KIRJALLINEN KYSYMYS E-2648/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Sähkömagneettinen säteily.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0093 - 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2648/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Sähkömagneettinen säteily Ehdotus neuvoston suositukseksi väestön altistumisen rajoittamisesta taajuudeltaan 0 Hz300 GHz oleville sähkömagneettisille kentille (KOM(98) 268 lopull.) julkaistiin 11. kesäkuuta 1998. Italiassa ja erityisesti Roomassa ollaan erittäin tietoisia sähkömagneettisen säteilyn aiheuttamista ongelmista osittain kansalaisten sekä kuluttaja- ja ympäristöjärjestöjen aktiivisuuden ansiosta. Myös Rooman kaupunki julkaisi äskettäin ongelmaa käsittelevän lausunnon (N:o 5187, 29.12.1998), joka on kuitenkin täysin puutteellinen, koska siinä ei anneta riittäviä takuita asukkaiden terveyden suojelemisesta. Myös edelliseen aiheesta 11. heinäkuuta 1997 tehtyyn kysymykseen (E-2630/97)(1) annetun vastauksen perusteella on selvää, että tilanteeseen on puututtava valvomalla tarkkaan altistumista sähkömagneettisille kentille. Nykyisin se on käytännössä mahdotonta, sillä valvonnasta vastaavilla paikallisilla terveysviranomaisilla ei ole tarvittavia teknisiä laitteita. Voisiko komissio näin ollen kertoa, 1. eikö sen mielestä ole välttämätöntä, että tarvittaviin määräyksiin sisällytettäisiin myös matkapuhelimien ETACS, DCS ja DECT antennit? 2. eikö sähkömagneettiselle säteilylle altistumista koskevissa rajoituksissa pitäisi asettaa myös jonkinlainen vähimmäisrajoitus säteilynlähteistä riskiryhmien kuten henkilöiden, joilla on sydämen tahdistin (esimerkiksi sairaaloiden läheisyydessä) ja ennen kaikkea koulujen läheisyydessä? 3. eikö sähkömagneettista säteilyä arvioitaessa pitäisi ottaa huomioon koko alueen arvot eikä vain asennettaviin laitteisiin liittyvät arvot? 4. eikö olisi suotavaa purkaa laitteet, joiden turvallisuudesta ihmisterveydelle ei olla varmoja? 5. eikö sen mielestä matkapuhelimien tukiasemien rakentamista voitaisi rajoittaa turvautumalla sijainninseurantaan eri puhelinyhtiöiden kesken? 6. mikä on sen yleinen kanta kysymykseen? (1) EYVL C 102, 3.4.1998, s. 78. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 2000) Komissio halusi ehdotuksellaan suositukseksi väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz300 GHz) altistumisen rajoittamisesta 1999/519/EY(1), jonka neuvosto hyväksyi 12. heinäkuuta 1999, osaltaan vaikuttaa mahdollisimman paljon siihen, että kansalaisten terveyden suojelu varmistetaan tällä tärkeällä alueella, josta ei aiemmin ollut mitään yhteisön lainsäädäntöä. Suosituksen tekstissä ei viitata mihinkään tiettyihin laitteisiin. Kaikki ionisoimattoman säteilyn lähteet kuuluvat suosituksen alaan, joten suositus koskee myös matkapuhelinverkkojen antenneja. Sairaalalaitteisiin aiheutuvista häiriöistä on määrätty sähkömagneettisen yhteensopivuuden yhteydessä ja sairaalalaitteita koskevassa lainsäädännössä. Pian voimaan tulevilla eurooppalaisilla standardeilla varmistetaan, että laitteet ovat perusrajoitusten ja viitearvojen mukaisia. Lisäksi standardit mahdollistavat ympäristön sähkömagneettisten kenttien voimakkuuden mittauksen. Jos mittaustulokset osoittavat väestön altistuvan suositusarvot ylittävälle säteilymäärälle, käytetään teknisiä keinoja tilanteen muuttamiseksi (sijainninseuranta, verkkojen uudelleenkonfigurointi). Komissio seuraa asiaa tiiviisti eikä jätä käyttämättä oikeuttaan ehdottaa asiasta lainsäädäntöä, jos meneillään olevissa tutkimusohjelmissa ilmenee uusia terveysriskejä. (1) EYVL L 199, 30.7.1999.