KIRJALLINEN KYSYMYS E-2055/01 esittäjä(t): Jean-Louis Bernié (EDD) komissiolle. Natura 2000-verkosto - Neuvoston 21. toukokuuta 1992 antaman luontodirektiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan soveltamisessa tapahtunut merkittävä sekaannus.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0172 - 0173



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2055/01 esittäjä(t): Jean-Louis Bernié (EDD) komissiolle (13. heinäkuuta 2001) Aihe: Natura 2000-verkosto - Neuvoston 21. toukokuuta 1992 antaman luontodirektiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan soveltamisessa tapahtunut merkittävä sekaannus Määräyksen mukaan 2. huhtikuuta 1979 annetun lintudirektiivin 79/409/ETY(1) ja 21. toukokuuta 1992 annetun luontodirektiivin 92/43/ETY(2) saattamiseksi osaksi Ranskan kansallista lainsäädäntöä, Ranskan valtuuslaissa säädetään yleisestä periaatteesta, jonka mukaan kalanviljelyyn liittyvä toiminta, metsästys ja muu metsästykseen liittyvä toiminta, joita harjoitetaan voimassa olevien lakien ja asetusten sallimissa olosuhteissa ja alueilla, eivät aiheuta häiriötä eikä niillä ole häiriötä aiheuttavia vaikutuksia (3 artikla 6 kohta). Kuitenkin Euroopan Yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen 19/01/1994 mukaan kaikki metsästykseen liittyvä toiminta aiheuttaa mahdollisesti häiriötä eläimistölle ja voi, useissa tapauksissa, vaikuttaa kyseisten lajien säilymiseen, riippumatta siitä kuinka montaa eläinyksilöä toiminta koskettaa Näillä häiriötekijöillä on kielteisiä jälkiseurauksia jokaisen yksilön energiataseeseen ja kyseisten populaatioiden kuolleisuuteen. Komissio arvioi 13. syyskuuta 1994 antamassaan lausunnossa, että 7 artiklassa ei sallita metsästystä erityisillä suojelualueilla ja että metsästykseen liittyvä toiminta vaikuttaa väistämättä lintujen elinoloihin, vaikka onkin taattu, ettei lintuja tapeta. Ajojahti, ammunta sekä metsästäjien ja heidän koiriensa läsnäolo ovat ristiriidassa lisääntymisen ja eloonjäämisen tavoitteiden kanssa, jotka on muotoiltu 4 artiklassa. Onko ranskalaisen valtuuslain teksti yhtäpitävä toisaalta luontodirektiivin 6 artiklan 2 kohdan kanssa, joka korvaa lintudirektiivin 4 artiklan ja toisaalta tuomioistuimen päätöksen kanssa sekä komission tulkintojen kanssa, jotka on esitetty sen perustelluissa lausunnoissa ja Natura 2000 -alueiden hallintaan liittyvässä tulkintaohjeessa (etenkin 3.2 kohdissa ja sitä seuraavissa)? (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1. (2) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (18. syyskuuta 2001) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että komissio selvittää parhaillaan, ovatko tekstit, jotka koskevat luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan säännösten saattamista osaksi Ranskan kansallista lainsäädäntöä, yhteisön säännösten mukaisia. Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY mukaan metsästys on periaatteessa sallittua eikä sitä siten pidä etukäteen kieltää Natura 2000 -alueilla. Direktiivin 92/43/ETY nojalla suojelluista alueista voidaan todeta, että on hyvin epätodennäköistä, että riistanmetsästyksestä aiheutuisi ongelmia muutamaa harvaa lajia lukuun ottamatta. Direktiivin 79/409/ETY nojalla suojeltujen alueiden osalta kysymys on monimutkaisempi. Hyvin hoidettu metsästys ei yleensä ole ristiriidassa lintulajien asianmukaisen suojelun kanssa. Tästä syystä metsästyksen kaltaista ihmisen harjoittamaa toimintaa on säänneltävä tiukasti, jotta voidaan turvata tasapaino kyseisen toiminnan ja metsästyksen kohteeksi todennäköisesti joutuvien lintulajien suojelun pitkän aikavälin hyötyjen välillä. Tarkoituksenmukaisinta olisi määritellä tapauskohtaiset säännöt alueiden hoitosuunnitelmissa, joissa on otettu huomioon asianomaiset osapuolet. Kuten komissio selvästi ilmaisee oppaassaan Natura 2000 -alueiden hallinta - luontotyyppi- ja lajidirektiivin 92/43/ETY 6 artiklan säännökset, Natura 2000 -alueen häiriöitä määriteltäessä on otettava huomioon toisaalta kyseisten lajien ja luontotyyppien yleinen suojelun taso ja toisaalta paikalliset olosuhteet. Yksittäisten alueiden häiriöt arvioidaan yleensä tapauskohtaisesti. Komissio katsoo, että lajin häirintää alueella tapahtuu, jos lajin kannan kehittymistä kyseisellä alueella koskevat tiedot osoittavat, että alkuperäisestä tilanteesta poiketen laji ei voi enää muodostaa alueen elinkelpoista osaa. Arviointi tehdään sen perusteella, miten alue vaikuttaa Natura 2000 -verkoston yhtenäisyyteen. Arvoisa parlamentin jäsen viittasi komission 13. syyskuuta 1994 antamaan perusteltuun lausuntoon, josta voidaan todeta, että komission kanta kuvasti kyseisen alueen hyvin poikkeuksellista tilannetta, jossa metsästyksestä aiheutui alueen eläimistölle epätavallisen suurta häiriötä. Lopuksi on syytä muistuttaa, että EY:n perustamissopimuksen 220 (ent. 164 artikla) artiklan mukaisesti yhteisön tuomioistuin on ainoa elin, jolla on toimivalta yhteisön lainsäädännön tulkitsemisessa.