FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/10

(2004/C 84 E/0010)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1728/03

esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle

(23. toukokuuta 2003)

Aihe: Ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjuminen

Italian poliisi ja oikeuslaitos ovat toteuttaneet suuren operaation, jonka avulla ne ovat onnistuneet paljastamaan suurisuuntaista ihmiskauppaa harjoittavan ukrainalaisen yhdistyksen. Prostituoituja ja lapsia on käytetty sekä pedofiilisiin tarkoituksiin että elinsiirtoihin. Lisäksi merkittävässä asemassa oleva Leccen kuurian edustaja on esittänyt väitteitä seksiturismista.

Onko komissiolla uutta kerrottavaa aloitteista, jotka liittyvät yhteiseen toimintaan ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi (97/154/JAI)?

Mitä komissio voi kertoa ”Daphne 2000-2003”- ja ”STOP (1996-2000)” -ohjelmien tuloksista?

Eikö komission mielestä keskittyminen vain Agis-ohjelman tavoitteeseen 5, joka sisältää poikkitieteellisten strategioiden laatimisen edellä mainittuihin tarkoituksiin ja johon on varattu vain 0,8 miljoonaa euroa, merkitse itse asiassa, että näille ilmiöille — pedofilialle ja seksuaalisia tarkoituksia ja elinkauppaa varten käytävälle ihmiskaupalle — annetaan periksi? Nämä ilmiöthän ovat lisääntyneet mm. siksi, ettei Internetiä säädellä lainkaan lailla.

Aikooko komissio toimia määrätietoisemmin ja lujemmin täyttääkseen lupauksensa, joka liittyy ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseen, ja edistää asian selvittämistä kaikissa sellaisissa maissa, joihin EU:lla on suhteita? Aikooko komissio määrätä mahdollisista seuraamuksista tai jopa keskeyttää laajentumisneuvottelut kyseisten maiden kanssa?

Antonio Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(23. kesäkuuta 2003)

Neuvosto vahvisti helmikuussa 1997 Maastrichtin sopimuksen pohjalta ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisen yhteisen toiminnan (97/154/YOS). Jäsenvaltiot sitoutuivat yhteisen toiminnan puitteissa tarkastelemaan voimassa olevia kansallisia säädöksiään varmistaakseen, että ihmiskauppa ja lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on säädetty niissä rangaistaviksi teoiksi.

Vaikka jäsenvaltioiden politiikoissa ja lainsäädännössä onkin tapahtunut jonkin verran edistystä, silloinen asiaa koskeva lainsäädäntö vaikeutti tehokkaan oikeudellisen ja lainvalvontayhteistyön kehittämistä. Tästä syystä komissio totesi 21. joulukuuta 2000 neuvostolle ja parlamentille antamassaan tiedonannossa ihmiskaupan torjumisesta ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta, että lainsäädäntötoimia tarvitaan lisää. Komission ehdotusten (1) pohjalta neuvosto hyväksyi 19. heinäkuuta 2002 puitepäätöksen ihmiskaupan torjunnasta ja pääsi 15. lokakuuta 2002 poliittiseen yhteisymmärrykseen lasten seksuaalista hyväksikäyttöä ja lapsipornografiaa koskevasta puitepäätöksestä. Tämä säädös hyväksytään, kunhan joidenkin jäsenvaltioiden esittämät parlamentaariset varaumat on poistettu.

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ihmiskaupan torjuntaa koskevan puitepäätöksen noudattamiseksi 1. elokuuta 2004 mennessä. Neuvosto arvioi 1. elokuuta 2005 mennessä, missä määrin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet näitä toimenpiteitä. Tässä yhteydessä komission on toimitettava neuvostolle etukäteen kirjallinen kertomus, joka perustuu jäsenvaltioiden ilmoittamiin tietoihin. Samanlaista menettelyä on tarkoitus käyttää lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumista koskevan puitepäätöksen täytäntöönpanon osalta.

Molemmista puitepäätöksistä tulee osa yhteisön säännöstöä, ja myös ehdokasmaiden on pantava ne täytäntöön. Lisäksi Brysselin julistus muokkaa osaltaan komission toimintaohjelmaa ihmiskaupan torjumiseksi lähitulevaisuudessa. Komissio on perustanut ihmiskauppaa käsittelevän asiantuntijaryhmän (2) ja järjestänyt säännöllisesti ihmiskauppaa ja seksuaalista hyväksikäyttöä käsitteleviä tapaamisia järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemistä käsittelevän eurooppalaisen foorumin puitteissa, mikä korostaa komission sitoutumista jatkuvaan kamppailuun näitä rikollisuuden muotoja vastaan.

Daphne-ohjelma

Daphne-ohjelman (2002—2003) tavoitteena on lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan kaikkien muotojen torjuminen. Ihmiskauppa seksuaalista hyväksikäyttöä tai mitä tahansa muuta pakkotyöhön perustuvaa hyväksikäyttöä varten on osa ohjelman soveltamisalaa, ja tähän mennessä on rahoitettu useita asiaan liittyviä hankkeita. Näitä hankkeita on toteutettu useissa Euroopan maissa, ja joihinkin niistä on osallistunut myös kumppaneita Keski- ja Itä-Euroopan maista, joista uhrit ovat kotoisin. Komission kertomuksessa Daphne-ohjelmasta (3) analysoidaan perusteellisesti ohjelmaa sen keston puolivälissä. Vuoden 2003 loppuun mennessä komissio saa valmiiksi koko ohjelmaa koskevan kokonaisvaltaisen vaikutusten arvioinnin.

STOP-ohjelma ja Agis-ohjelma

Neuvosto hyväksyi 29. marraskuuta 1996 ihmisillä käytävän kaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta vastaavien henkilöiden kannustus- ja vaihto-ohjelman (STOP) tukeakseen mm. koulutusta, vaihto-ohjelmia, monialaisten kokousten ja seminaarien järjestämistä, selvityksiä ja tutkimusta sekä tiedon levittämistä. Ohjelman toisessa vaiheessa vuosina 2001—2002 kiinnitettiin erityistä huomiota ehdokas-maiden mukanaoloon.

Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle toimitetaan taulukot, jotka sisältävät yksityiskohtaisempia tietoja STOP- ja STOP II -ohjelmista.

Neuvosto hyväksyi 22. heinäkuuta 2002 Agis-puiteohjelman, joka koskee oikeudellista ja poliisiyhteistyötä rikosasioissa. Agis-ohjelma on tarkoitettu mm. ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseen tähtäävien hankkeiden taloudelliseen tukemiseen. Tällaiset hankkeet voivat kuitenkin liittyä vuosiohjelmien eri tavoitteisiin (poliisien ja tuomareiden koulutus, kolmansia maita koskevat ehkäisevät toimet, selvitykset sekä alaa koskevien tietojen vaihtoon ja tilastotietojen keräämiseen tarkoitetut järjestelmät). Näin ollen tällaisiin hankkeisiin vuonna 2003 osoitettava taloudellinen tuki ei ole tiukasti rajattu 0,8 miljoonaan euroon. Tarkkaa summaa määritettäessä otetaan huomioon vastaanotettujen hakemusten luonne ja laatu.

(1) EYVL C 62 E, 27.2.2001.

(2) EUVL L 79, 26.3.2003.

(3) KOM(2002)169.