KIRJALLINEN KYSYMYS E-0607/03

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) neuvostolle

(3. maaliskuuta 2003)

Aihe: Zimbabwe Robert Mugaben hallinto EU:n pakotteet EU:n ja Afrikan väliset suhteet

Äskettäin on tullut julki seuraavia tietoja. Ensinnäkin Robert Mugaben hallitusta ja hänen kannattajiaan vastaan suunnattuja pakotteita on jatkettu vielä vuodella siitä kun niitä koskeva määräaika päättyi 18. helmikuuta 2003. Myös pakotteita, jotka koskevat Mugaben ja hänen kannattajiensa oikeutta oleskella EU:n alueella, on jatkettu. Toiseksi, tämä päätös oli tehty ottaen huomioon Ranskan kanta, sillä Ranska halusi järjestää Ranskan ja Afrikan välisen huippukokouksen Pariisissa ja Robert Mugaben oletettiin osallistuvan tähän huippukokoukseen. Kolmanneksi, EU:n ja Afrikan välinen huippukokous, joka oli määrä järjestää Lissabonissa, on päätetty lykätä toistaiseksi, koska ei voida taata, että Mugabe jäisi siitä pois, ja koska hänen läsnäolonsa ja pelkkä ajatuskin hänen osallistumisestaan ei ole lainkaan hyväksyttävissä.

Samanaikaisesti tiedetään hyvin, että osa pakotteista, jotka liittyvät Mugaben liittolaisia koskeviin rajoituksiin, ovat herättäneet jatkuvasti erimielisyyttä ja arvostelua koko kuluneen vuoden aikana, etenkin EU:n ulkopolitiikan alaan liittyvissä kahden- ja monenvälisten kokousten yhteydessä. Näiden tapahtumien aiheuttamat erimielisyydet ovat monen mielestä johtaneet siihen, että sympatiat ovat siirtyneet Mugaben ja hänen hallintonsa puolelle, ja että tämän vuoksi Mugaben oli mahdollista sabotoida kokouksia, jakaa Eurooppa kahteen leiriin ja saada Afrikan maat puolelleen.

Päätöstä pakotteiden jatkamisesta voidaan sitä paitsi tulkita siten, että neuvosto suhtautui eri tavalla Lissabonin (Portugali) ja Pariisin (Ranska) näkökohtiin kyseisistä olosuhteista. Mikä sopi Pariisille, ei välttämättä sovi Lissabonille. Tämä herättää epäilyksiä siitä, kohdellaanko jäsenvaltioita samalla tavalla ja noudatetaanko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 11 artiklan 2 kohdan määräyksiä uskollisuudesta ja keskinäisestä yhteisvastuullisuudesta.

Voiko neuvosto perustella, miksi Lissabonia ja Pariisia kohdeltiin eri tavalla? Kuinka neuvosto perustelee sen, että toinen päätös johti siihen, että huippukokous olisi mahdollista järjestää Afrikassa, mikä oli yksin Ranskan edun mukaista, kun taas toinen päätös teki täysin mahdottomaksi järjestää kokousta, joka olisi koko EU:n edun mukaista? Eikö neuvosto katso tähänastisen kokemuksen perusteella, että olisi tarkoituksenmukaisempaa keskeyttää pakotteet 36 kuukaudeksi? Tämän ajan kuluttua voitaisiin määrätä uudet pakotteet, jos Mugaben hallinto ei noudata vähimmäisvaatimuksia.

Vastaus

(21. heinäkuuta 2003)

Neuvosto katsoo, että Portugalia ja Ranskaa ei ole kohdeltu eri tavalla kysyjän mainitsemissa tapauksissa. Ranska ilmoitti aikovansa myöntää viisumin presidentti Mugabelle, jotta hän voisi osallistua Ranskan ja Afrikan huippukokoukseen yhteisessä kannassa 2002/145/YUTP tarkoitetun menettelyn mukaisesti, ja Coreper totesi 14. helmikuuta 2003, ettei hänen osallistumiselleen huippukokoukseen ole esteitä.

Lissabonin huippukokouksen osalta, joka oli suunniteltu pidettäväksi 5. huhtikuuta 2003, todettiin, että nykyisessä tilanteessa kumpikaan osapuolista ei pystyisi varmistamaan laajinta mahdollista osallistumista korkeimmalla tasolla, mikä vaikuttaisi kokouksen tuloksiin. Sen vuoksi huippukokouksen siirtäminen olisi EU:n ja Afrikan suhteiden kannalta parasta.

Neuvosto ei ole keskustellut mahdollisuudesta keskeyttää minkään pakotteiden osan soveltamista.