KIRJALLINEN KYSYMYS E-0036/02 esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) komissiolle. Vuoristo-termin käyttö maataloustuotteissa.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0131 - 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0036/02 esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) komissiolle (23. tammikuuta 2002) Aihe: Vuoristo-termin käyttö maataloustuotteissa Vuoristoalueita koskevista uusista säännöksistä 31. joulukuuta 1994 annetun Italian lain nro 97 15 artiklassa vahvistettiin sarja toimia, joiden johdosta maatalous- ja elintarviketuotteille olisi voitu myöntää italialaisen vuoristotuotteen nimitys. Kyseinen teksti kuitenkin kumottiin Euroopan komission väliintulon johdosta, koska se ei ollut yhteisön normeissa säädettyjen, suojattua alkuperänimitystä ja suojattua maantieteellistä merkintää koskevien järjestelmien mukainen. Ranskassa vahvistettiin äskettäin komission myönteisen lausunnon johdosta 15. joulukuuta 2000 annetulla asetuksella nro 2000-1231 vuoristo-termin käyttö maatalous- ja elintarviketuotteissa. - Voisiko komissio ilmoittaa, onko edellä mainituissa kahdessa säädöksessä jotakin eroa, ja jos on, niin missä määrin? - Mitä muutoksia Italian pitäisi tehdä vuoden 1994 lakiin, jotta yhteisön viranomaiset eivät enää asettaisi kyseenalaiseksi sen laillisuutta? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2002) Yhteisöjen tuomioistuin ilmoitti 7. toukokuuta 1997 antamassaan Pistre-tuomiossa (yhdistetyt asiat C-321 C-324/94), että käsiteltävää kiistanalaista tapausta koskeva Ranskan lainsäädäntö, jossa vuoristo-nimityksen käyttö rajoitettiin ainoastaan ranskalaista alkuperää olevista raaka-aineista Ranskan alueella valmistettuihin tuotteisiin, oli EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan vastainen. Tuomioistuin katsoi, että kyseisen nimityksen käyttöoikeus olisi varmistettava oikeudellisesti ja tosiasiallisesti myös muiden jäsenvaltioiden kaikille maataloustuotteille ja elintarvikkeille, jotka täyttävät tärkeimmät ennalta vahvistetut laatuvaatimukset. Edellä tarkoitetun tuomion noudattamiseksi Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY(1) vahvistetun menettelyn mukaisesti asetusluonnoksesta, jossa vuoristo-nimityksen käyttö sallittiin vastedes kaikille yhteisön tuotteille, jotka ovat peräisin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999(2) 18 artiklassa tarkoitetuilta vuoristoalueilta. Koska kyseisen asetusluonnoksen alkuperäisessä versiossa kuitenkin otettiin käyttöön ennaltahyväksymismenettely, jonka soveltaminen muista jäsenvaltioista peräisin oleviin tuotteisiin osoittautui käytännössä mahdottomaksi, Ranskan viranomaiset muuttivat komission virallisten huomautusten perusteella asetusluonnoksen 1 artiklaa siten, että hyväksymismenettely rajoitettiin koskemaan pelkästään ranskalaista alkuperää olevia tuotteita. Mainitun asetusluonnoksen lopullinen versio julkaistiin sitten 15. joulukuuta 2000, kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa. Italian viranomaiset puolestaan olivat rajoittaneet nimityksen italialaiset vuoristotuotteet koskemaan yksinomaan sellaisia Italian vuoristoalueilta peräisin olevia tuotteita, joille on myönnetty maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2081/92(3) tarkoitettu suojattu alkuperänimitys tai suojattu maantieteellinen merkintä. Komissio katsoi kuitenkin, että mainituille tuotteille myönnetty yksittäinen suoja ei oikeuta ottamaan yksipuolisesti käyttöön tällaista kaikille tuotteille varattua nimitystä. Jos oletetaan, että Italian viranomaiset olisivat myös halunneet rekisteröidä nimityksen italialaiset vuoristotuotteet asetuksen (ETY) N:o 2081/92 mukaisesti, kyseisen asetuksen 2 artiklan rajoittavia säännöksiä, joissa edellytetään suoraa yhteyttä tietyn tuotteen laadun tai ominaisuuksien ja sen erityisen maantieteellisen alkuperän välillä, ei olisi missään tapauksessa voitu soveltaa epäyhtenäisiin ja kaiken lisäksi abstraktisesti määritellyltä maantieteelliseltä alueelta peräisin oleviin tuoteryhmiin. Tämän toteaa myös tuomioistuin edellä mainitun tuomion 35 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa, joita sovelletaan soveltuvin osin. (1) EYVL L 204, 21.7.1998. (2) EYVL L 160, 26.6.1999. (3) EYVL L 208, 24.7.1992.