KIRJALLINEN KYSYMYS E-0673/00

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) ja Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(9. maaliskuuta 2000)

Aihe: Henkilötietojen käsittely ja yksityisyyden kunnioittaminen

Yksilöiden suojelua henkilötietojen käsittelyssä koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY(1) 29 ja 31 artiklan soveltamisessa takuita käsittelevä ryhmä ja tietosuojakomitea ovat tunnustettuja ja keskeisiä elimiä käytäessä neuvotteluja kyseisen direktiivin määräysten määrittämiseksi Euroopan unionin ulkopuolella ja etenkin Yhdysvalloissa. Yhdysvaltojen kanssa on käyty neuvotteluja jo kahden vuoden ajan eikä neuvottelujen päättymisen ajankohta ole näköpiirissä.

1. Voisiko komissio ilmoittaa, mitä takuita koskevia kohtia EU pitää olennaisina ja katsoo voitavan ratkaista neuvottelujen suuntaviivojen mukaisesti?

2. Ovatko kyseisten oikeusjärjestelmien väliset erot niin suuria, että on syytä tehdä kompromissiratkaisu, jonka pohjalta määritellään tietyt kansalaisille ja kuluttajille annettavat takuut?

3. Jos yhteisö hyväksyy Yhdysvaltojen esittämän itsesääntelyperiaatteen (safe harbor), eikö näin heikennettäisi yksityisyyden suojelua ja huononnettaisi direktiivin määräyksiä?

4. Jotta neuvottelujen tulokset eivät jäisi hamaan tulevaisuuteen, eikö komission mielestä olisi syytä käyttää avuksi Euroopan unionin ulkopuolelle lähetettäviä tietoja koskevia sopimusmalleja, kuten esimerkiksi neuvoston ja Kansainvälisen kauppakamarin laatimia malleja?

5. Eikö komissio katso, että EU:n ensisijainen tavoite on taata asianmukainen Euroopan kansalaisten henkilötietojen suojelu ja oikeusvarmuus yrityksillemme?

(1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

Frederik Bolkestein komission puolesta antama vastaus

(2. toukokuuta 2000)

Komissio on käynyt epävirallista vuoropuhelua Yhdysvaltain kauppaministeriön kanssa yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24. lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 25 artiklan mukaisesti. Vuoropuhelussa päästiin alustaviin tuloksiin maaliskuun lopussa 2000. Parlamentille on jo ilmoitettu, että komissio suosittelee tietosuojadirektiivin 31 artiklalla perustetussa hallintokomiteassa kokoontuville jäsenvaltioiden edustajille, että he tarkastelisivat Yhdysvaltain ehdotusta safe harbor -järjestelmäksi ja antaisivat myönteisen lausunnon sen antamasta tietosuojan tasosta. Tällaisen lausunnon saatuaan komissio voi tietosuojadirektiivin 25 artiklan 6 kohdan perusteella tehdä päätöksen, jonka mukaan safe harbor -järjestelmä antaa riittävän suojan siirrettäessä henkilötietoja järjestelmään osallistuville yhdysvaltalaisille yrityksille.

Safe harbor -itsesääntelyjärjestelmään vapaaehtoisesti liittyviltä yrityksiltä edellytetään, että ne ilmoittavat yksiselitteisesti ja julkisesti sitoutuvansa noudattamaan safe harbor -periaatteita ja että ne kuuluvat Yhdysvaltojen valtiollisen elimen lakisääteisen toimivallan piiriin. Mikäli periaatteita ei noudateta, kyseisellä valtiollisella elimellä on oltava valtuudet tutkia valituksia ja määrätä korvauksia sopimattomista tai harhaanjohtavista toimintatavoista sekä korvaus yksityishenkilöille heidän asuinmaastaan tai kansallisuudestaan riippumatta.

Komissio pitää näitä takuita riittävinä sekä yhteisön toimijoille sekä kansalaisille eikä katso, että ehdotettu tietosuojan riittävyyden toteaminen veisi pohjan direktiivin säännöiltä. Komissio muistuttaa erityisesti direktiivin 29 artiklalla perustetun tietosuojatyöryhmän käsityksestä, jonka mukaan itsesääntely voi periaatteessa antaa tehokkaan yksityisyyden suojan(1).

Komission tavoitteena on saada Yhdysvaltain kanssa käytävät keskustelut päätökseen mahdollisimman pian ja lisäksi alkaa valmistella tietosuojadirektiivin 26 artiklan 4 kohtaan perustuvaa komission päätöstä, jossa tunnustetaan mallisopimuslausekkeet, joilla annetaan riittävät takeet tiedonsiirroille yhteisön ulkopuolisiin maihin. Komissio katsoo, että kyseisiä lausekkeita tarvitaan täydentämään tietosuojan riittävyyttä koskevia päätöksiä joidenkin yhteisön ulkopuolisten maiden tai tiettyjen alojen osalta, sillä lausekkeista saadaan tapauskohtainen apuväline yhteisön toimijoille siirrettäessä tietoja yhteisön ulkopuolelle.

Komissio on samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että yhteisön ensijaisena tavoitteena on taata henkilötietojen riittävä suoja, kun niitä siirretään Euroopan ulkopuolisiin maihin, sekä oikeusvarmuus yhteisön yrityksille. Komission käsityksen mukaan se on toiminnallaan edistänyt kummankin tavoitteen saavuttamista.

(1) Valmisteluasiakirja WP 12: Henkilötietojen siirto EU:n ulkopuolisiin maihin: EU:n tietosuojadirektiivin 25 ja 26 artiklan soveltaminen, hyväksytty 24. heinäkuuta 1998, saatavilla verkkosivustossa http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/media/dataprot/index.htm.