KIRJALLINEN KYSYMYS E-3985/00

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(21. joulukuuta 2000)

Aihe: Akateemisten tutkintojen tunnustaminen

Alessandro Vinci jätti 6. huhtikuuta 1998 Italian ulkoministeriön ja Espanjan Rooman suurlähetystön kautta anomuksen, jossa hän pyysi Italiassa hankitun akateemisen oppiarvon tunnustamista Espanjassa.

Asia jätettiin yliopistojen neuvoston akateemiselle komissiolle käsiteltäväksi ja lausuntoa varten sen 12. kesäkuuta 1998 pidetyssä kokouksessa. Asia käsiteltiin 16. huhtikuuta 1999 pidetyssä kokouksessa. 31. toukokuuta 1999 ja 27. elokuuta 1999 annetussa päätöksessä (tapaus n:o 1998C01709) suostutaan tunnustamispyyntöön edellyttäen, että hakija läpäisee tentit kuudessa aineessa.

Vinci ja hänen valitsemansa espanjalaisen yliopiston, Teneriffan San Cristobal della Lagunan, opettajakunta olivat aivan ällistyneitä suoritettavien tenttien suuresta määrästä. Tutkimalla ahkerasti lainsäädäntöä Vinci sai tietää Italian ja Espanjan välisestä 11. elokuuta 1955 allekirjoitetusta sopimuksesta, Espanjan ja Italian kulttuurisopimuksesta, sekä ennen kaikkea Espanjan opetusministeriön 16. huhtikuuta 1966 antamasta

tiedonannosta. Viimeksi mainitussa määrätään nimenomaisesti, että italialaisessa yliopistossa dottore-oppiarvon suorittaneet henkilöt voivat saada espanjalaisissa yliopistoissa licenciado-oppiarvon. Tässä tapauksessa ei ministeriön asiasta vastaavien yksiköiden päätöksissä ollut noudatettu tätä sopimusta.

Alessandro Vinci on lähettänyt useita kirjeitä ja esityksiä sekä Italian että Espanjan asiasta vastaaville ministeriöille, käynyt lukuisia keskusteluja eri virkamiesten kanssa ja jättänyt asian Italian tasavallan yleiselle syyttäjälle, mutta ei ole vieläkään saanut vastausta. Sitä vastoin hän on saanut nähdä oikeuksiaan poljettavan.

Viime vuosina monet henkilöt ovat hyötyneet tästä sopimuksesta. Siksi haluaisinkin kysyä komissiolta seuraavaa:

1. Eikö tässä tapauksessa ole loukattu opiskeluoikeutta?

2. Mitä mieltä komissio on tästä tapauksesta?

Vivane Redingin komission puolesta antama vastaus

(19. helmikuuta 2001)

Komissio muistuttaa aluksi, että koulutusjärjestelmät, niin myös akateemisten oppiarvojen tunnustaminen ja yliopistojen pääsyvaatimukset, kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Niin muodoin, ja kun otetaan huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 12 artikla (ent. 6 artikla), jossa kielletään kaikki kansalaisuuteen perustuva suora ja epäsuora syrjintä, toimivaltaisilla viranomaisilla on yleensä oikeus saattaa yliopistoihin pääsy riippuvaksi toisessa jäsenvaltiossa hankittujen oppiarvojen tunnustamisesta. Jäsenvaltioiden toimivallassa on lisäksi tehdä kahdenvälisiä sopimuksia toisten jäsenvaltioiden kanssa, joissa hankittujen oppiarvojen ne katsovat täyttävän omat kansalliset vaatimuksensa. Saatujen tietojen valossa ei voida osoittaa, että jokin kansallinen määräys olisi ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen kanssa.

Alessandro Vincin erityistapauksessa kahdenvälisellä sopimuksella, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, määrätään Italian yliopistoissa ja korkeakouluissa hankitun tohtorinarvon tunnustamisesta ja rinnastamisesta Espanjassa lisensiaatinarvoon. Kysymyksestä ei kuitenkaan käy selvästi ilmi, onko Vincillä todella tohtorinarvo.

Jos Vinci katsoo, että hänen tapauksessaan ei ole noudatettu asianmukaista menettelyä varsinkaan määräaikojen osalta eikä Espanjan laissa säädettyjä, akateemisten oppiarvojen tunnustamiseen sovellettavia kriteereitä, hän voi tehdä hallintovalituksen ja/tai hakea muutosta tuomioistuimessa siten kuin jäsenvaltion laissa on säädetty.

Vincin tapausta koskevasta selvityksestä ilmenee, että hänen aikomuksenaan voi olla työskennellä San Cristobal de la Lagunan yliopistossa Espanjassa eikä niinkään opiskella kyseisessä oppilaitoksessa. Tällöin on otettava huomioon, että ilmauksella tunnustaminen on kaksi merkitystä. Ammatillisen pätevyyden tunnustaminen edellyttää tiettyjen kelpoisuuksien olemassaolon tarkistamista sekä asianomaisen soveltuvuutta säänneltyyn ammattiin ja sen harjoittamiseen. Tutkintotodistusten pätevyyden tunnustaminen ammatin harjoittamiseksi toisessa jäsenvaltiossa on saatettu riippuvaiseksi yhteisön säännöksistä.

Komissio ei siis voi tässä tilanteessa sulkea pois mahdollisuutta, että vaikka Vinci on pyytänyt akateemisten oppiarvojensa tunnustamista, hän onkin itse asiassa kiinnostunut sellaisesta ammatillisen pätevyyden tunnustamisesta, jota säännellään tällä alalla henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevin yhteisön erityissäännöksin.

Komissio tulee ottamaan yhteyttä suoraan arvoisaan parlamentin jäseneen luodakseen itselleen selvän käsityksen tilanteesta ja tiedottaakseen yhteisön oikeuden säännöksistä, jotka voivat olla sovellettavissa Vincin tapaukseen.