KIRJALLINEN KYSYMYS E-2302/99

esittäjä(t): Brigitte Langenhagen (PPE-DE) komissiolle

(13. joulukuuta 1999)

Aihe: Kalanjalostuslaitoksissa suoritettavat eläinlääkärintarkastukset ja niihin liittyvät maksut

Tietääkö komissio, että kalanjalostuslaitoksissa direktiivin 91/493/ETY(1) mukaisesti suoritettavat eläinlääkärintarkastukset tehdään ei vain eri jäsenvaltioissa vaan myös Saksan eri osavaltioissa eri tavoin, mitä tulee tarkastusten tiheyteen sekä niiden tekotapaan?

Tietääkö komissio myös, että maksujen määräytymisperusteet ja niiden suuruus eroavat Euroopan laajuisesti ja yksittäisissä Saksan osavaltioissa hyvin paljon toisistaan, vaikka tämä on vastoin direktiiviä 96/43/EY?

Onko direktiivin 96/43/EY(2) mukaista, että hallintoviranomaiset, poliitikot ja talouselämän toimijat ovat maksuja perittäessä antaneet ainakin yhden Saksan osavaltion kalanjalostusteollisuudelle vapautuksen 150 000 Saksan markan suuruisesta maksusta?

Onko tällainen menettely yllä mainittujen EU-direktiivien mukaista?

(1) EYVL L 268, 24.9.1991, s. 15.

(2) EYVL L 162, 1.7.1996, s. 1.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(4. helmikuuta 2000)

Terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/493/ETY 3 artiklassa säädetään seuraavasti: Luonnollisesta ympäristöstään pyydettyjen kalastustuotteiden markkinoille saattamista koskevat seuraavat edellytykset: niille on täytynyt tehdä terveystarkastus liitteessä olevan V luvun mukaisesti. Liitteessä olevassa V luvussa todetaan seuraavaa: Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava tarkastus- ja valvontajärjestelmä.

Lisäksi 7 artiklassa säädetään seuraavasti: Toimivaltaisen viranomaisen on annettava laitokselle hyväksyntä varmistuttuaan siitä, että laitos täyttää tämän direktiivin säännökset siinä tapahtuvien toimintojen osalta.

Kunkin jäsenvaltion viranomaisten tehtävänä on päättää siitä, kuinka usein yksittäisiä kalastustuotteisiin liittyviä laitoksia tarkastetaan pyrittäessä varmistamaan laitosten täyttävän yhteisön vaatimukset. Päätöksessä otetaan huomioon laitoksen luonne ja edellisen tarkastuksen tulokset.

Edellä mainittuja edellytyksiä on sovellettava kaikkialla yhteisön alueella. Jos arvoisa parlamentin jäsen on kuitenkin saanut tietää, että Saksassa tehtävät tarkastukset eivät ole neuvoston direktiivin 91/493/ETY edellytysten mukaiset, komissio haluaisi mielellään saada kyseiset tiedot voidakseen käynnistää tarvittavat menettelyt.

Direktiivin 91/493/ETY soveltamisalaan kuuluviin kalastustuotteisiin sovellettavia maksuja koskevat yhteisön säännöt on vahvistettu direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi sekä direktiivien 90/675/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 26. kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin liitteessä A olevassa III luvussa.

Yleisesti ottaen direktiivissä 91/493/ETY olevan I luvun soveltamisalaan kuuluvien kalastustuotteiden osalta yhteisön säännöksissä vahvistetaan kiinteä keskimääräinen hinta lastista puretuille tuotteille (1 euro tonnilta ja 0,5 euroa tonnilta 50 tonnia ylittävältä määrältä) ja tällaisten tuotteiden valmistus- tai jalostustoimintaa harjoittavaan laitokseen toimitetulta tai tehdasalukselta tulevilta tuotteilta (1 euro tonnilta).

Jäsenvaltioilla on kuitenkin liikkumavaraa. Ne voivat joko alentaa kiinteää keskimääräistä maksua direktiivin 85/83/ETY A liitteessä olevan III luvun 1 jakson 4 kohdassa vahvistetuin edellytyksin tai ne voivat säätää tuntiveloitusjärjestelmästä silloin, kun kiinteiden keskimääräisten maksujen kantaminen ei riitä kattamaan todellisia kustannuksia (ks. direktiivin 85/73/ETY A liitteessä olevan III luvun 1 jakson 3 kohta).

Maksujen keskimääräistä suuruutta voidaan alentaa seuraavin edellytyksin: Lastinpurkuvaiheessa tarkastustoimenpiteitä voidaan helpottaa asiasta annettujen sääntöjen mukaisesti tapahtuvalla luokittelulla tai ensimmäiseen myyntiin liittyvien toimenpiteiden ryhmittelemisellä yhteen erityisesti huuto- ja tukkukauppapaikoilla. Laitoksissa tapahtuvien tuotteiden tarkastusten osalta maksua voidaan alentaa, jos valmistus- ja jalostustoimenpiteet tehdään paikalla, jossa myös ensimmäinen myynti tai jalostus tapahtuu, tai tietyn laitoksen toimintaedellytysten ja sen omien tarkastusten tarjoamien takuiden perusteella tarvitaan vähemmän tarkastushenkilöstöä.

Näin ollen maksumäärien erot eivät sinällään aina ole ristiriidassa direktiivin 85/73/ETY kanssa. Tarkastuksia tehdessään komission tarkastajat tutkivat myös maksuihin sovellettavat säännöt. Jos toiminnan havaitaan olevan sääntöjen vastaista, komissio käynnistää tarvittavat menettelyt. Jos arvoisalla

parlamentin jäsenellä on tietoja, joiden mukaan käytössä olevat säännöt ovat joissakin tapauksissa yhteisön säädösten vastaisia, häntä pyydetään toimittamaan tiedot komissiolle, jotta se voi käynnistää tarvittavat menettelyt.

Direktiivin 85/73/ETY 5 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke kuuluu seuraavasti: Maksujen suora ja välillinen palauttaminen on kiellettyä.

Komissio ottaa yhteyttä Saksan viranomaisiin saadakseen lisätietoja arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta vapautuksesta 150 000 Saksan markan suuruisesta maksusta yhdessä Saksan osavaltiossa.