KIRJALLINEN KYSYMYS E-2144/01

esittäjä(t): Jo Leinen (PSE) komissiolle

(18. heinäkuuta 2001)

Aihe: Harvinaisten tautien lääkkeistä annettu direktiivi ja Fabryn taudin lääkkeiden markkinoille saattamista koskeva lupa

Harvinaisten tautien lääkkeistä annettua direktiiviä laadittaessa kukaan ei nähtävästi tullut ajatelleeksi mahdollisuutta, että markkinoille voitaisiin samanaikaisesti saattaa kaksi samaan indikaatioon tarkoitettua tuotetta. Näin näyttää kuitenkin käyneen heinäkuussa 2000 Fabryn taudin lääkkeiden tapauksessa. Harvinaislääkkeitä käsittelevä komitea myönsi molemmille tuotteille harvinaisen taudin lääkkeen aseman. Lisäksi lääkevalmistekomitea antoi kummassakin tapauksessa 29. maaliskuuta 2001 myönteisen lausunnon markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämiseksi. Direktiivin 65/65/ETY antamisesta lähtien lääkevalmisteita on markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämistä varten arvioitu laadun, turvallisuuden ja terapeuttisen tehon suhteen. Lääkevalmisteen terapeuttinen teho on osoitettava kliinisin kokein, joissa käytetään hoidollisesta hyödystä todistavia validoituja viitetuloksia eikä validoimattomia nk. korvaavia markkereita. Tässä tapauksessa toisen tuotteista, Replagalin, hoidollinen hyöty on näytetty toteen: se lieventää kipua, parantaa munuaisten toimintaa ja vähentää sydämen massaa. Toisen tuotteen, Fabrazymen hoidollisesta hyödystä ei ole näyttöä, vaan sen vaikutus on todettu pelkästään korvaavalla markkerilla. Tämän on todennut myös itse valmistajayhtiö ja sen pääasiallinen tutkija.

1. Kuinka on mahdollista, että tuotteesta annetaan myönteinen lausunto Euroopan markkinoille saattamista varten, kun se on testattu vain validoimattomilla korvaavilla markkereilla eikä sen hoidollista hyötyä ole kyetty näyttämään toteen? Vielä käsittämättömämpää on, että näin tehtiin, vaikka toisen tuotteen huomattava hoidollinen hyöty on todistettu, ja se on todennäköisesti myös turvallisempi.

2. Miten vaikeaa harvinaista tautia sairastavan potilaan oletetaan hyötyvän siitä, että häntä hoidetaan tuotteella, joka on hyväksytty validoimattomalla korvaavalla markkerilla tehtyjen testien perusteella, vaikka vasta myöhemmät kokeet osoittavat, onko lääkkeestä hoidollista hyötyä? Kysymys vaatii vastauksen etenkin, koska toisella tuotteella on tieteellisesti todistettu olevan hoidollista hyötyä.

3. Miksi tätä asiaa käsittelevään TKT Europe 5S:n 21. joulukuuta 2000 päivättyyn kirjeeseen komission pääosastolle ja lääkevalmisteista ja kosmeettisista aineista vastaavalle yksikölle, jossa kysyttiin validoimattomien korvaavien markkereiden käytöstä, ei ole vastattu virallisesti? Eikö kysymykseen olisi prosessin avoimuuden vuoksi vastattava pikaisesti?

4. Merkitseekö lääkevalmistekomitean antama myönteinen lausunto tapauksesta, jossa vaikutus on todettu vain validoimattomalla korvaavalla markkerilla, muutosta toimintalinjassa, jonka mukaisesti Euroopan markkinoille saattamista koskevat luvat on myönnetty? Jos näin on, miksi tästä ei ole ilmoitettu julkisesti teollisuudelle ja lääketieteen harjoittajille?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(12. lokakuuta 2001)

Harvinaislääkkeistä 16 päivänä joulukuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 141/2000(1) tuli voimaan 28 päivänä huhtikuuta 2000. Asetuksen tarkoituksena on tarjota kannustimia harvinaisten sairauksien hoitoon käytettävien lääkkeiden tutkimuksen, kehittämisen ja saatavuuden tehostamiseen. Harvinaisilla sairauksilla tarkoitetaan tauteja, joihin sairastuu alle viisi potilasta 10 000 henkeä kohti yhteisössä ja joihin ei ole löydetty tyydyttävää hoitokeinoa. Fabryn tauti on tällainen sairaus, johon sairastuu yksi 400 000 hengestä. Tämä periytyvä aineenvaihdunnan häiriö johtuu erään entsyymin puutteesta, joka johtaa sfingolipidikertymän syntyyn. Kertymä aiheuttaa kipua, vaurioita munuaisissa ja muissa elimissä sekä odotettavissa olevan elinajan huomattavaa lyhenemistä.

Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annetussa neuvoston direktiivissä 65/65/ETY(2) säädetään, että kaikki lääkkeet on arvioitava lääkeyritysten toimittamien asiakirjojen pohjalta. Näiden asiakirjojen on sisällettävä muun muassa fysikaalis-kemiallisten, biologisten tai mikrobiologisten testien, farmakologisten testien, myrkyllisyystestien sekä kliinisten kokeiden tulokset. Kliinisten kokeiden tulisi osoittaa lääkkeen tehokkuus ja turvallisuus normaaleissa käyttöolosuhteissa. Tietyille sairauksille, ja etenkin harvinaisille sairauksille, joiden oireita tavataan niin harvoin, ettei hakijan voida odottaa pystyvän toimittamaan normaalisti vaadittavia todisteita, voidaan markkinoille saattamista koskeva lupa myöntää erityisissä olosuhteissa (ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointiviraston perustamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2309/93 13 artiklan 2 kohta(3) sellaisena kuin se on muutettuna(4) sekä lääkevalmisteiden tutkimiseen liittyviä analyyttisiä, farmakologis-toksikologisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä toukokuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin liitteen 4G osa(5)). Erityisissä olosuhteissa myönnettyjä markkinoille saattamista koskevia lupia koskevat tietyt erityisvelvoitteet, jotka tarkistetaan vuosittain. Kyseiset kaksi lääkettä ovat saaneet myönteisen tieteellisen arvion tämän säännöksen perusteella.

1. Jokainen markkinoille saattamista koskeva lupa arvioidaan riippumattomasti lääkkeen omien, kliinisten asiakirjojen osoittamien, ominaisuuksien pohjalta. Markkinoille saattamista koskevan luvan myöntäminen korvikemuuttujien pohjalta ei ole epätavallista, etenkin jos hoidettavan sairauden kehittyminen kestää pitkään ja sairaudella on pitkäkestoisia vaikutuksia.

Fabryn taudissa esiintyy tunnusomainen histopatologinen löydös, jonka aiheuttaja, sfingolipidikertymä, on yhteydessä sairastuvuuteen ja kuolleisuuteen. Tämän kertymän vähentäminen potilailla osoittaa mahdollista pitkäaikaista kliinistä paranemista. Munuaisten sfingolipidikertymän käyttöä muuttujana pidettiin sen vuoksi tieteellisesti hyväksyttävänä tämän erittäin harvinaisen ja vakavan sairauden patofysiologian perusteella, ja koska sfingolipidikertymä on syynä sairastuvuuteen ja kuolleisuuteen.

Fabryn tautiin sairastuminen johtuu erään entsyymin puutteesta, ja sen vuoksi on farmakologisesti perusteltua, että tämän entsyymin antaminen potilaille johtaa mahdolliseen kliiniseen hyötyyn.

Vaikkakin kliiniset kehittämissuunnitelmat, mukaan luettuina Fabrazymen ja Replagalin testauksessa käytetyt muuttujat, olivat erilaiset, lääkevalmistekomitea, joka on toimivaltainen tieteellinen komitea, katsoi annettujen tietojen perusteella molempien tuotteiden tarjoavan pitkäaikaista kliinistä hyötyä. Molempien lääkkeiden turvallisuus todettiin hyväksyttäväksi haittavaikutusten osalta. Molempia tuotteita tarkasteltiin edellä mainittujen erityisten olosuhteiden mukaisesti ja molempia lääkeyrityksiä on pyydetty toimittamaan kliinisiä lisätietoja osana erityisvelvoitteitaan.

2. Harvinaiseen ja potilasta heikentävään Fabryn tautiin ei ole saatavissa tehokasta hoitoa. Tämän vuoksi luvan myöntäminen kahdelle pitkäaikaista kliinistä hyötyä osoittaneelle hoitokeinolle on suuri edistysaskel taudista kärsiville potilaille, perustuivat tulokset sitten korvikemuuttujiin tai muihin muuttujiin.

3. Komissio vastaanotti Transkaryotic Therapies, Inc. -yritykseltä (TKT) 21 päivänä joulukuuta päivätyn mietinnön harvinaislääkelainsäädännön soveltamisesta. Vastaus lähetettiin 31 päivänä tammikuuta 2001. Tätä mietintöä on käsitelty harvinaislääkkeistä 16 päivänä joulukuuta 1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 141/2000(6) tulkitsemalla näiden kahden kysymyksessä esitetyn lääkkeen osalta. Korvikemuuttujien merkityksellisyys markkinoille saattamista koskevan luvan hakemisessa on tieteellinen asia, ja sen tarkastelu kuuluu kyseisen hakemuksen käsittelystä vastaavalle tieteelliselle elimelle, tässä tapauksessa lääkevalmistekomitealle.

4. Markkinoille saattamista koskevia lupia on myönnetty korvikemuuttujiin perustuen lukuisille harvinaisten ja vähemmän harvinaisten sairauksien hoitoon tarkoitetuille lääkkeille. Muun muassa diabeteksen, kohonneen verenpaineen, Gaucherin taudin ja nephropathic cystinosis -taudin hoitoon tarkoitetut lääkkeet kuuluvat tähän ryhmään. Jos lääkkeen lupa perustuu lääkevalmistekomitean tieteelliseen lausuntoon (keskitetysti hyväksytyt lääkkeet), on siihen liittyvän hakemuksen tiedoista ja luvan myöntämisperusteista saatavilla yhteenveto. Tämä yhteenveto julkaistaan markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämisen jälkeen eurooppalaisessa julkisessa arviointikertomuksessa (European Public Assessment Report, EPAR) päätöksentekoprosessin avoimuuden takaamiseksi kaikille osapuolille, kuten teollisuudelle, lääketieteelliselle yhteisölle ja suurelle yleisölle.

(1) EYVL L 18, 22.1.2000.

(2) EYVL B 22, 9.2.1965.

(3) EYVL L 214, 24.8.1993.

(4) EYVL C 335, 6.11.1997.

(5) EYVL L 147, 9.6.1975.

(6) EYVL L 18, 22.1.2000.