FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/497

(2004/C 88 E/0509)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0352/04

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(12. helmikuuta 2004)

Aihe: Parmalatin tapaus ja sen vaikutukset Lazion maakunnan maito- ja juustotuotantoon

Tunnetun Parmalat-skandaalin seuraukset ovat kohdistuneet erityisen voimakkaasti Lazion alueen tuottajiin, koska kyseinen yhtiö oli ostanut Rooman keskusmeijerin ja hallitsi käytännössä 70 prosenttia Lazion markkinoista. Tämä on vaikuttanut vakavasti koko Italian tuoremaitoalaan, joka on keskittynyt voimakkaasti juuri tälle alueelle. Hiljattain julkistetusta tilastosta nimittäin ilmenee, että Lazio on Italiassa tuoremaidon tuottajana viidennellä sijalla: sen osuus on 33 prosenttia kansallisesta tuotannosta. Kuluttajana se on suurin, sillä muualla Italiassa ostetaan mieluummin pitkään säilyvää tai mikrosuodatettua maitoa.

Lazion maito- ja juustoalaan sidoksissa olevat maatalousyritykset ovat näin ollen kärsineet tilanteesta kaksin verroin: ne kärsivät Rooman keskusmeijerin jo syntyneen kriisin aiheuttamasta riskistä sekä siitä, ettei Parmalat ole maksanut tuottajille maidosta, joka toimitetaan laitoksiin yhdistysten ja osuuskuntien kautta.

Italian maa- ja metsätalousministeriö on jo käynnistänyt kannustinjärjestelmän niin sanottujen tuotanto-alakohtaisten sopimusten tekemiseksi. Niiden tarkoituksena on auttaa viljelijöitä järkeistämään yhteisvoimin kunkin tuotantoalan toimintaa ja lisätä tällä tavoin tehokkuutta ja tuotantoa. Toimenpiteen avulla voidaan kansallisella tasolla korjata osa Parmalat-kriisin aiheuttamista vahingoista.

Koska asiaan on edellä selvitetyistä syistä puututtava erityisesti Lazion alueella ja koska alueellinen maatalouspolitiikka kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan, voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Onko EU:lla ohjelmia alueellisten interventiotoimien toteuttamiseksi ja kannustimia maatalousalan kriisitilanteita varten?

2. Voiko Lazion alue saada varoja jostain maatalousyritysten tukemiseen tarkoitetusta rahastosta tällaisissa tapauksissa?

3. Jollei voi, voiko komissio toimittaa tietoja siitä, kuinka muita alalla jo käytettävissä olevia rahastoja voidaan hyödyntää kyseisiin tarkoituksiin?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(6. huhtikuuta 2004)

Lazion alueella Lazion maatalouden kehittämissuunnitelma (2000—2006) ja Leader+-ohjelma saavat yhteisrahoitusta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR). Näihin kahteen ohjelmaan ei kuulu maatalousalan kriisitilanteisiin liittyviä erityistoimenpiteitä, mutta ne sisältävät toimia maatilojen kehittämisen, tuotteiden jalostamisen ja markkinoinnin sekä Lazion maaseutualueiden kehittämisen edistämiseksi. Kyse on kuitenkin Parmalat-skandaalin kielteisistä vaikutuksista, eikä toukokuun 17. päivänä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta (1) säädetä asianmukaisista välineistä, joilla asiaan voitaisiin puuttua niiden pienten maidontuottajien hyväksi, jotka kärsivät Parmalat-skandaalin aiheuttamasta kriisistä.

On korostettava, että edellä mainittuihin ohjelmiin kuuluvien yhteisön yhteisrahoittamien tukien toimeenpaneminen kuuluu Italian kansallisten ja alueellisten viranomaisten toimivaltaan. Komissio huolehtii ohjelmien seurannasta ja valvonnasta, mutta se ei vastaa eri toimenpiteiden käytännön toteuttamisesta.

Näin ollen tarkkoja tietoja eri edunsaajista voi antaa Lazion alueen ”Assessorato all'Agricoltura” -laitos, joka on ohjelman hallinnoinnista vastaava viranomainen.

Vastaus parlamentin jäsenen kolmanteen kysymykseen on, että yhteinen markkinajärjestely sisältää markkinoiden tukivälineitä, joita ovat muun muassa kiintiöjärjestelmä, vientituet, voin ja maitojauheen myyntiä koskevat toimenpiteet sekä interventiotoimet. Parmalat-skandaalin yhteydessä mitään näistä välineistä ei voida käyttää erityistarkoituksiin mahdollisen ratkaisun löytämiseksi.

EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaan komissio on toimivaltainen hyväksymään valtiontuet, joita Italia myöntää maatalousalalle. Maitotalousalan tuottajat voivat myös saada olemassa olevia kansallisia ja/tai alueellisia tukia, jotka komissio on jo hyväksynyt, ja/tai uusia tukia, joista tehdään ilmoitus EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan mukaisesti tai joille myönnetään vapautus ilmoitusvelvollisuudesta 23. joulukuuta 2003 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1/2004 EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta maataloustuotteiden tuottamisen, jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävään valtiontukeen (2).

Kun maatalousalan valtiontuista tehdään ilmoitus, komissio tutkii, soveltuvatko ne yhteismarkkinoille edellä mainitun asetuksen mukaisesti ja ovatko ne maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaisia. Vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävät tuet tutkitaan yhteisön sellaisten suuntaviivojen valossa, jotka koskevat vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja uudelleenjärjestelyihin tarkoitettuja valtiontukia.

Komissio tutkii parhaillaan, ovatko 27. tammikuuta 2004 annetun Italian lainsäädännön asetuksen nro 16 poikkeuksellisissa olosuhteissa annetut, maatalous- ja kalatalousalaa koskevat säännökset valtiontukia koskevien sääntöjen mukaisia. Asetuksessa säädetään niitä maitotalousalan tuottajia koskevista tukitoimenpiteistä, jotka eivät ole saaneet maksua tuotteistaan.

(1) EYVL L 160, 26.6.1999.

(2) EUVL L 1, 3.1.2004.