KIRJALLINEN KYSYMYS E-0864/01 esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle. Euron käyttöönotto.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0137 - 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0864/01 esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle (22. maaliskuuta 2001) Aihe: Euron käyttöönotto Alankomaissa kuluttaja voi kolmen kuukauden kuluttua euron käyttöönotosta tallettaa guldeneita pankkiin ilmaiseksi. Yrittäjän on kuitenkin maksettava tästä pankille. Yrittäjä toimii siirtymisvaiheen ensimmäisinä päivinä kuten pankki. Katsooko komissio, että tämä implisiittinen kustannusten siirto yrityksille on oikeutettua? Tapahtuuko tällaista kustannusten siirtoa yrityksille kaikissa jäsenvaltioissa? Voisiko komissio antaa jäsenvaltiokohtaisen selvityksen? Euroon siirtymisen ensimmäisinä päivinä yrittäjällä on oltava hallussaan kaksinkertainen määrä valuuttaa. Alankomaissa ongelmana on tuon yrittäjän hallussaan pitämän ylimääräisen rahan takaaminen. Voisiko komissio ilmoittaa, onko kaikissa jäsenvaltioissa sama ongelma, ja kuinka se aikoo ratkaista sen? Euroopan keskuspankin presidentti Wim Duisenberg ilmoitti 5. maaliskuuta Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnalle, että hänelle ei ole valitettu yksityisten pankkien yhteistyöstä ensi vuoden tammikuun 1. päivä tapahtuvan euron käyttöönoton yhteydessä. Onko komissio yhtä tyytyväinen pankkien yhteistyöhön ja erityisesti niiden yhteistyöhalukkuuteen pk-yritysten kanssa (kuten pankkien pidennetty aukioloaika 1. tammikuuta ja yrityksille vanhojen valuuttojen vaihdosta aiheutuvat kustannukset)? Kun asiakas haluaa vaihtaa pankkia esimerkiksi siitä syystä, että hän odottaa saavansa toisesta pankista parempaa palvelua, eräänä merkittävänä esteenä on, että asiakas saa tämän vaihdon seurauksena täysin uuden pankkitilinumeron. Onko komission mukaan olemassa säännöksiä, jotka estävät pankkitilinumeron mukaanoton kuluttajan tai yrityksen vaihtaessa pankkia? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (17. toukokuuta 2001) Komissio antoi 11. lokakuuta 2000 suosituksen(1), jonka mukaan pankkien asiakkaiden olisi voitava vaihtaa seteleitä ja kolikoita maksutta ja ilman määrällisiä rajoituksia riippumatta siitä, ovatko nämä luonnollisia vai oikeushenkilöitä. Asiakkaan ainoana velvollisuutena olisi ilmoittaa suurista summista etukäteen. Komissio ei ole vielä saanut kaikkia tietoja niistä käsittelykuluista, joita pankit mahdollisesti perivät oikeushenkilöiden vaihtaessa suuria summia seteleinä. Jotkut jäsenvaltiot, kuten Irlanti, ovat sopineet pankkien kanssa korvausmenettelyistä, joihin pankeilla on oikeus, jos ne eivät veloita yrityksiltä käsittelykuluja. Vakuutusyhtiöt eivät näytä yleensä perivän lisämaksua, jos vakuutusmäärä jo kattaa rahamäärän kasvun (yleistä suurissa jakeluketjuissa) tai sopimuksen muuttamiskustannukset ovat korkeammat kuin muuttamisesta aiheutuva lisäriski (yleistä kaupan alalla). Komission arvioiden mukaan pankkialan toimijat ovat yleisesti ottaen noudattaneet asianmukaisesti sekä vaihtokuluja koskevia suosituksia että pankkitilien ja tilimaksuvälineiden aikaistettua euromääräiseksi muuttamista koskevia suosituksia. Komissio esitti 3. huhtikuuta 2001 antamassaan tiedonannossa(2) pyynnön, että pankit pidentäisivät aukioloaikojaan ja pitäisivät konttorinsa poikkeuksellisesti avoinna kaikille tai osalle asiakkaista 1. tammikuuta 2002. Pankkitilin numeroon sisältyvät yleensä pankin ja/tai konttorin tunnistetiedot eikä pankkitilin numeroa ole näin ollen mahdollista säilyttää pankkia vaihdettaessa. (1) EYVL C 303, 24.10.2000. (2) KOM(2001) 190 lopullinen.