KIRJALLINEN KYSYMYS E-3752/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (21. marraskuuta 1997)

Aihe: AKT-maiden vesihuolto

Loméssa lokakuussa 1997 pidetyssä AKT:n ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa monet edustajat olivat panneet merkille vesiongelmien kasvun tietyillä AKT-alueilla, ja että tarve alueellisiin aloitteisiin ja ohjelmiin vesihuollon alalla tulee yhä välttämättömämmäksi.

Voisiko komissio ilmoittaa, mitä se toistaiseksi on saanut aikaan tällä alalla ja mitkä budjetin alamomentit voivat suorasti tai epäsuorasti tulla kyseeseen tämän alan aloitteissa?

Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (18. joulukuuta 1997)

Vesihuolto on aina ollut tärkeä ala Euroopan kehitysrahastoissa (EKR), maaseudun ja kaupunkien vesivoimahankkeissa ja mikrohankkeissa, jotka joskus kuuluvat maaseudun ja kaupunkien kehitysohjelmiin.

Myönnettyjen rahavarojen kannalta vesihuolto on liikenteen jälkeen tärkein perusrakenteiden ala. Juomaveden hankinta, veden puhdistus ja kastelu kuuluvat niihin perinteisiin hankkeisiin, joita EKR tukee monissa Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen (AKT) maissa.

Kansainvälisessä Dublinin vesi- ja ympäristökokouksessa sekä Rion ympäristö- ja kehityskonferenssissa vuonna 1992 korostettiin perusperiaatetta vedestä rajallisena voimavarana, jota on hallinnoitava taloudellisin, ympäristön huomioon ottavin ehdoin.

Tämän kehityksen huomioon ottaen komissio valmistelee parhaillaan vesivarojen hallinnon alan suuntaviivoja. Näiden suuntaviivojen tarkoitus on parantaa yhteisön tälle alalle antaman avustuksen laatua ja tehoa pyrkimyksenä saada aikaan yhtenäinen ja kestävä vesivarojen hallinto.

Esimerkkeinä voidaan mainita joitakin erityistoimia, joissa on painotettu vesivoimavarojen tuntemusta ja hallintoa kansallisella ja alueellisella tasolla. Eritreassa on käynnissä vesivarojen kartoitusta ja käytön suunnittelua koskeva tutkimus. Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön (SADC) ¨Hydrological cycle observing system¨ (HYCOS) -vesihankkeen tarkoitus on saada aikaan vesivoimaloiden alueellinen verkosto eteläiseen Afrikkaan. Valtioiden välisen Sahelin kuivuutta vastaan toimivan komitean (ICDCS) rahoittamalla alueellisella aurinkoenergiahankkeella Länsi-Afrikassa ja Sahelissa on erityisenä tavoitteena saada aikaan säännöllinen ja kestävä vesihuolto maaseudulla ja pienemmissä kaupungeissa.

EKR:n lisäksi käytetään talousarvion otsakkeen IV, ulkoiset kehitysmaita koskevat toimenpiteet, budjettikohtia niiden vesialan toimenpiteiden yhteydessä, joita toteutetaan elintarvikkeiden riittävyyden turvaamispolitiikassa sekä kunnostusohjelmissa ja joita yhteisrahoitetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen ja hajautetun yhteistyön kautta sekä Etelä-Afrikassa.

Tämän lisäksi kehitysmaiden ympäristö -budjettikohtaa käytetään täydentäviin toimiin kuten pilottihankkeisiin ja tämän alan politiikkojen kehittämiseen.

Kansainvälisen yhteensovittamisen tasolla, joka on väistämätön tehokkuustekijä, perustettiin vuonna 1995 komission ja jäsenvaltioiden vesivaroja käsittelevä yhteistyöryhmä. Tämä ryhmä osallistuu alakohtaisten suuntaviivojen valmisteluun. Komissio osallistuu lisäksi maailmanlaajuisen vesihuollon kumppanuuden (Global water partnership) toimeenpanoon, joka luotiin vuonna 1996 tarkoituksena antaa yhteensovitettua avustusta kehitysmaille vesivarojen yhdentyneen hallinnon aikaansaamiseksi. Yhdessä neuvoston puheenjohtajamaan Alankomaiden kanssa komissio järjesti toukokuussa 1997 kokouksen eteläisen Afrikan rajat ylittävistä virroista.

Rion konferenssissa perustettu YK:n kestävän kehityksen toimikunta on kehottanut kansainvälistä yhteisöä antamaan vesialalle etusijan kehityspolitiikassaan. Tätä taustaa vasten komissio osallistuu läheisesti ¨Water 21¨ -toimintaohjelman laatimiseen, jota käsitellään YK:n toimikunnan seuraavassa kokouksessa vuonna 1998. Kaksi tärkeää tapahtumaa voidaan mainita: Hararessa pidettävä seminaari tammikuussa 1998 vesivarojen hallinnon strategisesta käsittelystä ja ministerikokous Pariisissa maaliskuussa 1998.