ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3333/98 esittäjä(t): Roberto Mezzaroma (PPE) komissiolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Kulttuuri Italian lehdistö on julkaissut uutisen, jonka mukaan italialaiset yliopisto-opinnot tullaan yhdenmukaistamaan muiden maiden opintojärjestelmien kaltaisiksi. Tarkemmin sanoen ollaan perustamassa ensimmäinen kolmivuotinen opintojakso "alemman tason tutkinto" ja toinen vuoden kestävä erikoistumisjakso, joka vastaisi eurooppalaista maisterin tutkintoa. Voiko komissio ilmoittaa millä tavalla ja millä aikataululla tällainen yhdenmukaistaminen toteutetaan ja onko asiaan liittyviä hankkeita jo vireillä, ja mitä ne ovat? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1999) Komissio olettaa, että Italian lehdistön julkaisemassa artikkelissa viitataan korkeakouluopetuksen eurooppalaisen järjestelmän yhdenmukaistamista koskevaan yhteisjulistukseen, jonka allekirjoittivat Pariisissa 25. toukokuuta 1998 korkeakouluopetuksesta vastaavat Saksan, Ranskan, Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan ministerit. Allekirjoittaminen tapahtui Sorbonnen yliopiston 800-vuotisjuhlien yhteydessä. Julistuksessa korostetaan korkeakouluopetuksen rajattomaan alueeseen liittyviä myönteisiä näkymiä. Tällaisen alueen luomiseksi on poistettava esteet ja kehitettävä yhteiset opetuksen puitteet ottaen samalla kuitenkin huomioon kansalliset erityispiirteet. Lisäksi julistuksessa todettiin, että näyttäisi olevan kehittymässä sellainen järjestelmä, jossa olisi tunnustettava kaksi pääasiallista opintojaksoa, perustutkintoon tähtäävät opinnot ja jatko-opinnot, kansainvälisten vertailujen ja vastaavuuksien arvioimisen helpottamiseksi. Komissio on ottanut tämän julistuksen erittäin tyytyväisenä vastaan. Koska korkeakouluopetuksen järjestäminen kuitenkin kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, komissio tyytyy antamaan jäsenvaltioille tiedoksi, että se on niiden käytettävissä ja jakaa mielellään eurooppalaisista ohjelmistaan hankkimiaan kokemuksia niiden kanssa ja helpottaa tietojenvaihtoa. Edellä mainittujen neljän maan opetusministerit aikovat järjestää uuden tapaamisen vuonna 1999. Se on avoinna muillekin jäsenvaltioille, ja siellä on tarkoitus tarkastella perinpohjaisesti julistukseen sisältyviä aiheita.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2853/98 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Tanska ja Schengenin sopimus Voiko Tanska irtautua Schengenin sopimuksesta ja ottaa vapaasti käyttöön henkilöiden tarkastukset, jotka nyt on pitänyt lakkauttaa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (9. marraskuuta 1998) Kyseiset jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Schengenin sopimuksen, joka noudattaa yhteisön tavoitetta luoda sisämarkkina-alue ilman sisärajoja. Schengenin sopimus ei sisällä säännöksiä, jotka mahdollistaisivat jäsenvaltion eroamisen sopimuksesta. Myöskään Amsterdamin sopimuksen liitteenä olevassa pöytäkirjassa, jolla Schengenin säännöstö sisällytetään osaksi Euroopan unionia, ei ole säännöksiä Schengenin säännöstön allekirjoittaneen jäsenvaltion mahdollisuudesta lopettaa osallistumisensa siihen.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4067/98 esittäjä(t): Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Luxemburgiin muuttaneiden muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisten pääsy Luxemburgin valtion virkoihin Euroopan unionin kansalaisuuden toteutuminen sillä tavalla kuin Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa sanotaan on tietysti vaikeaa. On ymmärrettävää, että on monimutkaista määritellä tarkkaan ne alat, johon vain valtion omilla kansalaisilla on pääsy. On kuitenkin tilanteita, joissa ei selvästikään noudateta niitä yhdenvertaisuuden tai syrjinnänvastaisia periaatteita, joiden mukaan muista jäsenvaltioista tulevia maahanmuuttajia tulisi kohdella. Tällaisia ovat tapaukset, jotka johtuvat Luxemburgin lainsäädännöstä ja kannasta ja koskevat kaikentasoisiin julkishallinnon virkoihin pääsyä. On tapauksia, joihin yhteisön olisi jo pitänyt ottaa kantaa ja jopa aloittaa oikeusprosessi. Kiinnittääkseni huomiota tähän asiaintilaan ja saadakseni siihen selvyyttä sekä voidakseni perustella kannanottojani Euroopan parlamentin jäsenen tehtävässäni, kysyn, onko komissio toteuttanut toimenpiteitä, jotka koskevat Luxemburgiin muuttaneiden muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisten pääsyä Luxemburgin suurherttuakunnan virkoihin ja niitä koskeviin kilpailuihin? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (19. maaliskuuta 1999) Luxemburgin lainsäädännössä ei vieläkään mahdollisteta yhteisön kansalaisten pääsyä kaikkiin julkishallinnon virkoihin. Komissio käynnisti jo aiemmin asiaa koskevan rikkomismenettelyn (komissio v. Luxemburg), josta yhteisöjen tuomioistuin antoi tuomionsa 2. heinäkuuta 1996. Tuomiossa todettiin Luxemburgin rikkoneen yhteisön lainsäädäntöä sen vuoksi, että Luxemburgin kansalaisuus oli asetettu virkoihin pääsyn yleiseksi edellytykseksi monilla julkishallinnon aloilla. Komissio on pannut kyseisen tuomion jälkeen vireille uuden rikkomismenettelyn, koska Luxemburg ei edelleenkään ole noudattanut yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota. Komission hallussa olevien tietojen mukaan Luxemburgin viranomaiset ovat aloittaneet kansallisen oikeutensa mukauttamisen yhteisön oikeuden vaatimuksiin. Mukauttamista kuitenkin hidastaa se, että Luxemburgin perustuslakia on muutettava sen johdosta. Luxemburgia koskeva rikkomismenettely jatkuu tämän vuoksi EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisesti, kunnes Luxemburgin viranomaiset ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet lainsäädäntönsä yhdenmukaistamiseksi yhteisön oikeuden kanssa.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3294/98 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE) komissiolle (9. marraskuuta 1998) Aihe: Sairausvakuutus Euroopan unionissa 1. Komission jäsenen Padraig Flynnin esittämääni kysymykseen 2898/97(1) antaman vastauksen 4 kohdassa ilmoitetaan, että komissio tutkii, voidaanko Alankomaiden äskettäin tekemien lainmuutosten johdosta alankomaalaisia yksityisiä vakuutusjärjestelmiä pitää lainmukaisina. Onko komissio sittemmin saanut vastauksen Alankomaiden hallitukselta? 2. Mikä on syynä, jos komissio ei vielä ole saanut vastausta? 3. Jos komissio on saanut vastauksen, mitkä ovat komission sen perusteella tekemät päätelmät? 4. Milloin komissio katsoo voivansa antaa lopulliset päätelmänsä, jos niitä ei vielä ole tehty? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (22. tammikuuta 1999) Alankomaiden hallitus on toimittanut vastineen komission pyyntöön saada lisätietoja yksityisestä sairausvakuutuksesta Alankomaissa. Alankomaiden hallituksen antamat vastaukset herättivät lisäkysymyksiä erityisesti sairausvakuutuksen ottamista koskevan lain (WTZ - Wet op de toegang ziektekostenverzekering) ja sairaiden vanhusten vakuutusten rahoittamiseen osallistumista koskevan lain välisestä tarkasta suhteesta. Kysymyksiä heräsi myös WTZ:n 6 pykälässä tarkoitetun täytäntööpanevan elimen ja terveydenhuoltovakuutuksia myöntävien laitosten välisten rahoitussiirtojen toteuttamisesta ja merkityksestä. Komissio toivoo voivansa antaa päätelmät asiasta, kun Alankomaiden hallitus on antanut vastauksensa lisäkysymyksiin. (1) EYVL C 117, 16.4.1998, s. 95.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3641/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: Venäjälle annettavan elintarvikeavun arvo Voiko komissio selittää, kuinka EU:n Venäjälle antaman ruoka-avun arvo noin 400 miljoonaa ecua on itse asiassa arvioitu ja onko tämä 400 miljoonaa ecua elintarvikkeiden arvo yhteisön hinnoissa vai arvo, joka tavallisesti asetetaan maailmanmarkkinoilla myytäville ylijäämille? Voiko komissio antaa ehdotetun avun arvon sekä yhteisön että maailmamarkkinoiden hinnoilla? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1999) Venäjän 12. marraskuuta 1998 toimittaman virallisen ruoka-apupyynnön ja neuvoston ja parlamentin ensimmäisten myönteisten reaktioiden jälkeen komissio laati neuvostolle ja parlamentille kiireellisen ehdotuksen elintarvikeapuohjelmasta. Ehdotus perustuu EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaan ja siihen sisältyvät vehnä, ruis, riisi, naudanliha, sianliha ja rasvaton maitojauhe. Tuotteet aiotaan hankkia yhteisön julkisista interventiovarastoista lukuun ottamatta sianlihaa, joka hankitaan kaupallisilta markkinoilta. Toimenpiteen nettokustannuksiksi arvioidaan noin 400 miljoonaa euroa, joka maksetaan yhteisön talousarviosta. Kyseisten tuotteiden arvo on yhteensä noin 380 miljoonaa euroa. Tähän sisältyy myös sianliha, jonka arvo perustuu yhteisön markkinahintoihin. Muiden tuotteiden osalta arvio perustuu niiden kirjanpitoarvoihin. Kirjanpitoarvot ovat maailmanmarkkinahintojen mukaiset, sillä yhteisön asetusten mukaan interventioon ostettujen tuotteiden hinnat on laskettu niiden arvioitujen kaupallisten nettomyyntihintojen tasolle maailmanmarkkinoilla. Yhteisön täysien interventio-ostohintojen perusteella laskettuna kyseisten tuotteiden kokonaisarvo olisi lähes 800 miljoonaa euroa. Budjettivallan käyttäjä on hyväksynyt sen, että vuoden 1998 talousarvion määrärahoista osoitetaan 400 miljoonaa euroa tämän toimenpiteen nettokustannusten rahoitukseen.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2896/98 esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) ja Alonso Puerta (GUE/NGL) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Kadonneiden matkalaukkujen ja niistä maksettujen korvausten valvonta Lentoliikenteen vilkkaus ja lentokenttien perusrakenteet yhteisössä ovat aiheuttaneet sen, että matkatavaroiden katoaminen ja niiden joutuminen väärään kohteeseen on lisääntynyt huomattavasti viime kuukausina. Tilanteen vaikeutta lisäävät haitat, joita aiheutuu niin säännöllisesti lentoteitse matkustaville kuin sille jatkuvasti kasvavalle prosenttiosuudelle matkustajia, joka käyttää tätä liikennevälinettä matkustaakseen turistikohteisiin. Kuluttajille aiheutuvia haittoja ei korvata riittävillä, menetettyä omaisuutta vastaavilla summilla vaan erittäin alhaisilla kiinteillä korvauksilla, jotka eivät kata kadoksiin joutuneiden esineiden todellista arvoa. Mitä mieltä komissio on eurooppalaisten lentoyhtiöiden maksamista korvauksista ja niiden riittävyydestä korvata matkustajille aiheutuneet vahingot? Eikö komissio katso, että nykyisten korvausten vähimmäismääriä olisi tarkistettava niin matkatavaran katoamis- kuin viivästymistapauksissakin? Onko komissio harkinnut mahdollisuutta laatia kuluttajan suojelemiseksi sääntöjä, joissa vahvistetaan matkustajalle annettava vähimmäiskorvaus matkatavaroiden kadotessa tai niiden myöhästyessä ja joiden avulla mahdollistetaan oleskeluun tarvittavien vähimmäiskustannusten kattaminen? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 1998) Komissio pyytää kunnianarvoisia jäseniä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra White esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2163/98(1). (1) Katso sivu 4.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2492/98 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) ja Bernie Malone (PSE) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: Liverpoolin ja Hullin välinen moottoritie (M62) Eikö M62-moottoritie ole komissionkin mielestä tärkeä eurooppalainen yhteysväylä niin Pohjois-Englannin kuin Irlanninkin kannalta, sillä suurin osa Irlannin kaupasta manner-Eurooppaan kulkee tätä reittiä? Onko komissio tietoinen M62:n ja Liverpoolin sataman välillä sijaitsevasta seitsemän kilometrin osuudesta, joka ei ole moottoritietä, ja jossa satamaan pyrkivät rekat ja kuorma-autot joutuvat ajamaan Liverpoolin tai Seftonin taajama-alueilla? Onko komissiolle kerrottu ehdotuksesta, jonka mukaan Edge Hillin ja Waterloo Dockin välinen käytöstä poistettu rautatietunneli voitaisiin varsin pienin kustannuksin muuttaa maantieliikenteelle soveltuvaksi, jolloin ongelma selviäisi todella yksinkertaisesti? Olisiko kyseiselle hankkeelle mahdollista saada avustusta EU:lta Euroopan laajuisten verkkojen talousarviosta tai AKR:n kautta? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 1998) Yhteisö on tunnustanut M62-moottoritien merkityksen eurooppalaisena yhteysväylänä sisällyttäessään sen Euroopan laajuisten verkkojen kehittämisestä annettuihin suuntaviivoihin (päätös N:o 1692/96/EY). Kaikki hankkeet, joilla väylää pyritään kehittämään Euroopan laajuiseen tieverkkoon kuuluvana reittinä, voivat periaatteessa saada yhteisön TEN-rahoitustukea. EY:n perustamissopimuksen mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion hallituksen tai hallituksen tukeman tahon on tehtävä hakemus tuen saamiseksi. M62-moottoritien laajennusta koskevaa hakemusta ei ole tehty. Tavoitteeseen 1 kuuluvaa Merseysiden suunnittelua vuosina 1994-1999 koskevan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan perusteella moottoriteiden rakentaminen ei ole tukikelpoista toimintaa. M62-moottoritien ulottamista Liverpoolin alueelle ei siis tällä hetkellä voida tukea Euroopan aluekehitysrahastosta. Komissio on saanut epävirallisia tietoja ehdotuksesta muuttaa käyttämätön rautatietunneli maantiekäyttöön sopivaksi Liverpoolin sataman ja M62-moottoritien välisellä osuudella, mutta komissiolle ei ole esitetty sellaista hanketta koskevia yksityiskohtaisia suunnitelmia.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3672/98 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) neuvostolle (4. joulukuuta 1998) Aihe: T[scaron]ekin kanssa tehdyt rahoitussopimukset Komission jäsen Hans van den Broek vieraili lokakuun alussa T[scaron]ekin tasavallassa. Tällöin hän allekirjoitti sikäläisen valtiovarainministeri Svobodan kanssa kolme rahoitussopimusta, joilla T[scaron]ekille maksetaan (Phare-määrärahoista) yhteensä 36,9 miljoonaa ecua. Näistä määrärahoista on mm. tarkoitus asettaa käyttöön 4,8 miljoonaa ecua EU:n ulkorajojen valvonnan tehostamiseen. 1. Mihin konkreettisiin hankkeisiin nämä ulkorajojen valvonnan tehostamiseen tarkoitetut 4,8 miljoonan ecun suuruiset määrärahat on myönnetty? 2. Onko niillä tarkoitus rahoittaa myös vastaanottopaikkojen perustamista Saksan ja Itävallan ulkorajoille? 3. Onko maksamisen ehdoksi asetettu konkreettinen edistyminen ihmisten salakuljetuksen torjumisessa? 4. Millaisia ovat sisällöltään muut sopimukset, jotka koskevat T[scaron]ekin tasavallan rajatylittävää yhteistyötä Saksan (7 miljoonaa ecua) ja Itävallan (2,9 miljoonaa ecua) kanssa? 5. Miksi komissio on allekirjoittanut kummankin näistä sopimuksista? Vastaus (9. maaliskuuta 1999) Neuvosto ei voi vastata arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin, jotka kuuluvat pikemminkin komission toimivaltaan Phare-ohjelman täytäntöönpanon puitteissa.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3135/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Ivrean vesihuollon järjestämistä koskevassa tarjouskilpailussa esiintyneet puutteet Ivrean (Torino) kaupunginvaltuusto päätti 1. kesäkuuta 1998 perustaa yhteistyöyrityksen, joka vastaa kaikista julkisista palveluista, jotka koskevat vesijohtoverkkoa, veden kanavointia ja jakelua kotitalouksiin sekä viemäröintiä ja jätevedenpuhdistusta. Tällaisen pääasiassa julkisen alan yhtiön muodostamiseksi yrityksiltä pyydettiin tarjouksia yksityisellä sektorilla käytetyn menettelyn mukaisesti. Tässä on kuitenkin kyse julkisen alan töistä, ja ensimmäisten sopimusten arvon arvioidaan olevan 20 miljardia liiraa. 1. Onko komissio tietoinen tästä asiasta? 2. Koska tässä on kyse yksityistämisestä julkisen enemmistön perusteella ja ottaen huomioon yrityksen julkisen alan tehtävät, pyytäisin komissiota selvittämään, ovatko yrityksen perustamisessa käytetyt säännöt EU:n tarjouskilpailua koskevien direktiivien mukaisia? 3. Mikäli ne eivät ole direktiivien mukaisia, mihin toimiin voidaan ryhtyä, jotta määräyksiä noudatettaisiin vastaisuudessa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 1998) Komissio ottaa yhteyttä Italian viranomaisiin tarkistaakseen, onko arvoisan parlamentin jäsenen kuvailema menettely yhteensopiva julkisia hankintoja koskevan yhteisön lainsäädännön kanssa.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0038



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3212/98 esittäjä(t): Bernd Lange (PSE) komissiolle (27. lokakuuta 1998) Aihe: Sokrates-hankkeiden kustannusten takaisinmaksuun menevä aika Monet saksalaiset Sokrates-hankkeiden toteuttajat ovat kertoneet, että kustannusten korvaamiseen voi mennä yli vuosi. Koska hankkeiden toteuttajien on maksettava nämä kustannukset etukäteen, tämä pitkä korvausaika merkitsee suurta taloudellista taakkaa, jonka kantaminen on vaikeaa juuri pienemmille hankkeiden toteuttajille. Miten komissio aikoo nopeuttaa Sokrates-hankkeiden laskutuksen käsittelyä, jotta pienempiä hankkeiden toteuttajia ei syrjittäisi? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 1999) Sokrates-ohjelman täytäntöönpanoa koskevien sääntöjen mukaan koordinaattorin ei tarvitse suorittaa hankkeen kokonaiskustannuksia ennen komission tuen saamista. Komissio pyrkii päin vastoin huolehtimaan, etteivät Sokrates-hankkeiden kustannukset muodostu liian raskaaksi rahoitustaakaksi tuensaajille ja erityisesti pienille hankkeiden toteuttajille, sillä se maksaa huomattavia ennakkomaksuja hankkeen käynnisttyttyä (vähintään 80 prosenttia). Näin ollen hankkeen loppuvaiheessa jää maksettavaksi ainoastaan tuen loppumäärä hankkeeseen käytetyistä menoista todisteeksi esitettyjen asiakirjojen perusteella. Tuen loppumäärä maksetaan, kun on analysoitu hankkeen lopullinen toimintaraportti sekä rahoitusselvitys. Komissio pyrkii tutkimaan hankkeiden koordinaattorien toimittamat asiakirjat nopeasti, jotta tuen loppumäärä voitaisiin maksaa viivästyksittä. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema viivästys on epätavallinen, ja se selittyy ainoastaan kyseiseen hankkeeseen liittyvillä erityisillä vaikeuksilla.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3989/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Lelumuseo Lähes kaikissa suuremmissa kaupungeissa (Wien, Salzburg, Zürich, Budapest, Nürnberg, Göppingen jossa Märklinillä on toimipaikka sekä Lontoo ja Pariisi) on lelumuseo. Lähes aina on kyse kotimaisesta lelutuotannosta, koska Saksa, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat suurimmat lelunvalmistajat sotien välisenä aikana. Italiassa sitä vastoin lelutehtaat ovat harvinaisempia - mikä johtuu osittain Italian markkinoiden vaatimattomimmista taloudellisista mahdollisuuksista - ja siitä, että valmistettiin vähemmän hienostuneita leluja, mutta jotka olivat kuitenkin epäilemättä parempia mielikuvituksen rikkauden ja vaihtelun kannalta. Heikko levinneisyys ja puutteellinen materiaali ovat johtaneet siihen, että italialaisia lelukokoelmia on vähän. Rooman lähettyvillä sijaitsevassa yhteisössä on "La memoria giocosa" -kulttuuriyhdistyksen aloitteesta perustettu keskustaan lelumuseo, jossa on yhdistyksen noin 1 500 esinettä Saksasta, Ranskasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Italiasta ja Yhdysvalloista vuosilta 1920-1960. Museo on ehdotettu siirrettäväksi sopivampiin, vähintään 200 m2 käsittäviin tiloihin, jotta museon kapasiteettia voitaisiin paremmin hyödyntää. Lelumuseolla on tärkeä didaktinen tehtävä ja sillä on suuri merkitys matkailuelinkeinolle, jota voitaisiin kehittää alueella, sekä kulttuuriperinnön kannalta. Italiassa ei tällä hetkellä ole yhtään museota, joka vastaisi näitä vaatimuksia. Edellä esitetyn perusteella tiedustelisin komissiolta: 1. Onko olemassa yhteisön ohjelmia tai aloitteita sellaisten hankkeiden kuin lelumuseoiden kehittämiseksi? 2. Onko mahdollista tukea määrärahoin tällaisen aloitteen markkinoimista? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (16. helmikuuta 1999) 1. Komission aloite, joka soveltuu parhaiten arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemaan tarkoitukseen, on vuoden 1999 Rafael-ohjelma(1), johon kuuluvan toiminnan I tavoitteena on eurooppalaisen irtaimen kulttuuriperinnön suojeleminen ja vaaliminen rohkaisemalla parhaiden käytäntöjen kehittämistä ja yhdistämistä eri jäsenvaltioille yhteisten teemojen tai ongelmien perusteella. Lelut on parlamentin jäsenen esittämistä syistä ilman muuta luettava näiden teemojen joukkoon. 2. Komissio voi myöntää rahoitusta hankkeelle, jota ehdottaa vähintään kolmen Rafael-ohjelmaan osallistumaan oikeutetun valtion toimijoista muodostuva eurooppalainen yhteistyöverkko. Hankkeen tavoitteena on oltava yhteisten ongelmien tutkiminen, yhteisten menettelytapojen kehittäminen innovatiivisiksi toimenpiteiksi, jotka voivat toimia Euroopan tason esimerkkeinä, ja näiden toimenpiteiden testaaminen. Hanke-esitysten viimeinen jättöpäivä on 26. maaliskuuta 1999. (1) EYVL C 342, 10.11.1998.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0009



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2494/98 esittäjä(t): Graham Mather (PPE) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: Hevosten kuljetukset teuraaksi Itä-Euroopasta EU:n alueelle Komission lukujen mukaan vuonna 1994 yli 120 000 hevosta kuljetettiin Itä-Euroopasta EU:n alueelle teurastettavaksi. 1. Onko komissiolla tuoreempia lukuja? 2. Katsooko komissio, että näissä tapauksissa noudatetaan eläinten hyvinvointia koskevia EU:n määräyksiä, ja erityisesti elävien eläinten kuljetuksia koskevia säännöksiä? 3. Mitä mekanismeja on olemassa näiden säännösten noudattamisen valvomiseksi, ja ovatko nämä mekanismit komission mielestä riittäviä? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (19. lokakuuta 1998) 1. Komissio lähettää taulukon suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. 2. Komissio on tietoinen siitä, etteivät eläinten hyvinvointiin vaikuttavat olosuhteet ole aina tyydyttäviä Euroopan unionin ulkopuolisista Itä-Euroopasta maista eräisiin jäsenvaltioihin tapahtuvissa teurashevosten ja muiden kotieläinten kuljetuksissa. 3. Keinoista, joilla eläinten kuljetuksen aikaisesta hyvinvoinnista annettuja yhteisön säännöksiä voidaan valvoa ja niiden noudattaminen varmistaa, komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että on jäsenvaltioiden vastuulla varmista, että eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun neuvoston direktiivin 91/628/ETY(1) edellytyksiä noudatetaan. Komission mielestä jäsenvaltioiden toistaiseksi suorittamilla tarkastuksilla ei aina ole ollut toivottua vaikutusta etenkään niissä jäsenvaltioissa, jotka eivät ole vielä täydellisesti tai ollenkaan täytäntöönpanneet neuvoston direktiiviä 95/29/EY(2) (jolla merkittävästi muutettiin direktiiviä 91/628/ETY). Komissiolla on direktiivin 91/628/ETY 10 artiklan perusteella oikeus tehdä tarkastuksia. Se onkin käyttänyt oikeuttaan tekemällä tarkastuskäyntejä kaikkiin jäsenvaltioihin. Todetut puutteet on raportoitu kyseisille jäsenvaltioille, joita on pyydetty ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin eläinten hyvinvointia koskevien yhteisön säännösten valvomiseksi. Komissio aikoo lisätä näitä tarkastuksia saatuaan koulutettua palvelukseen otettavan eläinlääketieteen asiantuntijoista koostuvan lisähenkilöstönsä. Komissio suunnittelee lisäävänsä tarkastuksia myös eläinlääkinnällisillä rajatarkastusasemilla yhteisön itärajoilla. Lisäksi komissio vahvistaa yhteistyötä Itä-Euroopan valtioiden kanssa, mikä parantaa eläinten hyvinvointia koskevien yhteisön säännösten noudattamista sekä hevosten ja muiden kotieläinten oloja. (1) EYVL L 340, 11.12.1991. (2) EYVL L 148, 30.6.1995.