KIRJALLINEN KYSYMYS E-0651/02

esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle

(8. maaliskuuta 2002)

Aihe: Tekstiviestipalvelut unionin alueella

Tekstiviestipalvelut, joita käytetään lähettämään viestejä matkapuhelimesta, ovat nostaneet suosioon palvelun, joka oli vielä jokin aikaa sitten tuntematon ja jonka kautta viime vuonna luotiin miljoonia yhteyksiä.

Vaikka pikaviestipalvelu oli jo käytössä Internetissä, jossa huomattava määrä surffailijoita kommunikoi reaaliajassa, siirtyminen monitorin näytöstä matkapuhelimeen pieneen näyttöön on saanut aikaan uuden liiketoiminta-alan.

Joillekin digitaalipuhelinoperaattoreille tekstiviestit merkitsevät huomattavaa osaa niiden tuloista. Toisaalta näistä operaattoreista poikkeavat yritykset toimittavat lisäarvoa tarjoavia palveluja, esimerkiksi sääennustuksia, tietoa rahoituspalveluista tai paikannuspalveluja, kilpailuja jne., joista käyttäjä maksaa digitaalioperaattorin maksun lisäksi.

Tiettyjä palveluja haluavat asiakkaat joutuvat kuitenkin maksamaan ulkomaille lähetetyistä viesteistä tariffeja, jotka Internetiin verrattuna merkitsevät selkeästi erilaista ja haitallista kohtelua.

Jos maasta toiseen lähetetään tekstiviesti, kansainvälinen verkkovierailu voi moninkertaistaa viestin hinnan, ja näin tapahtuu siinä tapauksessa, että viestin lähettäminen on mahdollista. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt, jotta puhelinoperaattorit eivät asettaisi taloudellisia esteitä tekstiviestien lähettämiselle unionin alueella? Koska tekstiviestit ovat yksi tietoyhteiskunnan lisätekijä, eikö komissio katso, että puhelinoperaattorien olisi edistettävä kohtuullisten käyttömaksujen käyttöönottoa kuten Internetissä on jo tehty ja saatettava nämä maksut vastaaviksi Internetin maksujen kanssa?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(26. huhtikuuta 2002)

Sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen uudella sääntelyjärjestelmällä(1), joka hyväksyttiin 14. helmikuuta 2002, pyritään lisäämään kuluttajia hyödyttävää alan kilpailua, joka näkyy hintojen alentumisena, laadun parantumisena ja hintalaatu-suhteen kohentumisena. Järjestelmän myötä otetaan käyttöön muun muassa lainsäädännön joustava rakenne, joka mahdollistaa lainsäädännön kehittämisen tulevaisuuden tekniikan ja markkinoiden muutosten mukaan ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien luomisen koko EU:n alueelle yhdenmukaisen soveltamisen ansiosta, mikä varmistetaan EU:n tason yhteensovittamisjärjestelmällä.

Tämän sääntelyjärjestelmän mukaan, joka jäsenvaltioiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöään vuoden 2003 puoliväliin mennessä, kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tutkia ja arvioida kaikentyyppisiä markkinoita sekä määrätä sopivia sääntelyyn perustuvia velvoitteita tai oikeussuojakeinoja, jos todetaan, että markkinoilla ei ole riittävästi kilpailua.

Puitedirektiivin liitteessä I luetellaan ne sähköisen viestinnän alan tuote- ja palvelumarkkinat, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että niiden kohdalla voidaan perustella erityisdirektiiveissä säädettyjen sääntelyyn perustuvien velvoitteiden asettamista. Markkinoiden määritelmän olisi oltava sopusoinnussa kilpailulainsäädännön periaatteiden kanssa. Merkityksellisten markkinoiden luettelossa ei ole tällä hetkellä mukana lyhytsanomapalveluita erillisinä markkinoina, mutta luettelossa on kyllä kansainvälisiä verkkovierailuja koskevat kansalliset markkinat kansallisten sääntelyviranomaisten kilpailuarviointeja varten.

Komissio toteuttaa useita uuden sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanoon liittyviä toimenpiteitä. Tällaisia ovat muun muassa seuraavat toimet:

a) julkaistaan kilpailulainsäädännön mukaiset yhteisön tason ohjeet kansallisille sääntelyviranomaisille, jotka arvioivat kilpailun toimivuutta tietyillä markkinoilla, ja

b) annetaan puitedirektiivin liitteeseen I perustuvia merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita koskeva suositus julkisen kuulemisen ja kansallisten sääntelyviranomaisten kuulemisen jälkeen.

(1) KOM(2000) 393.