KIRJALLINEN KYSYMYS E-2263/02

esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle

(24. heinäkuuta 2002)

Aihe: Integroidun viljelyn yhtenäinen määritelmä

Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24. kesäkuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2092/91(1) säädetään, millä ehdoilla maataloustuote voidaan merkitä luonnonmukaisesti tuotetuksi ja sitä voidaan mainostaa sellaisena.

15. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(2) Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 2 artiklan 13 alakohdassa määritellään integroitu torjunta.

Kansainvälinen tuholaisten biologisen torjunnan järjestö (OILB-IOBC) ja kansainvälinen puutarhatieteiden yhdistys määrittelevät sen sijaan virallisesti integroidun siemenkodallisten hedelmien viljelyn korkealaatuisten hedelmien taloudellisesti kannattavaksi tuotannoksi, jossa painotetaan ekologisesti turvallisia menetelmiä, jotta ei-toivotut sivuvaikutukset ja maatalouskemikaalien käyttö voidaan minimoida ja siten suojella paremmin ympäristöä ja ihmisten terveyttä.

Joissakin jäsenvaltioissa on virallinen oikeudellinen määritelmä integroidulle viljelylle. Euroopan yhteisön oikeudessa integroitua viljelyä ei kuitenkaan ole määritelty.

Eikö Euroopan komissio pidä järkevänä yhtenäisen määritelmän laatimista integroidulle viljelylle (esim. luonnonmukainen, ympäristöä säästävä, valvottu tuotantotapa, jossa otetaan huomioon resistenttien tuholaisten käsittely), jotta Euroopan unionissa voitaisiin taata paremmat ja selkeät merkinnät luonnonmukaisesti ja integroidusti kasvatetuille tuotteille ja siten suojata tuottajia ja kuluttajia?

(1) EYVL L 198, 22.7.1991, s. 1.

(2) EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(16. lokakuuta 2002)

Komissio on tietoinen siitä, että käsitteillä integroitu tuotanto, integroitu maanviljely, integroitu tuholaisten torjunta ja integroitu viljely on erilaisia määritelmiä, jotka liittyvät tai viittaavat laajempaan kestävän maanviljelyn käsitteeseen.

Pitää myös paikkansa, että joissakin jäsenvaltioissa on annettu käsitettä integroitu maanviljely koskevia kansallisia tai alueellisia erityissäännöksiä, jotka on mukautettu paikallisiin ilmasto- ja maaperäolosuhteisiin.

Komissio teetti vuonna 2000 integroituja viljelymenetelmiä koskevan tutkimuksen, jonka tulokset julkaistiin maaliskuussa 2002. Tässä tapaustutkimuksiin perustuvassa tutkimuksessa viitataan useisiin erilaisiin viljelymenetelmiin. Tutkimus osoittaa, että vaikka eräät perusalueet ovat yhteisiä, käsitettä tulkitaan ja sitä toteutetaan hyvin eri tavoin.

Luonnonmukaisessa tuotannossa noudatetaan tiukkoja periaatteita, jotka perustuvat yhteiseen filosofiaan ja tavoitteisiin ja joiden soveltamista ohjaavat yksityiskohtaiset tuotantoa koskevat säännöt ja tiukka valvonta. Samanlaisen järjestelmän soveltaminen integroituun viljelyyn vaikuttaa vaikealta, sillä se kattaa moninaisia paljonkin toisistaan poikkeavia soveltamisaloja, harjoittamisympäristöjä ja tavoitteita.

Edellä mainituista syistä ja etenkin siksi, että jäsenvaltioissa ei ole vielä riittävästi tietoa kyseisenlaisista, enimmäkseen myönteisten ympäristö- ja terveysvaikutustensa takia sinänsä kannustettavista viljelytavoista ja niiden kehityssuunnista, integroidulle tuotannolle on toistaiseksi vaikeaa laatia yhtenäistä määritelmää.

Komissio ilmoitti kuitenkin yhteisen maatalouspolitiikan väliarvioinnista antamassaan tiedonannossa(1) tutkivansa parhaillaan keinoja erityisesti ympäristöä, elintarvikkeiden turvallisuutta, eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä työturvallisuutta koskevien normien täytäntöönpanon tehostamiseksi ja maanviljelijöiden kannustamiseksi liittymään jäsenvaltioiden hyväksymiin laatu- ja sertifiointijärjestelmiin.

(1) KOM(2002) 394 lopullinen.