KIRJALLINEN KYSYMYS E-1360/03 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Urenco-yhtiön toteuttamat uraanin ja rikastusteknologian toimitukset Iranille ja muille ydinaseen kehittämistä havitteleville valtioille.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0133 - 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1360/03 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (10. huhtikuuta 2003) Aihe: Urenco-yhtiön toteuttamat uraanin ja rikastusteknologian toimitukset Iranille ja muille ydinaseen kehittämistä havitteleville valtioille 1. Onko komissio tietoinen siitä, että Uranium Enrichment Company (Urenco), Yhdistyneen kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan ja Alankomaiden välisellä sopimuksella vuonna 1970 ultrasentrifugiteknologian kaupallisen kehittämisen edistämiseksi perustettu yhtiö, jolla on toimipisteet Capenhurstissä (Iso-Britanniassa), Gronaussa (Saksassa) ja Almelossa (Alankomaat), pitää hallussaan 1215 prosenttia rikastetun uraanin maailmanmarkkinoista? 2. Onko komissio tietoinen myös siitä, että 1970-luvulla Urenco sai toiminnallaan kyseenalaista mainetta, muun muassa toimittamalla rikastettua uraania ydinaseiden kehittämistä tavoitelleelle Brasilian silloiselle diktatuurihallinnolle, käyttämällä YK:n tahdon vastaisesti uraania, joka oli lähtöisin Etelä-Afrikan tuolloin miehittämässä Namibiassa sijaitsevasta Rössing-kaivoksesta ja edistämällä tahattomasti, Urencon kanssa yhteistyötä tehneen FDO-yhtiön työntekijän Abdul Qadeer Kahnin suorittaman teollisuusvakoilun muodossa, Pakistanin hallituksen mahdollisuuksia kehittää oma atomipommi? 3. Voiko komissio vahvistaa, että keväällä 1996 Irakissa tehtyjen tarkastusten yhteydessä laitoksista löydettiin Urencon sentrifugiteknologiaa ja sentrifugiroottoreita, jotka oli toimitettu Irakiin mahdollisesti Pakistanin tai Brasilian kautta? 4. Toimittaako Urenco nykyään Iranille ydinsentrifugeja ja muuta uraanin rikastamiseen soveltuvaa laitteistoa, kuten Venäjän federaation hallitus on julkisuudessa väittänyt? Paneeko Wienissä toimiva Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA kyseisenlaiset toimitukset aina merkille? 5. Yhtyykö komissio Yhdysvaltojen ulkoministerin Colin Powellin näkemykseen, jonka mukaan Iranin ydinohjelma on aggressiivisempi kuin IAEA uskookaan? 6. Mihin toimiin komissio ryhtyy estääkseen Urencoa edistämästä, joko tieten tai tietämättään, ydinaseen valmistusmahdollisuuksien leviämistä edelleen valtioihin, joita ei hallita demokraattisin menetelmin? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. kesäkuuta 2003) 1. Parlamentin jäsenen esittämät luvut Urencon markkinaosuudesta vastaavat komission saamia tietoja. 2. Komissiolla ei ole tiedossaan parlamentin jäsenen esittämistä seikoista kuin ne, jotka ovat olleet esillä julkisesti tiedotusvälineissä. 3. Komissio ei ole osallistunut Irakissa tehtyihin tarkastuksiin. Komissio on tietoinen tiedotusvälineissä olleista tiedoista. 4. Komissio ei ole tietoinen sellaisesta. 5. Komissio on tietoinen Yhdysvaltojen huolesta. Jäsenvaltiot keskustelevat asiasta asianmukaisilla foorumeilla, erityisesti Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) hallintoneuvostossa. Keskustelut pohjautuvat tohtori El Baradein alustavaan raporttiin. Lopullisen raportin odotetaan valmistuvan kesäkuussa 2003. 6. Komissio huolehtii kattavan ydinmateriaalivalvontajärjestelmän avulla siitä, ettei ydinmateriaalia käytetä muihin kuin käyttäjien ilmoittamiin tarkoituksiin Euroopan unionissa. Komissio tekee tiivistä yhteistyötä IAEA:n kanssa ja tukee sen ydinsulkujärjestelmää. Lisäksi mainittakoon, että uraanin rikastamiseen käytettäviä välineitä ja teknologiaa käsitellään ydinalan viejämaiden ryhmän (NSG) ohjeissa. Näin ollen tällaisten välineiden ja teknologian toimitukset ovat luvanvaraisia, ja lupien valvonta kuuluu kunkin jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Kaikki jäsenvaltiot osallistuvat ydinalan viejämaiden työskentelyyn. Kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian vientiä koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta 22. kesäkuuta 2000 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1334/2000(1) määrätään vienti luvanvaraiseksi, ja tämä vaatimus on yhteisössä juridisesti sitova. (1) EYVL L 159, 30.6.2000.