ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2809/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Ruoka-aineallergiat ja ravintoloiden käyttämät ainesosat.



Virallinen lehti nro 052 E , 06/03/2003 s. 0218 - 0218



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2809/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (7. lokakuuta 2002) Aihe: Ruoka-aineallergiat ja ravintoloiden käyttämät ainesosat Harkitseeko komissio toimia sen varmistamiseksi, että ruoka-aineallergioista kärsivien ongelmien lievittämiseksi ravintoloilla ja muilla ruokailupaikoilla olisi oikeudellinen vastuu ilmoittaa annoksissaan käyttämänsä ainesosat? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 2002) Maaliskuun 20 päivänä 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/13/EY(1) säädetään valmiiksi pakattujen elintarvikkeiden pakollisista merkinnöistä, joihin kuuluu myös luettelo ainesosista. Direktiiviä 2000/13/EY(2) koskeva muutosehdotus on parhaillaan parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä. Parlamentin ensimmäinen käsittely oli kesäkuussa 2002. Ehdotuksen erityisenä tavoitteena on tarkentaa ainesosien merkintätapaa siten, että allergioihin ja ruoka-aineyliherkkyyksiin liittyvät ongelmat otettaisiin huomioon. Kuten direktiivin 2000/13/EY 1 artiklassa todetaan, se koskee sellaisenaan kuluttajalle toimitettavien elintarvikkeiden merkintöjä. Se ei siis koske ravintoloissa tarjottavia annoksia, jotka eivät ole sellaisenaan kuluttajalle toimitettavia elintarvikkeita. Sikäli kuin direktiiviä kuitenkin sovelletaan myös ravintoloihin toimitettavaksi tarkoitettuihin ja ravintola-annosten raaka-aineina käytettäviin elintarvikkeisiin, ravintoloitsijat voivat jo vastata annosten ainesosia koskeviin tiedusteluihin. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 109, 6.5.2000. (2) KOM(2001) 433 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0698/02 esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE) komissiolle. Humanitaarisen avun antaminen seksipalveluita vastaan.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0047 - 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0698/02 esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE) komissiolle (13. maaliskuuta 2002) Aihe: Humanitaarisen avun antaminen seksipalveluita vastaan Kansainvälisen lehdistön mukaan eräitä YK:n humanitaarista apua jakavien ja hoitavien kansalaisjärjestöjen työntekijöitä on syytetty pakolaisten seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Tämä on käynyt ilmi YK:n tutkimuksissa, joissa tarkkaillaan avustustoimintaa kriisialueilla. Seksuaalinen hyväksikäyttö on tapahtunut siten, että ruokaa, lääkkeitä ja muuta on annettu nuorten naisten (monet heistä alaikäisiä) seksipalveluita vastaan. Tällaisen toiminnan väkivaltaisuutta ja alhaisuutta lisää se, että seksisuhteissa ei ole käytetty ehkäisyvälineitä, mikä lisää aidsin leviämisen riskiä, joka kyseisillä alueilla on jo hälyttävän suuri. Tällaisia tapauksia on sattunut Liberiassa, Norsunluurannikolla ja Itä-Timorissa, mikä antaa aihetta olettaa, että kyseessä on jo vakiintunut tapa. EU rahoittaa YK:n humanitaarisen avun ohjelmia. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä selvittääkseen nämä pöyristyttävät teot, joihin syyllistyneet ovat hätätilassa olevan väestön auttamisen sijasta nöyryyttäneet ja käyttäneet hyväksi ihmisiä, joita heidän piti auttaa? Jos tiedot osoittautuvat paikkansa pitäviksi, mitä komissio aikoo tehdä rangaistakseen syyllisiä ja varmistaakseen, että tällaista ei enää tapahdu? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 2002) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi Maria Sanders-Ten Holte esittämään kirjalliseen kysymykseen P-0687/02(1). (1) Katso sivu 43.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1932/02 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Eteläisen valtatie A73:n itäinen osuus.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0157 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1932/02 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (3. heinäkuuta 2002) Aihe: Eteläisen valtatie A73:n itäinen osuus Vastauksessaan eteläisen valtatie A73:n rakentamista Alankomaissa koskeneeseen kysymykseeni (E-2244/01, 26. heinäkuuta 2001(1)) komissio toteaa, että se aikoo tutkia valitusta, jossa tiedustellaan, onko ehdotettu valtatie A73 Maasbrachtin ja Venlon välillä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) mukainen. Komissio ilmoittaa vastauksessaan aikovansa jatkaa mainitun valituksen käsittelyä pyytämällä Alankomaiden hallitukselta virallista vastausta joukkoon kysymyksiä, jotka koskevat A73-hankkeen todennäköisiä vaikutuksia yhteisön kahdessa luonnonsuojeludirektiivissä (lintudirektiivi ja luontotyyppidirektiivi) lueteltujen lajien ja luontotyyppien suojelun tilaan. Mikä on tilanne Alankomaiden hallituksen virallista vastausta koskevassa kysymyksessä? Mikä on Alankomaiden hallituksen virallinen vastaus? Antaako kyseinen vastaus aiheen jatkotoimiin Alankomaita kohtaan, ja jos antaa, mitä kyseiset toimet pitävät sisällään? (1) EYVL C 81 E, 4.4.2002, s. 137. (2) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (13. syyskuuta 2002) Komissio tutkii parhaillaan useita kanteluita, joiden mukaan ehdotettu A73-moottoritie (Maas-joen itärannalla kulkeva osuus Roermondista Venloon) ei ole luontotyyppidirektiivin (luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY(1)) ja lintudirektiivin (luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annettu neuvoston direktiivi 79/409/ETY(2)) mukainen. Komissio on yhteydessä Alankomaiden hallitukseen tässä asiassa ja laatii parhaillaan Alankomaiden hallitukselle lähetettävää kirjettä, jossa pyydetään lisäselvityksiä A73-hankkeen todennäköisistä vaikutuksista edellä mainituissa luonnonsuojeludirektiiveissä mainittujen lajien ja luontotyyppien suojelun tasoon sekä lisätietoja direktiivissä säädettyjen suojatoimenpiteiden toteuttamisesta. (1) EYVL L 206, 22.7.1992. (2) EYVL L 103, 25.4.1979.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1184/02 esittäjä(t): James Nicholson (PPE-DE) neuvostolle. Kristittyjen vaino Kiinassa, Indonesiassa, Laosissa, Vietnamissa ja Burmassa.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0093 - 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1184/02 esittäjä(t): James Nicholson (PPE-DE) neuvostolle (25. huhtikuuta 2002) Aihe: Kristittyjen vaino Kiinassa, Indonesiassa, Laosissa, Vietnamissa ja Burmassa Vaikuttaa siltä, että hallitusten aikaisemmin antamista vakuutuksista huolimatta uskonnollinen vaino ja ihmisoikeusloukkaukset jatkuvat. Millaisia valituksia maiden hallituksille on esitetty, ja minkälaisia vakavasti otettavia vakuuksia niiltä on saatu siitä, että kristittyjen uskonnonvapautta suojellaan Kiinassa, Indonesiassa, Laosissa, Vietnamissa ja Burmassa? Vastaus (3. lokakuuta 2002) Ihmisoikeuksiin omaksutun kokonaisnäkemyksensä mukaisesti neuvosto on valmis edistämään uskonnon- ja uskonvapauden täysimittaista kunnioittamista, olipa kyseisten uskovaisten tunnustama usko mikä tahansa. Neuvosto on ottanut tämän vapauden harjoittamista koskevat ongelmat erityisesti esiin Kiinan ja Vietnamin hallitusten kanssa. Kiinan osalta ongelma ei koske pelkästään kristittyjä, vaan myös muslimeja ja buddhalaisia. Kyseiset hallitukset ovat kummatkin vastanneet todella kunnioittavansa tätä perusvapautta. Neuvosto vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle aikovansa jatkossakin seurata tämän ja muiden perusvapauksien kunnioittamista näissä ja muissa maissa aina kun jossakin joku näistä vapauksista vaarantuu. Neuvosto haluaisi kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomiota siihen, että Euroopan unioni antoi 11. maaliskuuta julkilausuman, jossa se ilmaisi tyytyväisyytensä 12. helmikuuta allekirjoitettuun Indonesian Molukkien maakuntaa koskevaan rauhansopimukseen pitäen sitä merkittävänä edistysaskeleena kohti muslimi- ja kristittyjen yhteisön välistä sovintoa. Julkilausumassa Euroopan unioni kehotti Indonesian hallitusta ryhtymään tarvittaviin toimiin estääkseen ulkopuolisia häiritsemästä maakunnan rauhanprosessia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1891/02 esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle. Geneettisesti muunnetut organismit.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0149 - 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1891/02 esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle (1. heinäkuuta 2002) Aihe: Geneettisesti muunnetut organismit Onko todennäköistä, että komissio seuraa ehdotusta, jonka mukaan Euroopan unioniin pitäisi perustaa geneettisesti muunnetuista organismeista vapaita alueita? Jos on, millä perusteilla alueista päätetään? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (2. elokuuta 2002) Geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) tutkimus- ja kehittämistarkoituksessa tai niiden markkinoille saattamiseksi tapahtuvaa tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskevasta lupajärjestelmästä säädetään tällä hetkellä geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/220/ETY(1). Sitä on muutettu perusteellisesti 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/18/EY(2), jossa myös säädetään kyseisen direktiivin kumoamisesta 17. päivästä lokakuuta 2002, johon mennessä jäsenvaltioiden edellytetään saattaneen uuden direktiivin säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Kyseisen direktiivin avulla komissio haluaa varmistaa terveyden ja kuluttajien suojelun korkean tason. GMO:n hyväksyminen edellyttää sekä B osan (tarkoituksellinen levittäminen erityisesti tutkimus- ja kehittämistarkoituksessa) että C osan (tuotteina olevan GMO:n tai GMO:en yhdistelmän saaattaminen markkinoille) osalta tieteellistä arviointia GMO:n käyttöönottoon liittyvistä riskeistä ympäristön ja terveyden kannalta. Kun GMO on hyväksytty viljeltäväksi, sen viljely voidaan aloittaa edellyttäen, että markkinoille saattamista koskevassa ilmoituksessa viitataan myös viljelyyn ottamiseen. Kummassakaan direktiivissä (90/220/ETY ja 2001/18/EY) ei säädetä, että unioniin perustettaisiin alueita, joilla GMO:ja ei sallittaisi. Kysymystä GMO-viljelmien ja perinteisten tai luonnonmukaisten viljelmien rinnakkaiselosta käsitellään kuitenkin biotieteitä ja biotekniikkaa koskevassa tiedonannossa ja sen perusteella laaditussa toimintasuunnitelmassa, jossa komissio sitoutuu kehittelemään tiettyjä aloitteita yhteistyössä jäsenvaltioiden, maanviljelijöiden ja kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa. Tavoitteena on varmistaa perinteisen ja luonnonmukaisen viljelyn elinkelpoisuus sekä niiden rinnakkaiselo GMO-viljelyn kanssa. (1) EYVL L 117, 8.5.1990. (2) EYVL L 106, 17.4.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1467/02 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle. Juan Carlos Gonzalez — Kuuba.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0109 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1467/02 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle (27. toukokuuta 2002) Aihe: Juan Carlos Gonzalez Kuuba Juan Carlos Gonzalez on sokea ihmisoikeusaktivisti, joka on ollut vangittuna Kuubassa 5. maaliskuuta lähtien. Voiko komissio vaatia Gonzalezin vapauttamista ja tehdä Kuuban viranomaisille selväksi, että ihmisoikeusaktivistien vangitseminen ja vankien pahoinpiteleminen ei ole millään muotoa hyväksyttävää varsinkaan, kun Euroopan unioni pyrkii laajentamaan suhteitaan Kuuban kanssa? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1458/02 ja E-1467/02 (25. kesäkuuta 2002) Komissio seuraa tilannetta tarkasti. Kuuban turvallisuusjoukot pidättivät Gonzalezin 4. maaliskuuta 2002 syytettynä yleisen epäjärjestyksen aiheuttamisesta ja oikeuden halventamisesta. Molemmista rikoksista voi Kuuban lainsäädännön mukaan saada yhdestä kolmeen vuotta vankeutta. Oikeudenkäyntipäivämäärää ei ole toistaiseksi määrätty. Komissio on erittäin huolestunut kyseisestä tapauksesta. Jäsenvaltioiden Havannan suurlähetystöjen muodostama Euroopan unionin ihmisoikeustyöryhmä seuraa tapausta. Samantyyppisistä tapauksista saatujen kokemuksien mukaan tehokkain keino Kuuban ihmisoikeuksien rikkomiseen puuttumiseen on yhtenäinen ja koordinoitu toiminta unionin tasolla. Komissio ja jäsenvaltiot seuraavat Kuuban ihmisoikeustilannetta tarkasti unionin Kuubaa koskevan yhteisen kannan puolivuosittaisen arvioinnin sekä vuosittaisen YK:n ihmisoikeustoimikunnan Geneven kokouksen puitteissa. Lisäksi ihmisoikeusasiat ovat olennainen osa unionin Kuuban kanssa käymää poliittista vuoropuhelua, joka käynnistettiin uudelleen Belgian puheenjohtajuuskauden aikana joulukuussa 2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0170/02 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle. Kuolemantuomioiden täytäntöönpano Kiinassa.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0013 - 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0170/02 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle (5. helmikuuta 2002) Aihe: Kuolemantuomioiden täytäntöönpano Kiinassa Kiinalla on arveluttava maailmanennätys kuolemantuomioiden määrässä, ja siellä annettiin jo yksistään vuoden 2001 aikana noin 2 000 kuolemantuomiota. Kiinan kansantasavallan laissa säädetään kuolemantuomion käytöstä useissa eri rikoksissa, kuten esimerkiksi joissakin tapauksissa luvattomassa haltuunotossa, kavalluksissa ja laittomien lahkojen perustamisessa. Tällaisia rikoksia käytetään yleisesti poliittisena aseena kansalaisten vapauden rajoittamiseksi. Katsooko komissio, joka puolustaa ihmisoikeuksia Euroopan unionin nimissä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden osallistumista Kiinassa vuonna 2008 järjestettäviin olympialaisiin pitäisi harkita uudelleen? Katsooko komissio, ettei Euroopan unionin jäsenvaltioiden pidä tukea Kiinassa 2008 järjestettäviä olympialaisia, jos toimielimissä ei heti ryhdytä asianmukaisiin toimiin? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (20. maaliskuuta 2002) Komissio jakaa arvoisan parlamentin jäsenen huolen kuolemanrangaistuksen edelleen jatkuvasta käytöstä Kiinassa, teloitusten suuresta määrästä sekä niiden eri rikosten laajasta kirjosta, joista voidaan tuomita kuolemanrangaistukseen. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, unionin ja Kiinan välillä käynnistettiin vuonna 1996 kahdenvälinen vuoropuhelu ihmisoikeuksista. Vuoropuhelun yhteydessä unioni painostaa Kiinaa toimiin unionia eniten huolettavissa asioissa, joita ovat muun muassa kuolemanrangaistus ja sen kohtuuttoman yleinen käyttö osana maan kovan linjan politiikkaa, poliittisten toisinajattelijoiden, uskonnonvapauden ja etnisten vähemmistöjen tukahduttaminen Tiibet mukaan luettuna sekä mielivaltaiset pidätysolosuhteet. Vuoden 2008 olympialaisten järjestämisestä Kiinassa päätti Kansainvälinen olympiakomitea (IOC). Unioni ja komissio eivät ottaneet kantaa siihen, pitäisikö kisat järjestää Kiinassa vai jossain muualla. Päätös oli Kansainvälisen olympiakomitean asia. Beijingin olympialaisten onnistuminen edellyttää Kiinan viranomaisilta tervetulleita ja tarpeellisia toimia, joilla voi olla vain myönteinen vaikutus tapahtumiin Kiinassa. Päätös osallistumisesta vuoden 2008 olympialaisiin on yksittäisten maiden asia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1662/02 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle. Meren elollisten luonnonvarojen suojelu.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0126 - 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1662/02 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle (11. kesäkuuta 2002) Aihe: Meren elollisten luonnonvarojen suojelu 1. Uskooko komissio, että pelagisten troolien käyttö on vähentänyt valaiden tahatonta tappamista? 2. Onko komission suunnitelmissa teettää pelagisten troolien aiheuttamista vahingoista puolueeton arvio, josta käy ilmi verkkoihin kiinni jääneiden delfiinien, pyöriäisten ja muiden pienikokoisten valaslajien määrät? 3. Aikooko komissio vaatia pienikokoisten valaiden sivusaalistuksen pakollista seurantaa kaikilla Euroopan vesillä? 4. Suunnitteleeko komissio sekä suurten verkkojen että ajoverkkojen kieltämistä kokonaan? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 2002) 1. Komissio on tietoinen mahdollisesta valaiden sivusaalistuksesta pelagisilla trooleilla, mutta sillä ei ole tietoja tällaisen sivusaalistuksen aiheuttamista vahingoista pitkällä aikavälillä. 2. Kun otetaan huomioon sivusaalistuksena saatujen valaiden määrän arviointi eri kalastusmenetelmissä, pelagisia trooleja käyttävät kalastusmenetelmät mukaan luettuina, sekä yhteisön tasolla koordinoidusti toteutettavat mahdolliset seuranta- ja ennaltaehkäisytoimenpiteet, komissio kehottaa parlamentin jäsentä tarkastelemaan komission aikaisempia vastauksia etenkin Martinin kirjalliseen kysymykseen E-0500/02(1) tai Wynin kirjalliseen kysymykseen E-0967/02(2). 3. Joka tapauksessa komissio on tietoinen tarpeesta parantaa valaslajien säilyttämisen ja sivusaalistuksen mahdollisten vaikutusten seurantaa. Siksi komissio haluaa painottaa jäsenvaltioiden velvoitetta noudattaa täysin luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY asiaa koskevia säännöksiä(3). 4. Komissio haluaa myös muistuttaa, että yhteisö on jo kieltänyt kokonaan ajoverkkojen käytön tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 894/97 muuttamisesta 8. kesäkuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1239/98(4). Tämä kielto tuli voimaan 1. tammikuuta 2002, ja sitä sovelletaan kaikilla yhteisön aluevesillä, lukuun ottamatta Itämerta, sekä kaikkiin yhteisön vesialueen ulkopuolella oleviin yhteisön kalastusaluksiin. (1) EYVL C 229 E, 26.9.2002, s. 93. (2) EYVL C 277 E, 14.11.2002. (3) EYVL L 206, 22.7.1992. (4) EYVL L 171, 17.6.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2199/02 esittäjä(t): Emilia Müller (PPE-DE) komissiolle. Italialaisen käsipuhelimen/kortin soveltumattomuus Saksan kansalaiselle — Kysymys E-0808/02.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0208 - 0208



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2199/02 esittäjä(t): Emilia Müller (PPE-DE) komissiolle (12. heinäkuuta 2002) Aihe: Italialaisen käsipuhelimen/kortin soveltumattomuus Saksan kansalaiselle Kysymys E-0808/02 Valitettavasti esittämääni kirjalliseen kysymykseen E-0808/02(1) annetussa vastauksessa ei käsitelty seuraavaa: Voiko italialainen matkaviestinverkko-operaattori kieltää Saksan kansalaista käyttämästä italialaista käsipuhelinta ja italialaisia ennalta maksettuja SIM-kortteja nimenomaan tämän kansalaisuuden perusteella? Mihin tämä matkaviestinverkko-operaattorin menettelytapa siinä tapauksessa perustuu? Miten epäkohta voidaan korjata, jos kielto on ollut perusteeton? (1) EYVL C 229 E, 26.9.2002, s. 140. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (4. syyskuuta 2002) Komissio aikoo pyytää kirjallisesti Italian viranomaisia - selvittämään, ovatko Italian matkapuhelinverkko-operaattorit kieltäneet Saksan kansalaisilta italialaisten ennalta maksettujen SIM-korttien käyttämisen italialaisissa matkapuhelimissa ja millaisissa tapauksissa näin on mahdollisesti toimittu, ja - jos näin on tehty, ryhtymään toimenpiteisiin, jotta tällaiset toimintatavat voidaan estää. Kuten komission aiemmin antamassa vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-0808/02(1) todettiin, ennalta maksettuihin matkapuhelinkortteihin sovellettavat säännöt riippuvat operaattoreiden kaupallisista toimintatavoista ja kuluttajien valinnoista, koska tästä asiasta ei ole Euroopan tai jäsenvaltioiden tasoista lainsäädäntöä. Näin ollen toisen jäsenvaltion kansalaiset voivat panna kanteen vireille kansallisissa tuomioistuimissa, jotka voivat tapauskohtaisesti päättää tällaisten kaupallisten toimintatapojen laillisuudesta ja oikeutuksesta sekä toteuttaa tarvittavat kaupallisiin operaattoreihin kohdistuvat toimet, jos ne katsovat, että kyseinen toimintatapa on EY:n perustamissopimuksen 12 (ent. 6) ja 49 (ent. 59) artiklassa tarkoitettua syrjintää. Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän ja esim. asiassa B.N.O. Walrave, L.J.N. Koch vastaan Association Union cycliste internationale, Koninklijke Nederlandsche Wielren Unie ja Federación Española Ciclismo, C-36/74 (kohta 16) tuomioistuin totesi, että perustamissopimuksen 59 artiklan [nyk. 49 artiklan] ensimmäisessä kohdassa, ainakin siltä osin kuin siinä tarkoitetaan kaiken kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän poistamista siirtymäkauden loputtua, perustetaan yksityisille oikeussubjekteille oikeuksia, joita kansallisten tuomioistuinten on suojeltava. (1) EYVL C 229 E, 26.9.2002, s. 140.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1832/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Huviratsastus.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0144 - 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1832/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (27. kesäkuuta 2002) Aihe: Huviratsastus Onko komissio tietoinen asetuksista, jotka rajoittavat huviratsastusta viljelymaan maksujärjestelyihin sisältyvillä kesantomailla? Eikö ole mahdollista, että alueilla, joilla vaihtoehtoja on rajoitetusti, peltoja käytetään hevosten ulkoiluttamiseen ja huviratsastukseen yleisten teiden sijasta? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2002) Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 2316/1999 muuttamisesta 21 päivänä helmikuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 327/2002(1) 1 artiklan 6 kohdassa säädetään, että kesannoituja aloja saa käyttää vain tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999(2) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun maataloustuotantoon, eikä niitä saa ottaa peltokasviviljelyn kanssa ristiriidassa olevaan maatalous- tai hyötykäyttöön. Asetuksen (EY) N:o 1251/1999 6 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kesannoituja aloja voidaan käyttää yhteisössä sellaisten tuotteiden raaka-aineiden tuottamiseen, joita ei ole ensisijaisesti tarkoitettu ihmis- tai eläinravinnoksi. Kesannointi otettiin käyttöön markkinoidensäätelytoimenpiteenä lähinnä viljojen osalta, ja sen merkitys tuotannon rajoittamisessa on suuri. Huviratsastukseen käytettävä maa on yleensä peltokasvien tukijärjestelmään kuuluvaa viljelymaata. Jos kesantomaan käyttö huviratsastukseen tai vastaaviin tarkoituksiin sallittaisiin, seurauksena voisi olla, että tuottajat muuttaisivat tavanomaisia viljelysuunnitelmiaan käyttääkseen tällaista mahdollisuutta hyväkseen. Tällöin kesannointijärjestelmä menettäisi tehoaan. Lisäksi on tärkeää varmistaa, että kesantomaita ei käytetä peltokasvinviljelyn kanssa ristiriidassa oleviin maataloustarkoituksiin. Kuitenkin satunnainen käyttö huvitarkoituksiin, joissa ei tavoitella voittoa, voidaan sallia. (1) EYVL L 51, 22.2.2002. (2) EYVL L 160, 26.6.1999.