KIRJALLINEN KYSYMYS E-2276/00

esittäjä(t): Reinhold Messner (Verts/ALE) komissiolle

(7. heinäkuuta 2000)

Aihe: Moottoritieyhteys Tyrrhenanmereltä Brenneroon Italiassa

Autocisa- ja Autobrennero-moottoritieyhtiöt aikovat rakentaa tieosuuden nimeltä Tibre ja ehdottavat kahta vaihtoehtoista linjausta: Autocisa kannattaa korkeamman alueen vaihtoehtoa Nogarole Roccasta Fontevivo di Parmaan, ja Autobrennero kannattaa matalampaa vaihtoehtoa Mantova Sudista Fontevivo di Parmaan. Tällä välin on jo rakenteilla nämä kaksi moottoritietä yhdistävä tieosuus, jolla vahvistetaan Cispadanon yhteyttä Autobrenneron Reggiolo Rolon tiemaksupaikasta Parmaan. Tämän osuuden rahoittavat Italian valtio, Emilia-Romagnan alue ja Autobrennero-yhtiö. Kun rakentaminen on saatu päätökseen, kaikki Tibreä koskevat suunnitelmat uhkaavat vaikuttaa samalla alueella jo olevan infrastruktuurin hyödyttömältä päällekkäisyydeltä(1).

Toisen vaihtoehdon tukijat ilmoittivat äskettäin paikallislehdessä, että Euroopan unioni rahoittaisi Tibrestä 10 prosenttia(2) eli noin 200 miljardia liiraa, jos arvioidaan, että yhteyden kokonaiskustannukset ovat noin 2 000 miljardia liiraa. Tällainen sitoumus olisi ristiriidassa niiden kansallisten ja unionin investointien kanssa, joita on tehty maantiellä kulkevan tavaraliikenteen siirtämiseksi Brenneron radalle, Tyrrhenanmeren ja Brenneron välisen rautatieyhteyden parantamiseksi ja Brenneron rautatietunnelin rakentamiseksi.

Komissio on tällä välin ehdottanut eurooppalaista ilmastonmuutosohjelmaa Kiotossa sovittujen, kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tähtäävien tavoitteiden saavuttamiseksi(3). Maantieliikenne vuonna 1996 vastasi 22 prosentista unionin kasvihuonekaasupäästöjä (lähde: Eurostat), ja sen osuus kasvaa vuoteen 2010 mennessä. Italia on sitoutunut vähentämään osuuttaan vuoteen 2010 mennessä 6,5 prosentilla verrattuna vuoden 1990 päästötasoihin(4), ja vuonna 1995 sen osuus oli jo kasvanut 3,2 prosentilla. Tibre molempine vaihtoehtoineen ylittäisi yhden Euroopan ehdottomasti tuottavimmista maatalousalueista.

Onko totta, että komissio voisi rahoittaa Tibreä?

Eikö komissio päinvastoin katso, että kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen pyrkivien sitoumusten perusteella on vähennettävä uusia moottoritieinvestointeja, erityisesti, kun ne menevät päällekkäin jo olemassa olevien tieinvestointien kanssa, kuten Autocisan ja Autobrenneron tapauksessa?

Mitä komissio aikoo tehdä, jotta tähän hankkeeseen sovelletaan ympäristövaikutusten arviointia sen tosiasiallisen tarpeen selvittämiseksi?

(1) Lokakuussa 1999 Politecnico di Milanossa esitettiin tutkielma, joka esitettiin myöhemmin myös Mantovassa pidetyssä konferenssissa (Tirreno-Brennero: Strada? Ferrovia? Quale strada? Quale ferrovia?, ohjaaja: professori, arkkitehti Giuseppe Boatti, tutkielman tekijät: Mahmoud Mataei ja Simona Mattioli, lukuvuosi 19981999). Tässä tutkielmassa todistettiin, että Tibren kuukausittainen liikennemäärä olisi nykytietojen pohjalta keskimäärin noin 69 000 ajoneuvoa kaistaa kohden eli noin kahdestoistaosa kapasiteetista. Rakentaminen selittyisi siis vain aikomuksella lisätä liikennettä, etenkin tavaraliikennettä, Tyrrhenanmeren satamiin maanteitse.

(2) Gazzetta di Mantova, 30.5.2000, s. 17.

(3) Ks. Komission tiedonanto KOM(2000) 88, 8.3.2000.

(4) Ks. Komission tiedonanto KOM(1999) 230, Valmistautuminen Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon, 19.5.1999.

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(19. syyskuuta 2000)

Parlamentin jäsenen mainitsema kahden moottoritien välinen tieosuus on merkitty suunnitteilla olevaksi yhteydeksi tieverkkokarttaan, joka on esitetty Euroopan parlamentin ja neuvoston vuonna 1996 hyväksymien Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) kehittämisen suuntaviivojen(1) liitteessä I. Italian hallitus jätti hanketta koskevan virallisen hakemuksen hankkeen rahoittamiseksi Euroopan laajuisen liikenneverkon rahoituskehyksestä (varainhoitovuosi 2000). Komissio ei kuitenkaan myöntänyt hankkeelle tukea. Asiaa koskevissa neuvoston ja parlamentin asetuksissa(2) säädettyjen edellytysten ja valintakriteerien perusteella suoritetussa arvioinnissa hanke hävisi muille kyseisen budjettikohdan rajallisista varoista kilpaileville hankkeille.

TEN-T-määrärahoista rahoitettavien hankkeiden valinnassa komissio asettaa etusijalle rautatiehankkeet. Tämä politiikka on sopusoinnussa kuljetusmuotojen välisen epätasapainon poistamisen ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavan kestävän liikkuvuuden kehittämisen kanssa, jotka määriteltiin tavoitteiksi vuonna 1992 julkistetussa yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa(3). Joissakin erityistapauksissa moottoritieverkostoon tehtävät investoinnit voivat kuitenkin täyttää yhteistä etua koskevan hankkeen edellytykset esimerkiksi syrjäisillä alueilla, alueellisen kehittämisen yhteydessä tai pyrittäessä yhdistämään yhteisön reuna-alueita muuhun yhteisöön. Jos kuitenkin todetaan, että hankkeissa on päällekkäisyyttä muiden tieinvestointien kanssa, hanke ei todennäköisesti ole taloudellisesti kannattava eikä näin ollen täytä yhteistä etua koskevan hankkeen edellytyksiä.

Päätöksen 1692/96/EY 8 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on otettava hankkeiden kehittämisessä ja toteuttamisessa huomioon ympäristönsuojelu toteuttamalla arviointeja yhteistä etua koskevien hankkeiden ympäristövaikutuksista direktiivillä 97/11/EY(4) muutetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY mukaisesti ja soveltamalla neuvoston direktiiviä 92/43/ETY(5). Mikäli jotkut järjestöt tai ihmiset epäilevät, täyttävätkö mainittujen direktiivien säännökset asianmukaisesti, he voivat ilmoittaa soveltamisessa esiintyneistä mahdollisista virheistä komissiolle. Parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella ei kuitenkaan voida päätellä, että yhteisön lainsäädäntöä olisi rikottu, koska valitukselle ei ole esitetty riittäviä perusteita.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY, annettu 23. heinäkuuta 1996, yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi (EYVL L 228, 9.9.1996).

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95, annettu 18. syyskuuta 1995, Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yhteisistä säännöistä. Sellaisena kuin se on muutettuna 19. heinäkuuta 1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella N:o 1655/1999 (EYVL L 197, 29.7.1999).

(3) KOM(92) 494 lopullinen.

(4) Neuvoston direktiivi N:o 85/337/ETY, annettu 27. kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista. Sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, 14.3.1997).

(5) Neuvoston direktiivi N:o 92/43/ETY, annettu 21. toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (EYVL L 206, 22.7.1992).