KIRJALLINEN KYSYMYS E-2349/99 esittäjä(t): Roger Helmer (PPE-DE) komissiolle. EU:n tukirahoitus.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0051 - 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2349/99 esittäjä(t): Roger Helmer (PPE-DE) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: EU:n tukirahoitus Mikä on se menettely, jolla komissio maksaa välikäsille (sopimussuhteessa Euroopan komission oleville yrityksille) rahat, jotka käytetään Euroopan unionin tukirahastojen hallinnointiin? Kuinka suuren prosenttiosuuden hallinnointikustannukset vievät tukirahastojen rahoituksesta keskimäärin? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2000) Korvaukset välittäjänä toimiville yrityksille, jotka tarjoavat komissiolle yksityisoikeudellisen sopimuksen nojalla teknistä tai hallinnollista apua yhteisön rahastojen hallinnoimiseksi, voidaan maksaa kahdella tavalla: maksamalla kaikki tarjotut palvelut kattava kertakorvaus, jolloin lisäkustannuksia ei voida laskuttaa komissiolta (poikkeuksen muodostavat komission vaatimat tapauskohtaiset tarkastukset), tai maksamalla korvaus suoritettujen tehtävien mukaan, mihin voi sisältyä myös kertakorvauksia. Jälkimmäisessä tapauksessa joistain kustannuksista voidaan laskuttaa erikseen (matkakorvaukset sekä materiaali-, yleis- ja tarkastuskulut). Korvausten suuruus lasketaan sopimuksen liitteenä olevien eritelmien mukaisesti ja etukäteen laadittua kustannusarviota noudattaen. Kaikki maksut suoritetaan alkuperäisten laskujen perusteella. Kustannukset korvataan alkuperäisten asiakirjojen tai oikeaksi todistettujen jäljennösten perusteella. Jos tarjouseritelmä sallii sopimuspuolelle riippumattomien ulkopuolisten asiantuntijoiden palkkaamisen, kyseisten asiantuntijoiden kustannukset maksetaan todellisen työajan mukaan kertakorvauksena. Sopimuspuolen on varmistettava, että asiantuntijoilla on samat velvoitteet kuin sopimuspuolen omalla henkilöstöllä, ja toimitettava komissiolle jäljennökset asiantuntijoiden kanssa tehdyistä sopimuksista sekä varmistettava, että ilmoitettu työaika vastaa todellisuutta. Satunnaisesti valituissa teknisen avun toimistoissa vuonna 1997 tehty sisäinen tarkastus osoitti, että keskimäärin lähes 30 prosenttia varoista, joiden hallinnointiin kyseiset yritykset osallistuivat, käytettiin niille maksettaviin korvauksiin. Tämä vastasi 3,8 prosenttia kyseisten ohjelmien kokonaisbudjetista. Arvioita on kuitenkin syytä selventää prosenttilukujen suhteuttamiseksi asiayhteyteensä. Välikätenä toimiville yrityksille maksetut korvaukset perustuvat pikemminkin maksusitoumusmäärärahoihin eivätkä maksumäärärahoihin, mikä voi merkitä todellisten kustannusten arvioimista yläkanttiin. Kyseisten yritysten kanssa tehdyissä sopimuksissa sidotut varat kattavat usein 12 kuukautta pitemmän ajanjakson, eli niitä käytetään tulevien varainhoitovuosien määrärahojen hallinnointia koskevien palvelujen maksamiseen. Tämän vuoksi korvausten osuus yhden varainhoitovuoden määrärahoista voi näyttää todellista suuremmalta. Kaikkien tarkastuksen kohteena olevien teknisen avun toimistojen päätehtävänä ei ollut yhteisön tukirahastoista maksettavien varojen hallinnointi, vaan osa tarjosi ohjelmien toteuttamiseen liittyviä palveluita, kuten huolehti ohjelman tarkistuksesta ja seurannasta, järjesti konferensseja ja seminaareja, huolehti ohjelmasta tiedottamisesta sekä tietojen keruusta ja käsittelystä. Tämä selittää, miksi korvausten osuus kyseisten välikäsien hallinnoimissa rahastoissa on suhteellisen suuri. Yhteisön tukirahastoihin ei sovelleta mitään erityissäännöksiä.