ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/555

(2004/C 84 E/0633)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0246/04

esittäjä(t): Joan Colom i Naval (PSE) komissiolle

(2. helmikuuta 2004)

Aihe: Ebron vedensiirtohankkeen töiden aloittaminen

Espanjan ympäristöministeri on ilmoittanut Espanjan hallituksen aloittavan Ebron vedensiirtohankkeen mukaiset työt helmikuun lopussa. Segura-joesta yhdistetään lopullisesti siirtotunneli Murciassa sijaitsevan Campos del Ríon vesijohdon alkuun ja Almanzorassa Almeríassa sijaitsevan Saltador al Camino del Cerro Minadon tunnelin suuhun. Samalla Espanjan ympäristöministeriön tilaama yritys on alkanut suorittaa koekaivauksia Tarragonan provinssissa sijaitsevilla Ulldeconan ja Alcanarin alueilla. Ympäristökomissaari on vahvistanut Euroopan parlamentin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa 16. joulukuuta 2003 käyttämässään puheenvuorossa, että Ebron vedensiirtohankkeen töitä tarkastellaan kokonaisuutena eikä erillisinä hankkeina.

Voidaanko näitä hankkeita rahoittaa erikseen vai onko niiden sisällyttävä Ebron vedensiirtohanketta koskevaan kokonaispakettiin? Onko Euroopan unionilta anottu rahoitusta kyseisille hankkeille? Aiotaanko sitä myöntää?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(18. maaliskuuta 2004)

Espanjan viranomaiset ovat anoneet komissiolta yhteisrahoitusta rakennerahastojen ja koheesiorahaston puitteissa Ebron vedensiirtohankkeeseen liittyvälle neljän hankkeen ryhmälle. Yhdelle näistä hankkeista, pohjoiselle sektorille, yhteisöltä on haettu yhteisrahoitusta koheesiorahastosta, kun taas kolmen muun (pääasiallisen hankkeen) osalta rahoitusta on pyydetty Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) Valenciaa, Murciaa ja Andaluciaa koskevien alueellisten toimenpideohjelmien puitteissa.

Päivämäärät, joista lähtien näiden hankkeiden menot voidaan katsoa tukikelpoisiksi, ovat koheesiorahaston osalta 29. joulukuuta 2004 ja rakennerahastojen osalta 1. tammikuuta 2000. Espanjan viranomaisten ei ole pakko odottaa komission päätöstä ennen näiden hankkeiden käynnistämistä, tosin tällaisessa tilanteessa viranomaiset joutuvat ottamaan sen riskin, ettei hanke vastaa komission asettamia vaatimuksia hankkeen hyväksymiselle siten kuin asiaan liittyvissä asetuksissa määrätään.

Vaikka yllä mainitut hankkeet on esitetty ryhmänä, ja komissio myös arvioi niitä sellaisena, kuuluu yksinomaan Espanjan viranomaisten toimivaltaan valita sopivin tapa niiden toteuttamiseksi, myös sellaisten kysymysten osalta kuin teknisistä ja tehokkuussyistä sopivaksi katsottu rakennussopimusten määrä.

Tällä hetkellä komissio on analysoimassa sille esitettyjä hankkeita. Päätös mahdollisesta yhteisön varojen myöntämisestä voidaan tehdä vasta kun kaikki tiedot on analysoitu huolellisesti. Tämä päätös tehdään voimassa olevien sääntöjen ja menettelyjen mukaan, kuten asiaan liittyvissä asetuksissa määrätään, ja noudattaen täysin yhteisön lainsäädäntöä ja politiikoita, myös ympäristöön liittyviä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/190

(2004/C 84 E/0231)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0269/04

esittäjä(t): Brice Hortefeux (PPE-DE) komissiolle

(5. helmikuuta 2004)

Aihe: Kulutusluotot

Vuonna 2003 erilaisia kulutusluottoja (henkilökohtainen laina, tiettyyn tarkoitukseen osoitettu luotto, jatkuva luotto, luottokortti jne.) oli yli 510 miljardia euroa eli 13 prosenttia euroalueen kotitalouksien kulutuksesta.

Vuodesta 1987 lähtien, jolloin luotiin uudentyyppinen luototus, tämä sektori on kasvanut nopeasti. Se on johtanut eri valtioissa lainsäädännön kirjavuuteen ja on tehnyt välttämättömäksi lainsäädännön ajantasaistamisen. Tässä yhteydessä komission pyrkimys yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä on erittäin hyvä.

Vaikka tämäntyyppiset luotot voivat kannustaa kuluttamaan, on kuitenkin olemassa vaara, että hallitsematon lainanotto edistää taloudelliseen ahdinkoon joutuneiden kotitalouksien ylivelkaantumista. Sillä voi siten olla jopa suhdannevaikutusta taantuman nopeuttajana, kun se jarruttaa kulutuksen kasvua huonona ajankohtana.

Komission tekstissä oleva kuluttajan riittämätön suojelu on aiheuttanut mietinnön hylkäämisen täysistunnossa ja sen palauttamisen valiokunnalle, sillä parlamentin mielestä se ei soveltunut tämän hetken todellisuuteen.

Aikooko komissio muuttaa kantaansa tällaisen vastalausevyöryn edessä?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(11. maaliskuuta 2004)

Komissio on ilahtunut arvoisan parlamentin jäsenen toteamuksesta, että kulutusluottojen alalla käynnistetty yhdenmukaistaminen on suotavaa. Yhdenmukaistaminen on osa komission kuluttajansuojapolitiikkaa, jota toteutetaan vuosien 2002—2006 kuluttajapoliittisen strategian (1) mukaisesti.

Arvoisan parlamentin jäsenen esille ottaman ensimmäisen seikan osalta voidaan sanoa, että ylivelkaantuminen jäsenvaltioissa on myös komission mielestä todellinen huolenaihe. Vaikka direktiiviehdotuksella ei ensisijaisesti pyritäkään torjumaan ylivelkaantumista, siihen sisältyy säännöksiä, jotka tukevat tätä päämäärää. Ehdotuksella pyritään asettamaan korkeatasoiset, kuluttajien ylivelkaantumista ehkäisevät vaatimukset, jotka koskevat kuluttajille tiedottamista ennen luottosopimusten tekemistä, sen aikana ja sen jälkeen, sekä luottojen myöntämistä koskevat säännöt (esimerkiksi luotonantajan velvollisuus varmistaa asiakkaan maksukyky).

Mitä tulee arvoisan parlamentin jäsenen huomautukseen parlamentin käyttämästä menettelystä, komissio on tyytyväinen, että parlamentti vahvisti täysistunnossaan, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan olisi tarkasteltava ehdotusta ja annettava siitä lausunto.

Komissio suhtautuu myönteisesti parlamentissa parhaillaan käytäviin sisältöä koskeviin keskusteluihin ja odottaa täysistuntokeskustelua ja -äänestystä, jotka näillä näkymin ovat maaliskuun 2004 toisessa istunnossa. Parlamentin hyväksyttyä tarkistuksensa ensimmäisessä käsittelyssä komissio aikoo esittää muutetun ehdotuksen.

(1) KOM(2002) 208 lopullinen, ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kuluttajapoliittisesta strategiasta vuosiksi 2002—2006”.
—

Komissio on ponnistellut kuudennessa puiteohjelmassa huomattavasti lyhentääkseen sitoumusten tekemiseen ja sopimusten allekirjoittamiseen sekä maksujen hyväksymiseen ja suorittamiseen kuluvaa aikaa. Komissio on nyt sopimuksen nojalla velvollinen maksamaan yhteisön rahoitusosuuden hankkeille ennakkomaksuna 45 päivän kuluessa sopimuksen voimaantulosta ja jäljelle jäävän määrän 45 päivän kuluessa siitä, kun komissio on hyväksynyt kutakin raportointijaksoa koskevat raportit. Sen jälkeen koordinaattori on sopimuksen nojalla velvollinen jakamaan yhteisön rahoitustuen muille konsortioon kuuluville kumppaneille konsortiosopimuksen määräysten mukaisesti. Jos komissio ei noudata määräaikaa, sopimuspuolet voivat vaatia korkoa koordinaattorin välityksellä.
3.

onko kyseinen toimenpide kilpailulainsäädännön ja erityisesti yritysten keskittymistä ja hallitsevan aseman väärinkäyttöä koskevan lainsäädännön mukainen ottaen huomioon asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (5) sekä yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 82 artiklasta (C 85/76 ja C 70/89)?
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/226

(2004/C 88 E/0230)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0798/04

esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Amfilohia ja Ramsarin sopimus

Kuten paikalliset järjestöt valittavat, Artan läänissä, Amfilohian kaupungin sisääntuloalueella, on kaadettu 120 yli satavuotista eukalyptuspuuta Amfilohian metsäviraston tehtyä asiaa koskevan päätöksen. Ottaen huomioon, että alue on suojeltu Ramsarin sopimuksella, voisiko komissio kertoa minulle, missä määrin tällainen teko sopii yhteen niiden sitoumusten kanssa, jotka jäsenvaltio on tehnyt edellä mainitun sopimuksen allekirjoittaessaan?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(22. huhtikuuta 2004)

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Ramsarin yleissopimuksessa ei nimenomaisesti kielletä kaatamasta vanhoja puita yleissopimuksessa mainituilla alueilla. Kyseisen yleissopimuksen eli vesilintujen elinympäristönä kansainvälisesti merkittäviä vesiperäisiä maita koskevan yleissopimuksen alkuperäisenä tarkoituksena oli painottaa vesiperäisten maiden järkiperäistä käyttöä ja säilyttämistä vesilintujen elinympäristönä. Vuosien saatossa yleissopimuksen soveltamisalaa on kuitenkin laajennettu kattamaan kaikki vesiperäisten alueiden järkiperäiseen käyttöön ja suojeluun liittyvät näkökohdat, sillä on tunnustettu, että vesiperäiset maat ovat ekosysteemeinä erittäin tärkeitä luonnon monimuotoisuuden säilymisen ja ihmisten hyvinvoinnin kannalta. Yleissopimus velvoittaa sopimuspuolet huomioimaan vesiperäisten maiden suojeluun sisältyvät näkökohdat kansallisessa maankäytön suunnittelussaan. Sopimuspuolet ovat sitoutuneet laatimaan ja toteuttamaan maankäyttösuunnitelman sekä mahdollisuuksien mukaan edistämään vesiperäisten maiden mahdollisimman järkevää käyttöä alueellaan (yleissopimuksen 3 artiklan 1 kappale). ”Järkevän hyödyntämisen suuntaviivoissa” korostetaan kosteikkojen merkitystä sedimentin ja eroosion hallinnan, tulvien torjunnan, vesien laadun ylläpidon ja saastumisen torjunnan, pinta- ja pohjavesivarojen säilyttämisen, kalastusalan, laidunmaiden ja maatalouden tukemisen sekä ihmisten ulkoilumahdollisuuksien ja ilmaston vakauden säilyttämisen kannalta.

Komission käsityksen mukaan luvan Amfilokhian kaupungin eukalyptuspuiden kaatamiseen on antanut metsänhoitohallinnon aluetoimisto, joka on kyseisistä luvista vastaava toimivaltainen viranomainen. Komissio olettaa, että viranomainen on tarkastanut ennen luvan myöntämistä paikan luokittelun yleissopimuksessa ja voimassa olevan hoitosuunnitelman ja että se on noudattanut asiaan sovellettavia kansallisia oikeudellisia menettelyjä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/260

(2004/C 65 E/274)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3033/03

esittäjä(t): Marianne Thyssen (PPE-DE) komissiolle

(8. lokakuuta 2003)

Aihe: Rakennerahastot — tavoitteen 2 kohdealue — Limburgin maakunta (Belgia)

Fordin autotehdas aikoo järjestää uudelleen Euroopan tuotantoverkostoaan yrityksen Euroopan tuotantolaitosten johdon 1. lokakuuta 2003 antamien tietojen mukaan. Genkissä (Belgiassa, Limburgin maakunnassa) toimivan Fordin autotehtaan tuotantokapasiteettia rajoitetaan pian huomattavasti, minkä seuraukset tuntuvat dramaattisella tavalla yhteiskunnassa. Fordin työntekijöistä 3 000 menettää työpaikkansa. Myös alihankkijayrityksissä arvellaan menetettävän useita tuhansia työpaikkoja. Isku osuu raskaasti Limburgin maakunnan taloudelliseen ja sosiaaliseen perustaan.

Komissio tunnusti Limburgin aiemmin tavoitteen 2 kohdealueeksi (käsittäen kolme ensisijaista tavoitetta ja yhdeksän toimenpidettä) ja hyväksyi maakunnan kehitysohjelman (kausi 2000—2006) ja sen rahoituksen 240 miljoonalla eurolla. Toimet ja hankkeet toteutetaan Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) rahoituksen avulla.

Voisiko komissio kertoa, mitä mahdollisuuksia on ottaa käyttöön täydentäviä rahoitusvälineitä, jotta voitaisiin pian ratkaista Limburgin maakunnan rakenteelliset, taloudelliset ja sosiaaliset ongelmat? Onko komissio jo saanut asiaa koskevan pyynnön Flanderin hallitukselta? Aikooko komissio itse tehdä asiasta aloitteen?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(3. marraskuuta 2003)

Komissio hyväksyi 28. kesäkuuta 2001 Limburgin maakuntaa koskevan tavoitteen 2 mukaisen yhtenäisen ohjelma-asiakirjan, jonka kokonaiskustannukset ovat 240 482 000 euroa. Genkin kunta kuuluu ohjelman piiriin.

EU:n rakennerahastojen tukiosuus on 92 696 000 euroa eli 38 prosenttia ohjelman kokonaiskustannuksista.

Esimerkiksi ohjelman ensimmäisen painopistealueen (”Talouden ja työllisyyden edistämishankkeet”) osuus on yli 50 prosenttia kokonaiskustannuksista. Näyttää siltä, että tämän painopistealueen avulla alueen rakennemuutosongelmiin voidaan paneutua jo nyt. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ohjelman hallintoviranomainen (joka tässä tapauksessa on Flanderin alueen ministeriö) valitsee hyväksyttävät ohjelmat ottamalla huomioon toimenpiteiden muodon ja käytettävissä olevat varat.

Lisäksi on todettava, että alue voi hyödyntää osittain myös Flanderin aluetta koskevasta tavoite 3 -ohjelmasta myönnettyjä Euroopan sosiaalirahaston (ESR) määrärahoja. Tämän ohjelman kohteena ovat erityisesti sekä työnhakijoiden että työssä olevien henkilöiden uudelleentyöllistämis- ja -koulutustoimet. ESR tukiosuus on 376,2 miljoonaa euroa, ja ohjelman kokonaismääräraha kaudelle 2000—2006 on 894 miljoonaa euroa.

EU:n täydentävien rahoitusvälineiden käyttöönoton osalta on huomattava, että maksusitoumusmäärärahojen ohjeellisessa kansallisessa jaossa 4 prosenttia määrärahoista jätetään niin sanottuun suoritusvaraukseen. Varaus kohdennetaan ohjelmille arvioimalla niiden suoritustasoa ja vaikutuksia alueella tehokkuutta, hallintoa ja rahoituksen toteutumista koskevien indikaattoreiden avulla.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/174

(2004/C 33 E/176)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1825/03

esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle

(23. toukokuuta 2003)

Aihe: Puente del Arcon ja El Condadon välisen osuuden ympäristövaikutukset valtatiellä AS-17 (Asturia, Espanja)

Vastauksessaan tätä asiaa koskevaan kirjalliseen kysymykseeni E-1801/02 (1) komissio ilmoittaa, että direktiivillä 97/11/ETY (2) muutetun, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY (3) liitteessä IV luetellaan tiedot, jotka hankkeen toteuttajan on toimitettava. Näihin sisältyvät pääpiirteinen esitys hankkeen toteuttajan selvittämistä pääasiallisista toimen-pidevaihtoehdoista sekä selvitys valintaan johtaneista syistä, ottaen huomioon ympäristövaikutukset.

Olen saanut vastauksen kysymykseeni 5. elokuuta 2002. Onko komissio sen jälkeen kääntynyt tässä asiassa Espanjan viranomaisten puoleen saadakseen tietoja edellä mainittua osuutta koskevista vaihtoehtoisista mahdollisuuksista?

Onko komissio tietoinen peruuttamattomista vahingoista, joita voidaan aiheuttaa suunnitelmalla, jossa ei oteta huomioon mahdollisimman vähän ympäristöön vaikuttavaa vaihtoehtoa?

Koska kyseessä on kiireellinen tapaus, mihin Espanjan viranomaisia koskeviin toimiin komissio aikoo ryhtyä saadakseen tarvittavat tiedot asiasta?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(10. heinäkuuta 2003)

Kuten parlamentin jäsenelle kirjalliseen kysymykseen E-1801/02 annetussa vastauksessa todetaan, tienrakennushankkeet eivät periaatteessa kuulu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, liitteiden I ja II soveltamisalaan.

Hankkeen ympäristövaikutukset on kuitenkin ilmeisesti arvioitu. On syytä muistuttaa, ettei direktiivissä 85/337/ETY säädetä, millä perusteilla jokin hanke valitaan tutkittujen vaihtoehtoisten ratkaisujen joukosta, mikäli valittu hanke on arvioitu oikein.

Koska komissiolla ei ole tarkempia tietoja, joiden perusteella olisi mahdollista todeta, että yhteisön oikeutta olisi rikottu, komissio ei ole katsonut aiheelliseksi kääntyä tässä tapauksessa Espanjan viranomaisten puoleen.

Jos komissio kuitenkin saa mahdollisia lisätietoja, joista ilmenee, että direktiiviä 85/337/ETY sovelletaan puutteellisesti, se aikoo varmistaa, että yhteisön oikeutta noudatetaan esillä olevassa asiassa.

(1) EUVL C 28 E, 6.2.2003, s. 137.

(2) EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.

(3) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/26

(2004/C 65 E/026)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0411/03

esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle

(17. helmikuuta 2003)

Aihe: Öljykuljetukset herkillä merialueilla

Itämerellä on muutamia alueita kuten Suomenlahti, Tanskan salmet tai Ahvenanmaan saaristo, joissa luonto on erityisen haavoittuvainen merikuljetusten aiheuttamille riskeille. Luultavaa on, että myös Pohjanmerellä, Atlantin rannikolla ja Välimerellä on helposti osoitettavissa tällaisia alueita, joilla riskien välttämiseksi saattaisi olla tarpeen määritellä rajoituksia vaarallisten aineiden merikuljetuksille.

Onko komissio valmis harkitsemaan erityisen herkkien merialueiden nimeämistä EU:n aluevesillä niin, että vaarallisten aineiden merikuljetuksia näiden alueiden läpi voidaan tarvittaessa rajoittaa (esim. sää- ja muiden olosuhteiden mukaan)?
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/69

(2004/C 33 E/065)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0677/03

esittäjä(t): Marco Cappato (NI) komissiolle

(7. maaliskuuta 2003)

Aihe: Kahviviljelmien myrkytykset eräillä Kolumbian alueilla

Vierailin viime viikolla Kolumbiassa kansainvälisen huumausainekiellon vastustajien liiton sihteerin Marco Perducan kanssa. Saimme usealta taholta tietoja, joiden mukaan siellä suunnitellaan kahviviljelmien valikoimatonta ja voimakasta myrkyttämistä kemiallisesti kokapensaan hävittämiseksi erittäin laajoilla alueilla. Tämä tapahtuu Yhdysvaltojen hallituksen tuella.

Myrkytyksillä on tuhoisat vaikutukset ihmisten terveyteen, ympäristöön ja sosioekonomiseen tasapainoon. Joillakin näistä alueista Euroopan komissio tukee vaihtoehtoisia kehityshankkeita. Onko komissio jo ilmoittanut Kolumbian viranomaisille mahdollisesta myrkytysten vastustamisestaan ja siitä, että se keskeyttää välittömästi kehityshankkeet näillä alueilla, jos myrkytykset toteutetaan?

Mitä komissio aikoo tehdä, jotta nämä myrkytykset estetään ajoissa? Aikooko se pyytää virallisesti, että myrkytykset keskeytetään koko Kolumbian alueella?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(7. huhtikuuta 2003)

Komissio ei tue laittomien viljelmien lentomyrkytyksiä Kolumbiassa.

Komissio on saanut Kolumbian hallitukselta poliittisen sitoumuksen siitä, ettei myrkytyksiä suoriteta alueilla, joilla toteutetaan sen vaihtoehtoisia kehityshankkeita (hankkeisiin kuuluu vapaaehtoinen käsin tehtävä hävittäminen). Komissio keskustelee kysymyksestä myös Yhdysvaltain hallituksen kanssa ja seuraa tarkasti tapahtumia kentällä.

Tämän kannan taustalla on erityisesti lentolevitystä unionin alueella koskeva komission kanta, jonka mukaan lentolevitystä on rajoitettava mahdollisimman paljon tai se on kokonaan kiellettävä. Tiedonannossaan ”Kohti torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtaista strategiaa” (1) komissio ehdottaa lentolevityksen yleistä kieltämistä siten, että jäsenvaltioiden kansalliset viranomaiset saavat myöntää erityisen poikkeusluvan lentolevitykseen, jos lentolevityksestä on selvästi etua ja myös ympäristöhyötyjä verrattuna muihin levitysmenetelmiin. Kannan syynä on torjunta-aineiden lentolevityksen kulkeuman mahdollinen vaikutus ihmisten terveyteen ja ympäristöön sekä niiden mahdolliset sosioekonomiset vaikutukset erityisesti kohdealueen ulkopuolella sijaitsevilla alueilla, asuinalueilla ja vesistöissä (2).

(1) KOM(2002) 349 lopullinen.

(2) Tarkempia tietoja on saatavissa www-sivulta http://europa.eu.int/comm/environment/ppps/home.htm.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/98

(2004/C 33 E/096)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1175/03

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(1. huhtikuuta 2003)

Aihe: Historiallisten tietokantojen digitalisointi

Elektronisen oppimisen puitteiden on oltava yhteensopivia maiden välisissä tietoverkoissa. Aikooko komissio siksi laajentaa ehdokasvaltioihin jäsenvaltioissa käytössä olevaa tukea historiallisten tietokantojen tallentamiseksi digitaalisesti?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(4. kesäkuuta 2003)

ELearning-aloite ja siihen kuuluva toimintasuunnitelma eivät tarjoa jäsenvaltioille avustusta digitaalisten tietokantojen tekemiseen.

Komissio ei tällä hetkellä myönnä erityisrahoitusta historiallisten tietokantojen digitaaliseen luomiseen, sillä se katsoo, että tämä on kansallisen tason asia. Viidennessä ja kuudennessa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmassa tietoyhteiskunnan teknologiaohjelma (IST-ohjelma) on kuitenkin tarjonnut kannustimia digitaalisen tallentamisen koordinointiin ja sähköisten järjestelmien ja palvelujen kehittämiseen. IST Minerva -hanke, joka on osa kulttuuriperintöohjelmaa, mahdollistaa Euroopan kulttuuriministeriöiden digitaalitallenteiden vertailemisen ja on sellaisenaan hyödyllinen tätä alaa koskeva tiedonlähde. Sen avulla 15 jäsenmaan välillä voidaan vaihtaa tietoa parhaista menetelmistä ja se toimii keskustelufoorumina tarkasteltaessa alalla tapahtunutta kehitystä ja suunniteltaessa tulevia toimia. Kuudennen puiteohjelman strategisessa ohjelmassa ”Teknologia-avusteinen oppiminen ja kulttuuriperinnön saatavuus” näitä toimia voitaisiin laajentaa niin että myös liittyvät valtiot voitaisiin ottaa ohjelmaan mukaan asiaan kuuluvien menettelyjen mukaisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/164

(2004/C 65 E/179)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2502/03

esittäjä(t): Martin Callanan (PPE-DE) komissiolle

(29. heinäkuuta 2003)

Aihe: Luonnos EU:n asetukseksi kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista ja lupamenettelystä (REACH)

BBC Radio 4 haastatteli komission jäsentä Margot Wallströmiä 10. heinäkuuta Today-ohjelmassaan, jossa tämä sanoi,

ettei pitäisi testata kaikkia kemikaaleja vaan ainoastaan testausta vaativat sekä ihmisten terveydelle ja ympäristölle mahdollisesti riskejä aiheuttavat kemikaalit.

Voiko komissio kertoa, heijastaako Margot Wallströmin kommentti komission harjoittamaa politiikkaa koskien luonnosta EU:n asetukseksi kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista ja lupamenettelystä (REACH)?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(16. syyskuuta 2003)

Ympäristöasioista vastaavan komission jäsenen antama vastaus kuvastaa kemikaalien rekisteröintiä, arviointia ja lupamenettelyjä (nk. REACH-järjestelmää) koskevaa komission politiikkaa, joka on esitetty helmikuussa 2001 julkaistussa valkoisessa kirjassa ”Kemikaalipolitiikkaa koskeva strategia” (1) ja jota koskevasta luonnoksesta on vastikään järjestetty Internet-kuuleminen. Ei ole tarpeen testata sellaisia kemikaaleja, joista on jo saatavilla riittävät tiedot tai joita koskevat riittävät tiedot on mahdollista saada muulla tavoin. Kun altistuminen kemikaalille (esimerkiksi tietyn tyyppiselle välituotteelle) on hyvin rajoittunutta, mahdollisten riskien määrittelemiseksi ei yleensä kannata suorittaa testejä.

(1) KOM(2001) 88 lopullinen.