KIRJALLINEN KYSYMYS E-0898/02 esittäjä(t): Baroness Sarah Ludford (ELDR) komissiolle. Elävän nautakarjan kuljettaminen kolmansiin maihin.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0102 - 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0898/02 esittäjä(t): Baroness Sarah Ludford (ELDR) komissiolle (4. huhtikuuta 2002) Aihe: Elävän nautakarjan kuljettaminen kolmansiin maihin 300 000 nautaa kuljetetaan joka vuosi EU:n jäsenvaltioista Lähi-Itään ja Pohjois-Afrikkaan. EU rahoittaa tätä julmaa kaupankäyntiä myöntämällä kauppiaille vientitukia, jotka maksavat EU:n veronmaksajille 60100 miljoonaa euroa vuodessa. Euroopan parlamentti on kahdesti (lokakuussa ja marraskuussa 2001) äänestänyt näiden vientitukien lopettamisen puolesta. Voiko komissio antaa tietoja siitä, mitä se on tehnyt tämän järjestelmän purkamiseksi? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. toukokuuta 2002) Yhteisöstä on perinteisesti viety jalostusnautoja moniin yhteisön ulkopuolisiin maihin. Nämä eläimet on tarkoitettu erityisesti parantamaan tai ylläpitämään maidontuotantoa kyseisissä maissa. Suurin osa komission vastaanottamista valituksista koskee teurasnautojen vientiä. Suurimmassa osassa tapauksista korostetaan eläinten käsittelyä erityisesti uudelleenlastauspaikoissa, eläinten saapuessa määrämaahan tai teurastuksen yhteydessä. Kuljetusolojen osalta komission olisi luotava mahdollisimman hyvät standardit varmistaakseen, että hyvinvointiedellytykset toteutetaan täysin ja että niitä valvotaan. Tähän liittyen komissio on täydentämässä vientituen myöntämisen edellytyksiä. Näiden edellytysten tiukentamisen tavoitteena on erityisesti ilmoitetuissa tapauksissa esiintyneiden luvattoman heikkojen olojen poistaminen. Komissio käynnistää myös uusia aloitteita eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän tiedekomitean 11. maaliskuuta 2002 hyväksymän lausunnon perustalta. Tässä tieteellisissä lausunnossa tarkastellaan useita tärkeitä asioita, kuten matka-aikoja ja eläinten käytössä olevaa tilaa. Komission tulevan tätä alaa koskevan ehdotuksen tarkoituksena on parantaa kaikkien kuljetettavien eläinten hyvinvointiedellytyksiä, mutta erityistä huomiota kiinnitetään eläimiin, joita kuljetetaan pitkiä matkoja. Komissiolla ei kuitenkaan ole toimivaltaa määrätä eläinten kuljetuksia, kasvatusta ja teurastusta koskevia eurooppalaisia standardeja astumaan voimaan ostajamaissa. Kulttuuriset, uskonnolliset samoin kuin taloudelliset olot aiheuttavat perusluonteisia eroja siinä, miten näissä maissa tuotetaan lihaa. Lisäksi kansainvälisessä kaupassa toimivilla kilpailijoilla, kuten Australialla, on nykyisin käytössä aluksia, jotka voivat kuljettaa 25 000 nautaa kerralla mihin tahansa määränpäähän. Kun BSE-tautia alkoi esiintyä vuonna 1996, Egypti siirsi teurasnautojen ostonsa Australian suuntaan. Egyptiin tuodaan vuosittain yli 200 000 nautaa tästä viejämaasta. Niukasta liikkumavarastaan huolimatta komissio on lakkaamatta ponnistellut Maailman kauppajärjestössä (WTO) saadakseen hyvinvoinnin periaatteet hyväksytyiksi kansainvälisissä yhteyksissä. Komissio toimii edelleen tällä tavoin tulevan neuvottelukierroksen aikana. Komissiolle on tärkeää tehdä tätä asiaa koskeva päätös ottaen huomioon kaikki näkökohdat, kuten kaupasta ja erityisesti viennistä usein riippuvaisten viljelijöiden kanta. Näin ollen päätöksessä on saavutettava oikea tasapaino kaikkien näiden eri näkökohtien välillä. Yksi noudatetun politiikan seurauksista on se, että elävän teuraskarjan vientituet ovat jo vähentyneet merkittävästi viime vuosien aikana. (Vuonna 1995 tuki oli 78,5 euroa 100 kiloa kohti, mutta nykyisin tuki on 41 euroa 100 kiloa kohti, joten vähennystä on ollut 48 prosenttia.) Komission lähestymistavassa nautojen vientiin on tarkoituksena rajoittaa tuki ehdottoman välttämättömälle tasolle ottaen huomioon parlamentin pyyntö siitä, että teurasnautojen vientitukien maksaminen lopetettaisiin mahdollisimman pian ja että pyrittäisiin luomaan sitovat kansainväliset ohjeet elävien eläinten kohtelusta pitkien kuljetusten aikana.