KIRJALLINEN KYSYMYS P-2714/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (28. heinäkuuta 1997)

Aihe: Suojatoimenpiteet

Tietääkö komissio, mikä sosiaalis-taloudellinen vaikutus on ollut Alankomaiden Antilleilta ja Arubasta tuodun riisin suojatoimenpiteillä näille pienille saarille, kun otetaan huomioon, että useita riisinjalostusyrityksiä on lakkautettu, enemmän kuin 500 työntekijää on joutunut työttömiksi, satamien toiminta on vähentynyt huomattavasti ja tämä on vaikuttanut erittäin kielteisesti Alankomaiden Antillien ja Aruban sijoitusilmastoon?

Voiko komissio ilmoittaa, että se on tutkinut ennakolta suojatoimenpiteiden sosiaalis-taloudellisia vaikutuksia merentakaisiin maihin ja alueisiin, ja mikä sen reaktio on nyt?

Tietääkö komissio, että Alankomaiden Antilleja ja Arubaa vastaan toteutettavat suojatoimenpiteet ovat lisäksi johtaneet siihen, että enemmän kuin 10 000 viljelijää Guyanassa ja Surinamissa ovat joutuneet erittäin suuriin vaikeuksiin?

Tietääkö komissio, että surinamilainen ja guyanalainen riisi, joka on nyt varastoitu vajoihin, on osaksi myyty espanjalaisille kauppiaille polkumyyntihintaan ja se tuodaan joka tapauksessa yhteisöön? Voiko komissio selittää, minkä vuoksi merentakaiset maat ja alueet eivät saa viedä yhteisöön samoihin nimikkeisiin kuuluva riisiä mutta espanjalaiset kauppiaat saavat?

Aikooko komissio jatkaa suojatoimenpiteitä, jotka ovat aiheuttaneet niin paljon haittaa kolmannen maailman maissa, vai onko komissio valmis pyrkimään sovintoratkaisuun, joka tyydyttää kaikkia osapuolia, ja mitä komissio käytännössä ehdottaa?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (10. syyskuuta 1997)

Merentakaisista maista ja alueista (MMA) peräisin olevan riisin tuonnin suojatoimenpiteistä, jotka otettiin käyttöön neuvoston asetuksilla (EY) 304/97 ja (EY) 1036/97 ((EYVL L 51, 21.2.1997, EYVL L 151, 10.6.1997. )), päätettiin yhteisön riisimarkkinoiden vakavien häiriöiden seurauksena. Kun otetaan huomioon, että kolmen kuukauden kuluttua jälkimmäisen suojatoimenpiteen soveltamisesta 69 610 tonnin kiintiötä ei ole vielä saavutettu ja että 1. syyskuuta 1996 ja 15. heinäkuuta 1997 välisenä aikana MMA:istatuotiin 157 000 tonnia hiottua riisiä vastaava määrä riisiä verrattuna niihin 185 000 tonniin, jotka tuotiin edellisen markkinointivuoden vastaavana ajanjaksona, jolloin ei sovellettu mitään suojatoimenpiteitä, on vaikea uskoa, että nämä toimenpiteet voisivat aiheuttaa niitä kielteisiä vaikutuksia MMA:iden taloudelliselle ja teolliselle toiminnalle, jotka arvoisa parlamentin jäsen on esittänyt. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kaksi Alankomaiden Antillien ja Antillean Rice Mills -yhtiön pyyntöä saada välipäätösmenettelyä käyttäen aikaan suojatoimenpiteiden keskeyttäminen, sillä kantajaosapuolet eivät ole näyttäneet toteen vakavaa ja peruuttamatonta vahinkoa toimijoille eikä Alankomaiden Antillien makrotaloudelliselle tilanteelle. Muistutettakoon myös, että komissio on jo vuodesta 1993 lähtien useasti varoittanut keinottelusijoitusten riskeistä MMA:issa.

Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioilla (AKT) on mahdollisuus tuoda suoraan yhteisöön 125 tonnia esikuorittua riisiä vastaava määrä riisiä alennetulla tullimaksulla, mutta tätä kiintiötä on käytetty vain vähäisessä määrin ¨MMA-reitin¨ takia; tätä reittiä on käytetty hyvin laajasti myös markkinointivuonna 1996/1997. Lisäksi komissio on jo vuosia avustanut Surinamen ja Guyanan riisintuottajia Euroopan kehitysrahaston (EKR) välityksellä parantaakseen heidän tuotteidensa kilpailukykyä ja monipuolistaakseen heidän vientimarkkinoitaan.

Kun otetaan huomioon riisimarkkinoiden kriittinen tilanne (indica-riisin interventio-ostot ja vienti vientitukien avulla tappiollisilla markkinoilla), joka on seurausta juuri tuonnista MMA:ista, suojatoimenpiteiden käyttöönotto oli väistämätöntä. Komissio on kuitenkin aina ollut sitä mieltä, että on välttämätöntä löytää kompromissi neuvostossa MMA:iden ja yhteisen maatalouspolitiikan etujen välillä käyttäen tätä alkuperää olevan riisin tuonnin määrällisiä rajoituksia. Tämä ratkaisu, jonka neljätoista jäsenvaltiota on hyväksynyt marraskuun 1996 jälkeen mutta jonka Alankomaat on hylännyt, on par'aikaa neuvostossa keskustelun kohteena.