KIRJALLINEN KYSYMYS E-1573/99

esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle

(1. syyskuuta 1999)

Aihe: Puuttuvat dioksiini- ja PCB-raja-arvot

Belgiassa on tapahtunut vakava dioksiiniskandaali, ja komission 3. kesäkuuta 1999 tekemän päätöksen kohdassa 5 todetaan, että yksittäisille perusravintoaineille ja elintarvikkeille ei aseteta dioksiiniraja-arvoja eikä dioksiinille ole olemassa kansainvälisiä, yhteisön tai jäsenvaltiokohtaisia enimmäisarvoja.

1. Miksi komissio ei ole määrittänyt raja-arvoja PCB:ille, dioksiineille ja muille klooriyhdisteille?

2. Milloin komissio aikoo korjata tämä asian?

3. Milloin on odotettavissa näitä raja-arvoja koskeva direktiivi tai asetus?

4. Aikooko komissio tehdä aloitteita yhteisön riippumattoman ja puolueettoman elintarvikevalvontakeskuksen perustamisesta?

5. Pitääkö paikkansa, että ei ole minkäänlaisia yhteisön säädöksiä eläin- eikä kasvikunnan tuotteiden PCB-raja-arvoista?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(18. lokakuuta 1999)

Tällä hetkellä ei ole tunnustettua kansainvälistä säännöstöä, jossa vahvistettaisiin dioksiinien ja polykloorattujen bifenyylien (PCB) enimmäisarvot elintarviketyypeissä. Tästä aiheesta tehdyt tutkimukset eivät ole täysin tarkkoja. Jotkut jäsenvaltiot ovat määritelleet tietyille elintarvikkeille raja-arvot kansallisten tieteellisten lausuntojen perusteella. Nämä raja-arvot eivät ole kuitenkaan aina yhdenmukaisia.

Belgiassa toukokuun lopussa vuonna 1999 alkaneen dioksiinikriisin yhteydessä komission oli pakko toteuttaa kiireellisiä toimenpiteitä ja muun muassa säädettävä PCB-arvot, joita tulisi noudattaa eläinperäisten tuotteiden kohdalla. Komission päätöksessä 1999/0449/EY(1), tehty 9. heinäkuuta 1999, säädetään siis PCB:n enimmäisarvot maidolle ja maito- ja siipikarjatuotteille. Lisäksi päätöksen 1999/0449/EY muuttamisesta 6. elokuuta 1999 tehdyssä neuvoston päätöksessä 1999/0551/EY(2) säädetään väliaikaiset enimmäispitoisuudet naudan- ja sianlihalle sekä tuotteille, joiden valmistukseen on käytetty naudan- ja sianlihaa. Nämä arvot koskevat vain Belgiassa ilmenneitä tilanteita, sillä dioksiinin tai PCB:n aiheuttama saastuminen voi vaihdella tapauskohtaisesti. Komission toteuttamissa toimenpiteissä on otettu huomioon useamman jäsenvaltion säätämät enimmäisarvot, mikäli ne ovat olleet saatavilla. Komissio on jo pyytänyt Euroopan tiedekomiteoita antamaan asiasta mielipiteensä, jotta se saisi käyttöönsä yhteisen eurooppalaisen lausunnon. Komissio voisi sen perusteella tarvittaessa suunnitella yhteisön PCB-arvoja.

Lisäksi komissio käynnisti kesäkuussa vuonna 1998 perinpohjaisen jäsenvaltioiden välisen tutkimuksen, joka koskee elintarvikkeiden saastumisen tasoa. Tämä tutkimus kuuluu jäsenvaltioiden väliseen tieteelliseen yhteistyöohjelmaan (SCOOP). Tutkimuksen ensimmäiset tulokset, joiden pitäisi olla valmiit lähiaikoina, sekä yhteisen tutkimuskeskuksen (mittaus- ja vertailumateriaalien tutkimuslaitos) tällä hetkellä käynnissä olevan työn tulokset antavat mahdollisuuden arvioida riskejä paremmin ja luovat näin hyvän perustan myöhemmälle pohdinnalle.

Ennen kuin tulokset ovat käytettävissä, komissio käyttää maailman terveysjärjestön (WHO) laatimaa tieteellistä arviota. Sen suosittama hyväksyttävä päiväsaanti olisi dioksiinin osalta 14 pikogrammaa/kg ruumiinpainossa. Määrittelemällä kyseisen arvon WHO haluaa suojella ihmisten terveyttä niin hyvin kuin mahdollista. WHO myöntää myös, että kaikissa teollisuusmaissa esiintyy tietty dioksiinien pohjataso, jota ei saa jättää huomioimatta.

Jäsenvaltioiden luomilla seurantasuunnitelmilla pyrittiin vuoteen 1999 saakka välttämään saastuneen maidon ja maitotuotteiden markkinoille saattamista. Vuodesta 2000 lähtien komissio vaatii, että valvonta laajentuu koskemaan myös lihoja ja kaloja. Näiden seurantasuunnitelmien tulosten avulla on varmasti mahdollista saada parempi kuva Euroopan tämänhetkisestä tilanteesta.

Haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa 22 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/0029/EY I liitteessä olevan B osan 21 kohdassa on määritelty riippumatta arvoista, jotka komissio määritteli Belgian dioksiiniskandaalin yhteydessä dioksiinin enimmäispitoisuus sitrushedelmissä(3). Tämän lisäksi parhaillaan harkitaan ehdotusta, joka koskee rehuissa käytettävissä raaka-aineissa ja lopputuotteissa esiintyvän PCB:n enimmäispitoisuuksia.

Lopuksi komissio tutkii mahdollisuuksia perustaa itsenäinen Euroopan elintarvikevirasto. Ennen vuoden loppua tätä virastoa koskevia eri vaihtoehtoja esitellään valkoisessa kirjassa, joka sisältää elintarviketurvallisuutta koskevan toimintasuunnitelman.

(1) EYVL L 175, 10.7.1999.

(2) EYVL L 209, 7.8.1999.

(3) EYVL L 115, 4.5.1999.