KIRJALLINEN KYSYMYS E-0346/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle. Vainajien kotiuttaminen maasta toiseen EU:n sisällä.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0180 - 0180



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0346/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle (12. helmikuuta 2002) Aihe: Vainajien kotiuttaminen maasta toiseen EU:n sisällä Kasvava joukko Euroopan unionin kansalaisia elää muussa EU-maassa kuin kotimaassaan. Ihmisten vapaasta liikkuvuudesta seuraa väistämättä, että yhä lisääntyvässä määrin EU-kansalaisia kuolee muualla EU:ssa kuin kotimaassaan. Tämä aiheuttaa vainajan omaisille tarpeettomia kustannuksia ja tuskallisia viivytyksiä. Sinkkiarkkua ei tarvita kuljetettaessa vainajaa (maanteitse) Ivalosta Helsinkiin (1 120 km) tai Strasbourgista Lyoniin (460 km). Kallis sinkkiarkku on sen sijaan välttämätön kuljetettaessa vainaja Strasbourgista Baden Badeniin (50 km). Nykyisin vainajien kotiuttamista valtiosta toiseen säätelee Berliinin sopimus (1937) ja Euroopan neuvoston sopimus ruumiiden kuljettamisesta (Strasbourg 1973; Suomessa voimassa v:sta 1989 alkaen). Nämä sopimukset eivät enää ole ajanmukaisia, koska ne perustuvat sellaiseen rajakontrolliin, jota ei enää ole. Enää ei voida osoittaa järkeenkäyviä hygienia- tai turvallisuussyitä, joiden vuoksi yllä mainittu sinkkiarkkukuljetus kahden EU-maan välillä olisi perusteltua. Mihin toimiin Euroopan komissio aikoo ryhtyä, jotta saataisiin aikaan ruumiiden kotiuttamista EU:ssa koskeva säännöstö, jonka nojalla kotiuttaminen jäsenmaasta toiseen olisi yhtä yksinkertaista kuin kotiuttaminen jäsenmaan sisällä? Velvoittaako EU:n perussopimus Euroopan unionia takaamaan vainajien vapaan kotiuttamisen EU:n sisällä, kun kyseessä on EU:n kansalainen? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0073/02, E-0087/02,E-0210/02, E-0344/02, E-0346/02, P-0407/02 ja E-0679/02 (25. maaliskuuta 2002) Komissio myöntää, että toisessa jäsenvaltiossa kuolleen henkilön ruumiin siirtäminen kotijäsenvaltioon on vaikea ja arkaluontoinen asia, joka saattaa aiheuttaa suurta kärsimystä vainajan perheelle. Komissio on tietoinen joistakin yksittäistapauksista erityisesti koska viime aikoina on esitetty kirjallisia kysymyksiä tapauksista, joissa vainajan siirtäminen jäsenvaltiosta toiseen on ollut ongelmallista. Komissiolla ei kuitenkaan ole tietoja tai tilastoja, joista saisi yleiskuvan mahdollisesta ongelmasta ja sen laajuudesta. Tällaiset seikat herättävät mahdollisesti kysymyksiä, joista osa koskee yhteisön politiikan eri aloja, kuten liikennettä, terveyttä ja vapaata liikkuvuutta. Näyttää kuitenkin siltä, että yhteisöllä ei ole selkeää toimivaltaa, joka kattaa kaikki nämä aspektit. Ruumiiden kuljettamisesta määrätään kansainvälisessä Berliinin sopimuksessa (1937, nro 4391 Kansainliiton sopimussarja) ja Euroopan neuvoston syyskuussa 1973 tekemässä ruumiiden kuljettamista koskevassa sopimuksessa. Joka tapauksessa on muistettava, että vainajien kuljetusta sääntelevien jäsenvaltioiden on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti sovellettava kaikkia vaatimuksia syrjimättömällä tavalla. Myös kaikkien kansanterveyteen perustuvien poikkeusten on noudatettava tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Edellä esitetyn perusteella komissio seuraa asiaa tarkasti, muttei toistaiseksi aio ryhtyä erityisiin toimenpiteisiin.