KIRJALLINEN KYSYMYS E-1534/99 esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) neuvostolle. Uuselintarvikkeita ja elintarvikkeiden uusia ainesosia koskevan asetuksen soveltaminen.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0032 - 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1534/99 esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) neuvostolle (8. syyskuuta 1999) Aihe: Uuselintarvikkeita ja elintarvikkeiden uusia ainesosia koskevan asetuksen soveltaminen Neuvosto on varmasti tietoinen, että Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille on hiljattain tuotu Benecol-merkkisiä tuotteita (kuten margariinia, kevytmargariinia ja juustoa), joihin on lisätty kasvistanoleja kolesterolipitoisuuden alentamiseksi. Näiden uusien tuotteiden valmistaja viittaa siihen, että margariinituotteelle, johon oli myös lisätty kasvistanoleja, oli Suomessa ennalta annettu lupa saattaa tuote markkinoille, minkä vuoksi asetusta 258/97(1) uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista ei voida soveltaa. 1. Katsooko neuvosto, että arvioidessaan jo aikaisemmin markkinoille tuotua ja asetuksen 258/97 soveltamisalaan kuuluvaa tuotetta, komission on oltava tietoinen asianomaisessa jäsenvaltiossa annetun luvan sisällöstä ja soveltamisalasta? Onko sillä, koskeeko lupa tuotetta vai ainesosaa, tällöin merkitystä? 2. Voisiko neuvosto selvittää, oliko komissiolla käytettävissään mainittu lupa, kun se arvioi, kuuluuko alkuperäinen Benecol-margariinituote tai kolesterolia alentava ainesosa asetuksen 258/97 soveltamisalaan? Mitä itse tuotteen ja sen ainesosien eroa koskevia tietoja lupaan sisältyy? 3. Millaiset määrälliset perusteet tietyn tuotteen markkinoinnilla on, jotta siihen ei sovelleta asetusta 258/97, koska tuotetta tai ainesosaa on käytetty yhteisön markkinoilla ihmisen ravinnoksi huomattavassa määrin? 4. Mitkä laadulliset perusteet tuotteen tulee täyttää, jotta siihen ei aikaisemman markkinoinnin perusteella sovelleta asetusta 258/97? Onko tuotteen koostumuksen oltava sama, kuin sen, jota on markkinoitu huomattavassa määrin, vai voidaanko koostumusta muuttaa? Jos voidaan, missä määrin? Voidaanko alkuperäisessä tuotteessa ollutta ainesosaa käyttää myös muissa tuotteissa ilman, että asetusta 258/97 sovelletaan? Millä perusteilla näihin kysymyksiin tulee vastata? 5. Katsooko neuvosto, että komission tehtävänä on tutkia, missä määrin Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille tuodut margariini-, kevytmargariini- ja juustotuotteet poikkeavat alkuperäisestä margariinituotteesta? Jos neuvosto ei katso tämän olevan komission tehtävä, missä mittakaavassa komissiolla on silloin velvollisuus tutkia asiaa? 6. Onko komissio pyytänyt virallisesti tai epävirallisesti lausuntoa siitä, jäävätkö uudet Benecol-tuotteet yhä asetuksen 258/97 soveltamisalan ulkopuolelle? Jos se on saanut lausunnon, millainen se oli ja mihin se perustui? (1) EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1. Vastaus (2. joulukuuta 1999) Neuvosto muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että Amsterdamin sopimuksessa kuluttajapolitiikka määritellään alaksi, johon Euroopan yhteisö voi ja sen täytyykin tuoda lisäarvoa. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 153 artiklan 1 kohdassa määritellään alaa koskevat yhteisön tavoitteet, ottaen erityisesti huomioon sen yhteydet terveyspolitiikkaan ja kuluttajien tiedonsaantioikeuden edistämiseen. Tämän vuoksi ja erityisesti esitettyjen kysymysten osalta neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että asetusta 258/97, johon kysymyksessä on viitattu, sovelletaan sellaisiin elintarvikkeisiin ja elintarvikkeiden ainesosiin, joita on pidetty kaupan jo ennen asetuksen voimaantuloa, vain mikäli niiden käyttö ihmisravintona on ollut Euroopan unionissa tähän saakka hyvin vähäistä (asetuksen 1 artiklan 2 kohta). Tällöin sovelletaan 6 artiklassa tarkoitettua ensiarviointimenettelyä. Asetuksen mukaisesti on komission ja tarkemmin sanottuna pysyvän elintarvikekomitean tehtävä (ks. 1 artiklan 3 kohta) määritellä komiteamenettelyllä, koskeeko asetus tiettyä elintarviketta tai elintarvikkeen ainesosaa, sekä määritellä periaatteessa tapauskohtaisesti kutakin yksittäistä elintarviketta tai elintarvikkeen ainesosaa koskevat laadulliset kriteerit, joiden perusteella määräytyy, kuuluuko se asetuksen soveltamisalaan vai ei. Lisäksi on korostettava, että asetuksen 258/97 1 artiklassa ei määritellä elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien välistä eroa, millä on merkitystä erityisesti asianomaisen jäsenvaltion antaman hyväksynnän sisällön ja soveltamisalan määrittämisessä. Lopuksi neuvosto kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä kääntymään suoraan komission puoleen niiden kysymysten osalta, joihin tässä yhteydessä ei ole vastattu, sillä ne kuuluvat komission toimivaltaan.