KIRJALLINEN KYSYMYS E-1358/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle. Rahanpesua koskeva lainsäädäntö ehdokasvaltioissa.



Virallinen lehti nro 052 E , 06/03/2003 s. 0061 - 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1358/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle (14. toukokuuta 2002) Aihe: Rahanpesua koskeva lainsäädäntö ehdokasvaltioissa 1. Mitkä ehdokasvaltiot ovat panneet täytäntöön 10. kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY(1) rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä? 2. Missä valtioissa kansallisia täytäntöönpanotoimia ei vielä ole toteutettu? 3. Mitkä ovat tarkkaan ottaen ne direktiivin kohdat, joita ei ole pantu täytäntöön? 4. Mihin mennesä direktiivi on pantava täytäntöön? (1) EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77. Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (21. kesäkuuta 2002) Komissio seuraa tiiviisti ensimmäisen rahanpesudirektiivin (rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10. kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY) täytäntöönpanoa ja noudattamisen valvontaa sekä suunnitelmia äskettäin annetun toisen rahanpesudirektiivin (neuvoston direktiivin 91/308/ETY(1) muuttamisesta 4. joulukuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/97/EY). Tämän vuoksi komissio järjesti kokouksia kaikkien jäsenyyttä hakeneiden maiden edustajien kanssa vuoden 2001 syyskuun ja vuoden 2002 helmikuun välisenä aikana. Joidenkin maiden kanssa aiotaan järjestää lisätapaamisia sitoumusten täyttämisen seuraamiseksi. Kaikissa jäsenyyttä hakeneissa maissa tähän mennessä annetun lainsäädännön perusteella näyttää siltä, että ensimmäinen direktiivi on pantu täytäntöön täysimääräisesti tai muutamissa harvoissa tapauksissa lähes täysimääräisesti. Eräät jäsenyyttä hakeneet maat ovat lisäksi antaneet tai antavat piakkoin lainsäädäntöä toisen rahanpesudirektiivin säännösten sisällyttämiseksi kansalliseen oikeusjärjestykseensä. Huomattakoon, että jäsenvaltioiden on saatettava toinen direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöön vuoden 2003 puoliväliin mennessä. Vaikka direktiivi on pantu täytäntöön asianmukaisesti, eräät lainsäädännön noudattamiseen liittyvät kysymykset aiheuttavat vielä ongelmia. Komissio toimii tiiviissä yhteistyössä jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa, ja liittymistä valmistelevista määrärahoista tuettuja hankkeita on toteutettu tai aiotaan toteuttaa edellä mainittujen puutteiden korjaamiseksi ennen liittymistä. Lähes kaikkien jäsenyyttä hakeneiden maiden on tehostettava toimiaan rahanpesun estämiseksi. Ainoastaan Slovenian osalta tilanne on tällä hetkellä täysin tyydyttävä. Suurimpia ponnisteluja tarvitaan Puolassa, Liettuassa ja Bulgariassa. Useimpien maiden on tehostettava rahanpesun selvittely-yksiköiden toimintaa rahanpesun estämiseksi ja huolehdittava esimerkiksi tuomareille ja syyttäjille tarkoitetun erikoiskoulutuksen järjestämisestä. Joissakin tapauksissa henkilöstön määrää on lisättävä, joissakin tapauksissa taas on kyse luottolaitosten antamien selvitysten määräajoista ja laadusta. Paljon on keskusteltu myös nimettömistä tai haltijakohtaisista pankkikirjoista, jotka komission mielestä ovat ristiriidassa ensimmäisen rahanpesudirektiivin säännösten kanssa. Nyt näistä Tekissä, Unkarissa, Maltalla ja Slovakiassa aiemmin käytössä olleista pankkikirjoista on luovuttu tai niistä ollaan luopumassa kyseisissä maissa. Unkari joutui rahanpesun vastaisen toimintaryhmän (FATF) mustalle listalle, joten joulukuussa 2001 Unkarissa annetussa lainsäädännössä kielletään uusien haltijakohtaisten pankkikirjojen antaminen ja määrätään haltijakohtaisten pankkikirjojen muuttamisesta asiakaskohtaisiksi pankkitileiksi, kun pankkikirja esitetään ensimmäisen kerran pankissa. On varsin todennäköistä, että FATF poistaa Unkarin listaltaan seuraavassa kokouksessaan kesäkuussa 2002. (1) EYVL L 344, 28.12.2001.