ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0302/99 esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Yritysten välinen rajat ylittävä yhteistyö uusiutuvien energiavarojen alalla Komission järjestämät tilaisuudet yritysten välistä rajat ylittävää yhteistyötä koskevien sopimusten aikaansaamiseksi on herättänyt useiden eri aloilla toimivien yritysten kiinnostusta. Kiinnostus voisi olla erittäin suuri uusiutuvien energiavarojen alalla toimivissa yrityksissä (jotka toimivat jonkin EU:n jäsenvaltioiden välisen rajan kummallakin puolella). Voiko komissio ilmoittaa, kuinka monta uusiutuvien energiavarojen alalla toimivaa yritystä on osallistunut näihin tilaisuuksiin, niihin lähetettyjen kutsujen lukumäärän perusteella? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Komissio osallistuu rajat ylittävään yhteistyöhön Interprise-ohjelman puitteissa. Ohjelman tarkoituksena on kannustaa kumppanuustoiminnan kehittämistä yhteisön yritysten välillä. Ohjelmassa tuetaan konkreettisesti yritysjohtajille tarkoitettujen tapaamisten järjestämistä. Näissä tapaamisissa on mahdollista keskustella ja neuvotella mahdollisista yhteistyösopimuksista. Kyseessä ovat alakohtaiset tapahtumat, jotka kokoavat yhteen vähintään 15 yritystä kolmesta jäsenvaltiosta. Yksikään Interprise-tapahtuma ei ole koskenut erityisesti uusiutuvien energialähteiden alaa. Seuraavat ympäristöön keskittyneet Interprise-tapahtumat käsittelivät kuitenkin osaksi uusiutuvien energialähteiden alaa: - Suomen ulkomaankauppaliiton Helsingissä 6. maaliskuuta 1997 järjestämä Interprise Helsinki Region kokosi yhteen 108 yritystä Saksasta, Suomesta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Ruotsista. - Toledon kauppa- ja teollisuuskamarin Toledossa 17. huhtikuuta 1997 järjestämä Interprise Ecobusiness kokosi yhteen 65 yritystä Italiasta, Suomesta ja Espanjasta. - Grazissa 25. toukokuuta 1998 järjestetty Interprise Ecobusiness, jonka järjestäjänä toimi International Consulting Executives, kokosi yhteen 180 yritystä Saksasta, Kreikasta, Espanjasta, Ranskasta, Italiasta, Suomesta, Itävallasta ja Ruotsista.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0140



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0044/99 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) komissiolle (22. tammikuuta 1999) Aihe: Nykyaikaisen tietotekniikan käyttöönottoa Kreikan verovirastoissa koskevan Taxin-ohjelman edistyminen Julkisuuteen tulee yhä useammin tietoja, joiden mukaan nykyaikaisen tietotekniikan käyttöönottoa Kreikan verovirastoissa koskevan Taxin-ohjelman toteuttamisessa on edelleen erityisiä ongelmia. Vastoin kreikkalaisten viranomaisten vakuutuksia, jotka on esitetty komission vastauksessa asiaa koskevaan kysymykseeni E-1802/98(1), saamieni tietojeni mukaan: - Vuoden 1998 loppuun mennessä järjestelmään on liitetty huomattavasti vähäisempi määrä verovirastoja kuin suunnitellut 150. Niistä virastoista, jotka on liitetty järjestelmään, ainakin puolet on "pieniä" verovirastoja, jotka käsittelevät hyvin pienen osan verotuloista. - Edelleenkään ei kehiteltävänä ole kuin 7 ohjelmasovellutusta suunniteltujen 17 sijasta. - Koulutusjärjestelmä ei ole alkanut toimia huolimatta siitä, että kouluttajien palkkiot on maksettu määrärahoista ja niitä maksetaan normaalisti kouluttajille. Ottaen huomioon nämä tosiseikat, pyytäisin komissiota vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: 1. Kun otetaan huomioon kaikki hankaluudet ja vaikeudet, koska Kreikan verovirastojen tietotekniikkajärjestelmä tulee komission näkemyksen mukaan olemaan valmis ja täydessä toiminnassa? Koska siis Kreikan kaikkien verovirastojen välillä voidaan ristiintarkistaa kaikki tiedot? 2. Kun jätetään huomioon ottamatta täytäntöönpanon monimutkaisuus, johon olisi joka tapauksessa pitänyt varautua, mitkä ovat komission näkemyksen mukaan tärkeimmät syyt järjestelmän kehittämisen suureen viivästymiseen alkuperäiseen suunnitelmaan nähden? 3. Onko muita Euroopan unionin jäsenvaltioita, joissa verovirastojen tietotekniikkajärjestelmä ei ole täysin valmis ja toiminnassa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1999) Kreikan viranomaisten TAXIS-hankkeesta antamien tietojen mukaan järjestelmään on liitetty jo noin 110 verotoimistoa. Seitsemän tietoteknistä sovellusta on jo ohittanut pilottivaiheen ja jaettu viranomaisille, ja kymmenen muuta sovellusta on kehitetty ja niiden toimintaa testataan pilottivaiheessa. Työntekijöiden kouluttaminen on myös täydessä vauhdissa. Kaikkien niiden verovirastojen työntekijät, joissa on toimivat sovellukset, on jo koulutettu. Koulutusta on annettu 253 434 henkilötyötuntia 5 035 henkilölle. Koulutusta annetaan sitä mukaan kun uusia sovelluksia asennetaan. Kreikan viranomaisten arvioiden mukaan järjestelmä kokonaisuudessaan on toiminnassa vuoden 2001 ensimmäisellä puoliskolla. Varsinkin ensimmäisen toteuttamisvaiheen aikana havaitut viivästykset johtuivat viranomaisten mukaan hankkeen monimutkaisuuden lisäksi sen laajuudesta ja käyttöönoton aikana esiin tulleista ongelmista. Arvonlisäveron osalta voidaan todeta, että kaikissa muissa jäsenvaltioissa on paikallistoimistoihin kytketyt tietokonejärjestelmät, joista voidaan hakea keskustietokoneelle talletettuja tietoja. (1) EYVL C 13, 18.1.1999, s. 88.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0045/99 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) komissiolle (22. tammikuuta 1999) Aihe: Etälääketiede kansanterveyden alalla Kreikassa Tietotekniikan käyttöönotto kansanterveyden alalla on viivästynyt suuresti, minkä vuoksi 143:sta valtion sairaalasta ja 173:sta maaseudun terveyskeskuksesta vain 15 yleissairaalalla on tietokoneet. Nämä tietokoneet on hankittu integroidun Välimeri-ohjelman kautta, mutta tämän jälkeen niitä ei ole saatettu ajan tasalle ja niitä käytetään lähinnä tekstinkäsittelyyn. Toinen seuraus siitä, etteivät ne ole nykyaikaisen televiestintäteknologian kanssa yhteensopivia, on etälääketieteen täydellinen puuttuminen Kreikasta kansanterveyden alalta. Saman-aikaisesti toisen Kreikalle suunnatun yhteisön tukikehyksen terveydenhoitoa koskevassa toimintaohjelmassa on suunniteltu 24 yleissairaalan varustamista kehittyneillä viestintälaitteilla ja pilottisovellutuksia seitsemällä eri alueella Kreikassa. Haluaisin saada tietää komissiolta: 1. Kuinka tämä viestintälaitteiden toimittamista koskeva ohjelma on edistynyt seitsemällä koealueella ja muissa 17:ssä yleissairaalassa, jotka kuuluvat ohjelman piiriin? 2. Ottaen huomioon, että komissio osallistuu ohjelmien rahoittamiseen, mikä on sen arvio etälääketieteen soveltamisen ajanjaksosta Kreikassa? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 1999) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0295/99 esittäjä(t): Dagmar Roth-Behrendt (PSE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: EU:n varat, tiedot Berliinin saamasta EU:n tuen määrästä vuonna 1998 Kuinka paljon Berliini sai vuonna 1998 yhteisön varoja seuraavien hankkeiden tai rahastojen välityksellä: 1. Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) 2. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (EMOTR), ohjaus- ja tukiosasto 3. Euroopan sosiaalirahasto (ESR) 4. yhteisön tutkimusohjelmat 5. yhteisön energiaohjelmat 6. yhteisön ympäristöohjelmat 7. yhteisön liikenneohjelmat 8. yhteisön koulutus- ja nuoriso-ohjelmat 9. yhteisön terveysohjelmat 10. yhteisön sosiaaliohjelmat 11. kansalaisjärjestöohjelmat 12. kulttuuriohjelmat 13. kolmansien valtioiden (KIE- ja IVY-maat) kanssa käytävään yhteistyöhön liittyvät ohjelmat 14. ystävyyskaupunkiohjelmat 15. muut yhteisön ohjelmat. 16. Millaiseksi EU arvioi toimenpiteiden onnistuneisuutta? Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (9. kesäkuuta 1999) Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1054/99 esittäjä(t): Angela Billingham (PSE) komissiolle (20. huhtikuuta 1999) Aihe: Eläkeläisten eurooppalainen alennuskortti rautateille Voiko Euroopan komissio harkita ehdotusta eläkeläisten eurooppalaisen alennuskortin käyttöönotosta? Tämä kortti oikeuttaisi 20 %:n alennukseen rautatielippujen hinnasta kaikissa jäsenvaltioissa ja siirtymiseen jäsenvaltiosta toiseen, sekä lyhytaikaiseen pysähdykseen kaikkialla Euroopan unionin alueella. Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Komissio ehdotti 10. toukokuuta 1989 antamassaan suosituksessa 89/350/ETY(1), että koko yhteisön alueella otettaisiin käyttöön yli 60-vuotiaille tarkoitettu henkilökortti, joka helpottaisi heidän mahdollisuuksiaan matkustaa ja tarjoaisi muitakin etuja. Suosituksen täytäntöönpanon eteneminen on kuitenkin ollut hidasta useiden jäsenvaltioissa ilmenneiden käytännön ongelmien vuoksi. Asiaa edistääkseen komissio on tehnyt kaksi toteutettavuustutkimusta. Vuonna 1993 tehty tutkimus kattoi silloiset 12 jäsenvaltiota, kun taas vuonna 1997 tehdyssä tutkimuksessa perehdyttiin tarkemmin viidessä jäsenvaltiossa - Tanskassa, Ranskassa, Irlannissa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vallinneeseen tilanteeseen. Ikääntymistä käsittelevän parlamentin sisäisen ryhmän jäsenille on toimitettu kopiot näiden tutkimusten loppuraporteista. Nämä raportit osoittavat, että vaikka kaikki jäsenvaltiot tarjoavat jonkinlaisen alennusjärjestelmän ikääntyville kansalaisilleen, monissa niistä korttijärjestelmä ei kuitenkaan ole käytössä. Myös ehdot alennusten myöntämiseksi joukkokuljetusvälineissä ja kulttuurilaitoksissa vaihtelevat suuresti eri jäsenvaltioissa. Useilla jäsenvaltioilla ei ole lainkaan kansallista alennusjärjestelmää, vaan alueet vastaavat vaihtelevasti alennusjärjestelmien toteuttamisesta paikallisella tasolla. Euroopan tasolla on vaikeaa saada tarkkaa ja ajan tasalla olevaa kokonaiskuvaa tilanteesta, koska jäsenvaltioissa on käytössä hyvin suuri määrä erilaisia alennusjärjestelmiä ja koska tilanne jäsenvaltioissa muuttuu jatkuvasti. Komissio on vakuuttunut siitä, että koko yhteisön kattava eläkeläisten alennuskortti olisi hyödyllinen ja auttaisi luomaan voimakkaampaa tunnetta Euroopan kansalaisuudesta ja edistämään yhteisymmärrystä ja kontaktien solmimista eri jäsenvaltioiden kansalaisten välillä. Komissio käsittelee jäsenvaltioiden edustajien kanssa viimeisimmän toteutettavuustutkimuksen päätelmiä ja suosituksia. (1) EYVL L 144, 27.5.1989.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0114/99 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle (2. helmikuuta 1999) Aihe: Lasten sairaalahoitoa varten tarvittavien vuodepaikkojen määrä Kaikissa EU:n jäsenvaltioissa on menetelmät sairaaloissa tarvittavien vuodepaikkojen määrän laskemiseksi. Saksassa ei kuitenkaan ole olemassa lukuja lasten sairaalahoitoa varten tarvittavien vuodepaikkojen määrästä. Onko komissiolla hallussaan lukuja lasten sairaalahoitoon varatuista vuodepaikoista yksittäisissä jäsenvaltioissa ja tietoja menetelmistä kussakin maassa tarvittavien vuodepaikkojen selvittämiseksi? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 1999) Komissiolla ei valitettavasti ole tietoja jäsenvaltioissa käytettävissä olevista lastensairaanhoidon vuodepaikkojen määrästä. Yhteisön tilastot sairaaloiden vuodepaikoista laaditaan jäsenvaltioiden vuosittain toimittamien tietojen perusteella. Tilastoista käy ilmi psykiatrisen sairaanhoidon vuodepaikkojen ja muiden vuodepaikkojen määrä. Erilaisten vuodepaikkojen määritelmät poikkeavat toisistaan eri maissa. Tilastoista on nähtävissä, että vuodepaikkojen määrä on vähenemässä kaikissa jäsenvaltioissa. Tarkempia tietoja saadaan, kun terveystilanteen seurantaohjelmasta (Eucomp) rahoitetun hankkeen tulokset selviävät. Hankkeen tavoitteena on tehdä selvitys siitä, miten jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmät ja sairaalat on organisoitu.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1063/99 esittäjä(t): Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) komissiolle (12. huhtikuuta 1999) Aihe: Direktiivissä 80/181/ETY säädetyn määrien ilmoittamista erilaisissa mittayksiköissä koskevan siirtymäkauden pidentäminen Direktiivin 80/181/ETY(1) mukaan vuoden 1999 lopusta lähtien mittayksiköt voidaan ilmaista unionissa ainoastaan metrijärjestelmän mukaisesti. Euroopan komissio hyväksyi helmikuussa 1999 ehdotuksen direktiivissä 80/181/ETY säädetyn siirtymäkauden pidentämisestä vuoden 2009 loppuun. Tämä asianmukainen, mutta myöhäinen komission päätös herättää monia kysymyksiä aloilla, joita asia koskee. Näillä aloilla pelätään, että menettelyä ehdotuksen lopulliseksi hyväksymiseksi ei saada päätökseen ennen vuoden 1999 loppua ja että muutamaa kuukautta ennen direktiivin 80/181/ETY säännösten voimaantuloa ei vieläkään tiedetä, tullaanko sitä lykkäämään. Voisiko komissio ilmoittaa, mitä tapahtuu, jos nykyistä ehdotusta direktiivin muuttamiseksi ei ole hyväksytty lopullisesti vuoden 1999 loppuun mennessä? Tuleeko nykyinen direktiivi silloin voimaan vai voiko komissio ryhtyä toimiin sen voimaantulon lykkäämiseksi? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 1999) Komissio antoi 4. helmikuuta 1999 ehdotuksen mittayksikköjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja direktiivin 71/354/ETY kumoamisesta 20 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/181/ETY muuttamisesta(2), joka toimitettiin heti parlamentille ja neuvostolle. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaan neuvoston direktiivejä voidaan muuttaa ainoastaan asianmukaisella menettelyllä, tässä tapauksessa yhteispäätösmenettelyllä. Komissio on tietoinen siitä, että tämän muutoksen hyväksyminen ajoissa on tärkeää markkinatoimijoille ja se yhtyy parlamentin jäsenen huolestuneisuuteen. Sen vuoksi komissio kehottaa parlamenttia ja neuvostoa toimimaan nopeasti, jotta muutos hyväksyttäisiin ennen vuoden 1999 loppua. Jos näyttää siltä, että muutosta ei kuitenkaan hyväksytä ajoissa, komissio ja jäsenvaltiot voivat - riippuen ehdotuksen sen hetkisestä etenemisestä - ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin mahdollisten epäyhtenäisyyksien voittamiseksi lopulliseen hyväksymiseen asti. (1) EYVL L 39, 15.2.1980, s. 40. (2) KOM(1999) 40 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0671/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso henkilöä kohden on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, lasketaan kuuluviksi tavoitteen 1 alueisiin ja ne hyötyvät huomattavista yhteisötuista. Jotta tiedettäisiin, ylittyykö tämä kynnys vai ei, rakennerahastojen yleiset säännökset vahvistavassa neuvoston asetusluonnoksessa (KOM(98) 0131 lopull.)(1) säädetään otettavaksi huomioon Eurostatissa viimeisen kolmen vuoden ajalta käytettävissä olevat luvut. Tällä hetkellä sillä on tiedot ainoastaan varainhoitovuosilta 1994, 1995 ja 1996. Mitkä ovat Murcian luvut kyseisinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0540/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa Kesäkuussa 1998 pidetyssä täysistunnossa Euroopan parlamentti keskusteli mietinnöstä Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa (A4-0137/98)(1) ja hyväksyi sitä koskevan päätöslauselman, jossa Euroopan parlamentti katsoo, että yhteisön säilyketeollisuudessa tonnikalasäilyketeollisuus on tärkein ala työllisyyden ja liiketoimintavolyymin suhteen ja että alan erittäin suurien kasvunäkymien tukemiseksi on tarpeen: (...) "Varmistaa tarpeellisen raaka-aineen (tuore ja pakastettu tonnikala sekä tonnikalan selkäfileet) asianmukainen hankinta antamalla yhteisön laivastolle etusija ja avaamalla uusia tuontikiintiöitä ainoastaan silloin, kun ne ovat ehdottoman tarpeellisia yhteisön teollisuudelle." Onko näitä parlamentin pyytämiä toimenpiteitä yhteisön tonnikalasäilyketeollisuuden kasvunäkymien tukemiseksi toteutettu? (1) EYVL C 210, 6.7.1998, s. 295.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0768/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Arkeologiset kaivaukset antiikin Nikopoliksessa Ipirosin maakunnassa Antiikin ajan Nikopolis sijaitsee Ipirosin maakunnan lounaisosassa 900 hehtaarin suuruisella alueella, jolla on roomalaisajan rakennuksia, muureja, parlamenttirakennus, Odeion, kylpylä, kuumia lähteitä, stadion ja huviloita. Monet säilyneistä muistomerkeistä ovat suurelle yleisölle tuntemattomia eikä niitä ole hyödynnetty ja ne ovat ylläpidon ja suojelun tarpeessa. Toisen puitekehyksen puitteissa on hyväksytty museon rakentaminen alueelle, ja arkeologinen keskusneuvosto yhtyy asiasta tehtyyn tutkimukseen, jonka mukaan sopiva sijoituspaikka museolle olisi Prevezan seutu. Kysyn komissiolta kannattaako se museon rakentamisen ohella myös antiikin ajan Nikopoliksen ylläpitoa, kunnostamista ja kehittämistä? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Komissiolta ei ole tähän mennessä haettu rahoitustukea Nikopoliksen kaivauksilla tehtäviä töitä varten. Komissio muistuttaa silti, että Kreikan viranomaiset voivat hakea rahoitustukea tähän tarkoitukseen yhteisön tukikehyksessä sovitun menettelyn mukaan. Komission on valmis tutkimaan, yhteistyössä kyseisten viranomaisten kanssa, mahdollisia rahoituskeinoja tukikehyksen määrärahojen puitteissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0294/99

esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle

(17. helmikuuta 1999)

Aihe: Sairaaloiden energiansäästömahdollisuudet

1. Kuinka suuriksi komissio arvioi eurooppalaisten sairaaloiden energiansäästömahdollisuuksia?

2. Voiko komissio antaa tietoja siitä, kuinka monta sairaalaa on yksittäisissä jäsenvaltioissa?

3. Onko komissiolla tietoja siitä, miten sairaaloiden energiankulutusta mitataan ja arvioidaan?

4. Voiko komissio arvioida yksittäisissä sairaaloissa tai jäsenvaltioissa energian säästämisestä seuraavaa ympäristön kuormituksen (CO2, NOX, SO2) vähenemistä?

Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus

(14. huhtikuuta 1999)

Sairaaloissa on mahdollista säästää paljon energiaa, koska niiden toimintaan tarvitaan paljon tiloja. Energiansäästömahdollisuuksia on kuitenkin hyvin vaikeaa laskea. Sairaaloiden ensisijainen tehtävä on antaa potilaille laadukasta hoitoa ja taata heidän hyvinvointinsa, ja energia on vain yksi keino päästä haluttuihin tuloksiin. Energiansaantia ei voida missään tapauksessa vaarantaa, koska sillä voisi olla hengenvaarallisia seurauksia.

Talouden kannalta on korostettava, että energia muodostaa keskimäärin vain 2,5 prosenttia sairaaloiden toimintabudjetista (vaihteluväli 1,5-5 %). Energiaa kulutetaan sairaaloissa monenlaisiin asioihin, muun muassa seuraaviin: lämmitys ja ilmastointi (50-65 %), lämmin vesi (15-28 %), keittiö (5-8 %), pesula (4-8 %) sekä valaistus ja muu sähkön erityiskäyttö (6-12 %).

Sairaaloiden toimintaa valvovat hyvin erilaiset viranomaiset, ja siksi on vaikeaa toteuttaa nimenomaan sairaaloihin liittyviä erityistoimia.

Komissiolla ei ole sairaaloiden lukumäärää koskevia tietoja, mutta se toimittaa suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön taulukon jäsenvaltioiden sairaalapaikoista.

Komissiolla ei ole erillisiä tietoja sairaaloiden tavoista laskea ja arvioida energiankulutustaan. Sähkön ja maakaasun kulutus on helppo laskea. Kiinteiden ja nestemäisten polttoaineiden kulutusta on sitä vastoin paljon hankalampi laskea, ja useimmat sairaalat tyytyvät pitämään kirjaa toimituslaskuista. Vuonna 1993 kulutuksen voidaan arvioida olleen noin 6 475 000 öljyekvivalenttitonnia vuodessa (EU 12).

On mahdotonta antaa lukuja siitä, miten paljon ympäristön pilaantumista voidaan vähentää kunkin sairaalan toteuttamien energiansäästötoimenpiteiden ansiosta. Kaiken kaikkiaan voidaan odottaa 1-1,5 öljyekvivalenttitonnin suuruista energiansäästöä ja noin neljän miljoonan tonnin suuruista hiilidioksidipäästöjen vähennystä.

Rikkidioksidipäästöjen vähentäminen riippuu kulutettujen nestemäisten ja kiinteiden polttoaineiden laadusta. Typen oksidien vähentämistä puolestaan ei voida käsitellä makrotalouden tasolla, koska polttamisolot vaikuttavat merkittävästi syntyvien oksidien määrään.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0036/99 esittäjä(t): Gianfranco Dell'Alba (ARE) komissiolle (20. tammikuuta 1999) Aihe: TIMin ja OMNITELin välinen puhelintariffisopimus Vaikuttaa siltä, että italialaiset matkapuhelinyhtiöt TIM ja OMNITEL ovat tehneet keskinäisen tariffisopimuksen, joka korottaa eräiden puheluryhmien tai tilaajasopimusmuotojen hintaa jopa 150 prosenttia. Ilmeisesti nämä korotukset koskevat erityisesti ns. "family"-tilaajasopimuksia, joita markkinoitiin ennen joulua lupaamalla merkittäviä alennuksia. Nyt korotukset leikkaavat kuluttajille luvattuja etuja. Koska nämä tariffikorotukset koskevat erityisesti kiinteiden puhelimien ja matkapuhelimien välisiä yhteyksiä, tämä merkitsee sitä, että tulevaisuudessa matkapuhelinyhtiöt päättävät, mihin suurin tariffirasitus kohdistuu. Eikö komissio katso, että TIMin ja OMNITELin välinen käytännössä jo tehty sopimus rikkoo selvästi Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen kilpailumääräyksiä, erityisesti tämän sopimuksen 85 artiklaa, jonka mukaan "Yhteismarkkinoille soveltumattomia ja kiellettyjä ovat sellaiset yritysten väliset sopimukset, (...) jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla, ja erityisesti sellaiset sopimukset, päätökset ja menettelytavat: a) joilla suoraan tai välillisesti vahvistetaan osto- tai myyntihintoja taikka muita kauppaehtoja; (...)" Eikö komissio katso, että on välttämätöntä määrätä välittömästi toimenpiteiden peruuttaminen ja käynnistää sopimuksenrikkomismenettely Rooman sopimuksen 85 artiklan rikkomisen vuoksi?
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0047/99 esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (15. tammikuuta 1999) Aihe: Kiinteästä puhelinverkosta matkapuhelimiin soitettujen puhelujen hintojen nostaminen laittomasti Italiassa Kaksi italialaista matkapuhelinyhteyksien tarjoajaa, Tim-Telecom ja Omnitel, on "tariffien yksinkertaistamisen" varjolla tehnyt yhteisen päätöksen korottaa huomattavasti tavallisista puhelimista kännyköihin soitettujen puhelujen hintoja. Korotus saattaa olla jopa 200 prosenttia, ja se koskee pääasiassa puheluja, jotka soitetaan öisin, viikonloppuisin ja juhlapyhinä eli ajankohtina, jolloin soittaminen on tähän asti ollut halvinta. Toimenpiteellä on siis otettu käyttöön yhtenäinen tariffi, joka on voimassa joka päivä ja kaikkina aikoina. Hintaan lisätään 20 prosentin arvonlisävero, ja jokaisesta vastatusta puhelusta veloitetaan kaksi sykäystä. Voisiko komissio 1. selvittää, rikotaanko tällä korotuksella Euroopan kilpailulainsäädäntöä ja erityisesti Rooman sopimuksen 85 artiklaa? 2. selvittää, voisiko tämä yleinen hintojen korotus televiestintäpalveluja vapautettaessa olla klassinen kartellitapaus alan kahden johtavan yhtiön kesken, mikä halventaisi vapaan kilpailun perusperiaatteita? 3. kertoa, mitä toimia se aikoo toteuttaa vapaiden markkinoiden ja ennen kaikkea kuluttajien suojelemiseksi? Kuluttajien oikeus valita eri vaihtoehtojen välillä on uhattuna. Eikö komissio katso, että on olemassa vahvat perusteet rikkomismenettelyn aloittamiseksi?