KIRJALLINEN KYSYMYS E-3326/02

esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle

(25. marraskuuta 2002)

Aihe: Nautojen salakuljetus ja laiton kauppa

Italiassa on tullut esiin rikosepäilyjä, jotka liittyvät nautojen salakuljetukseen etupäässä Saksasta Italiaan. Joissakin salakuljetetuista naudoista on havaittu ihmisten terveydelle vaarallisia sairauksia.

Ei ole vielä täysin selvää, ketkä ovat vastuussa salakuljetustapauksista, jotka toteutettiin käyttämällä väärennettyjä nautojen tunnistusmerkkejä. Eläimille oli syötetty kiellettyjä aineita, kuten anabolisia aineita ja kortisonivalmisteita, ja ne oli teurastettu salassa. Vielä kesken olevat tutkimukset ovat jo johtaneet 30 henkilön pidättämiseen, joiden joukossa on kyseisessä toiminnassa avustamisesta syytettyjä eläinlääkäreitä, ja tapaukseen on sotkeutunut yhteensä noin 700 ihmistä, muiden muassa karjankasvattajia, teurastajia, agentteja, kauppiaita ja viranomaisia. Nautojen salateurastusten vuoksi yhteisöltä on saattanut jäädä tuloja saamatta arviolta 50 miljoonaa euroa.

Katsooko komissio, että kansanterveyden turvaamiseksi unohtamatta myöskään tärkeimpien eläintautien ja varsinkin BSE-taudin seurantaa on tehostettava toimia, jotka liittyvät lihan jäljitettävyyttä koskevan järjestelmän turvallisuuteen, jossa selvästi on vakavia puutteita?

Katsooko komissio, että elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston toimintaa on tarpeen arvioida, sillä toimiston tehtävänä on varmistaa elintarviketurvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön noudattaminen?

Katsooko komissio, että karjankasvattajien rehellisen enemmistön aseman turvaamiseksi on tehostettava naudoilla käytävän, maiden rajat ylittävän kaupan valvontaa?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(4. helmikuuta 2003)

Italian viranomaiset eivät ole ilmoittaneet komissiolle arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista tapahtumista. Komission saatavilla oli kuitenkin lehtitietoja, joista kävi ilmi, että viranomaiset suorittavat tutkimuksia.

Komissio aikoo pyytää selvityksiä Italian viranomaisilta ja on erityisesti huolestunut Saksasta tulevien eläinten ilmoitetusta osallisuudesta, koska tällaisessa tapauksessa olisi myös pitänyt harkita, välittävätkö asianomaiset jäsenvaltiot tietoja elintarvikkeiden nopean hälytysjärjestelmän kautta.

Laittoman toiminnan ehkäisemiseen tähtäävien sopivien yhteisön toimenpiteiden osalta on syytä painottaa sitä, että komission ehdottama koko lainsäädäntö, jonka neuvosto ja parlamentti ovat hyväksyneet, tai jo suunnitellut tulevat ehdotukset eivät riitä kaikkien mahdollisten laittomien ja rikollisten toimien ehkäisemiseksi.

Nykyiseen yhteisön lainsäädäntöön sisältyy useita nautaeläinten jäljitettävyyttä koskevia säännöksiä.

Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17 päivänä heinäkuuta 2000 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1760/2000(1) sisältyy jäsenvaltioille velvoite perustaa atk-pohjainen tietokanta. Tähän tietokantaan on kirjattava kaikkien nautaeläinten tunnistetiedot, kaikki jäsenvaltion alueella sijaitsevat nautaeläintilat ja kaikki nautaeläinten siirrot. Asianomaisten jäsenvaltioiden tietokantojen toiminnan mahdollisia heikkouksia tarkastellaan komission tarkastusyksiköiden toimintaohjelman puitteissa.

Komission terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto (FVO) pitää elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisuuden tarkastuksia hyvin tärkeinä. Toimisto on toteuttanut arviointeja, joissa tarkastellaan naudanlihan ja naudanlihatuotteiden jäljitettävyyttä jäsenvaltioissa vuoden 2002 aikana. Näistä tarkastuskäynneistä laaditut kertomukset esitetään parlamentille ja julkaistaan pääosaston www-sivuilla, kun ne saadaan valmiiksi. Vaikuttaa siltä, että tarkastajien havaitsemat puutteet jäljitettävyydessä eivät johdu yhteisön lainsäädännön puutteellisuudesta vaan heikosta organisoinnista ja/tai voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanon puutteellisuudesta. Kaikista heikkouksista ilmoitetaan jäsenvaltioiden viranomaisille, jotka ovat vastuussa elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan lainsäädännön moitteettomasta täytäntöönpanosta jäsenvaltiotasolla samoin kuin tarvittaessa rikollisten toimien selvittämisestä ja rankaisemisesta esimerkiksi laittoman karjakaupan tapauksissa, joihin kysymyksessä viitattiin.

Elintarvikkeiden, rehujen, elintarviketuotannossa käytettävien eläinten sekä kaikkien muiden elintarvikkeeseen tai rehuun lisättävien aineiden jäljitettävyyttä säädellään kattavasti elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002(2). Asetuksen 18 artiklaa aletaan soveltaa täysin 1. tammikuuta 2005 lähtien. Kyseisen artiklan mukaisesti elintarvike- ja rehualan toimijoiden on voitava tunnistaa osapuoli, joka toimittaa niille tuotteita, sekä myös yritykset, joille ne itse toimittavat tuotteita. Toimijoiden edellytetään järjestävän liiketoimintansa siten, että käytössä on sopivat jäljitysjärjestelmät ja -menettelyt ja että toimivaltaiset viranomaiset saavat pyynnöstä tiedot käyttöönsä. Elintarvikkeet ja rehut voidaan tuoda markkinoille noudattaen asianmukaisia pakkausmerkintöjä ja/tai tunnistetietoja koskevia säännöksiä, joiden tarkoituksena on helpottaa jäljitettävyyttä.

Rajat ylittävän karjakaupan osalta on syytä huomauttaa, että eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/425/ETY(3) velvoittaa jäsenvaltiot varmistamaan, että nautaeläimet täyttävät eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettuun neuvoston direktiiviin 64/432/ETY(4) sisältyvät vaatimukset. Tämä direktiivi velvoittaa jäsenvaltiot varmistamaan, että ainoastaan asiaankuuluvat edellytykset täyttäviä eläimiä lähetetään muualle niiden alueilta.

Tieto siitä, että yhteisöltä on nautojen salateurastusten vuoksi saattanut jäädä tuloja saamatta 50 miljoonaa euroa, välitetään Euroopan petostentorjuntavirastolle.

(1) EYVL L 204, 11.8.2000.

(2) EYVL L 31, 1.2.2002.

(3) EYVL L 224, 18.8.1990.

(4) EYVL P 121, 29.7.1964.