KIRJALLINEN KYSYMYS E-0172/03 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle. Equitable Life -vakuutusyhtiö.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0039 - 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0172/03 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle (29. tammikuuta 2003) Aihe: Equitable Life -vakuutusyhtiö 1. Onko komissio tutkinut täysin, mikä oli Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen rooli Equitable Life -vakuutusyhtiön luhistumisessa? Jos ei ole, miksi ei? Mikäli tutkinta on suoritettu, mitkä olivat tulokset? 2. Katsooko komissio, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on rikkonut henkivakuutusta koskevia EU:n säännöksiä käsitellessään Equitable Lifen skandaalia? 3. Jos Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen todetaan rikkoneen henkivakuutusta koskevia EU:n säännöksiä, aikooko komissio painostaa sitä maksamaan korvauksia Equitable Lifen asiakkaille? Mitä kanneaikaa (aikarajaa oikeudellisen vaateen esittämiselle) vahingonkorvauskanteisiin sovelletaan? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 2003) 1. Kuten komissio on jo Glyn Fordin kirjalliseen kysymykseen E-2415/01 antamassaan vastauksessa(1) todennut, se on tietoinen ongelmista, joita Equitable Lifen osakkaille voi aiheutua. Komissio ei ole tutkinut Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen roolia tässä asiassa. Komissio on tietoinen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on ilmoittanut järjestävänsä Lordi Penrosen johdolla täydellisen riippumattoman tutkimuksen kyseisiin vaikeuksiin johtaneiden olosuhteiden selvittämiseksi. 2. Komission tiedossa ei ole tässä vaiheessa yhteisön vakuutusdirektiivien rikkomistapauksia, jotka liittyisivät Equitable Life -yhtiöön. 3. Komissiolla ei ole mitään suoranaista tehtävää jäsenvaltioiden yksittäisten vakuutusyritysten valvonnassa. EY:n perustamissopimuksessa ja yhteisön vakuutusdirektiiveissä komissiolle ei myöskään aseteta erityisiä valvontavaltuuksia. Komissio ei myönnä toimilupia yrityksille, jotka haluavat harjoittaa vakuutustoimintaa, eikä valvo niitä. Jokainen jäsenvaltio on vastuussa tämän kansallisen valvontatehtävän järjestämisestä ja toteuttamisesta (ks. esim. niin kutsutun kolmannen henkivakuutusdirektiivin, eli henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY(2) 8 artikla ja henkivakuutuksen ensivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/267/ETY(3) 16, 17, 18 ja 23 artikla). Jos osapuoli, jonka oikeutta on loukattu, katsoo, etteivät kansalliset valvontaviranomaiset ole asianmukaisesti noudattaneet asiaa koskevissa yhteisön direktiiveissä asetettuja säännöksiä, ne voivat vedota asiassa kansalliseen tuomioistuimeen. Kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan kuuluukin analysoida, onko kansallinen valvontaviranomainen valvontavaltuuksia käyttäessään noudattanut valvonnasta annettua lainsäädäntöä. Tuomioistuimet voivat myös ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin varmistaakseen lain noudattamisen. Kyseisissä tapauksissa on myös noudatettava kunkin jäsenvaltion sisäistä oikeusjärjestelmää nimettäessä toimivaltaiset tuomioistuimet ja määriteltäessä tarkat oikeudelliset menettelytavat, jotka on tarkoitettu täysin turvaamaan yksittäisille kansalaisille yhteisön lainsäädännöstä johtuvat oikeudet(4). Tästä syystä määräajat oikeudellisten korvauskanteiden esittämiselle on annettu kansallisessa lainsäädännössä. (1) EYVL C 134 E, 6.6.2002. (2) EYVL L 360, 9.12.1992. (3) EYVL L 63, 13.3.1979. (4) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-6/90 ja C-9/90, Andrea Francovich ja Danila Bonifaci ym. v. Italian tasavalta, 19. marraskuuta 1991 antama tuomio (Kok. 1991, s. I-5357).