KIRJALLINEN KYSYMYS E-1393/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Julkiset investoinnit jäsenvaltioissa.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0099 - 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1393/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (10. toukokuuta 2001) Aihe: Julkiset investoinnit jäsenvaltioissa Voiko komissio esitellä kunkin jäsenvaltion soveltaman julkisten investointien tärkeimmän laskentakorkokannan? Jos laskentakorkokantoja on useampia, voiko se ilmoittaa myös liikenteen infrastruktuurihankkeisiin sovellettavan laskentakorkokannan? Sisältävätkö laskentakorkokantaan verrattavat tuotto-odotukset sosiaalikustannukset ja sosiaaliedut, ja jos sisältävät, voiko komissio kuvailla lyhyesti menettelyä kussakin tapauksessa sekä ilmoittaa ajansäästöön ja kuolemantapauksien välttämiseen liittyvät tärkeimmät arvot? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (13. heinäkuuta 2001) Komissio otaksuu, että monien jäsenvaltioiden käytäntö liikenteen infrastruktuuri-investoinneissa on diskontata tulevat kustannukset ja hyödyt, jotta saadaan selville nettonykyarvo, sen sijaan että ne käyttäisivät yhtä ainoaa vähimmäistuoton tasoa (cut off rate). Vaikka tätä lähestymistapaa voidaan käyttää puhtaassa rahoitusanalyysissä, yleisimmin käytetty arviointikehys on sosiaalinen kustannus-hyötyanalyysi. Siinä pääomakustannuksia verrataan ylläpitokustannusten, kulkuneuvojen käyttökustannusten ja onnettomuuksista aiheutuneiden kustannusten säästöihin sekä ajansäästöön. Joissakin jäsenvaltioissa ympäristötuhojen kustannuksille on annettu rahallinen arvo, ja toisissa valtioissa nämä ja muut laajemmalle ulottuvat vaikutukset, kuten maankäyttö tai alueellinen taloudellinen kehitys, on usein otettu huomioon laadusta kertovana lisätietona. Kustannus-hyötyanalyysissä käytetty tavallinen diskonttikorkokanta vaihtelee jäsenvaltioissa 3 ja 8 prosentin välillä reaalimääräisistä (inflaatiokorjatuista) kustannuksista ja hyödyistä. Jäsenvaltiot käyttävät hyvin erilaisia määritelmiä, malleja ja arvoja ajan säästölle. Käytettäessä yhtenäisiä määritelmiä EUNET-hankkeissa(1) vaihteluväli on 6,3-23 euroa tunnilta (vuoden 1995 hintatasolla). Kuolemantapauksien vähenemisen aiheuttamien säästöjen osalta jäsenvaltioiden väliset poikkeavuudet määritelmissä ja mittauksissa ovat vieläkin merkittävämpiä kuin ajan säästössä. Käytössä olevat arvot vaihtelevat 35 000 - 1 700 000 euroa kuolemantapaukselta, jolloin ero on ääritapauksessa 48-kertainen. EUNET-hankkeessa(2) tämä kerroin pienennettiin määritelmien yhdenmukaistamisen jälkeen arvoon 4,5 ja kuolemantapauksen painotetuksi keskiarvoksi laskettiin 770 000 euroa (vuoden 1995 hintatasolla). Yhteisön toisessa liikenneturvallisuusohjelmassa (1997-2001) esitetään pelastetun elämän arvoksi miljoona euroa. Komissio seuraa kiinnostuneena Länsi-Euroopan tiepäälliköiden työskentelyä hankkeiden ja niiden vaikutusten arvioimisessa. (1) Lisätietoja saa neljänteen puiteohjelmaan kuuluvan EUNET-hankkeen loppuraportista, joka koskee liikenteen sosioekonomisia ja alueellisia vaikutuksia ja joka julkaistaan Internet-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/transport/extra/reports.html. (2) Lisätietoja saa neljänteen puiteohjelmaan kuuluvan EUNET-hankkeen loppuraportista, joka koskee liikenteen sosioekonomisia ja alueellisia vaikutuksia ja joka julkaistaan Internet-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/transport/extra/reports.html.