ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1963/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) neuvostolle. Schengen-viisumin vaikutus kilpailuun.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0132 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1963/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) neuvostolle (9. marraskuuta 1999) Aihe: Schengen-viisumin vaikutus kilpailuun Itävaltalaiset kuljetusalan yritykset ovat viime vuosina taloudellisista syistä palkanneet yhä useammin Keski- ja Itä-Euroopan maista tulevia henkilöitä yhteisön alueella tehtävien toimitusten kuljettajiksi. Näillä henkilöillä on ollut Schengen-viisumi kuuden kuukauden ajaksi, mutta ei työlupaa. Tämän käytännön yleistyminen on johtanut siihen, että unionin kansalaisten on ollut entistä hankalampaa päästä alan työmarkkinoille. Voiko neuvosto tästä syystä vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko ministerineuvostossa keskusteltu tästä asiasta? 2. Kuinka monella EU:n alueella ja erityisesti Itävallassa oleskelevalla Keski- tai Itä-Euroopan maasta tulevalla henkilöllä on Schengen-viisumi kuuden kuukauden ajaksi? 3. Mitä toimia neuvosto pitää aiheellisina tämän EU:n työmarkkinoille ja kilpailulle vahingollisen käytännön lopettamiseksi? 4. Onko neuvosto tutkinut tätä asiaa aiemmin? 5. Onko tämä käytäntö neuvoston mielestä yhdenmukainen unionin kilpailulainsäädännön kanssa? 6. Jos ei ole yhdenmukainen, mitä toimia neuvosto aikoo toteuttaa asian suhteen? 7. Jos on yhdenmukainen, miten neuvosto perustelee kantansa? Vastaus (9. joulukuuta 1999) Neuvosto ei ole tietoinen arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemista käytännöistä. Neuvosto kiinnittää arvoisan parlamentinjäsenen huomion siihen, että yli kolmen kuukauden pituiseen oleskeluun oikeuttava Schengenin yleissopimuksen mukainen viisumi on kansallinen asiakirja, jonka kukin sopimuspuoli myöntää oman lainsäädäntönsä mukaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1558/99 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle. Aluerahoitus.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0034 - 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1558/99 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1999) Aihe: Aluerahoitus Pitääkö todella paikkansa, että Luxemburg, joka on asukasta kohti laskettuna rikkain EU:n jäsenvaltio, on saanut suurimman prosenttiosuuden Agenda 2000:n alueellisesta rahoituksesta? Pitääkö komissio tätä oikeutettuna? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (11. lokakuuta 1999) Komissio päätti 1 päivänä heinäkuuta 1999 rakennerahastojen tavoitteita 1, 2 ja 3 koskevien maksusitoumusmäärärahojen ja kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen muiden kuin tavoitetta 1 koskevien maksusitoumusmäärärahojen jakamisesta jäsenvaltioiden kesken ohjelmakautena 20002006. Päätökset perustuvat rakennerahastoista annettuihin seuraaviin asetuksiin: rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) 1260/1999(1), Euroopan aluekehitysrahastosta 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) 1261/1999(2)sekä Euroopan sosiaalirahastosta 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) 1262/1999(3). Rakennerahastojen 195 010 miljoonan euron suuruisesta kokonaistuesta komission päätökset koskevat 183 564 miljoonan euron suuruista määrää vuoden 1999 hintatason mukaan. Luxemburgin osuus on 0,04 prosenttia edellä mainitusta määrästä, joka on kaikkien jäsenvaltioiden joukosta pienin osuus. (1) EYVL L 161, 26.6.1999. (2) EYVL L 161, 26.6.1999. (3) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1801/99 esittäjä(t): David Bowe (PSE) komissiolle. Lindaani.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0104 - 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1801/99 esittäjä(t): David Bowe (PSE) komissiolle (12. lokakuuta 1999) Aihe: Lindaani Itävallan asiasta vastaavien viranomaisten laatima asiakirja torjunta-aineen lindaanin vaikutuksista terveyteen ja ympäristöön on toimitettu jäsenvaltioiden viranomaisille, jotta näiden näkemys asiasta voidaan ottaa huomioon, ennen kuin komissio esittää aineen käyttöä koskevan ehdotuksen. Onko komissio tyytyväinen tämänhetkiseen hitaaseen ja monimutkaiseen testausmenettelyyn, kun otetaan huomioon, että monien torjunta-aineiden ja muiden kemikaalien vaarattomuudesta ei ole tarpeeksi tietoa? Miten se aikoo nopeuttaa tätä menettelyä pitäen samalla kuitenkin kiinni nykyisistä turvallisuusnormeista? David Byrnen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1801/99 ja E-1802/99 (15. marraskuuta 1999) Lindaania koskevan asiakirjan käsittelyn nykytilanteen osalta komissio viittaa Anita Pollackin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-154/99 antamaansa vastaukseen(1). Komissio noudattaa kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/0414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annetussa komission asetuksessa (ETY) 3600/92(2) säädettyjä menettelyjä ja toimittaa pysyvälle kasvinsuojelukomitealle ehdotuksen mahdollisimman pian, heti kun kuulemismenettely on saatu päätökseen. Ehdotuksessa saatetaan vaatia vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun direktiivin 67/0548/ETY(3) mukaisen lindaanin luokituksen ja merkintäkäytännön tarkistusta. Sen jälkeen, kun direktiivi 91/0414/ETY(4) annettiin 15 päivänä heinäkuuta 1991, on edistytty paljon. On laadittu täytäntöönpanevaa lainsäädäntöä ja teknisiä tausta-asiakirjoja sekä kohennettu jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta. Komissiokin on kuitenkin sitä mieltä, että tarkistusmenettelyä olisi nopeutettava. Siksi parhaillaan keskustellaan uudesta strategiasta direktiivissä 91/0414/ETY annettujen komission toimintamahdollisuuksien rajoissa. Lopputuloksena on todennäköisesti vuoden 1999 loppuun mennessä lisää täytäntöönpanotoimenpiteitä jäljellä olevien tehoaineiden tarkistamiseksi. Komissiolla ei ole aikomusta heikentää direktiivissä asetettuja turvallisuusnormeja. (1) EYVL C 325, 12.11.1999, s. 76. (2) EYVL L 366, 15.12.1992. (3) EYVL L 196, 16.8.1967. (4) EYVL L 230, 19.8.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2231/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Arvio harmaan talouden laajuudesta.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0152 - 0153



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2231/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (1. joulukuuta 1999) Aihe: Arvio harmaan talouden laajuudesta Pyydän komissiota laatimaan arvion harmaan talouden laajuudesta kussakin jäsenvaltiossa ja antamaan samassa yhteydessä lyhyen kuvauksen arviointimetodista. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1999) Harmaan, kätketyn tai pimeän talouden käsite ei ole kovin selkeä. Komissio ei suoraan osallistu sen mittaamiseen tai sen koon arviointiin. Monia liike- ja rahoitustoimia ei itse asiassa kirjata hallinnollisin menettelyin tai tilastokyselyiden avulla. Tähän useita eri syitä, kuten petokset mutta myös tietojen puuttuminen, niitä koskevat poikkeukset sekä ilmoitettavien tietojen kokoa koskevat kynnysarvot. Ilmoittamatta jääneet toimet tai toiminnot eivät välttämättä ole millään tavoin tarkoituksellisesti kätkettyjä. Bruttokansantuloa (BKTL) ja eräitä muita kansantalouden aggregaatteja käytetään yhteisössä erityisesti määritettäessä jäsenvaltioiden maksuosuuksia yhteisön talousarvioon. Jotta näitä koskevat tiedot olisivat kattavia, komissio on viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana tehnyt paljon yhteistyötä jäsenvaltioiden tilastolaitosten kanssa. Työllä pyritään siihen, että BKTL:ään todella sisältyy kaikki siihen kuuluva toiminta riippumatta siitä, onko toiminnasta ilmoitettu viranomaisille ja miten ilmoitus on tehty. Tätä työtä kuvataan komission kertomuksessa neuvostolle ja Euroopan parlamentille markkinahintaisen bruttokansantulon muodostamisesta annetun direktiivin soveltamisesta(1). Euroopan työllisyysstrategian yhteydessä komissio on antanut tiedonannon pimeästä työstä(2). Siinä pohditaan erilaisia mahdollisuuksia alan politiikaksi. Tiedonannossa määritellään pimeä työ maksulliseksi toiminnaksi, joka on luonteeltaan laillista, mutta josta ei ole annettu ilmoitusta viranomaisille, ottaen kuitenkin huomioon jäsenvaltioiden lainsäädännön erot. (1) KOM(96) 124 lopullinen. (2) KOM(98) 219 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1932/99 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE-DE) komissiolle. Mitrohinin arkiston tiedot Neuvostoliiton salaisen palvelun alaisesta italialaisesta vakoiluverkostosta.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0128 - 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1932/99 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE-DE) komissiolle (14. lokakuuta 1999) Aihe: Mitrohinin arkiston tiedot Neuvostoliiton salaisen palvelun alaisesta italialaisesta vakoiluverkostosta Ison-Britannian hallituksen luovuttamasta Mitrohinin arkistosta on käynyt ilmi, että Italian alueella toimi vapaan Euroopan ja Italian vihollismaan eli Neuvostoliiton salaisen palvelun alainen kiinteä vakoiluverkosto, joka tarkkaili ja painosti Italian valtiollisia elimiä jopa aivan korkeimmalla poliittisella, institutionaalisella ja hallitustasolla. Miten komission puheenjohtaja Romano Prodi aikoo toimia tämän asian mahdollisimman nopeaksi selvittämiseksi? Voisiko Prodi esittää mahdollisimman nopeasti Italian hallitukselle pyynnön julkistaa kaikki totuuden kannalta merkitykselliset tiedot ja pyytää tarvittaessa muiden jäsenvaltioiden hallituksia toimittamaan Mitrohinin arkiston paljastuksia koskevat mahdolliset lisätiedot? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1999) Komissio katsoo, että kysymyksessä mainittu asia kuuluu ennen kaikkea kyseiselle jäsenvaltiolle, joka vastaa oikeudesta alueellaan. EY:n perustamissopimuksen VI osaston nojalla voidaan ryhtyä toimenpiteisiin yhteistyön helpottamiseksi rikosasioissa. Jäsenvaltiot pyrkivät parhaillaan saamaan valmiiksi Euroopan unionin jäsenvaltioiden keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskevan yleissopimuksen(1), joka yksinkertaistaisi ja nopeuttaisi yhteistyötä tutkittavien rikosten ja rikkomusten luonteesta riippumatta. Komissio sen sijaan ei aio esittää tässä yhteydessä erityisiä vastavakoilua koskevia aloitteita. (1) EYVL C 251, 2.9.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2439/99 esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) komissiolle. Eurooppalaisten yritysten suojelu Kosovossa.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0155 - 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2439/99 esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Eurooppalaisten yritysten suojelu Kosovossa Käsiteltäessä komissiolle 16.11.1999 esittämääni suullista kysymystä H-0608/99(1) Euroopan unionin yritysten etujen suojelusta Kosovossa komission jäsen Patten ilmoitti, että hänellä ei ole tietoja eurooppalaisiin yrityksiin kohdistuvasta painostuksesta tai uhkauksista Kosovossa. Hänen tietojensa täydentämiseksi luovutin hänelle henkilökohtaisesti Mytiliniaios-yrityksen sekä Kouchnerin ja Dixon käymän kirjeenvaihdon. Lisäksi pyysin häntä hankkimaan tietoa Kosovon televiestinnän tämänhetkisestä tilanteesta ja toiminnasta kokonaiskuvan muodostamiseksi aiheesta. Euroopan parlamentin ja komission välinen tehokas yhteydenpito tukee Euroopan unionin yritysten etujen suojelua siellä missä ne mahdollisesti ovat uhattuina. Tällä hetkellä Kosovossa ovat uhattuina eurooppalaisten yritysten täydet oikeudet. Kreikan puhelinlaitos (OTE) ja Italian STET International, jotka ovat Srbija Telekomin osakkaita 20 prosentin ja 29 prosentin osuuksilla, kärsivät vahinkoa televiestintäyhteyksien käytöstä Kosovossa Srbija Telekomille maksettavien, myöhässä olevien maksujen vuoksi. Kosovon vapautusarmeija vaatii näiltä kahdelta yritykseltä, kulisseissa toimivien tukijoiden avustuksella, tuhoutuneen puhelinverkon rakentamista uudelleen ja myöhemmin verkon kansallistamista Albanian toimesta kansainvälisten sopimusten vastaisesti. Kaikkein pahimpaan lainvastaiseen tekoon syyllistyttiin kuitenkin vasta äskettäin, kun erityiskomitea, johon kuului YK:n ja Kosovon albaanien edustajia, myönsi oikeudet matkapuhelinverkkoon täysin laittomasti ranskalaiselle Alcatelille. Nämä oikeudet kuuluvat yksinomaan OTE:lle ja STET Internationalille jo voimassa olevien kansainvälisten sopimusten mukaan, joissa määrätään, että Kosovo on osa avainasemassa olevaa aluetta, jolla näillä yrityksillä on laillinen oikeus harjoittaa liiketoimintaa. Kysyn komissiolta, miten se aikoo suojella Kosovossa toimivien eurooppalaisten yritysten laillisia oikeuksia, joita uhkaavat rikolliset piirit? Näihin piireihin alkaa kuulua jopa YK:n virkailijoita, jotka toimivat lain kunnioittamisesta alueella saamiensa ohjeiden vastaisesti. (1) Sanatarkat istuntoselostukset 16.11.1999, s. 60. Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 1999) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2581/99 esittäjä(t): Maurizio Turco (TDI) komissiolle. Euroopan yhteisöjen virkamiehiä koskevat kurinpitomenettelyt 1. tammikuuta 1998 alkaen.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0078 - 0078



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2581/99 esittäjä(t): Maurizio Turco (TDI) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Euroopan yhteisöjen virkamiehiä koskevat kurinpitomenettelyt 1. tammikuuta 1998 alkaen Ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöjen VI osaston ja IX liitteen tiedustelisin komissiolta, kuinka monta Euroopan unionin toimielinten virkamiehiä koskevaa kurinpitomenettelyä on toteutettu 1. tammikuuta 1998 alkaen ja näistä jokaisesta haluaisin tietää seuraavaa: - virkamiehen palkkaluokka, vastuualue ja tehtävät; - esitetty syyte; - onko väliaikaisiin toimiin ryhdytty, ja jos on, niin mihin toimiin; - jos syytteet olivat perusteltuja, mitä rangaistuksia on annettu; - jos virkamies osoittautui syyttömäksi, maksettiinko oikeuskulut henkilöstösääntöjen liitteen IX 10 artiklan mukaisesti, ja jos maksettiin, kuinka paljon; Kuinka monta kyselyä on tehty 89 artiklan mukaisesti, kuinka moneen on annettu myönteinen vastaus ja mikä rangaistus kussakin tapauksessa on annettu, mikä oli virkamiehen palkkaluokka, vastuualue ja tehtävät silloin kun syyte annettiin? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 2000) Komissio toimittaa suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle yksityiskohtaiset tiedot kurinpitomenettelyistä, joihin nimittävä viranomainen on ryhtynyt tammikuun 1998 ja marraskuun 1999 välisenä aikana. Kurinpitomenettelyn kohteeksi joutuneisiin virkamiehiin sovellettujen väliaikaisten toimien osalta henkilöstösäännöissä määrätään virkamiehen mahdollisesta virantoimituksesta pidättämisestä tapauksissa, joissa hänen katsotaan tehneen vakavan virheen. Tammikuun 1998 jälkeen neljä virkamiestä on ollut pidätettynä virantoimituksesta, ja 30. marraskuuta 1999 vain yksi virkamies oli pidätettynä virantoimituksesta. Kurinpitolautakuntaa ei ole kuultu 11 tapauksessa näistä kurinpitomenettelyistä. Vuonna 1999 komissio maksoi kurinpitomenettelyihin liittyvinä oikeuskuluina (henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 10 artikla) yhteensä 141 342 euroa. Vuonna 1998 ei maksettu lainkaan oikeuskuluja. Tammikuun 1998 ja marraskuun 1999 välisenä aikana yksi virkamies on esittänyt hakemuksen kurinpitoseuraamusmerkinnän (ikälisien alentaminen) poistamiseksi henkilökansiostaan henkilöstösääntöjen 89 artiklan mukaisesti. Nimittävä viranomainen hyväksyi hakemuksen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1574/99 esittäjä(t): Alonso Puerta (GUE/NGL) ja Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle. Aluekehitysohjelma.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0038 - 0038



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1574/99 esittäjä(t): Alonso Puerta (GUE/NGL) ja Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle (1. syyskuuta 1999) Aihe: Aluekehitysohjelma Mihin mennessä niiden jäsenvaltioiden, joilla on tavoitteeseen 1 kuuluvia alueita, on jätettävä kauden 20002006 aluekehitysohjelmansa Euroopan unionille? Michel Barnierin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1574/99 ja E-1575/99 (11. lokakuuta 1999) Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1260/1999(1) 15 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan nojalla aluekehityssuunnitelmat on toimitettava, jollei kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa muuta sovita, viimeistään neljän kuukauden kuluttua tukikelpoisten alueiden luetteloiden vahvistamisesta. Koska komissio hyväksyi tavoite 1 -alueiden luettelon 1 päivänä heinäkuuta 1999, tavoitetta 1 koskevat suunnitelmat on toimitettava 1.11.1999 mennessä. Määräaikaa voidaan jäsenvaltion pyynnöstä ja komission suostumuksella jatkaa suunnitelman laatimisen helpottamiseksi. (1) EYVL L 162, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2607/99 esittäjä(t): Carlo Fatuzzo (PPE-DE) komissiolle. Telecom Italia S.p.A -yhtiön telepalvelut.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0184 - 0184



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2607/99 esittäjä(t): Carlo Fatuzzo (PPE-DE) komissiolle (22. joulukuuta 1999) Aihe: Telecom Italia S.p.A -yhtiön telepalvelut Telecom S.p.A -yhtiöllä on telepalvelujen monopoli Italiassa, joka tarjoaa käyttäjille hyödyllisiä palveluja muun muassa puhelinneuvontaa, tiedonvälitystä ja psykologipalveluja. Aikooko komissio hyväksyä sen, että Telecom käyttää väärin monopoliasemaansa maksamalla näitä palveluja hoitavien yritysten laskuja mikäli haluaa ja milloin haluaa tai että se keskeyttää määrittelemättömäksi ajaksi valtavien rahasummien maksamisen, joita se perustelee yleisillä rikkomuksilla? Näissä tapauksissa palveluyrityksillä ei ole mitään mahdollisuutta saada oikeudenmukaista kohtelua ja ne saattavat päätyä konkurssin, mikä vastaavasti johtaa työpaikkojen menettämiseen. Voi vain ihmetellä, ketä tällainen toiminta hyödyttää? Aikooko komissio tutkia sitä, että Telecom Italia S.p.A -yhtiö (Via Dalmazzo 15, Torino) keskeytti 21. lokakuuta 1999 päivätyllä kirjeellään (viitenumero 0028084-01) rahasumman maksamisen, jonka se oli 1. elokuuta 1999 alkaen velkaa Publiline S.r.l. -yhtiölle (Via Antiche Fornaci 66, Cremona, Italia)? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 2000) Audiotel-palvelut (Audiotex) vapautettiin Italiassa lupamenettelyä koskevalla yleisellä asetuksella nro 420/95. Rajattujen palveluiden tarjoamiselle on asetettava kuitenkin erityisehtoja. Komissio on vedonnut useaan otteeseen Italian viranomaisiin, jotta nämä julkaisisivat pikaisesti kyseiset ehdot, jotka mahdollistavat Audiotel-palveluita tarjoavien yritysten palvelutarjonnan. Komissio jatkaa asian seuraamista. Tällä hetkellä joukko yrityksiä tarjoaa kuitenkin Audiotel-palveluita Telecom Italian kautta (puhelinnumero alkaa luvuilla 166 ja 144). Telecom Italia laskuttaa asiakasta ja välittää osan laskutetusta summasta palvelun tarjoajalle. Publiline on yksi näistä palveluntarjoajista. Komission saamien tietojen mukaan Telecom Italia on pidättäytynyt maksamasta Publilinelle tilaajiltaan laskuttamiaan summia. Tällöin se on soveltanut sopimusehtoa, joka sitoo kumpaakin yritystä, ja saattanut riidan Italian oikeuslaitoksen käsiteltäväksi. Komissio ei puutu periaatteessa kansallisessa tuomioistuimessa kesken olevan asian käsittelyyn. Kansallinen tuomioistuin voi kuitenkin kysyä sen ratkaistavaksi saatetuissa tapauksissa komission neuvoa kilpailusääntöjen soveltamiseen liittyvissä kysymyksissä, kuten on todettu komission 13. helmikuuta 1993 antaman tiedonannon 38 kohdassa kansallisten tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä kilpailusääntöjen soveltamisessa(1). (1) EYVL C 39, 13.2.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2817/99

esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle

(7. tammikuuta 2000)

Aihe: T5-asiakirjojen tullikäsittely

Lähtötullauspaikassa leimaamisen jälkeen T5-asiakirjat on luovutettava viranomaiselle (tullilaitokselle, postilaitokselle ja/tai interventioelimelle), mutta täysi vastuu säilyy viejillä.

Aikooko komissio tehdä aloitteen, jonka mukaan vastuu T5-asiakirjojen palauttamisesta siirretään myös viranomaisille, ja että viranomaisten kadottama T5-asiakirja tunnustetaan automaattisesti force majeure -tapaukseksi?

Aikooko komissio velvoittaa kaikki interventioelimet ilmoittamaan kaikki puuttuvat T5-asiakirjat viejälle viimeistään kolme kuukautta vienti-ilmoituksen antamisen jälkeen?

Aikooko komissio tehdä aloitteen, jonka mukaan kansalliset interventioelimet velvoitetaan perustamaan reaaliaikainen atk-järjestelmä, jonka avulla T5-asiakirjojen tosiasiallinen sijainti voidaan paikallistaa?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(3. helmikuuta 2000)

Käytettäessä T 5-valvontakappaletta yhteisön ulkopuolelle vietävien maataloustuotteiden säädetyn käyttötarkoituksen tai määräpaikan valvonnassa määrätoimipaikan on varmistettava säädetyn käyttötarkoituksen tai määräpaikan (tässä tapauksessa tavaroiden viemisen tullialueelta) valvonta ja kirjattava tarvittaessa pitämällä itsellään yksi jäljennös T 5-valvontakappaleessa olevat tiedot ja suoritetun valvonnan tulokset. Alkuperäiskappale palautetaan tällöin viipymättä asiakirjassa ilmoitettuun osoitteeseen (tulliviranomainen

tai interventioelin) sen jälkeen, kun vaaditut muodollisuudet on suoritettu ja määrätoimipaikka on tehnyt siihen asianmukaiset merkinnät (2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 482 artiklan 4 kohta ja 483 artikla(1): yhteisön tullikoodeksin soveltamissäännökset).

Näin ollen vastuu alkuperäiskappaleen palauttamisesta kuuluu jo nyt viranomaisille, ja jos alkuperäiskappale katoaa sen jälkeen, kun määrätoimipaikka on sen palauttanut, määrätoimipaikan on vahvistettava tavaroiden säädetty käyttötarkoitus ja määräpaikka tietojen ja suoritetun valvonnan tulosten kirjaamisen perusteella. Jopa tässä tapauksessa voidaan mahdollisesti antaa kaksoiskappale edellä mainitun asetuksen 486 artiklan 4 kohdan mukaisesti sillä ehdolla, että määrätoimipaikka varustaa sen merkinnöillä. Komission mielestä ylivoimaiseen esteeseen ei ole tarpeen vedota tässä tapauksessa.

Komission mukaan jäsenvaltiot pystyvät itse parhaiten arvioimaan ja päättämään onko tarkoituksenmukaista, että kansalliset interventioelimet ilmoittavat viejille T 5-valvontakappaleen palauttamatta jättämisestä kolmen kuukauden kuluessa vienti-ilmoituksen vastaanottamisen jälkeen, ja onko atk-järjestelmän perustaminen tarpeen tätä varten. Komissio katsoo, ettei ole tarkoituksenmukaista ehdottaa kansallisia interventioelimiä sitovien uusien velvoitteiden hyväksymistä.

(1) EYVL L 253, 11.10.1993.