KIRJALLINEN KYSYMYS E-0707/02

esittäjä(t): Brigitte Wenzel-Perillo (PPE-DE) komissiolle

(13. maaliskuuta 2002)

Aihe: Valkoinen kirja eurooppalaisesta hallintotavasta alueiden osallistuminen lainsäädäntöhankkeisiin

1. Valkoisessa kirjassa eurooppalaisesta hallintotavasta todetaan, että alueiden tiiviimpi osallistuminen lainsäädäntöhankkeiden valmisteluun on välttämätöntä. Ympäristön pääosasto ilmoitti joulukuussa 2001 menettelystä, jossa alueet otetaan varhaisessa vaiheessa mukaan komission lainsäädäntöhankkeisiin kuulemalla alueiden Brysselissä sijaitsevia toimistoja. Aikooko komissio ulottaa tämän menettelyn koskemaan kaikkia komission yksiköitä?

2. Jos näin on, miten alueiden osallistuminen varmistetaan (esimerkiksi alueiden toimistojen kanssa käytävän säännöllisen vuoropuhelun, yksittäisiä hankkeita koskevien suullisten kuulemisten tai kirjallisten lausuntojen avulla)?

3. Pitääkö paikkansa, että komissio pitää alueita tässä yhteydessä yhtä merkittävinä kuin kansalaisjärjestöjä?

4. Joissakin jäsenvaltioissa alueilla on merkittävä rooli lainsäädäntöprosessissa. Kuinka komissio varmistaa alueiden osallistumisen asianmukaisella tavalla?

5. Kuinka varmistetaan, että komissio ottaa asianmukaisesti huomioon lausunnot, joita alueet antavat osallistumisen yhteydessä EU:n lainsäädäntöhankkeista?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(2. toukokuuta 2002)

1. ja 2. Vaikka alueiden Brysselin toimistojen kuulemisesta ei olekaan säädetty erikseen, olisi niiden oltava asianmukaisesti edustettuina alueiden komiteassa. Esimerkiksi ympäristöasioiden pääosasto käynnisti vuoden 2001 lopussa epävirallisen vuoropuhelun Brysselin aluetoimistojen kanssa uusien yhteistyömuotojen löytämiseksi.

Komissio pyrkii näin ollen tietoisesti siihen, että alueet olisivat paremmin selvillä lainsäädäntöhankkeista tinkimättä kuitenkaan jäsenvaltioiden oikeuksista.

Alueiden osallistumista voidaan edistää vaikkapa soveltamalla aktiivisesti komission ja alueiden komitean allekirjoittamaa pöytäkirjaa. EY:n perustamissopimuksen määräysten lisäksi pöytäkirjassa vahvistetaan, että komissio voi pyytää alueiden komitealta alustavia kantoja, joiden perusteella komitea laatii kertomuksia. Pöytäkirjassa on mainittu niin ikään vuosittain järjestettävät korkean tason kokoukset, komission aktiivisempi osallistuminen komitean työskentelyyn, tietojen vaihto mahdollisimman varhaisessa vaiheessa sekä synergiahyödyt tiedotuspolitiikan alalla.

3. Komissio arvostaa kansalaisjärjestöjen kantoja ja niiden panosta. Se ei kuitenkaan pidä kansalaisjärjestöjä yhdenvertaisina sellaisten elinten kanssa, joiden asema on määritelty EY:n perustamissopimuksessa. Komission mielestä alueiden ja kansalaisjärjestöjen institutionaaliset roolit ovat luonnostaan erilaiset. Hallintotapaa koskevan valkoisen kirjan(1) mukaisesti komission on kuitenkin järjestettävä säännönmukainen vuoropuhelu aluehallinnon eurooppalaisten ja kansallisten järjestöjen edustajien kanssa ottaen samalla huomioon kunkin jäsenvaltion valtiosäännön erityispiirteet. Komissio pitää myönteisenä myös henkilöstövaihtoa ja koulutusyhteistyötä.

4. ja 5. Jäsenvaltioiden olisi itse parhaan kykynsä mukaan otettava jäsenvaltiot huomioon lainvalmistelussa erityisesti silloin kun alueilla on lainsäädännöllistä toimivaltaa. Tämä on nimenomaan jäsenvaltioiden vastuulla. Jäsenvaltioiden ensisijaiseen vastuuseen puuttumatta voitaisiin selvittää, olisiko hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa ehdotetun kolmikantasopimuksen avulla mahdollista lisätä vähitellen yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon joustavuutta, kun kyseessä on direktiivi, jolla on huomattavia alueellisia vaikutuksia. Tämä ei saa kuitenkaan johtaa kilpailusääntöjen rikkomiseen tai haitallisiin vääristymiin jäsenvaltioiden välillä.

(1) EYVL C 287, 12.10.2001.