FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/260

(2004/C 70 E/280)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3355/03

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(13. marraskuuta 2003)

Aihe: Kielivähemmistöt Kreikassa ja viralliset tilastot

Komission jäsen Reding hoitaa tehtäviään moitteettomasti ja hänen panoksensa koulutuksen ja kulttuurin pääosaston toiminnan parantamisessa on ilmeinen. Kuitenkin näyttää siltä, etteivät jotkut kyseisen pääosaston virkamiehet toimita hänelle riittäviä tietoja ja laatimillaan vastauksilla he synnyttävät — ilman syytä — melko huolestuttavan vaikutelman Euroopan komissiosta.

Kysymyksessäni E-2777/03 (1) huomautin, että Euromosaicin vuonna 1996 laatimassa tutkimuksessa mainitaan (englanninkielisen version sivulla 41), että Kreikassa puhutaan aromanian, albanian ja slavomakedonian kieliä, joiden puhujia arvioidaan olevan 50 000 — 80 000, ja kysyin, kuka keräsi nämä tilastotiedot ja ovatko ne virallisia ja luotettavia. Komission jäsen Reding vastasi mainiten, että tutkimuksen kolme johtajaa tekivät yhteistyötä erään tiedekomitean kanssa, jossa oli yhteensä kymmenen jäsentä unionin jäsenvaltioista, Yhdysvalloista ja Kanadasta.

Mitä virallisia tietoja Kreikan viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle aromanian, albanian ja slavomakedonian kielten puhujista? Onko eettisesti oikein olla käyttämättä EU:n jäsenvaltion virallisia tilastoja joidenkin kieliryhmien koon arvioimisessa? Katsooko komissio, etteivät eurooppalaiset tieteilijät riitä, kun laaditaan tutkimuksia unionin kieliryhmistä? Kuinka komissio arvioi sitä, että EU:n ulkopuolisista maista tulevat tutkijat, jotka esittävät mielipiteitä siitä, onko Euroopassa kielivähemmistöjä vai ei, sekaantuvat puhtaasti eurooppalaisiin asioihin (jotka ovat myös erittäin arkaluonteisia)? Mihin konkreettisiin toimiin komissio on viimeisten kymmenen vuoden aikana ryhtynyt Pohjois-Epeiroksen (kansainvälisesti tunnustetun ja monilukuisen) kreikkalaisen etnisen vähemmistön puolesta, jolta albanialaishallinto on yrittänyt itsepintaisesti lähes 50 vuoden ajan viedä sen oman kielen ja uskonnon, ja mitä näkyviä tuloksia näillä sen mahdollisilla toimilla on saatu aikaan?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(16. joulukuuta 2003)

Kuten komissio kertoi arvoisalle parlamentin jäsenelle vastauksessaan kirjalliseen kysymykseen E-2777/03, Euromosaicin laatima tutkimus rahoitettiin tarjouskilpailun perusteella, kaikkien tavanomaisten sääntöjen mukaan ja täysin avoimesti. Lisäksi komission rahoittamissa tutkimuksissa esitetyt tiedot eivät välttämättä vastaa komission kantaa.

Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimiston julkaisema tiivistelmä tästä tutkimuksesta tehdystä raportista (2) sisältää kaikki tarpeelliset tiedot käytetystä teoreettisesta lähestymistavasta, tietojen keruusta, toteutetusta tietojen vertailevasta analyysista ja tunnistetuista kieliryhmistä.

Kymmenen tieteilijän ryhmän — jonka jäsenet olivat seitsemästä eri jäsenvaltiosta kotoisin ja jota täydensivät kaksi tutkijaa Kanadasta ja Yhdysvalloista — käyttämät tietolähteet on myös kuvattu yksityiskohtaisesti kyseisessä julkaisussa sivuilla 16—21. Julkaisussa viitataan, viiden pääasiallisen tiedonlähteen joukossa, jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille lähetettyihin kyselylomakkeisiin.

Mitä viimeiseen arvoisan jäsenen esittämään kysymykseen tulee, Albania ei ole EU:n jäsenvaltio. Albania on kuitenkin siirtymäkautensa alkamisesta vuonna 1991 lähtien saanut tukea Phare-ohjelman (vuoteen 2000 saakka) ja CARDS-ohjelman (vuodesta 2001 alkaen) puitteissa. Näiden ohjelmien tavoitteena on erityisesti vahvistaa oikeusvaltiota ja tukea koko maan, mukaan luettuna varmasti Albaniassa asuva kreikkalainen vähemmistö, yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä.

(1) EUVL C 65 E, 13.3.2004, s. 215.

(2) ISBN 92-827-5513-4.