Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3602/98 esittäjä(t): Alessandro Danesin (PPE) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: Julkisten televisioverkkojen rahoitus Useimmat jäsenvaltiot ovat vastustaneet komission (PO IV) viimeaikaisia julkisten televisioverkkojen rahoitusta koskevia suuntaviivoja, erityisesti sen jälkeen, kun kuusi yksityistä televisioyhtiötä (Telecinco, Mediaset, TF1, VPRT, BskyBb ja Sic) olivat antaneet selvityksen kunkin maan julkisesta televisioverkosta Euroopan komissiolle. Syytös koskee valtionapujen väärinkäyttöä sekä yksityisten verkkojen kilpailua mainostuloista. Jäsenvaltiot toivovat, että asiaa tutkitaan tapauskohtaisesti, eikä yhteisön laajuisten suuntaviivojen hyväksymistä, vaikka useammalla taholla tunnustetaan tarve suurempaan avoimuuteen julkisten verkkojen rahoituksessa. Julkisella verkolla on oikeus saada valtion tukea, sekä lupamaksuina että mainostuloina, mikäli rahat käytetään julkisen palvelun suunnitteluun, eli ohjelmiin, joilla on yleistä mielenkiintoa. Tämä ei kuitenkaan toteudu. Viime aikoina julkisista televisioyhtiöstä on tullut joka suhteessa kaupallisten yhtiöiden kaltaisia, ja sellaisina sekä rahoituksen kannalta ne pitäisi ilman muuta rinnastaa yksityisiin TV-yhtiöihin. Koska sopimukseen Euroopan unionista sisällytettiin julkisen radiotoiminnan jatkumisen takaamiseen tähtäävä pöytäkirja ja koska komission tehtävänä on toimia siten, että näiden palvelujen julkinen rahoitus ei vaikuta yhteisössä kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiin siinä määrin, että se olisi yleisen edun vastaista, tiedustelisin komissiolta, olisiko nyt aika tehdä nopeasti päätös niiden suuntaviivojen hyväksymisestä, joilla voitaisiin arvioida julkisten televisioverkkojen valtionapuja EU:ssa? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (12. tammikuuta 1999) Jotta yleisradioyhtiöiden valtionrahoitusta koskevien asioiden käsittelyssä voitaisiin ottaa käyttöön yhdenmukaiset puitteet, komission yksiköt ehdottivat, että kunkin jäsenvaltion asiaa koskevan kannan selvittämiseksi laadittaisiin mietintö. Useimmat jäsenvaltiot katsoivat asiakohtaisen käsittelyn suuntaviivoja paremmaksi lähestymistavaksi. Jäsenvaltioiden kannan vuoksi komissio ryhtyy kohtuullisen ajan kuluessa tarvittaviin toimiin arvioidakseen valituksia, joita yksityiset televisioyhtiöt ovat tehneet eräiden jäsenvaltioiden yleisradioyhtiöitä vastaan. Tämä on välttämätöntä, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuominnut komission EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla, sillä komissio ei ole määritellyt kantaansa määräajassa. Tämä on ensimmäinen kerta, kun näin on tapahtunut valtiontukea koskevissa asioissa. Kyseisissä toimissaan komissio ottaa huomioon Amsterdamin sopimusluonnoksen yhteydessä hyväksytyn pöytäkirjan, joka on tärkeässä asemassa arvioitaessa yleisradiotoimintaa koskevia asioita, vaikkakaan kyseistä pöytäkirjaa ei vielä sovelleta. Sen mukaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen määräykset eivät rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa rahoittaa julkista yleisradiotoimintaa, siinä määrin kuin rahoitus myönnetään yleisradioyritykselle kunkin jäsenvaltion antaman, määrittelemän ja järjestämän julkisen palvelun tehtävän täyttämiseksi ja siinä määrin kuin rahoitus ei vaikuta yhteisön kauppa- ja kilpailuolosuhteisiin sellaisessa laajuudessa, että se olisi yleisen edun vastaista, kun samalla otetaan huomioon tällaisen julkisen palvelun tehtävän toteuttaminen.