KIRJALLINEN KYSYMYS E-1738/02 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle. Malta.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0087 - 0088



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1738/02 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (17. kesäkuuta 2002) Aihe: Malta Onko komissio tietoinen siitä, että Maltan poliisivoimat voivat evätä ja joskus epäävätkin Euroopan unionin kansalaisilta pääsyn maahan syytä ilmoittamatta? Tietääkö komissio, että näin menetellään toisinaan, vaikka kyseinen kansalainen ei olisi koskaan saanut tuomiota mistään tai häntä vastaan ei olisi nostettu minkäänlaista rikos- tai muuta syytettä? Tietääkö komissio, että maahan pääsy on evätty jopa Euroopan unionin kansalaiselta, jolla on laillista omaisuutta (talo) Maltalla? Voiko komissio vahvistaa, että edellä kuvattu menettely rikkoo Euroopan unionin lainsäädäntöä, jos ja kun Malta liittyy Euroopan unionin jäseneksi? Ovatko edellä kuvatut asiat nousseet esille Maltan kanssa käytävissä liittymisneuvotteluissa? Onko komissio samaa mieltä siitä, että kuvattu menettely on joka tapauksessa vastoin Euroopan ihmisoikeussopimuksen 1 lisäpöytäkirjan 1 artiklaa (omaisuuden suojelu), jonka mukaan jokaisella luonnollisella tai oikeushenkilöllä on oikeus nauttia rauhassa omaisuudestaan? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (25. heinäkuuta 2002) Komissio haluaa korostaa, että koska Malta ei ole vielä Euroopan unionin jäsenvaltio, yhteisön lainsäädäntö ei sido sitä. Kun Maltasta tulee täysjäsen, sen on kuitenkin noudatettava liikkumisvapautta koskevia yhteisön säännöksiä ja myös sääntöjä, jotka ohjailevat oikeuden rajoittamiseksi toteutettuja toimia (esim. käännyttäminen). Liikkumisvapaus on henkilökohtainen perusoikeus, joka on myönnetty kaikille unionin kansalaisille Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa (18 artiklassa). Tämän vapauden rajoittaminen on sallittua vain yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvistä syistä. Toteuttaessaan toimenpiteitä (kuten käännyttäminen tai karkotuspäätös) näillä perusteilla jäsenvaltioiden on kuitenkin aina noudatettava ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annettua neuvoston direktiiviä 64/221/ETY(1). Direktiivissä säädetään turvatoimista ja takeista, joilla rajoitetaan jäsenvaltioiden harkintavaltaa asiassa. Pyrkimyksenä on varmistaa, että henkilöjen vapaan liikkuvuuden perusoikeutta suojellaan näiden säännösten tulkintaa koskevan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. Yleisen järjestyksen ja turvallisuuden vuoksi toteutettujen toimenpiteiden on perustuttava yksinomaan niiden kohteena olevan yksilön omaan käyttäytymiseen. Niiden perusteena on oltava todellinen ja riittävän vakava uhka yhteiskunnan perustavanlaatuiselle edulle. Lisäksi toimenpiteet on toteutettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Parhaillaan käytävissä Maltan ja unionin välisissä jäsenyysneuvotteluissa komissio seuraa tarkasti, että Malta mukauttaa kansallisen lainsäädäntönsä vastaamaan yhteisön oikeutta. Komissio jatkaa seurantaa sen varmistamiseksi, että liittyessään EU:n jäseneksi Malta noudattaa kokonaisuudessaan yhteisön lainsäädäntöä, joka liittyy Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa vahvistettuihin henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskeviin periaatteisiin ja neuvoston direktiivin 64/221/ETY säännöksiin. Euroopan ihmisoikeussopimuksen lisäpöytäkirjassa 1 olevan 1 artiklan osalta komissio toteaa, ettei sillä ole riittävästi tietoja arvioidakseen, onko määräyksiä rikottu. Komissio korostaa, että oikeus omaisuuteen on tunnustettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa. (1) EYVL P 56, 4.4.1964.