KIRJALLINEN KYSYMYS E-4139/97 komissiolle esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) (21. tammikuuta 1998)

Aihe: Saarten jätehuolto

Kanariansaarilla syntyy vuosittain saarten hallituksen viranomaisten viimeaikaisten tietojen mukaan noin miljoona tonnia jätettä. Tämä merkitsee sitä, että Kanariansaaret ovat suuri jätteen tuottaja, ja saarilla harjoitettavan laajan matkailutoiminnan vuoksi myös saarella vierailevat turistit ovat osallisina jätteen tuottamisessa.

Euroopan komission pääosasto XI julkaisi jonkin aikaa sitten käsikirjan ¨jätehuollon käytännön toimintaohjeet saarilla¨, jossa otetaan huomioon saarialueiden jätehuollon erityisongelmat.

Eräs tärkeimmistä toimista saarialueilla jätteen määrän vähentämiseksi voisi olla juuri ¨jätteiden tuottamisen ennaltaehkäisy¨, jonka Euroopan komissio on nimennyt ensimmäiseksi pääkohdaksi ¨yhteisön jätehuoltostrategiassa¨. Tämä voitaisiin käsittää saarialueilla ¨jätteiden syntymisen ennaltaehkäisyn¨ periaatteeksi, sillä ylivoimaisesti suurin osa myöhemmin jätteiksi muuttuvista tuotteista on tuotu saarten ulkopuolelta.

Saarten jätehuoltoon voitaisiin myötävaikuttaa toteuttamalla rajoituksia liiallisten pakkauksien ja palautuskelvottomien juomapakkausten tuonnille. Näin estettäisiin jätteiden syntyminen ja niistä aiheutuvat vakavat yhteiskunnalliset ja ympäristöongelmat.

Vaikka nämä toimet olisivatkin EU:n tavaran vapaan liikkuvuuden periaatteen vastaisia olisi otettava huomioon saarialueiden erikoislaatuisuus, kuten tehdään muillakin aloilla (esimerkiksi kuljetustuessa tai tuessa tavarantoimituksille) etenkin unionin kaikkein syrjäisimmillä alueilla, jossa luonteenomaista on pitkät välimatkat jätteiden tuotantokeskuksiin.

Pitääkö komissio mahdollisena hyväksyä saarten jätehuollon strategia, jolla rajoitettaisiin liiallisten pakkausten ja palautuskelvottomien juomapakkausten tuontia saarille, sekä niiden tuotantoa saarilla.

Pitääkö komissio mahdollisena sitä, että Espanjan tai Kanariansaarten viranomaiset laativat säännöksiä, joilla rajoitetaan ylipakatun tai palautuskelvottomista juomapakkauksista koostuvan kauppatavaran tuontia?

Pitääkö komissio mahdollisena, että vakavan ympäristöongelman torjumiseksi saarialueiden ja kaikkein syrjäisimpien alueiden erityislaatuisuus oikeuttaa hyväksymään rajoitustoimia näiden tuotteiden tuontiin saarille?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998)

Parlamentin jäsen viittaa saaria koskevaan jätehuoltostrategiaan, jonka mukaan rajoitetaan sellaisten tuotteiden tuotantoa ja tuontia, jotka ovat liiallisesti pakattuja tai joiden pakkaukset eivät ole palautuskelpoisia (juomapakkausten osalta). Komissio pyytää parlamentin jäsentä kiinnittämään huomiota pakkauksista ja pakkausjätteistä annettuun direktiiviin 94/62/ETY ((EYVL L 365, 31.12.1994. )), joka oli määrä saattaa osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä 1. heinäkuuta 1996 mennessä. Tämän direktiivin keskeisiin tavoitteisiin kuuluu pakkausten ja pakkausjätteiden ympäristövaikutusten poistaminen ja vähentäminen. Jätteiden aiheuttamien ongelmien ratkaisemiseksi kansallisten ja paikallisten viranomaisten olisi keskityttävä ensisijaisesti keinoihin, joilla jätteiden syntymistä voidaan ehkäistä. Tätä päämäärää silmällä pitäen jäsenvaltioiden on varmistettava, että ehkäiseviä toimia toteutetaan (direktiivin 4 artikla). Lisäksi jäsenvaltiot voivat EY:n perustamissopimuksen mukaisesti edistää sellaisia järjestelmiä, joiden avulla pakkauksia voidaan käyttää uudelleen aiheuttamatta vahinkoa ympäristölle (direktiivin 5 artikla). Jäsenvaltiot saavat itse valita keinot, joilla ne edistävät ehkäiseviä toimenpiteitä ja uudelleenkäyttöä, kunhan ne ovat EY:n perustamissopimuksen mukaisia.

Yksi mahdollisuus käsiteltävän pakkausjätteen tuottamisen rajoittamiseksi on panttiin perustuvien palautusjärjestelmien käyttöönotto. Yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut tällaiset järjestelmät yhteisön oikeuden mukaisiksi.

Pakolliset palautettavia pakkauksia koskevat toimenpiteet ovat periaatteessa mahdollisia, mutta tietyt tällaisia järjestelmiä koskevat yksityiskohtaiset määräykset saattavat kuitenkin olla ristiriidassa tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa. Tällaisten toimenpiteiden on oltava syrjimättömiä (joten ne koskevat sekä kotimaisia että maahantuotuja tuotteita) ja tavoitteisiin suhteutettuja. Toimenpiteistä on ilmoitettava komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/EY ((EYVL L 109, 26.4.1983. )) ja direktiivin 94/62/EY1 mukaisesti. Komissio vakuuttaa parlamentin jäsenelle, että arvioidessaan toimenpiteiden suhteuttamista tavoitteisiin komissio ottaa huomioon saarten jätehuollon erityiset ongelmat (mukaan lukien etäisyys mantereesta, tilanpuute, pohjaveden pilaantumisvaara ja elinkeinoelämän riippuvuus turismista).

Komissio on täysin samaa mieltä siitä, että saarten jätehuoltoon liittyy mittavia ongelmia varsinkin turistien suosimissa kohteissa ja tästä syystä komissio on käynnistänyt erityisen saarten jätehuoltoa koskevan ohjelman ja julkaissut ohjekirjan saarten jätehuollon menettelytavoista (¨Code of practice for waste management on islands¨). Tavoitteena on antaa päätöksentekijöiden käyttöön ehdotuksia ja soveltuvia esimerkkejä sisältävä apuneuvo, josta voi olla hyötyä valmisteltaessa paikallisia tai kansallisia aloitteita.