FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/77

(2004/C 88 E/0085)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2308/03

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(14. heinäkuuta 2003)

Aihe: Afrikka — Öljy — Köyhyys

Pohjoisamerikkalaisen Catholic Relief Services -kansalaisjärjestön tutkimuksen mukaan Afrikassa toteutettavilla uusilla öljyteollisuusinvestoinneilla ei kyetä poistamaan köyhyyttä kyseiseen energialähteeseen luottavissa maissa siitäkään huolimatta, että nähtävissä on Afrikan öljyntuotannon kaksinkertaistuminen kymmenessä vuodessa.

Tieto on todella järkyttävä.

Lehtitietojen mukaan kyseinen tutkimus julkistettiin Internetissä samana päivänä, kun Ison-Britannian pääministeri tapasi Lontoossa öljy-yhtiöiden edustajia (17. kesäkuuta 2003) ja kehotti heitä suurempaan avoimuuteen Afrikan mantereella tehtävissä liiketoimissa.

Kysyn komissiolta seuraavaa:

— Tunteeko komissio edellä mainitun tutkimuksen tai onko sillä käytettävissä muita luotettavia arvioita asiasta?

— Mitä tietoa komissiolla on öljy-yhtiöiden toiminnasta ja niiden avoimuudesta liiketoimissa, joita ne harjoittavat kyseisiä luonnonrikkauksia omistavien Afrikan valtioiden kanssa?

— Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä lisätäkseen unionin alueelle sijoittuneiden tai unionin alueella toimivien, Afrikan öljyvaroja hyödyntävien öljy-yhtiöiden avoimuutta, jotta voidaan kehittää öljyn tuomien varojen hallinnoinnin ja jakamisen seurantaa? Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä yhdessä Afrikan valtioiden kanssa nykyisten yhteistyösuhteiden puitteissa?

— Aikooko komissio kieltää sellaisten öljy-yhtiöiden toiminnan unionin alueella, jotka eivät ole valmiita selvittämään avoimesti kaupallisia ja teollisia suhteitaan Afrikan maihin, tai rajoittaa niiden toimintaa jotenkin?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(10. syyskuuta 2003)

Komissio ei ole tutustunut kyseiseen Catholic Relief Services -kansalaisjärjestön tutkimukseen, joka koskee öljyteollisuusinvestointien kyvyttömyyttä poistaa köyhyyttä öljyä tuottavista maista. Järjestön verkkosivuilla julkaistut tutkimustulokset vahvistavat kuitenkin trendin olemassaolon. Itse asiassa riippuvuuteen öljystä ja mineraaleista liittyy usein kiinteästi köyhien epätavallisen huonot olot. Öljyteollisuuteen pohjautuva kehitys usein keskittää entisestään vaurautta poliittisen ja sotilaallisen eliitin pariin, mihin saattaa liittyä demokratian polkeminen ja ihmisoikeustilanteen heikkeneminen. Kun valtiot tulevat riippuvaisiksi öljyn tai mineraalien viennistä, niiden on vaikea monipuolistaa talouttaan ja edistää maatalouden ja valmistusteollisuuden kaltaisia aloja, jotka tuovat enemmän suoraa hyötyä köyhille. Riippuvuus öljystä ja mineraaleista on myös este köyhien asemaa parantaville taloudellisille toimille.

Komissiolla ei ole yksityiskohtaista käsitystä öljy-yhtiöiden toiminnasta Afrikassa. Useita suoria kontakteja joihinkin edistyksellisiin monikansallisiin öljy- ja kaivosalan yrityksiin on kuitenkin luotu yritysten sosiaalista vastuuta koskevan komission strategian yhteydessä.

Komission puheenjohtaja Prodi kirjoitti vuonna 2002 kirjeen, jossa hän ilmaisi tukensa kesäkuussa 2002 käynnistetylle kampanjalle, jossa monikansallisia yrityksiä kehotettiin julkistamaan köyhien maiden hallinnoille suorittamansa maksut. Tämän niin sanotun ”Publish What You Pay” -kampanjan johdossa toimi George Soros, ja sen allekirjoitti yli 30 eturyhmää, muun muassa Amnesty International, Maan ystävät (Friends of the Earth) ja Pelastakaa Lapset. Hiljattain perustettu eurooppalainen sidosryhmien foorumi (European Multi-Stakeholder Forum) käsittelee kampanjaa ja yritysten parhaita käytäntöjä seuraavassa kehitystä koskevassa paneelikokouksessaan 29. ja 30. syyskuuta 2003. Parlamentti osallistuu foorumiin tarkkailijana. Yritysten sosiaalisen vastuun edistäminen yksilöitiin myös Catholic Relief Services -kansalaisjärjestön raportissa tehokkaimpana keinona puuttua öljy- ja kaivosalalla ilmenneisiin ongelmiin Afrikassa.

Jos öljy-yhtiöt eivät halua julkistaa maksujaan, niiden toimintaa ei voida rajoittaa tai estää. Tästä huolimatta on tarpeen edistää aiempaa enemmän yritysten sosiaalista vastuuta ja kansalaisyhteiskunnan kansallisen tason roolia, johon voisi liittyä näiden yritysten toiminnan valvonta. Lisäksi komissio ilmaisee tukevansa täysin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) lahjonnan vastaista yleissopimusta, jossa ulkomaisten virkamiesten lahjominen kansainvälisen yritystoiminnan yhteydessä määritellään rangaistavaksi teoksi.

Lopuksi on huomautettava, että komissio keskustelee useiden kumppanimaidensa kanssa käymänsä säännöllisen poliittisen vuoropuhelun yhteydessä öljy- ja mineraalituloihin liittyvistä kysymyksistä ja edistää näiden tulojen selkeää ja avointa sisällyttämistä valtioiden talousarvioihin.