KIRJALLINEN KYSYMYS E-2414/01

esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle

(3. syyskuuta 2001)

Aihe: Rajoitukset pk-yritysten tukemisessa

1. Miten komissio perustelee valtiontukia ja riskipääomaa käsittelevässä tiedonannossa esittämäänsä pienten ja keskisuurten sijoitusyhtiöiden ja takausyhteisöjen liiketoiminnan rajoittamista, vaikka uusia työ- ja koulutuspaikkoja syntyy Euroopassa ennen kaikkea pienissä ja keskisuurissa yrityksissä?

2. Miksi komissio katsoo, että vain pienten ja keskisuurten yritysten markkinat toimivat puutteellisesti rakennerahastosta tuetuilla aloilla?

3. Mitä mieltä komissio on siitä tosiseikasta, että pienet ja keskisuuret sijoitusyhtiöt pienistä voitto-odotuksista huolimatta osallistuvat talouselämän edistämiseen? Miksi komissio katsoo, että julkisin varoin tuetut sijoitusyhtiöt aiheuttavat kilpailun vääristymistä ja karkottavat markkinoilta potentiaalisia pääomasijoittajia, vaikka taloudellisten tosiseikkojen valossa juuri pienet ja keskisuuret yritykset ja yksityisyrittäjät eivät odotettavissa olevien pienten tuottojen vuoksi useinkaan saa muita tahoja kiinnostumaan niihin sijoittamiseen?

4. Miksi komissio aikoo rajoittaa nykyisiä pienille ja keskisuurille sijoitusyhtiöille tarkoitettuja jälleenrahoitus- ja vastuusta vapauttamisohjelmia?

5. Miksi komissio kieltää takaukset elintarvikealan pienille ja keskisuurille vähittäiskauppiaille, jotka eivät jalosta maataloustuotteita uusiksi tuotteiksi, mutta ei ravintoloiden tukemista? Miten komissio perustelee pienten ja keskisuurten kuljetusyritysten tukemista koskevan laajamittaisen kiellon?

6. Aikooko komissio rajoittaa vientiin suuntautuneille pk-yrittäjille annettavia takauksia?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(5. marraskuuta 2001)

1. EY:n perustamissopimuksen mukaan komission tehtävä on valvoa yrityksille myönnettävää valtiontukea sen varmistamiseksi, että kilpailu ei vääristy yhteismarkkinoilla kohtuuttomasti. Syyt valtiontuen valvontaan koskevat yhtä lailla tukea pääomankorotusten muodossa kuin muita tukimuotoja kuten avustuksia ja halpakorkoisia lainoja. Komissio ottaa kuitenkin huomioon myös pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) merkityksen talouden kannalta ja vaikeudet, joita ne voivat kohdata erityisesti rahoituksen saannin suhteen. Tästä syystä komissio on aina sallinut pk-yrityksille suuremmat tuki-intensiteetit kuin suurille yrityksille. Komissio tunnustaa myös riskipääoman merkityksen uusien ja kasvavien yritysten rahoituksessa. Se on huomannut, että julkiset viranomaiset ovat kehittäneet tällaisen rahoituksen lisäämiseksi keinoja, jotka kuuluvat valtiontuen määritelmän soveltamisalaan, mutta eivät kuulu yhteismarkkinoille soveltuvia valtiontukimuotoja koskevien nykyisten sääntöjen soveltamisalaan.

Komissio on vastannut näihin eri tekijöihin uudella tiedonannolla valtiontuesta ja riskipääomasta(1). Tiedonannossa ennemminkin lisätään kuin vähennetään niitä valtiontuen muotoja, joita voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina.

2. Uuden tiedonannon mukaan toimenpidettä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos se on tarkoitettu markkinoilla havaitun ongelman ratkaisemiseen. Ei pidä paikkaansa, että komissio tunnustaisi markkinoiden puutteellisen toiminnan ainoastaan silloin, kun on kyse rakennerahastoista tukea saavilla alueilla sijaitsevista pk-yrityksistä. Komissio on selventänyt, että se hyväksyy automaattisesti markkinoiden puutteellisen toiminnan, kun on kyse pienistä liiketoimista, toisin sanoen liiketoimista, joiden suuruus on enintään 500 000 euroa tai 750 000 euroa alueilla, jotka ovat oikeutettuja aluetukeen alueiden erityisten ongelmien vuoksi. Tätä suurempien liiketoimien osalta komissio ei pidä markkinoiden puutteellista toimintaa mahdottomana, mutta vaatii siitä todisteita.

3. Se, että pääomasijoituksen odotettu tuotto on yksityisen sijoittajan hyväksymän tason alapuolella, on osoitus siitä, että sijoitus voi olla valtiontukea. Todennäköisesti tuen perusteena on aina julkisten viranomaisten huolestuminen talouden kehityksestä. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä, että yritys saa edun, jota sen kilpailijoilla ei ole ja jota se ei muutoin olisi saanut. Näin ollen kilpailu vääristyy. Komissio ei oleta, että tällainen sijoitus karkottaa tavallisesti markkinoilta potentiaalisia sijoittajia, vaikka tällainen riski onkin olemassa ja komissio on kuullut tällaista tapahtuneen.

Kun yksityisten sijoittajien osoittama pienempi kiinnostus tiettyyn sijoitukseen johtuu markkinoiden puutteellisesta toiminnasta, voi tilanne oikeuttaa valtiontukeen. Sijoituksen alhainen tuotto voi kuitenkin merkitä myös vähäistä kannattavuutta, jolloin valtion toimenpiteelle ei ole yhtä suuria perusteita.

4. Komission ja jäsenvaltioiden on EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan mukaan seurattava jatkuvasti jäsenvaltioiden voimassa olevia tukijärjestelmiä. Seurantaan sisältyy toimenpiteiden arviointi uudelleen valtiontukisääntöjen perusteella sääntöjen ja taloudellisen ympäristön muuttuessa.

5. Komissio ei ole tietoinen siitä, että ravintoloita ja elintarvikealan pieniä ja keskisuuria vähittäiskauppiaita, jotka eivät jalosta maataloustuotteita uusiksi tuotteiksi, kohdeltaisiin eri tavalla. Takauksia voidaan myöntää elintarvikealan vähittäiskauppiaille, kunhan takauksina myönnettyä valtiontukea koskevia yleisiä sääntöjä noudatetaan.

Kuljetusalan osalta komissio on erittäin varovainen arvioidessaan tukea kuljetusvälineiden ostamiseen, sillä useimmilla rahdinkuljetusaloilla on ylikapasiteettia, josta aiheutuu taloudellisia ongelmia. Sen vuoksi komissio on päättänyt, että tällainen tuki on tutkittava tarkasti valtiontukimenettelyn mukaisesti eikä sitä voida vapauttaa ilmoitusvelvollisuudesta.

6. Vientiluottojen alalla sääntely perustuu julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevaan OECD:n järjestelyyn, ks. tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyn päätöksen voimassaolon pidentämisestä 14 päivänä joulukuuta 1992 tehty neuvoston päätös 93/112/ETY(2), joka on siirretty yhteisön lainsäädäntöön. Lisäksi sovelletaan yleisiä valtiontukisääntöjä (EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artikla). Vientitakaukset on tutkittava ja arvioitava näiden sääntöjen perusteella sen varmistamiseksi, että ne ovat yhteisön oikeuden mukaisia, riippumatta siitä koskevatko ne pk-yrityksiä vai muita yrityksiä.

(1) EYVL C 235, 21.8.2001.

(2) EYVL L 44, 22.2.1993.