Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1701/97 esittäjä(t): Ulf Holm (V) - komissiolle (20. toukokuuta 1997) Aihe: Elävien eläinten kuljetukset Esitän komissiolle kysymyksen koskien EU:n vientitukia elävien eläinten kuljetusta varten. Voiko komissio antaa luettelon maista, joihin eläimiä viedään? 1. Kuinka monta eläintä kuhunkin maahan viedään? 2. Kuvaus elävien eläinten viennin kehityksestä EU-maista muihin maihin viimeisten 15 vuoden ajalta? 3. Paljonko yhteisö maksaa avustusta eläintä kohti? 4. Onko kuljetuksille olemassa sääntöjä, ja jos on, kuka valvoo kuljetuksia? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (15. heinäkuuta 1997) Lukuunottamatta yhden päivän vanhoja untuvikkoja nautaeläimet ovat ainoita vientituen avulla yhteisöstä kolmansiin maihin vietäviä eläviä eläimiä. Vuonna 1996 vietiin 497 491 eläintä. Tärkeimmät elävien eläinten vientikohteet olivat Libanon, Egypti, Turkki ja Libya. Yhteisön elävien eläinten viennistä 79 prosenttia suuntautui näihin maihin seuraavan erittelyn mukaisesti: >TABLE> 2. Elävien eläinten vienti viimeisten kuuden vuoden aikana ja niiden prosenttiosuus naudanlihan viennin kokonaismäärästä ovat: >TABLE> Vuoden 1997 ensimmäistä viittä kuukautta koskeva arvio osoittaa, että vientitodistushakemuksia jätettiin 119 145 elävän eläimen vientiä varten. Tämä luku kertoo yhteisöstä tapahtuvan elävien eläinten viennin määrän jatkuvasta supistumisesta. Lisäksi toisena GATT-vuonna 1996/1997 todistushakemusten määrä väheni elävien eläinten osalta noin yhdeksään prosenttiin naudanlihan viennin kokonaismäärästä. 3. Naudanlihan ja elävien eläinten vientituet määritetään vähintään kolmen kuukauden välein ja ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tällä hetkellä voimassa olevat tukimäärät on julkaistu 30. toukokuuta 1997 annetulla komission asetuksella(EY) N:o 982/97 ((Itävalta, Ruotsi ja Suomi sisältyvät tilastoihin vuonna 1995 tapahtuneesta Euroopan unionin laajentumisesta lähtien. )). Tammikuusta 1997 alkaen tuen tasoa on pienennetty 22,5 - 32,5 prosenttiyksiköllä.Naudanlihasta maksettava vientituki on eriytettyä. Tuen määrä vaihtelee vientikohteen mukaan. Muista elävistä eläimistä kuin puhdasrotuisista jalostuseläimistä korkeimpien vientitukien vientikohteisiin maksettavat vientituet ovat 57,50 ecua elopainon 100 kilogrammalta urospuolisesta karjasta ja 38,50 ecua elopainon 100 kilogrammalta naaraspuolisesta karjasta. Täysikasvuisen urospuolisen eläimen tuoreesta lihasta vientituen määrä on 122,50 ecua ruhon painon 100 kilogrammalta. Alla olevassa taulukossa on esitetty elävistä nautaeläimistä (muiden kuin puhdasrotuisten jalostuseläinten) ja tuoreista ruhoista maksettavien tukien välinen suhde korkeimman tuen kohteisiin tapahtuvassa viennissä: (ecua/100 kg) >TABLE> 4. Eläinten suojelusta kuljetuksen aikana annettuun direktiiviin 91/628/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29/EY ((EYVL L 148, 30.6.1995. )), sisältyy säännöksiä, joiden tavoitteena on varmistaa, että yhteisön alueelta kolmansiin maihin eläimiä kuljettavat kuljetusyritykset noudattavat eläinten hyvinvointia koskevia asianmukaisia vaatimuksia. Vievän jäsenvaltion viranomaisten olisi erityisesti varmistettava, ettei eläimiä kuljeteta, ellei niiden hoitoa matkan aikana ole järjestetty asianmukaisella tavalla. Eläinten kuljetuksen on tapahduttava tähän tarkoitukseen sopivissa vaunuissa ja aluksissa. Matkasuunnitelma on direktiivissä 95/29/EY annettujen sääntöjen mukaisesti laadittava etukäteen ja jätettävä asianomaiselle viranomaiselle. Kuljetuksesta vastaavalla henkilökunnalla on oltava hyväksytty matkasuunnitelma siihen mennessä, kun eläimet siirretään pois yhteisön alueelta sen jälkeen, kun viranomainen on tarkastanut ne ja todennut, että niiden kuljetusta voidaan jatkaa. Jäsenvaltioiden kanssa on komission ehdotuksesta käynnistetty keskustelut vientitukien peruuttamisesta sellaisilta viejiltä, jotka eivät ole täysin noudattaneet sääntöjä, jotka koskevat eläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana. On tehty ehdotus uudeksi oikeusperustaksi (naudanlihaa koskeva perusasetus, naudanlihamarkkinoita koskevasta yhteisestä markkinajärjestelystä annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 805/68), jolla säädettäisiin, että elävien eläinten viennille maksettavien vientitukien saamisen ehtona on eläinten hyvinvointia koskevien yhteisön lainsäädännön normien noudattaminen.