkamiehinä tai väliaikaisina toimihenkilöinä tällä hetkellä 285 Itävallan kansalaista, joiden palkka maksetaan kustannustenjakoperiaatteella toiminta- ja tutkimusmäärärahoista. 2. Heidän jakautumisensa pääosastoittain käy ilmi taulukosta, joka toimitetaan suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön. 3. Edellä mainitun taulukon lopussa olevasta yhteenvedosta ilmenee, että ura-alueen A virkamiehiä on 125, ura-alueen B virkamiehiä 57, ura-alueen C virkamiehiä 57 ja ura-alueen D virkamiehiä 8. Lisäksi ura-alueella LA toimii 16 itävaltalaista virkamiestä. 4. Samassa taulukossa on esitetty vertailun vuoksi suomalaisten ja ruotsalaisten lukumäärät ura-alueittain.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0608/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Slovakian osallistuminen tutkimuksen viidenteen puiteohjelmaan Euroopan komissio pitää seitsemää jäsenyyttä hakenutta maata (Viro, Puola, Unkari, Latvia, Liettua, Tsekki ja Slovenia) sopivina osallistumaan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidenteen puiteohjelmaan. Slovakiaa ei mainita, vaikka käytettävissä olevat tiedot antavat myönteisen kuvan maan talouden kehittymisestä, ja osallistuminen vaikuttaa siis mahdolliselta. Mitkä ovat komission päätöksen arviointiperusteet? Miksi Slovakiaa ei vielä ole otettu mukaan ehdotukseen, ja milloin Slovakia sisällytetään ehdotukseen? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (21. huhtikuuta 1999) Komissio hyväksyi 24. helmikuuta 1999 ehdotuksen, joka koski Slovakian anomusta osallistua tutkimuksen viidenteen puiteohjelmaan. Se, että tämä päätös tehtiin joidenkin valtioiden osalta muita myöhemmin, johtuu siitä, että Slovakia, Bulgaria ja Romania lähettivät asiaa koskevan virallisen vahvistuskirjeensä komissiolle myöhemmin kuin muut kysymyksessä mainitut seitsemän hakijamaata.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0517/99 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (I-EDN) komissiolle (8. maaliskuuta 1999) Aihe: Eläinlääkärin tarkastukset Aikooko komissio sallia, että jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön rajoilla suoritettavat eläinlääkärin tarkastukset välttyäkseen sikarutolta ja muilta sairauksilta? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Tavaroiden, eläimet ja eläintuotteet mukaan lukien, vapaa liikkuvuus on yksi yhteisön keskeisistä tavoitteista. Vapaan sisämarkkina-alueen toteuduttua eläinten ja eläintuotteiden eläinlääkärintarkastuksia ei enää tehdä jäsenvaltioiden välisillä rajoilla. Eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamiseksi 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY(1) mukaisesti tarkastukset, jotka ovat välttämättömiä sen varmistamiseksi, että eläimet ja eläintuotteet täyttävät yhteisön eläinlääkintälainsäädännön vaatimukset, on ensisijaisesti tehtävä lähetyspaikassa lähettävän jäsenvaltion vastuulla. Määräjäsenvaltiossa olisi kuitenkin voitava tehdä määräpaikassa eläinlääkärintarkastuksia pistokokein ketään syrjimättä. Tietyissä olosuhteissa eläinlääkärintarkastuksia voidaan tehdä myös kuljetuksen aikana tai muissa paikoissa kuten markkinapaikoilla. Tuotaessa eläimiä ja eläintuotteita kolmansista maista eläinlääkärintarkastukset on tehtävä jokaisen jäsenvaltion rajatarkastusasemilla kunkin jäsenvaltion omalla vastuulla yhteisön suojelemiseksi klassisen sikaruton kaltaisten eläintautien leviämiseltä. Komissio ei aio ehdottaa yhteisön lainsäädäntöön muutoksia, jotka saattavat olla yhteisön nykyisen eläinlääkintätarkastusjärjestelmän periaatteiden vastaisia. (1) EYVL L 224, 18.8.1990.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0051



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0527/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (8. maaliskuuta 1999) Aihe: Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa Kesäkuussa 1998 pidetyssä täysistunnossa Euroopan parlamentti keskusteli mietinnöstä Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa (A4-0137/98)(1) ja hyväksyi sitä koskevan päätöslauselman, jossa Euroopan parlamentti "vaatii komissiota tekemään yksityiskohtaisen analyysin yhteisön tullimääräyksistä, jotka vaikuttavat kalataloustuotesäilykkeisiin ja vesiviljelyyn tavoitteena poistaa sellaiset yhteisön markkinoille pääsyä koskevat edut, jotka eivät ole enää perusteltuja". Mitä tässä kohdassa vaadittuja toimenpiteitä on toteutettu, ja mitä tuloksia niiden avulla on saavutettu tähän mennessä? (1) EYVL C 210, 6.7.1998, s. 295.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0046/99 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) komissiolle (22. tammikuuta 1999) Aihe: Tietokoneiden yhteensopimattomuuden ongelma Kreikan keskiasteen kouluissa Vuoden 1996 loppuun mennessä 1187:een Kreikan 1777:sta oppikouluista oli asennettu opetustarkoituksia palvelevat tietokoneet. Kuitenkin ylivoimaista enemmistöä näistä tietokoneista ei ole saatettu ajan tasalle vaan ne ovat toisen ja kolmannen sukupolven koneita (286- ja 386-prosessoreilla varustettuja) eikä niissä voida käyttää Windows-käyttöjärjestelmää eikä nykyaikaisia televiestintäsovellutuksia, jotka perustuvat edellä mainittuun käyttöjärjestelmään. Haluaisin saada tietää komissiolta: 1. Mitä tietoja sillä on Kreikan keskiasteen koulujen nykyisestä infrastruktuurista tietotekniikan osalta ja tämän infrastruktuurin televiestintään liittyvien mahdollisuuksien osalta? 2. Mikä on tietotekniikan käyttöönottoa keskiasteen kouluissa koskevan ohjelman täytäntöönpanokausi (EPEAEK:in eli kreikkalaisen toimintaohjelman "Koulutus ja valmentava ammatillinen koulutus" puitteissa) ja erityisesti haluaisin tietää, ovatko ne mahdollisuudet, jotka oppilailla tulee olemaan nykyaikaisen televiestinnän sovellutusten hyödyntämiseen, yhteensopivia toimintaohjelman alkuperäisten tavoitteiden kanssa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (12. maaliskuuta 1999) Tietotekniikan käyttöönottoa Kreikan keskiasteen kouluissa tuetaan rakennerahastoista yleissivistävää ja ammatillista peruskoulutusta koskevan toimintaohjelman kautta. Ohjelma toteutetaan asteittain integroidun suunnitelman mukaisesti. Siihen sisältyvät laitteiden ja ohjelmistojen ostoon liittyvät toimet, tietokoneluokkien perustaminen erityisesti integroituihin lyseoihin, opetuksellisten ohjelmistojen kehittäminen tai mukauttaminen, opettajien ja opiskelijoiden koulutus sekä yhteydet Internetiin ja/tai muihin verkkoihin. Kreikan viranomaiset ovat määritelleet järjestelmän vaatimukset niin, että modernien telekommunikaatiosovellusten käyttö on mahdollista. Huolimatta huomattavista resursseista, joita on käytetty tietotekniikan ottamiseksi käyttöön keskiasteen kouluissa, kaikkiin kouluihin ei ole mahdollista hankkia tietokoneita nykyisellä ohjelmakaudella (1994-1999). Toimintaa jatketaan yhteisön seuraavasta tukikehyksestä. Komissio kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä kääntymään Kreikan opetusministeriön puoleen lisätietoja varten.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0618/99 esittäjä(t): Peter Crampton (PSE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Kalastussopimus Islannin kanssa Kun otetaan huomioon Britannian 1 000 tonnin punasimppukiintiö ja käsittelytroolareiden käytön kieltäminen, niin kykenevätkö brittiläiset alukset perkaamaan pyytämänsä saaliit? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Euroopan yhteisön ja Islannin kalastussopimuksen mukaan koko yhteisön 3 000 tonnin punasimppukiintiöstä 1 160 tonnia kuuluu Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Sopimuksessa määrätään "lukumäärältään rajoitettujen kalastuslisenssien myöntämisestä muille troolareille kuin uiville jalostamoille". Siinä siis tosiasiassa kielletään yhteisön kalastusaluksilta saaliin perkaaminen merellä ja muut jalostustoimet Islannin vesillä. Kun kalastussopimus tehtiin vuonna 1993, tämä jalostuskielto ja sen taustalla oleva vaatimus siitä, että saaliiden on muodostuttava ainoastaan tuoreista kaloista, oli Islannin keskeinen vaatimus. Vuodesta 1997 alkaen kalastuslupa on voitu myöntää myös aluksille, jotka ovat poistaneet tai sinetöineet kaikki uivana jalostamona toimimiseen tarvittavat laitteet. Tämä ei ole kuitenkaan poistanut yleistä jalostuskieltoa, joka koskee myös kalojen perkaamista.