Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1483/98 komissiolle esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) (7. toukokuuta 1998) Aihe: Asioiden Kohll (C-158/96) ja Decker (C-120/95) seuraukset Euroopan yhteisöjen tuomioistuin päätti 28. huhtikuuta 1998 asioissa Kohll ja Decker, että se, että sen jäsenvaltion sosiaaliturvalaitos, jonka sairausvakuutuksen piiriin henkilö kuuluu, vaatii ennakkoluvan toisessa jäsenvaltiossa saatujen terveydenhoitopalvelujen kulujen korvaamiseksi, on ristiriidassa tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden kanssa. Voiko komissio ilmoittaa, mitä seurauksia edellä mainitulla tuomiolla on sairausvakuutusrahastoille ja -yhtiöille Euroopassa? Mihin (oikeudellisiin) toimiin ryhtymistä komissio aikoo esittää eurooppalaisessa rajatylittävän terveydenhuollon rahoitusta koskevassa lainsäädännössä olevien aukkojen paikkaamiseksi (kuten komissaari Flynn lupasi Euroopan parlamentin täysistunnossa 30. maaliskuuta 1998), kun asioissa Decker ja Kohll on nyt julistettu tuomiot? Missä ajassa komissio aikoo esittää nämä luvatut (laki)ehdotukset? Minkälaisia ratkaisuja (tai suuntaviivoja ratkaisujen aikaansaamiseksi) komissio ehdottaa kansallisten sairausvakuutusjärjestelmien välisen budjettitaloudellisen tasapainon säilyttämiseksi? Miten komissio tulkitsee tässä yhteydessä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion siitä, että sosiaaliturvajärjestelmien taloudellisen tasapainon vakava järkkyminen muodostaa pakottavan yleiseen etuun perustuvan syyn, jonka perusteella ennakkolupa on oikeutettu? Mihin muihin toimenpiteisiin ryhtymistä komissio aikoo esittää henkilöiden vapaan liikkuvuuden takaamiseksi, kun otetaan huomioon edellä mainitut, odotettua laajakantoisemmat tuomiot? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (24. kesäkuuta 1998) Asioissa Kohll ja Decker annettujen tuomioiden vaikutuksista jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiin on herännyt useita kysymyksiä. Komissio tutkii parhaillaan näitä kysymyksiä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei aseta kyseenalaiseksi sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen ((EYVL L 149, 5.7.1971. )) ja erityisesti sen 22 artiklan lainvoimaisuutta. Yhteisöjen tuomioistuin viittaa tuomioissaan suoraan Euroopan yhteisöjen perustamissopimukseen, jolla on suoria vaikutuksia Euroopan kansalaisiin: näitä ovat palvelujen ja tavaroiden vapaa liikkuminen sekä aiheutuneiden kustannusten korvaaminen sen jäsenvaltion hinnastojen mukaisesti, jonka sosiaaliturvajärjestelmään henkilö kuuluu. Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artiklan mukainen ennakkolupa sekä lomakkeet E 111 ja E 112 voivat osoittautua asianomaisen henkilön kannalta kannattavammiksi siksi, että aiheutuneet kustannukset voidaan ennakkoluvan avulla korvata kokonaisuudessaan. Kyseisestä kahdesta tuomiosta riippumatta komissio aikoo tehdä ehdotuksen korjatakseen asetuksen (ETY) N:o 1408/71 puutteet, jotka koskevat rajatyöntekijöiden terveydenhuoltokustannusten korvaamista. Ehdotus tehdään asetuksen (ETY) N:o 1408/71 yksinkertaistamisen ja uudistamisen yhteydessä, ja se hyväksytään vuoden 1998 lopussa.