KIRJALLINEN KYSYMYS E-1914/00

esittäjä(t): Guido Podestà (PPE-DE) komissiolle

(16. kesäkuuta 2000)

Aihe: Eläinten suojelu teurastuksen aikana

Ottaen huomioon, että teurastettavat eläimet joutuvat kärsimään huomattavasti, ja tämä kärsimys johtaa eläinten turhaan tuskaan ja huonontaa lisäksi tuotteen laatua; ottaen huomioon, että teuraseläinten kärsimykset liittyvät siis myös kuluttajansuojaan; ottaen huomioon eläinten nykyiset kuljetusolot tuotaessa eläviä eläimiä muista maista (jotka monessa tapauksessa ovat liittymisprosessissa mukana olevia maita) Euroopan unionin jäsenvaltioihin,

voisiko komissio kertoa,

1. mitä käytännön toimia on suunniteltu teuraseläinten Euroopan unioniin tuonnin suhteen, siltä osin kuin ajatellaan Euroopan parlamentin monissa päätöslauselmissaan esittämää tavoitetta, jonka mukaan teurastuksen olisi tapahduttava kasvatuspaikalla tai mahdollisimman lähellä sitä?

2. ovatko näiden tuontia unioniin harjoittavien, liittymisprosessissa mukana olevien maiden nykyiset teurastusolot unionin tavoitteiden mukaisia eläinten kunnioittamisen ja kuluttajasuojan osalta?

3. onko komissio nyt tai lähitulevaisuudessa valmis tarjoamaan taloudellista tukea

- näiden maiden teurastamojen rakenteen, ympäristön ja laitteiston parantamiseen?

- näiden maiden teurastajien eläintensuojelukoulutukseen ja teurastamoja valvovien eläinlääkintäviranomaisten koulutukseen?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(28. heinäkuuta 2000)

Komission vastuu eläinsuojelun alalla on lisääntynyt EY:n perussopimukseen äskettäin liitetyn pöytäkirjan myötä. Siinä vaaditaan yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden asettavan eläinten hyvinvoinnin etusijalle maatalous-, kuljetus-, yhtenäismarkkina- ja tutkimuspolitiikkoja laadittaessa.

Yhteisön lainsäädäntö perustuu tieteellisiin tutkimustuloksiin ja käytännön kokemuksiin, jotka molemmat osoittavat, että eläinten kuljettaminen on mahdollista, kunhan erityiset eläinsuojeluedellytykset täyttyvät.

Euroopan yhteisöön tuotavien eläinten kuljetusten osalta, komissio uskoo, että tehokkain tapa parantaa laajalti eläinsuojelun tasoa on pyrkiä kansainväliseen yhteisymmärrykseen tässä asiassa.

Koska asia on ensisijaisen tärkeä, eläinten ja erityisesti hevosten pitkänmatkankuljetuksista on keskusteltu Keski- ja Itä-Euroopan unioniin liittymisneuvotteluja käyvien maiden eläinlääkintäyksiköiden päälliköiden kanssa. Keskustelujen lopputuloksen pohjalta on hyväksytty pöytäkirja, joka koskee hevosten suojelua kuljetuksen aikana.

Lisäksi komissio pyrkii saamaan neuvostolta valtuutuksen neuvotella Euroopan yhteisön osallistumisesta tarkistettuun eurooppalaiseen yleissopimukseen eläinsuojelusta kansainvälisten kuljetusten aikana. Tämä Euroopan neuvoston alaisuudessa neuvoteltu yleissopimus auttaa varmistamaan hyväksyttävän eläinten hyvinvoinnin suojelun tason koko Euroopassa ja vauhdittamaan eläinsuojelua koskevan ehdokasmaiden lainsäädännön yhdenmukaistamista.

Komission valvonta- ja tarkastuselin tarkastaa eläinten käsittely- ja teurastusolosuhteet ehdokasmaiden teurastamoihin tehtyjen käyntien yhteydessä. Jos puutteita havaitaan, niistä keskustellaan asianomaisten viranomaisten kanssa tarkastusten yhteydessä, ja seuranta jatkuu myöhemmän yhteydenpidon muodossa kyseisten viranomaisten kanssa.

Kolmannesta kysymyksestä voidaan todeta, että komissiolla on jo oikeudellinen perusta taloudellisen tuen myöntämiselle ehdokasmaiden teurastamojen rakenteen, ympäristön ja laitteiston parantamiseen. Asiaan liittyvä teksti on yhteisön tuesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa liittymistä edeltävänä aikana 21. kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1268/1999(1) (Sapard). Yhteisön myöntämän tuen laajuus lainsäädäntöä soveltaville ohjelmille riippuu siitä, missä määrin näillä ohjelmilla on mahdollisuudet toteuttaa kyseiset toimenpiteet.

Phare-ohjelma avustaa, erityisesti kumppanuusohjelmien puitteissa, ehdokasmaita eläinlääkinnällisen säännöstön noudattamisessa. Eläinten hyvinvointi sisältyy kyseiseen säännöstöön.

(1) EYVL L 161, 26.6.1999.