KIRJALLINEN KYSYMYS E-2736/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Ennalta varautumisen periaatteen soveltamisen johdonmukaisuus.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0007 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2736/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Ennalta varautumisen periaatteen soveltamisen johdonmukaisuus Kuinka komissio voi perustella kuuden ftalaatin yleisen kiellon, kun tarkasteltuaan ftalaattien vaaroja koskevan yhden toistamattoman tutkimuksen tuloksia sen oma myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tieteellinen komitea totesi, että ei ole olemassa mitään kieltoon oikeuttavaa tunnistettavaa riskiä? Samalla komissio kieltäytyi harkitsemasta ennalta varautuvia toimenpiteitä lasten (lasten tiedetään olevan muita herkempiä sähkömagneettiselle säteilylle) suojelemiseksi matkapuhelinten mahdollisilta vaaroilta. On julkaistu paljon tutkimuksia, jotka asettavat kyseenalaiseksi matkapuhelinten käytön turvallisuuden aikuisten kannalta. Lisäksi on otettava huomioon, kuten Laurent Bontoux myönsi ympäristökomitealle kertoessaan asiasta komissiolle 24. toukokuuta, että syytä aivojen neoplasmojen (kasvainten) yleisyyden kaksinkertaistumiseen viimeisten kymmenen vuoden aikana ei tiedetä. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (6. joulukuuta 2000) Komissio on aiemmin laajasti esitellyt parlamentille syyt ja perustelut kiellolle käyttää tiettyjä ftalaatteja suuhunpantavissa leluissa ja lastentarvikkeissa, jotka on tarkoitettu alle kolmivuotiaille. Kyseisten ftalaattien haitalliset toksikologiset ominaisuudet ovat hyvin tiedossa, ja asiasta saa yksityiskohtaisia tietoja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean (CSTEE:n) lausunnoista, jotka löytyvät komission Internet-sivuilta. Komissio katsoi, että kyseisten aineiden kielto on perusteltu nimenomaan alle kolmivuotiaille tarkoitettujen suuhunpantavien lastentarvikkeiden ja lelujen osalta. Komission kanta perustuu saatavilla olevaan tieteelliseen tietoon ja muihin merkittäviin seikkoihin (muun muassa ftalaattien siirtymistä koskevien asianmukaisten testausmenetelmien puuttuminen, kohderyhmänä oleva herkästi reagoiva väestönosa ja epävarmuus muista ftalaateille altistumisen lähteistä). Jotkin jäsenvaltiot ja parlamentti ovat olleet sitä mieltä, että tarvittaisiin laajempikin kielto. Parlamentti vaati heinäkuussa 2000, että kieltoa laajennettaisiin koskemaan kaikkia ftalaatteja ja kaikkia alle kolmivuotiaille tarkoitettuja leluja. Vaatimus on paljon tiukempi kuin komission nykyisen päätöksen säännökset. Matkapuhelinten mahdollisten vaarojen osalta arvoisaa parlamentin jäsentä muistutetaan väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz-300 GHz) altistumisen rajoittamisesta annetusta neuvoston suosituksesta 1999/519/EY(1). Suosituksessa annetaan perusrajoitukset ja viitetasot, joita jäsenvaltioiden olisi noudatettava taatakseen koko väestön, myös lasten, asianmukainen suojelu sähkömagneettiselta säteilyltä. Neuvoston suosituksen mukaiset terveyden suojelun tasot määriteltiin soveltamalla sähkömagneettisten kenttien altistusrajoituksiin turvakertoimia. Turvakertoimien avulla voitiin ennaltaehkäisyä varten kartoittaa pitkän aikavälin vaikutuksia, joista on edelleen tieteellistä epävarmuutta. Neuvoston suositusta tarkistetaan vuonna 2004 tai aikaisemmin, jos tieteellisen ohjauskomitean tarkasteltavaksi ilmenee hyväksyttyä uutta tieteellistä näyttöä riskistä. Komissio korostaa pyrkivänsä toteuttamaan tiukkaa kansalaisten terveyden suojeluun tähtäävää politiikkaa terveyden suojelua koskevien perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Se tukee muun muassa useita tutkimuksia, joissa selvitetään entistä paremmin, miten sähkömagneettisen säteilyn käyttö mahdollisesti ja todellisuudessa vaikuttaa terveyteen. Kyseisissä tutkimuksissa on otettava huomioon erityisesti kaikki uusi tieteellisesti hyväksytty tieteellinen tieto. Lisäksi matkapuhelimet kuuluvat radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY soveltamisalaan(2). Tässä direktiivissä sekä tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(3) 19 päivänä helmikuuta 1973 annetussa neuvoston direktiivissä 73/23/ETY on säteilyyn sovellettavia keskeisiä turvallisuusvaatimuksia. Komissio antoi lokakuussa 2000 eurooppalaisille standardointielimille toimeksiannon laatia kyseisten direktiivien mukaiset erityisstandardit matkapuhelimille ja ottaa standardeja laadittaessa huomioon neuvoston suosituksen 1999/5/EY mukaiset altistuksen raja-arvot. Yhdenmukaistettuja eurooppalaisia standardeja kehittävät tahot käsittelevät mahdollisia erityissuojelutarpeita. (1) EYVL L 199, 30.7.1999. (2) EYVL L 91, 7.4.1999. (3) EYVL L 77, 26.3.1973.