ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0542/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Koirien ja kissojen turkit.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0044 - 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0542/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (23. helmikuuta 2001) Aihe: Koirien ja kissojen turkit Amerikkalainen Humane Society ja lukuisat eurooppalaiset eläinyhdistykset ovat äskettäin tuoneet ilmi, että vuosittain tapetaan kaksi miljoonaa koiraa ja kissaa niiden turkkien vuoksi. Luku on huomattavan suuri, ja kaiken lisäksi nämä eläimet tapetaan raakalaismaisella tavalla nylkemällä ne elävinä, mikä on aivan hirvittävää. Näitä turkkeja käyttävät ihmiset eivät tiedä, että ne ovat koirien tai kissojen turkkeja. Niitä tuodaan maahan salaa mauttoman näköisiksi vaatteiksi ja pehmoleluiksi naamioituina ja ovelasti käsittämättömillä pakkausmerkinnöillä varustettuina. Tätä makaaberia kauppaa käydään pääasiassa Kiinan, Thaimaan, Korean ja Filippiinien kanssa ja nämä turkit käyvät hyvin kaupaksi Euroopassa. Suurin osa kauppiaista, jotka myyvät tekoturkistuotteita - jotka eivät ole tekoturkista - toimivat hyvässä uskossa. Tietoomme on kuitenkin tullut, että 1990-luvun alussa eräs hiihtovarusteita valmistava yritys käytti koirien turkkeja monojen vuorittamiseen. 1. Onko komissio tietoinen tällaisesta hirvittävästä kaupankäynnistä? 2. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tällaisen kauhistuttavan kaupankäynnin lopettamiseksi? 3. Olisiko mahdollista valvoa tuotteita ja varustaa ne pakkausmerkinnöillä, jotka vastaisivat valmisvaatteissa ja muissa tuotteissa oikeasti käytettyä materiaalia? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (30. huhtikuuta 2001) Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastauksiin, jotka se antoi Struan Stevensonin kirjalliseen kysymykseen E-3981/00(1) ja Eryl McNallyn kirjalliseen kysymykseen P-0359/01(2). Rajalla tehtävillä tarkastuksilla varmistetaan, että tuontituotteet täyttävät yhteisön tuontiehdot. Yhteisössä ei ole voimassa lainsäädäntöä, joka edellyttäisi minkään aitoa turkista olevan tuotteen varustamista pakkausmerkinnöillä. Valmistajat tai tuojat voivat kuitenkin käyttää vapaaehtoisia merkintöjä. (1) EYVL C 163 E, 6.6.2001, s. 232. (2) EYVL C 187 E, 3.7.2001, s. 220.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0990/01 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle. EU:n edustustot kolmansissa maissa.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0172 - 0172



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0990/01 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle (30. maaliskuuta 2001) Aihe: EU:n edustustot kolmansissa maissa Euroopan unionin toimielinhakemistoa lukiessa voidaan panna merkille, että monilla EU:n kolmansien maiden edustustoilla ei ole vastuuhenkilöä. Kysyn komissiolta, miksi näitä virkoja ei ole täytetty, ja mitä se aikoo tehdä niiden täyttämiseksi? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 2001) Lähetystön päällikön tasoisia virkoja avautuu säännöllisesti ulkomaanedustuksen viranhaltijoiden siirtyessä eläkkeelle tai toisiin tehtäviin. Tämä on normaali piirre kaikissa hallinnoissa, jotka edellyttävät henkilöstöltään rotaatiota. Tällä hetkellä päällikkö puuttuu kahdeksasta lähetystöstä. Seitsemää näistä viroista täytetään parhaillaan. Se vie kuitenkin aikaa. Valintamenettelyyn sisältyy ehdokkaiden perusteellinen haastattelu pääjohtajatasolla. Joskus tarvitaan tiettyjä toimia koskevaa erityisilmoittelua. Nimittävän viranomaisen on sen jälkeen vahvistettava ehdokkaiden valinta. Nimitys siirtyy sen jälkeen neuvostolle, ja vasta tämän jälkeen voidaan pyytää akkreditoivan maan suostumusta. Lähetystön päällikön viran avoimeksi julistamista koskevan pyynnön ja päällikön tosiasiallisen virkaan astumisen välinen aika voi olla useita kuukausia. Uusi lähetystön päällikkö on jo nimitetty neljään edellä mainituista seitsemästä virasta. Kahdeksannen Burundissa sijaitsevan lähetystön päällikön viran täyttämistä ei tällä hetkellä ole ehdotettu.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0500/01 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Ampumatarvikkeiden ja radioaktiivisen jätteen upottaminen Euroopan unionin aluevesiin.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0068 - 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0500/01 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (22. helmikuuta 2001) Aihe: Ampumatarvikkeiden ja radioaktiivisen jätteen upottaminen Euroopan unionin aluevesiin Komissio tietänee, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen luvalla upotettiin ennen vuotta 1973 satojatuhansia tonneja ampumatarvikkeita, mukaan lukien ammuksia, pommeja, maamiinoja, granaatteja ja fosforivaloammuksia Irlannin mereen Beaufort's Dykessä, Skotlannin lounaispuolella ja että myös jossakin määrin radioaktiivista jätettä upotettiin Irlannin mereen 1950- ja 1960-luvuilla. Onko komissio tietoinen muista tapauksista, joissa ampumatarvikkeita ja radioaktiivista jätettä olisi upotettu mereen ja jos näin on, mitä materiaaleja upotettiin, mihin ja kenen toimesta? Aikooko komissio ryhtyä toimiin taatakseen, etteivät kyseiset materiaalit aiheuta haittaa ihmisille tai vesistöille? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (11. toukokuuta 2001) Kuten komissio vahvisti vastauksessaan Allan Macartneyn E-4005/97(1) ja Patricia McKennan kirjallisiin kysymyksiin P-2495/97(2), komissio on tietoinen aiemmin tapahtuneesta radioaktiivisen jätteen laskemisesta Beaufort's Dyken syvänteeseen ja eräille muille alueille. Vuosien 1950 ja 1963 välillä Belgia ja Yhdistynyt kuningaskunta laskivat heikosti radioaktiivista jätettä myös Englannin kanaaliin, ja muita jätteenlaskupaikkoja Koillis-Atlantilla käytettiin vuoteen 1982 asti. Kaikki alueet on lueteltu komission julkaisemassa selonteossa The radiological exposure of the population of the European Community from radioactivity in North European marine waters, project Marína (Radiation Protection 47, 1990). Komissiolla ei ole lisätietoja ampumatarvikkeiden mereen laskemisesta. Marína-tutkimusta saatetaan parhaillaan ajan tasalle. Ihmisten altistumisesta Pohjois-Euroopan merivesiin laskettujen kiinteiden aineiden ja radioaktiivisen jäteveden radioaktiiviselle säteilylle tehdään kattava tutkimus. Se muodostaa tärkeän perustan sille, että Oslo-Pariisi-yleissopimukseen (OSPAR) perustuva, Sintran ministerikokouksessa vuonna 1998 sovittu radioaktiivisia aineita koskeva strategia toteutuu. Arviointi perustuu pitkälti merellisestä ympäristöstä otettujen näytteiden radioaktiivisuustasoihin, joita jäsenvaltiot valvovat Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen (Euratom) 35 artiklan mukaisesti ja joista ne antavat tietoja komissiolle Euratom-sopimuksen 36 artiklan mukaisesti. Uudessa Marína-tutkimuksessa tarkastellaan Euroopan väestölle mahdollisesti aiheutuvia terveysvaaroja ja merieliöille aiheutuvia haittoja. (1) EYVL C 310, 15.12.1998. (2) EYVL C 60, 25.2.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0606/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle. Euroopan unionin lasten onnettomuuskuolemia vastustava kampanja.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0158 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0606/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle (1. maaliskuuta 2001) Aihe: Euroopan unionin lasten onnettomuuskuolemia vastustava kampanja Onnettomuudet ovat lasten suurin kuolinsyy kehittyneissä maissa, joissa Unicefin tiedotteen mukaan 20 000 lasta kuolee onnettomuuksissa vuoden loppuun mennessä. Onnettomuuksissa saadut vammat aiheuttavat 40 prosenttia 114-vuotiaiden lasten kuolemista OECD-maissa. Yleisimmät lasten kuolemaan johtavat vahingot ovat liikenneonnettomuudet, hukkumiset, palovammat, putoamiset ja myrkytykset. Lasten onnettomuuskuolleisuus on hälyttävän korkea. Euroopan unioni on järjestänyt kampanjoita muita yhteiskunnan vitsauksia, kuten syöpää tai tupakkaa, vastaan. Onko komissio sitä mieltä, että sen tulisi järjestää tehokas yhteisön laajuinen kampanja tiedottaakseen kansalaisille lasten kohtaamista vaaroista, jotta tätä hälyttävän korkeaa onnettomuuksien määrää vähennettäisiin merkittävästi? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (23. huhtikuuta 2001) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolissaan 114-vuotiaiden korkeista kuolleisuusluvuista erityisesti liikenneonnettomuuksissa. Yhteisö kehittelee toimintatapoja henkilövahinkojen ehkäisemistä koskevan yhteisön toimintaohjelman avulla. Tällaisia toimintatapoja laatimalla komissio kehittää yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa valistusstrategian, jota se pitää yhtenä onnettomuuksien ehkäisemisen perusseikoista, kun pyritään vähentämään onnettomuuksia, joissa lapsia kuolee. Lasten ja muiden vahingoille alttiiden tienkäyttäjien suojelu on ollut osana komission tieliikenneturvallisuuspolitiikkaa 1990-luvun alusta lähtien. Komissio valmistelee parhaillaan liikenneturvallisuuden kolmatta toimintaohjelmaa vuosiksi 20022010. Asiakirjassa käsitellään lasten suojelemista onnettomuuksilta ja koulutusta tapaturmien ehkäisyyn.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0598/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle. Färsaarten kansanäänestys itsenäisyydestä.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0157 - 0157



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0598/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle (2. maaliskuuta 2001) Aihe: Färsaarten kansanäänestys itsenäisyydestä Tanskan hallitus uhkaa lopettaa välittömästi Färsaarille antamansa talousavun, jos saarten väestö asettuu hallituksensa esittämän itsenäisyyssuunnitelman taakse. Kyseisellä toimenpiteellä Tanska haluaa torjua Färsaarten hallituksen aloitteen, jonka mukaan vuoteen 2012 mennessä Färsaarista tulee itsenäinen valtio. Lauantaina 26. toukokuuta Kallsbergin hallitus esittää ehdotuksensa väestölle kansanäänestyksessä. Ehdotuksen mukaan tavoitteena on asteittainen siirtyminen itsenäisyyteen ja Tanskan talousavun järjestelmällinen pienentäminen. Vuonna 2012 päätettäisiin lopullisesti, itsenäistyvätkö Färsaaret 600 vuoden tanskalaishallinnon jälkeen. 1. Mikä on neuvoston kanta siihen, että Tanskan hallitus uhkaa lopettaa välittömästi Färsaarille antamansa talousavun, jos saarten väestö asettuu hallituksensa esittämän itsenäisyyssuunnitelman taakse? 2. Katsooko neuvosto, että kyseinen uhkaus on hyvää hallintotapaa (good governance) koskevan periaatteen mukainen? Jos vastaus on myönteinen, miten neuvosto perustelee sen, että se katsoo kyseisen uhkauksen edustavan hyvää hallintotapaa? Vastaus (30. toukokuuta 2001) Neuvosto toteaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, ettei se ole toimivaltainen vastaamaan Euroopan unionin jäsenvaltion sisäpolitiikkaa koskeviin kysymyksiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0202/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) ja Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle. Arvonlisävero kirkkojen korjauksen osalta.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0063 - 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0202/01 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) ja Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle (2. helmikuuta 2001) Aihe: Arvonlisävero kirkkojen korjauksen osalta Soveltaako joku jäsenvaltio alennettua arvonlisäveroa uskonnollisiin tarkoituksiin käytettävien rakennusten korjaus- ja huoltotöihin? Jos näin on, minkä määräyksien puitteissa tämä tapahtuu? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (19. maaliskuuta 2001) Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan Irlanti on ainoa jäsenvaltio, joka soveltaa nykyisin alennettua arvonlisäverokantaa uskonnollisiin tarkoituksiin käytettävien rakennusten korjaus- ja huoltotöihin. Irlanti soveltaa näihin töihin 12,5 prosentin arvonlisäveroa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti(1). Kyseisessä artiklassa annetaan niille jäsenvaltioille, jotka sovelsivat alennettua arvonlisäveroa kuudennen alv-direktiivin liitteessä H luettelemattomiin tavaroihin ja palveluihin 1. tammikuuta 1991, mahdollisuus soveltaa edelleen siirtymäkauden ajan alennettua arvonlisäveroa, jonka tulee kuitenkin olla vähintään 12 prosenttia. (1) EYVL L 145, 13.6.1977; direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 2001/41/EY, 19.1.2001, EYVL L 22, 24.1.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1262/01 esittäjä(t): Simon Murphy (PSE) komissiolle. Ehdotus jalometallidirektiiviksi.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0206 - 0207



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1262/01 esittäjä(t): Simon Murphy (PSE) komissiolle (19. huhtikuuta 2001) Aihe: Ehdotus jalometallidirektiiviksi Kieltääkö komissio ehdottomasti, että se millään tavalla painostaisi ehdokasvaltioita ottamaan omaa lainsäädäntöään muokatessaan huomioon komission jalometalleista (kulta, hopea, platina, palladium) valmistettuja esineitä koskevien perusvaatimusten yhdenmukaistamista koskevan direktiiviluonnoksen COD/1993/0472? Mikä on komission arvio kyseisen direktiiviluonnoksen tämänhetkisestä tilanteesta? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (1. kesäkuuta 2001) Unioni ei ole vaatinut jäsenyysneuvottelujen yhteydessä ehdokasmaita noudattamaan jalometalleista valmistettuja esineitä koskevaa direktiiviluonnosta(1). Kyseinen direktiiviehdotus on todellakin vielä luonnosasteella eikä siten vielä hyväksyttyä yhteisön säännöstöä. Jäsenyysneuvotteluissa keskitytään niihin ehtoihin, joiden mukaisesti ehdokasmaat hyväksyvät ja panevat täytäntöön yhteisön säännöstön sekä valvovat sen noudattamista. Komissio on kuitenkin pyydettäessä ilmoittanut ehdokasmaille kyseisestä direktiiviehdotuksesta sekä komission vuonna 1994 antamasta muutetusta ehdotuksesta(2). Komissio huomauttaa, että neuvosto ei ole vuoden 1998 jälkeen keskustellut ehdotuksesta. Komission yksiköt tarkastelevatkin, mitä nykyisessä tilanteessa olisi syytä tehdä. (1) EYVL C 318, 25.11.1993. (2) EYVL C 209, 29.7.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1035/01 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle. Viljantuottajien rankaiseminen Notossa Sisiliassa.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0189 - 0190



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1035/01 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle (3. huhtikuuta 2001) Aihe: Viljantuottajien rankaiseminen Notossa Sisiliassa Viljantuottajien sato pieneni huomattavasti satovuonna 1998-1999 poikkeuksellisen kuivuuden takia Noton kunnassa Sisiliassa. AIMA (Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo) oli todennut, että Noton kunta ei täyttänyt durumvehnälle myönnettävää lisätukea koskevia yhteisön lainsäädännön vähimmäisvaatimuksia. Näin ollen AIMA sovelsi asetuksen (ETY) N:o 3887/92 9 artiklaa(1), jonka nojalla pinta-alaperusteista tukea ei myönnetä, jos todettu ylitys on enemmän kuin 20 prosenttia määritetystä, viljellystä pinta-alasta. Täten tukea ei maksettu durumvehnälle yli 4 831 hehtaarilta, ja rankaistiin ankarasti viljantuotantoa, joka on Noton talouden tärkein tulonlähde. Euroopan komissio hylkäsi 25. elokuuta 2000 päivätyssä kirjeessään käsittämättömästi Italian maatalousministeriön edellä mainittua 9 artiklaa koskevan poikkeuspyynnön. Kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Miksi komissio hylkäsi edellä mainitun poikkeuspyynnön eikä perustellut tätä? 2. Sadon pieneneminen johtui ainoastaan luonnonolosuhteista. Eikö asetusta (ETY) N:o 3887/92 ole komission mielestä sovellettu tässä tapauksessa liian tiukasti? 3. Voiko komissio harkita kantaansa uudelleen viljantuottajille aiheutuvien valtavien vahinkojen estämiseksi? (1) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (15. toukokuuta 2001) 1. Kuten parlamentin jäsen mainitsee kysymyksessään, Italian maatalousministeriö on esittänyt kyseisen pyynnön aiemmin kirjeessään, johon komissio vastasi kyseisen poikkeuspyynnön hylkäävällä yksityiskohtaisella kirjeellä. Kirje oli perusteltu; kannanottoa perusteltiin sillä, ettei viljelyn jatkamista, toisin sanoen viljelysten säilyttämistä vähintään seuraavan kukintakauden alkuun, koskevia vähimmäisvaatimuksia täytetty. 2. Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 11 artiklan 2 kohdassa säädetään, että tiedot toimivaltaisen viranomaisen edellyttämällä tavalla ilmoitetuista ylivoimaisista esteistä ja niihin liittyvistä todisteista on toimitettava kirjallisesti toimivaltaiselle viranomaiselle 10 arkipäivän kuluessa siitä, kun tuottaja voi ne toimittaa. Koska tietoja ei ole toimitettu, toimivaltaiset viranomaiset voivat ainoastaan soveltaa saman asetuksen 9 artiklaa tuen määrän laskemiseksi. 3. Edellä esitettyjen syiden vuoksi komissio ei voi harkita kantaansa uudelleen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0621/01 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) neuvostolle. Belgialaiset viisumit.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0162 - 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0621/01 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) neuvostolle (2. maaliskuuta 2001) Aihe: Belgialaiset viisumit Euroopan unionin kolmannen pilarin (oikeus- ja sisäasiat) puitteissa on belgialaisten viisumeiden epäasianmukaiseen myöntämiseen kiinnitettävä riittävästi huomiota, erityisesti sen johdosta, että Belgian liittovaltion myöntämä väliaikainen oleskelulupa avaa pääsyn kaikkiin Schengen-valtioihin. Tuollaiset oleskeluluvat ovat rikollisille kullanarvoisia ja ne tekevät maahantulosektorista erittäin korruptioalttiin. Viime vuonna Belgia myönsi marokkolaisille hakijoille noin 9 500 viisumia ja Belgian ulkomaalaisvirasto myönsi noin 88 prosenttia näistä (sekä lyhyt- että pitkäaikaisista) viisumeista, vaikka konsulaatit Marokossa olivat antaneet niitä koskevat kielteiset lausunnot. Kielteiset lausunnot, jotka perustuvat myöntämisperusteiden täyttämättä jättämiseen, torjutaan siis järjestelmällisesti. Eräät hakijat tunnustavat avoimesti, että heidän aikomuksenaan ei ole matkustaa Belgiaan, vaan johonkin toiseen Schengenin sopimuksen piiriin kuuluvaan valtioon, jossa viisumeiden myöntämistä koskevat säännöt ovat tiukemmat. Seurauksena on kielteinen lausunto ulkomaalaisvirastolle, joka kuitenkin ilmoittaa järkähtämättömästi, että hakijalle tulee myöntää viisumi. On syytä pelätä, että yhä useammat ihmisten salakuljettajat yrittävät saada ihmisiä EU:hun Marokon kautta. Tämä tekee tyhjäksi EU:n toimet rahakkaiden ihmissalakuljetukseen käytettyjen reittien tukkimiseksi. Onko neuvosto tietoinen belgialaisten viisumeiden myöntämiseen liittyvistä epäasianmukaisuuksista? - Jos vastaus on myönteinen, mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt, jotta Belgian liittovaltio pyrkisi löytämään ratkaisun tähän ongelmaan? - Jos vastaus on kielteinen, aikooko neuvosto hankkia tietoja belgialaisia viisumeita koskevista väärinkäytöksistä, kun otetaan huomioon ongelman merkitys Euroopan unionin kolmannelle pilarille (oikeus- ja sisäasiat) ja Schengen-valtioiden politiikalle? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0621/01 ja E-0622/01 (30. toukokuuta 2001) Neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä maahanmuuttoa, viisumeita ja turvapaikkaa koskevat asiat kuuluvat yhteisön toimivaltaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston nojalla. Näin ollen komission kuuluu perustamissopimusten tallettajana tarkastaa, täyttävätkö jäsenvaltiot niille kuuluvat velvollisuutensa näissä asioissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1079/01 esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle. Kaupallinen toiminta napanuoran veren tallentamiseksi kantasolujen hankkimista varten.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0166 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1079/01 esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle (6. huhtikuuta 2001) Aihe: Kaupallinen toiminta napanuoran veren tallentamiseksi kantasolujen hankkimista varten Alankomaissa ja joissakin muissa jäsenvaltioissa toimii kaupallinen järjestö nimeltä CRYO-Cell (verkkosivusto: www.cryoc.com), joka pyytää, että lapsen tulevat vanhemmat antaisivat jäädyttää sikiön napanuorasta ja istukasta peräisin olevan veren 20 vuoden ajaksi. Tarkoituksena on pyrkiä parantamaan myöhemmin sellaiset taudit kuin Alzheimerin ja Parkinsonin taudit, aivoverenvuoto, lihastaudit, kuten multippeliskleroosi, pahanlaatuiset kasvaimet ja diabetes. Mahdollisuus, että lapset sairastuvat näihin tauteihin 20 ensimmäisen elinvuotensa aikana, on pieni. Lisäksi lääketieteen kehittymisen vuoksi on periaatteessa mahdollista, että näitä tauteja - jotka puhkeavat kaiken lisäksi useimmiten vanhalla iällä - voidaan hoitaa hyvin tai ne voidaan jopa parantaa ilman kantasolujen tallentamista. Kantasolujen tallentamisesta, keräämisestä, kuljetuksesta ja käsittelystä veloitetaan 2 170 NLG:n suuruinen summa (noin 983 euroa). Kampanjalla vedotaan tulevien vanhempien huolestuneisuuteen, sairastumisen ehkäisyyn ja kuolemanpelkoon. Esitän komissiolle seuraavat kysymykset: 1. Voiko komissio ilmoittaa, toimiiko tämä yritys myös muissa jäsenvaltioissa tai toimiiko niissä muita vastaavanlaisia kaupallisia järjestöjä ja mitkä ovat niiden toiminnan ehdot, kuten kulut, korvaukset jne.? 2. Mitä mieltä komissio on CRYO-Cell-järjestön tekemien tarjousten mahdollisesti harhaanjohtavasta luonteesta? 3. Voiko komissio viedä asian EU:n eettiseen komiteaan kannan määrittämiseksi tällaisten yritysten toivottavuudesta? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 2001) Komissiolla ei ole tietoa, onko yhteisössä muita vastaavanlaisia kaupallisia järjestöjä. Tällä hetkellä ei ole kyseisiä palveluja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. Ongelman ratkaiseminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän marraskuussa 2000 antamassa lausunnossa nro 15, joka koskee ihmisen kantasolujen tutkimuksen eettisiä näkökohtia, mainitaan, että on olemassa napanuoraveripankki, jota käytetään leukemian ja luuytimen aplasian hoidossa kemoterapian jälkeen. Lausunnossa mainitaan myös, että napanuoran verisoluja on mahdollista ottaa järjestelmällisesti talteen syntymän yhteydessä ja jäädyttää ne, jotta henkilöllä olisi tarvittaessa myöhemmin käytettävissä omia kantasolujaan. Työryhmän lausunnossa nro 15 ei kuitenkaan käsitelty tämäntyyppisen toiminnan erityisiä eettisiä näkökohtia. Komissio hyväksyi 26. maaliskuuta 2001 työryhmän uuden tehtäväkuvauksen, jonka 2 kohdan mukaisesti parlamentti voi esittää komissiolle asioita, joiden parlamentti katsoo kuuluvan työryhmän käsiteltäväksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0089/01 esittäjä(t): Rainer Wieland (PPE-DE) komissiolle. Saksalaisiin lentoyhtiöiden kanta-asiakkaisiin kohdistuva syrjintä.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0038 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0089/01 esittäjä(t): Rainer Wieland (PPE-DE) komissiolle (29. tammikuuta 2001) Aihe: Saksalaisiin lentoyhtiöiden kanta-asiakkaisiin kohdistuva syrjintä 1. Onko komissio selvillä siitä, että lentoyhtiöiden kanta-asiakkaille tarkoitetut ohjelmat, esimerkiksi Star Alliance, asettavat kanta-asiakkaat erityisasemaan? 2. Onko komissio selvillä myös siitä, että järjestelmä erottelee muista asiakkaista ne asiakkaat, joiden kotipaikka on Saksassa? 3. Onko komissio sitä mieltä, että verrattuna tilanteeseen muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa tämä merkitsee saksalaisten asiakkaiden syrjintää? 4. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tilanteen korjaamiseksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (5. huhtikuuta 2001) Lentoyhtiöiden kanta-asiakasohjelmiin osallistujille annettavien etujen erottelu asuinpaikan mukaan on kaupallinen käytäntö, joka ei vaikuta olevan lentoliikenteen kolmannen toimenpidekokonaisuuden säännösten vastainen, sillä lentoliikenteen kuljetus- ja rahtimaksuista 23. heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2409/92(1) mukaan yhteisön lentoliikenteen harjoittajat voivat vapaasti asettaa lentoliikenteen kuljetusmaksut, ja kanta-asiakasohjelmien yhteydessä matkustajille annetut edut ovat osa näitä maksuja. Komissio ei ole koskaan katsonut, että kanta-asiakasohjelmat sinänsä olisivat yhteisön kilpailusääntöjen vastaisia. Tutkiessaan lentoyhtiöiden välisiä liittoutumia komissio on kuitenkin todennut, että liittoutuman osapuolten kanta-asiakasohjelmien yhdistäminen on tekijä, joka vaikeuttaa kolmansien osapuolten mahdollisuuksia kilpailla liittoutuman osapuolten kanssa. Komissio on ehdottanut korjaavia toimenpiteitä näiden vaikutusten lieventämiseksi(2). (1) EYVL L 240, 24.8.1992. (2) Katso esim. komission tiedonanto Lufthansan, SAS:n ja United Airlinesin liittoutumasta, EYVL C 239, 30.7.1998.