ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2733/98 esittäjä(t): Christine Oddy (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Metsien hävittäminen Venezuelassa Aikooko komissio esittää voimakkaan vastalauseen Venezuelan hallitukselle siitä, että tämä asettaa sademetsät suureen vaaraan aikomalla hyväksyä kaivostoiminnan ja metsänhakkuiden aloittamisen lähes puolella Imatacan rauhoitetusta metsäalueesta? Tällä uhattaisiin metsän alkuperäasukkaiden perinteistä elämäntapaa ja tuhottaisiin laajalti luonnonvaraista elämää. Lisäksi tämä olisi vaarallinen ennakkotapaus muiden vastaavien metsäalueiden tulevaisuudelle. Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (8. lokakuuta 1998) Sademetsien säilyttäminen ja niiden kestävä hallinta ovat komissiolle tärkeitä asioita. Komissio onkin vuodesta 1992 alkaen osallistunut alalla toteutettaviin toimiin yli 500 miljoonalla eculla, ja se seuraa tarkasti kaikkia tämän alan tapahtumia. Imatacan metsänsuojelualuella on sen perustamisvuodesta 1961 lähtien harjoitettu laitonta kaivostoimintaa, jonka merkitys on viime vuosina lisääntynyt. Asetuksella N:o 1850 pyritään tällaisen toiminnan laillistamiseen ottamalla käyttöön ympäristöystävällisempiä menettelytapoja, koska kaivostoiminnan estämistä kokonaan pidetään yhteiskunnallisista syistä mahdottomana. Venezuelan talous on taantunut huomattavasti öljyn hinnan laskettua viime vuonna lähes 50 prosenttia. Tämän johdosta noin puolet maan väestöstä elää surkeissa olosuhteissa, ja toimenpiteitä ulkomaisen velan hoitamiseksi on lisätty tuntuvasti. Venezuelan hallitus on näissä olosuhteissa etsinyt uusia keinoja hyödyntää luonnonvaroja, millä pyritään lisäämään tuloja ja pienentämään maan riippuvaisuutta öljystä, mikä on selvästi koko taloutta uhkaava tekijä. Näiden syiden perusteella asetus N:o 1850 lopulta hyväksyttiin. Alunperin asetuksen voimaantuloa lykättiin, ja siitä käytiin myöhemmin kiivasta julkista keskustelua. Komissio on tukenut useita ympäristöhankkeita Venezuelassa, esimerkiksi biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä Orinoco-joen yläjuoksun ja Casiquiare-joen suojelualueella (11 miljoonalla eculla), Amatzonin alkuperäiskansojen suojeluhanketta (915 000 eculla), biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä Orinoco-joen suistossa (750 000 eculla), jokialueen viranomaisen perustamista Lago de Valencian altaalle (870 000 eculla) sekä ympäristöhallinnon toteutettavuustutkimusta Caronin altaalla (80 000 eculla). Venezuelassa on huomattavan paljon ympäristölainsäädäntöä: yli 80 lakia sekä noin 400 asetusta ja muuta säädöstä. Komissio kehottaakin kahdenvälisissä yhteydenpidoissa Venezuelaa huolehtimaan näiden säädösten, ja erityisesti asetuksen N:o 1850, saattamisesta voimaan mukaan lukien asetuksessa määrätyt kansainväliset velvoitteet kohti kestävää kehitystä (biologista monimuotoisuutta koskeva yleissopimus). Komissio valmistelee parhaillaan tiedonantoa metsänhoidon alalla tehtävästä kehitysyhteistyöstä jatkaakseen ja kehittääkseen toimintojaan tällä alalla vuoden 1999 jälkeen. Perustekstiä laadittaessa komissio ottaa ehdottomasti huomioon metsäalan ja muun taloudellisen toiminnan väliset yhteydet.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2327/98 esittäjä(t): Franz Linser (NI) komissiolle (22. heinäkuuta 1998) Aihe: Brennerin solan tienkäyttömaksu 2 Euroopan unionin komissio on nostanut kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa tiemaksuja koskevan direktiivin rikkomisesta. 1. Mikä on tämän kanteen oikeusperusta? 2. Onko mahdollista, että komissio luopuu kanteesta? 3. Jos on, mitkä ehdot Itävallan on täytettävä, jotta komissio luopuisi kanteesta? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-2326/98 ja E-2327/98 (1. lokakuuta 1998) Komissio neuvoo arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan komission vastaukseen Christoph Konradin kirjalliseen kysymykseen 1764/98(1). Jos komissio katsoo, että Itävalta on toteuttanut toimia tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa 25. lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/89/ETY(2) rikkomisen lopettamiseksi, komissio saattaa harkita luopumista Itävaltaa vastaan nostetusta kanteesta. Tämä on kuitenkin komission harkintavallassa, ja komissio toimii aina tapaukseen liittyvien tosiseikkojen pohjalta. Komissiota ovat kiinnostaneet Brennerin solan tienkäyttömaksujen uudelleenjärjestelyjä koskevat Itävallan kaksi tuoreinta ehdotusta, joiden avulla on tarkoitus päästä eteenpäin neuvostossa direktiivin 93/89/ETY tarkistamisesta käytävissä keskusteluissa. Näitä Itävallan tuoreimpia ehdotuksia ei ole toimitettu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa käsiteltävänä olevan Brennerin solan tapauksen yhteydessä. (1) EYVL C 13, 18.1.1999, s. 80. (2) EYVL L 279, 12.11.1993, s. 32
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0176



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3204/98 esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Murhaan yllyttäminen Aikooko Euroopan komissio ilmoittaa Pakistanille olevansa vakavasti huolissaan siitä, että sanomalehti Juraat on julkaissut ilmoituksen, jossa militantit muslimipapit tarjoavat suuria rahasummia palkkioksi Salman Rushdien, Mirza Tahirin, Gogar Shahin ja Janti Lalin murhaamisesta? Tämä toimenpide - murhaan yllyttäminen - olisi rikos kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa - ja Pakistanin hallituksen on estettävä vastaavien ilmoitusten julkaiseminen, jos se haluaa, että Pakistania pidetään sivistyneenä ja lakia noudattavana valtiona. Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 1998) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolestunut tästä asiasta, josta se ei ollut aikaisemmin tietoinen. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että "Juraat" on Karachissa ilmestyvä vähälevikkinen urdun kielinen paikallinen sanomalehti. Huolimatta Pakistanin kansalliskirjastoon tehdyistä tiedusteluista komission Islamabadissa oleva valtuuskunta ei ole saanut hankittua kyseistä lehden numeroa tekstin tarkistamiseksi. Islamabadissa oleva valtuuskunta ei ole lisätiedusteluissaan pystynyt toteamaan mitään reaktiota ilmoituksen johdosta Pakistanin hallituksen eikä Pakistanissa toimivien ihmisoikeusjärjestöjen taholta.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3098/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) neuvostolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Ammattilaisjalkapalloilijoiden ammatilliset suhteet Jalkapalloilijoiden ja urheilumanagerien välisissä ammatillisissa suhteissa ei voida luoda esteitä, jotka haittaavat ja estävät vapaata kilpailua niin monimuotoisella ja jatkuvasti kehittyvällä alalla kuin jalkapalloilu. Italian jalkapalloliiton käytössä oleva erityinen luettelo ei voi olla Italian oikeusjärjestelmän mukainen, koska siinä ei noudateta työelämälle tyypillisiä sääntöjä. Luomisen, keksimisen, tutkimisen ja aloitteellisuuden iloa ja mielikuvituksen lentoa ei voida kieltää yksityisiltä edes urheilun alalla, kun on kyse todellisesta teollisesta ja kaupallisesta toiminnasta. Siksi kysynkin neuvostolta: 1. Onko Italian jalkapalloliiton omaksuma managerikäytäntö vastoin työelämää koskevan yhteisön lainsäädännön kehitystä? 2. Estääkö Italian jalkapalloliiton omaksuma managerikäytäntö palvelujen vapaata liikkumista, kun otetaan huomioon myös ammatillisen toiminnan harjoittaminen suhteessa siihen sovellettavaan Italian lainsäädäntöön (laki N:o 287/90)? Vastaus (20. ja 21. joulukuuta 1998) Neuvosto muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että perustamissopimuksen nojalla komissio on toimivaltainen valvomaan kyseisen perustamissopimuksen määräysten soveltamista. Tästä seuraa, että koska arvoisan parlamentin jäsenen esittämät jalkapalloilijoiden ja urheiluseurojen välisiä ammatillisia suhteita koskevat kysymykset koskevat näkökohtia, jotka liittyvät ammattien vapaaseen harjoittamiseen ja vapaaseen kilpailuun, ne ovat komission toimivaltaan kuuluvia asioita.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0009



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2134/98 esittäjä(t): Philippe De Coene (PSE) ja Anne Van Lancker (PSE) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: ECVAM:in johtajan toimikauden pituus Euroopan vaihtoehtoisten koemenetelmien validointikeskuksen (ECVAM) johtajan toimikausi uusittiin äskettäin. Tavallisesti toimikauden pituus on viisi vuotta, mutta tällä kertaa sitä jatkettiin vain kahdella vuodella. Toimikauden rajoittaminen haittaa huomattavasti jokaista tämän ajanjakson aikana aloitettavaa tutkimusta, sillä monia tutkimuksia ei kyetä saattamaan päätökseen sen aikana. Kaksi vuotta on myös liian lyhyt aika tehdä harkittuja pitkän aikavälin päätelmiä. Tieteelliset tahot eivät enää luota ECVAM:iin huomatessaan, että sen johtajalla on vain kaksi vuotta aikaa toteuttaa tutkimuksensa. Eikö komissio katsokin, että on tieteellisesti perusteltua tehdä kyseinen nimitys koko viiden vuoden toimikauden ajaksi? Millä perusteella tähän lyhennettyyn toimikauteen päädyttiin?
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0251/98 esittäjä(t): Marco Cellai (NI) komissiolle (13. helmikuuta 1998) Aihe: Yritysten netto-omaisuusvero Sen periaatteen mukaisesti, että pääomapanoksia tai pääoman hankintaa voidaan verottaa ainoastaan yhden kerran Euroopan yhteisön sisällä, jotta pääomien vapaalle liikkuvuudelle ei aseteta esteitä, 17. heinäkuuta 1969 annetun direktiivin nro 69/335/ETY(1) 1 artiklassa vahvistetaan rahayhtiöiden pääomapanoksista kannettavan veron harmonisointi. Edellä mainitulla direktiivillä kielletään jäsenval-tioita kantamasta näiden yhtiöiden pääoman hankinnasta muita kuin pääomaveroa, jonka osuus 18. huhtikuuta 1973 annetun direktiivin 73/80/ETY(2) 1 artiklan muutoksen mukaisesti ei voi ylittää 1 prosenttia (direktiivin 69/335/ETY 10 artikla). Pääomaveroa (ainoa mainitussa yhteisön lainsäädännössä hyväksytty vero) edustaa Italian lainsäädännössä pääomapanoksille, kiinteistöjen omistusoikeuksien siirtämistä lukuun ottamatta, määrätty rekisterivero: tämän veron osuus on noin 1 %. Yhtiöiden netto-omaisuusvero on näin ollen mainitun rekisteriveron kanssa päällekkäinen, se lisää yritysten toimintavuoden lopussa laskettavaa pääomaveron osuutta vielä 0,75 prosentilla vuosi vuoden jälkeen ilman että se olisi poikkeusluontoinen tai väliaikainen. Näin kyseinen vero vaikuttaa samalla tavalla kuin pääomapanoksille määrätty vero ja sellaisenaan on ristiriidassa 17. heinäkuuta 1969 annetun direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan kanssa. Tästä ristiriidasta seuraa sekä yhteisön että kansallisen oikeudenkäytön kannalta se, että on lakattava välittömästi ja takautuvasti noudattamasta yritysten netto-omaisuusveroa koskevaa säädöstä ilman, että on tarvetta erilliseen lainsäädäntötoimeen. Edellisiin syihin vedoten monet italialaiset yhtiöt ovat jo lähettäneet valtiovarainministeriölle takaisinmaksupyynnön aiheettomasti maksetuista netto-omaisuusveroista korkoineen. Eikö komissio katso, että on tarpeen vaatia Italian hallitusta vastaamaan oman asiaa koskevan lainsäädäntönsä mukauttamisesta ja saamaan aikaan nopeasti uudet määräykset? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama täydentävä vastaus (16. joulukuuta 1998) Italian tuomioistuin on tehnyt yhteisön tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen siitä, onko Italian perimä yritysten pääomavero yhteensoveltuva pääoman hankinnasta perittävistä välillisistä veroista 17. heinäkuuta 1969 annetun ja sittemmin muutetun direktiivin 69/335/ETY kanssa. 27. lokakuuta 1998 antamassaan tuomiossa (asia C-4/97 Manifattura italiana Nonwoven SpA) yhteisön tuomioistuin päätti, että yritysten pääomavero ei ole pääoman hankinnasta perittävä vero eikä ominaispiirteiltään samantyyppinen vero ja siten edellä mainitun direktiivin perusteella ei voida vastustaa tämän veron perimistä pääomayhtiöiltä. Lopuksi komissio kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että tämä vero on nyttemmin lakkautettu. (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25. (2) EYVL L 103, 18.4.1973, s. 13.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2950/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Tutkintotodistusten tunnustaminen Vastauksessa 29. huhtikuuta 1998 esittämääni kysymykseen E-1304/98(1) ei puututa lainkaan kolmannessa kohdassa esille ottamaani seikkaan, joten toistan sen nyt selvyyden vuoksi: "Mitä edellytyksiä Ison-Britannian Open Universityn "Master of Arts" -tutkinnon suorittaneilta vaaditaan heidän tutkintotodistustensa tunnustamiseksi?" 1. Voiko komissio hankkia tarvittavat tiedot asiasta? 2. Ellei, kenen puoleen niiden opiskelijoiden, joita asia koskee, on käännyttävä saadakseen tarvittavat tiedot? 3. Aikooko komissio ryhtyä toimiin näiden opiskelijoiden oikeuksien tunnustamiseksi? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1998) Vastauksena ensimmäiseen kysymykseen komissio toistaa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-1304/98(2) jo antamansa vastauksen eli yhteisössä ei ole käytössä automaattista tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmää. Yhdistyneen kuningaskunnan Open Universityn "Master of Arts" -tutkintoa ei näin ollen tunnusteta automaattisesti Italiassa eikä muissa jäsenvaltioissa. Lisäksi komissio haluaa vastauksena kolmanteen kysymykseen korostaa vielä kerran, että tutkintotodistusten tunnustaminen sekä ne edellytykset, jotka tutkinnonsaajan on täytettävä saadakseen tutkintotodistuksensa tunnustetuksi, kuuluvat jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Koska korkeakouluopetuksen sisältö ja rakenteet vaihtelevat suuresti yhteisössä, tutkintotodistukset arvioidaan tapauskohtaisesti. Open Universitysta "Master of Arts"-tutkinnon saaneiden opiskelijoiden on näin ollen käännyttävä Italian viranomaisten puoleen saadakseen tutkintotodistuksensa tunnustetuksi Italiassa. (1) EYVL C 354, 19.11.1998, s. 89. (2) EYVL C 354, 19.11.1998.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0176



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3002/98 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Peruutetut direktiiviehdotukset Komission puheenjohtaja Santer kuuluu liittokansleri Kohlin ja presidentti Chiracin aloittamissa toissijaisuusperiaatetta ja keskitettyä keskustelua koskevassa keskustelussa painottaneen, että nykyinen EU-komissio on toimintansa aloitettuaan (vuodesta 1995 lähtien) peruuttanut 140 direktiiviehdotusta (APA 647, 16.6.1998/19:40). Voiko komissio tämän johdosta - vahvistaa tämän tiedon ja, mikäli tieto pitää paikkansa, - esittää yksityiskohtaisen luettelon kyseisistä ehdotuksista ja, mikäli mahdollista, perustella, miksi se on peruuttanut nämä ehdotukset? Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (20. marraskuuta 1998) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle peruuttaneensa vuodesta 1995 alkaen 143 ehdotusta, jotka eivät olleet enää ajankohtaisia. Peruutettuja ehdotuksia oli 61 vuonna 1995, 48 vuonna 1996 ja 34 vuonna 1997. Komissio selventää, ettei kyse ollut pelkästään direktiiviehdotuksista, vaan muistakin ehdotuksista. Joissakin tapauksessa ne muuttuivat tarpeettomiksi objektiivisista syistä. (Niiden perusteena ollut oikeudellinen, taloudellinen tai poliittinen tilanne muuttui tai ehdotuksen päämäärä saavutettiin muilla keinoilla.) Joskus ne peruutettiin, koska komissio alkoi noudattaa toista lähestymistapaa (esimerkiksi asiasta oli tehty uusi ehdotus tai sitä valmisteltiin). Parlamentille on luonnollisesti toimitettu yksityiskohtaiset luettelot näistä ehdotuksista. Vuoden 1995 luettelo toimitettiin sille 14. marraskuuta 1995(1), vuoden 1996 luettelo 21. marraskuuta 1996(2) ja vuoden 1997 luettelo 4. helmikuuta 1998(3). (1) EYVL C 344, 22.12.1995. (2) EYVL C 2, 4.1.1997. (3) EYVL C 40, 7.2.1998.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2994/98 esittäjä(t): Roberto Mezzaroma (PPE) neuvostolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Edustusta asevoimissa koskeva lakiuudistus Italiassa Italian parlamentin puolustuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta hyväksyi 21. heinäkuuta 1998 lakiehdotuksen edustuksesta asevoimissa. Lain sisällöstä käy ilmi, että ei ole olemassa poliittista tahtoa toteuttaa edustusta koskevaa innovatiivista uudistusta asevoimien olosuhteiden parantamiseksi. Lakiin on suhtauduttu täysin välinpitämättömästi, eikä sitä ole arvioitu kriittisesti, mikä on osoitus vakavasta ja vaarallisesta pyrkimyksestä estää asevoimien henkilöstöä vaikuttamasta kyseisen lain sisältöön. Euroopan maiden asevoimissa on jo useita vuosia sovellettu lakia, joka suojelee laajalti ja kattavasti asevoimiin kuuluvien perusoikeuksia. Ottaen huomioon, että Euroopan parlamentti hyväksyi vuosina 1985 ja 1997 suositukset asevoimiin kuuluvien todellisen ja tehokkaan edustuksen varmistamisesta, eikö neuvosto katso, että on tarpeen, ilman että Italian parlamentin itsemääräämisoikeutta loukataan, antaa erityinen suositus, jonka mukaan senaatin hyväksyttävänä olevan uuden lain myötä tämä perustuslaillinen oikeus olisi sisällytettävä luovuttamattomien yhdistymisvapautta koskevien perusoikeuksien suojelemiseen ja että kyseinen laki olisi yhdenmukaistettava muiden Euroopan maiden yhteistä puolustuspolitiikkaa WEU:ssa koskevien vastaavien lakien kanssa? Vastaus (14. joulukuuta 1998) Esittämänne kysymys ei kuulu neuvoston toimivaltaan.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2945/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) neuvostolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Italian hallituksen viivyttely takuurahaston perustamisessa pk-yrityksille Ecofin-neuvosto on hyväksynyt 420 miljoonan ecun lainan, joka on tarkoitettu pk-yritysten hyväksi toteutettavia erilaisia toimia varten, kuten jäsenvaltioiden rahoitusosuutta edellyttävän lainatakuurahaston perustamiseen. Italian teollisuusministeri on käynnistänyt lainsäädäntömenettelyn eurooppalaisen rahaston kanssa yhteen sopivaa kansallista takuurahastoa koskevan asetuksen hyväksymiseksi, mutta menettelyä ei ole vielä saatu päätökseen. Tämän kansallisen takuurahaston olisi pitänyt olla käytettävissä syyskuun puolivälissä, mutta asetusta tuskin hyväksytään aivan lähiaikoina. Tästä syystä Italian pk-yritykset eivät jälleen kerran voi hyödyntää Euroopan unionin tarjoamia tukia. Sen sijaan muut jäsenvaltiot, jotka ovat kyenneet nopeammin mukauttamaan oman lainsäädäntönsä yhteisön tarjoamiin mahdollisuuksiin, hyötyvät niistä. Italian hallituksen viivyttely haittaa siis ainoastaan yhteisön tukien mahdollisia hyödyntäjiä eli tässä tapauksessa pk-yrityksiä. Kuinka neuvosto aikoo suojella pk-yrityksiä, jotka ovat muita heikommassa asemassa johtuen jäsenvaltioiden tekemättömistä tai myöhässä olevista lainsäädäntömuutoksista? Mihin toimiin se aikoo ryhtyä niiden hallitusten suhteen, jotka laiminlyödessään tarvittavat toimet rankaisevat oman maansa liiketoiminnan harjoittajia? Vastaus (14. joulukuuta 1998) Perustamissopimuksessa määrätyn toimielinten välisen toimivaltajaon mukaisesti neuvostolla ei ole toimivaltaa huolehtia siitä, että yhteisön toimia sovelletaan jäsenvaltioissa.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2488/98 esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) ja Edith Müller (V) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: EU-tuet ja ydinalan turvallisuuden parantaminen Keski- ja Itä-Euroopassa EU asettaa mm. Phare- ja Tacis-ohjelmien yhteydessä käyttöön huomattavia summia määrärahoja, joilla on tarkoitus parantaa ydinalan turvallisuutta KIE-maissa. Voiko komissio ilmoittaa (prosentuaalisina ja/tai todellisina) lukuina, missä määrin ydinalan turvallisuus on parantunut erilaisten EU-tukien avulla ohjelmien käynnistyttyä tuensaajavaltioissa?
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3179/98 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle (27. lokakuuta 1998) Aihe: PHARE-ohjelman sosiaalilausekkeet PHARE-ohjelma on kehittynyt välineeksi, jolla tuetaan Keski- ja Itä-Euroopan maita niiden valmistautuessa liittymiseen. Tässä vaiheessa tuntuu tärkeältä varmistaa tämän ohjelman toteutuksessa, että varojen käytössä noudatetaan eurooppalaista sosiaalipolitiikkaa sekä sosiaalisia perusoikeuksia sosiaalisen peruskirjan tarkoittamalla tavalla ja yhteisön säännöstön pohjalta. Siksi pyydän komissiolta vastausta seuraaviin kysymyksiin: 1. Miten sosiaalisten perusoikeuksien noudattamista valvotaan myönnettäessä varoja PHARE-ohjel-mille? 2. Mitä tapahtuisi, jos havaittaisiin rikkomus, toisin sanoen mitä menettelyjä käynnistettäisiin? 3. Onko tällaisia ongelmia esiintynyt aikaisemmin? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1998) 1. Yksi Phare-ohjelman keskeisistä ajatuksista on yhteisön säännöstöön olennaisesti kuuluvien sosiaalisten perusoikeuksien kunnioittaminen. Siten uudelleen suunnattu Phare-strategia, jonka painopisteenä on liittyminen unioniin, ei kata pelkästään aloja, joilla on työlainsäädäntöä, sosiaalista vuoropuhelua, tasavertaista kohtelua, sosiaalista suojelua, kansanterveyttä, työterveyttä ja -turvallisuutta ja siirtotyöläisiä koskevat selvät säädökset, vaan myös alat, joita ei säännellä yhtä tiukasti sosiaalisesta peruskirjasta johdetulla Euroopan sosiaalialan lainsäädännöllä. Aina arvioitaessa hyväksyttäväksi jätettyjä Phare-ohjelmia ja yksittäisiä hankkeita kiinnitetään perusteellista huomiota siihen, kuinka niissä noudatetaan yhteisön sosiaalialan säännöstöä sen laajemmassa merkityksessä. Joissakin Phare-ohjelmissa sosiaalialan säännöstö otetaan huomioon vain sen ahtaammassa merkityksessä. Keski- ja Itä-Euroopan maiden sosiaaliturvaa koskevaa uudistusta tuetaan yhteisesti ja LIEN-ohjelmasta ja kumppanuusohjelmasta tuetaan kansalaisjärjestöjen kautta vähemmistöjä ja heikossa asemassa olevia ryhmiä sekä sosiaalis-taloudellisen alan toimijoita. Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymistä valmistelevan kumppanuuden yksi keskipitkän aikavälin tavoite ovat työllisyyttä ja sosiaalisia kysymyksiä koskevat valmistelut kyseisissä maissa. Varoja myönnettäessä otetaan muun muassa huomioon tämän tavoitteen toteutuminen. 2. ja 3. Komission tiedossa ei ole ainuttakaan Phare-ohjelmaa tai yksittäistä hanketta, joka rikkoisi yhteisön sosiaalialan sääntöjä. Jos komissio havaitsee tällaista tapahtuvan tai sille sellaisesta ilmoitetaan, se käyttää tarvittavia keinoja korjatakseen tilanteen viipymättä.