KIRJALLINEN KYSYMYS E-1554/00

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(18. toukokuuta 2000)

Aihe: Tuotteiden markkina-arvon vertailu samalla valuutta-alueella

Vastauksessaan E-0273/00(1) komissio kehittelee laajoja ja mielenkiintoisia ajatuksia tuotteiden markkina-arvon vertailemisesta samalla valuutta-alueella. Jos jätetään syrjään talous- ja rahaliiton ja samaa valuuttastandardia noudattavien alueiden (kuten kultakanta, hopeakanta, hopeapunta, kultadollari tai dollari) perustavaa laatua olevat erot, komission antamat esimerkit (vertailut Argentiina-USA ja Belgia-Luxemburg) ovat kiintoisia asian ymmärtämisen kannalta.

Ehdotan kuitenkin komissiolle, että se tutkisi läheisempiä ja merkittävämpiä esimerkkejä. Jos vertaillaan Brysselin eri kaupunginosissa olevien samanlaisten asuntojen hintoja nykyisten tilastollisten menetelmien mukaan, voidaan helposti nähdä, että markkina-arvoissa on jopa 200, 300 tai jopa 400 prosentin eroja. Jos sama vertailu tehtäisiin tiettyjen päivittäiskulutustavaroiden kohdalla (erityisesti hedelmien ja vihannesten, vaatteiden tai jalkineiden) eri Brysselin kaupunginosissa, havaittaisiin myös erittäin suuria eroja markkina-arvoissa.

Jos siis joku vertailisi markkina-arvoja eri Brysselin kaupunginosien välillä Eurostatin valtioiden välisen ostovoimapariteetin laskemista varten käyttämillä menetelmillä, olen täysin varma siitä, että tutkija löytäisi yhtä suuria tai suurempia eroja kuin ne, jotka Eurostat löysi Euroopan unionin valtioiden välillä.

Jos tällaisessa tutkimuksessa päädyttäisiin lopputulokseen, että markkina-arvojen ero Brysselin rikkaimman ja köyhimmän alueen välillä olisi 50 prosenttia, katsoisiko komissio oikeaksi, että Brysselin viranomaiset mukauttaisivat eri kaupunginosille jaettavat varat tämän tunnusluvun mukaan?

Esitän kysymyksen toisella tavalla: katsooko komissio, että Brysselin viranomaisilla olisi tässä tapauksessa oikeudellinen, tieteellinen tai metodologinen perusta sille, että köyhimmän kaupunginosan kansalaisille annettaisiin vain puolet rikkaimman kaupunginosan kansalaisille annettavista määrärahoista?

Eikö komissio katso, että tämä Brysseliä koskeva hypoteettinen ja absurdi tilanne on täysin samanlainen kuin tilanne Euroopassa, jossa komissio toimii todellisuudessa eikä vain hypoteettisesti?

(1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 114.

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(7. heinäkuuta 2000)

Komissio on samaa mieltä, että tavaran hinta, erityisesti tavaran, jolla ei käydä kauppaa, voi vaihdella huomattavasti kansallisilla, alueellisilla tai paikallisilla markkinoilla arbitraasin estävien kustannusten vuoksi. Teoriassa voisi olla suotavampaa laskea ostovoimapariteetti jäsenvaltiota pienemmälle yksikölle. Ostovoimapariteetin laskemisessa tarvittavat hintatutkimukset ovat kuitenkin melko kalliita ja kustannukset olisivat moninkertaiset, jos pariteetti laskettaisiin alueellisesti tai paikallisesti.

Komissio aikoo kuitenkin tutkia huolellisesti, onko mahdollista laskea alueellinen ostovoimapariteetti kohtuullisin kustannuksin voidakseen käyttää tarkkoja alueellisia ostovoimapariteetteja ennen vuotta 2006, jolloin päätetään uusista tukialueista. Laskennan perustana voitaisiin käyttää kriteerejä, jotka ovat samantapaisia kuin ne, joista säädetään rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 3 artiklan 1 kohdassa.

(1) EYVL L 161, 26.6.1999.