FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/4

(2004/C 84 E/0005)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0620/03

esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) komissiolle

(3. maaliskuuta 2003)

Aihe: Sijoittautumisvapaus ja autokatsastuslisenssin saaminen Saksassa

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 artiklassa kielletään rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltion kansalaisen vapautta sijoittautua toisen jäsenvaltion alueelle, paisti jos on perusteltuja yleiseen etuun liittyviä syitä rajoittaa tätä vapautta. Yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut näitä rajoituksia niin, että niihin sisältyvät myös toimet tai määräykset, joita sovelletaan yhtäläisesti erottelematta oman maan kansalaisia muista, mutta jotka käytännössä estävät tai hankaloittavat kansalaisten asettumista kotimaansa ulkopuolelle.

Saksassa moottoriajoneuvojen liikennöinnistä 28. syyskuuta 1988 annetun asetuksen (Straßenverkehrs-Zulassungs-Ordnung — StVZO) liitteessä VIII b vahvistetaan edellytykset, jotka niiden laitosten, jotka haluavat suorittaa Saksassa ajoneuvojen katsastuksia, on täytettävä saadakseen asiaankuuluvan luvan osavaltioilta. Asetuksen mukaan viranomaisen tunnustuksen saamiseksi on esitettävä eräitä asiakirjoja ja osoitettava, että täyttyvät tietyt tosiasialliset edellytykset, kuten se, että lupaa hakevan organisaation on muodostanut ja sitä pitää yllä vähintään 60 riippumatonta asiantuntijaa, joista tietyn määrän kotipaikka on oltava alueella, jota varten lupaa haetaan.

Eikö komissio katso, että näiden tosiasiallisten vaatimusten täyttäminen etukäteen luvan saamiseksi vaikeuttaa sijoittautumisvapauden toteutumista, koska edellytyksenä on monia investointeja ja yrittäjän riskejä, jotka käytännössä vaikeuttavat toisen jäsenvaltion kansalaisen sijoittautumista Saksaan katsastustoiminnan aloittamiseksi.

Eikö komissio katso, että Saksan lainsäädännön asettamat vaatimukset rajoittavat kohtuuttomasti sijoittautumisvapautta, vaikka kyseisiä rajoituksia voitaisiin perustella yleisellä edulla?

Eikö komissio katso, että kyseiset määräykset ovat neuvoston direktiivin 96/96/EY (1), annettu 20 päivänä joulukuuta 1996, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, vastaisia?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama täydentävä vastaus

(10. maaliskuuta 2004)

Sen jälkeen kun arvoisa parlamentin jäsen esitti Saksassa katsastusta harjoittavien keskusten perustamisen ehtoja koskevan kirjallisen kysymyksen 620/03 (2) ja parlamentin jäsenet Jaime Valdivielso de Cué ja Alejo Vidal-Quadras Roca esittivät samaa asiaa koskevat suulliset kysymykset 150/03 (3) ja 153/03 (3), komissio kiirehti tutkimusta, jonka kohteena oli 28. syyskuuta 1998 annetun asetuksen (StVZO) liitteessä VIII b olevat säännökset.

Tutkimuksesta käy ilmi, että oikeushenkilöiden, jotka haluavat suorittaa ajoneuvojen katsastusta Saksassa, pitää saada jokaiselta osavaltiolta lupa ja täyttää erilaisia ehtoja, jotka liittyvät erityisesti yrityksen perustamiseen ja sen hallinnoimiseen. Tähän se tarvitsee vähintään 60 asiantuntijaa, joista riittävän määrän on oltava katsastusinsinöörejä ja joiden kotipaikan pitää olla sillä alueella, jolla lupaa haetaan.

EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan mukaan kaikki sijoittautumisvapautta suhteettomasti rajoittavat toimet ovat kiellettyjä. Sen lisäksi oikeuskäytännön mukaan EY:n perustamissopimuksen 43 artiklassa kielletään kansallisuuteen perustuvan syrjinnän (4) ja peitellyn syrjinnän (5) lisäksi ”sellaiset kansalliset toimenpiteet (…) jotka — vaikka niitä sovelletaan ilman kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää — voivat estää jäsenvaltion kansalaisia, mukaan lukien sen jäsenvaltion kansalaiset, jonka toimenpiteestä on kysymys, käyttämästä perustamissopimuksessa taattuja perusvapauksia tai jotka tekevät niiden käytöstä vähemmän houkuttelevaa” (6). Rajoitukset voivat kuitenkin olla EY:n perustamissopimuksen mukaisia, jos ne ovat perusteltuja ”yleisen edun mukaisista pakottavista syistä (ks. tältä osin asia 71/76, Thieffry, tuomio 28.4.1977, 12—15 kohta). Lisäksi edellytyksenä on se, että kyseisellä kansallisella sääntelyllä voidaan saavuttaa tavoiteltu päämäärä ja että sillä ei ylitetä sitä, mikä on välttämätöntä kyseisen päämäärän saavuttamiseksi” (6).

Saksan viranomaisten antamien tietojen mukaan StVZO:ssa olevien säännösten tarkoituksena on varmistaa katsastuksesta huolehtivien elinten riippumattomuus ja tehokkuus ja niiden sisäisen rakenteen suoritus-kykyisyys ja avoimuus toiminta-alueellaan.

Vaikka vaikuttaa siltä, että jäsenvaltiot toimivat lainmukaisesti, kun ne ryhtyvät liikenneturvallisuuden varmistamisen nimissä kaikkiin tarvittaviin toimiin ajoneuvojen katsastuksen laadun ja menetelmien valvomiseksi, niiden on kuitenkin käytettävä tätä tarkoitusta varten oikeassa suhteessa olevia keinoja. Komissio epäilee, että StVZO:n säännökset eivät ole oikeassa suhteessa. Käsiteltävänä oleva kysymys kirjataan sen vuoksi valituksena EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitettua menettelyä varten.

(1) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1.

(2) EUVL C 222 E, 18.9.2003.

(3) Huhtikuun istunto 2003.

(4) Asia 168/91, Konstantidinis, tuomio 30.3.1993, 12 kohta.

(5) Asia C-330/91, Commerzbank, tuomio 13.7.1993, 14 kohta.

(6) Asia C-19/92, Kraus, tuomio 31.3.1993, 32 kohta.