FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/637

(2004/C 84 E/0718)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0614/04

esittäjä(t): Harlem Désir (PSE) komissiolle

(1. maaliskuuta 2004)

Aihe: Ranskan Blanc Mesnilissä sijaitsevan DHL-toimipisteen sulkeminen ja 280 työntekijän irtisanominen

Eurooppalaiseen Deutsche Post World Net (DPWN) -ryhmään kuuluvan DHL France -lähetyspalvelun työntekijöiden tietoon vuoti vuoden 2004 alussa yritysjohdon suunnitelma, jonka mukaan Blanc Mesnilissä sijaitseva 280 työntekijän DHL-toimipiste suljettaisiin ja useammasta Ranskan toimipisteestä poistettaisiin yhteensä 1 200 työpaikkaa.

Yrityksen johto ilmoitti asiasta työntekijöilleen ”luottamuksellisella” tiedotteella vasta tammikuun 2004 lopussa, kun työntekijät olivat ryhtyneet lakkoon. Vaikutti siis siltä, että tämä yhteisönlaajuinen ryhmä oli päättänyt työpaikkojen vähentämisestä ja joukkoirtisanomisista yhteisön lainsäädännön vastaisesti. Tässä tapauksessa rikottiin erityisesti eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta 22. syyskuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/45/EY (1), jossa säädetään, että ”tietyistä päätöksistä, jotka vaikuttavat huomattavasti työntekijöiden etuihin, on tiedotettava ja niissä on kuultava työntekijöiden nimettyjä edustajia mahdollisimman pian”. Toissijaisissa määräyksissä todetaan, että kun on kyse poikkeuksellisista olosuhteista, erityisesti yritysten tai liikkeiden uudelleen sijoittamisen, sulkemisen taikka työntekijöiden joukkovähentämisen osalta, eurooppalaisella yritysneuvo stolla on oikeus saada tietää asiasta ja tulla kuulluksi työntekijöiden etuihin huomattavasti vaikuttavissa toimenpiteissä. Työntekijöiden joukkovähen-tämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20. heinäkuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/59/EY (2) säädetään puolestaan seuraavaa: ”Kun työnantaja harkitsee työntekijöiden joukkovähentämistä, työnantajan on aloitettava hyvissä ajoin neuvottelut työntekijöiden edustajien kanssa sopimuksen pääsemiseksi.” ja ”Näissä neuvotteluissa on käsiteltävä ainakin mahdollisuuksia joukkovähentämisen välttämiseksi tai niiden kohteena olevien työntekijöiden määrän rajoittamiseksi sekä seurausten pienentämiseksi käyttämällä sosiaalisia toimenpiteitä varsinkin vähentämisen kohteeksi joutuneiden työntekijöiden työllistämiseksi tai kouluttamiseksi uudelleen.” Direktiivissä todetaan myös: ”Työnantajan on kirjallisesti ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista suunnitelluista joukkovähentämisistä.” ja ”Työnantajan on toimitettava työntekijöiden edustajille jäljennös ilmoituksesta.”

Direktiivissä 2002/14/EY (3), annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, todetaan seuraavaa: ”Oikeaan aikaan tapahtuva tiedottaminen ja kuuleminen ovat ennakkoehto onnistumiselle yritysten rakenneuudistuksissa ja mukautumisessa.” ja ”Tiedot on annettava asianmukaisena ajankohtana, asianmukaisin tavoin ja asianmukaisen sisältöisenä erityisesti sen mahdollistamiseksi, että työntekijöiden edustajat voivat riittävästi perehtyä asiaan ja valmistautua tarvittaessa kuulemiseen.” Direktiiveissä säädetään seuraamuksista sellaisia yrityksiä vastaan, jotka eivät noudata velvoitteitaan edellä mainituissa asioissa.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä Ranskassa ja Saksassa, jossa sijaitsee DPWN-ryhmän toimipaikka, jotta kyseiset jäsenvaltiot vaatisivat DPWN:lta yhteisön lainsäädännön noudattamista?

Stavros Dimasin komission puolesta antama vastaus

(16. huhtikuuta 2004)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen oikeutetusti mainitsee, monissa yhteisön direktiiveissä säädetään työntekijöiden edustajille tiedottamiseen ja heidän kuulemiseensa tarkoitetuista menettelyistä, joita voidaan soveltaa yrityksiä lakkautettaessa. Kyseeseen tulevat varsinkin työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20. heinäkuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY (4) ja eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 22. syyskuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/45/EY (5). Lisäksi parlamentti ja neuvosto antoivat 11. maaliskuuta 2002 direktiivin, jonka avulla on tarkoitus täydentää näihin kysymyksiin liittyvää yhteisön mekanismia (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/14/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä — Luonnos työntekijöiden edustusta koskevaksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteiseksi julistukseksi (6)). Jäsenvaltiot ovat saattaneet kaksi ensin mainittua direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä (kolmas on pantava täytäntöön vasta viimeistään 23. maaliskuuta 2005).

Edellä mainittujen direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja täytäntöönpano kuuluvat kunkin jäsenvaltion toimivaltaan. On ensi sijassa kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tehtävä varmistaa, että direktiivejä sovelletaan moitteettomasti, ja säätää hallinnollisesta ja oikeudellisesta muutoksenhausta kansallisessa lainsäädännössä. Myös komission on perustamissopimuksen vartijana käytettävä tarkoituksenmukaisiksi arvioimiaan keinoja — varsinkin EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisesti — varmistaakseen edellä mainittujen säädösten noudattamisen.

Arvoisan parlamentin toimittamat tiedot koskevat kirjallisessa kysymyksessä mainittujen direktiivien täytäntöönpanoa koskevien kansallisten säädösten soveltamista; täytäntöönpanon valvonta kuuluu ensi sijassa kyseisten jäsenvaltioiden viranomaisten (myös tuomiovaltaa käyttävien viranomaisten) toimivaltaan. Tiedoista ei myöskään käy ilmi, ovatko yrityksen työntekijät tai heidän edustajansa käynnistäneet oikeudellisia ja/tai hallinnollisia menettelyjä edellä mainituissa direktiiveissä säädettyjen velvollisuuksien täytäntöön panemiseksi.

Komissio ei pysty käytettävissään olevien tietojen perusteella päättelemään, että tässä tapauksessa olisi rikottu näitä direktiivejä, eikä komissiolle ole esitetty tätä tapausta koskevia valituksia.

(1) EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64.

(2) EYVL L 225, 12.8.1998, s. 16.

(3) EYVL L 80, 23.3.2002, s. 29.

(4) EYVL L 225, 12.8.1998.

(5) EYVL L 254, 30.9.1994.

(6) EYVL L 80, 23.3.2002.