KIRJALLINEN KYSYMYS P-3047/02

esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (NI) komissiolle

(18. lokakuuta 2002)

Aihe: Italialaisen palkkatukirahaston (Cassa integrazione guadagni straordinaria, C.I.G.S.) toiminnan yhteensopivuus EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan kanssa

Viittaan 6. kesäkuuta 2002 esittämääni kirjalliseen kysymykseen (P-1680/02), joka koskee Cassa integrazione guadagni straordinarian (C.I.G.S.) toiminnan yhteensopivuutta yrityksille ja työllistämistarkoituksiin myönnettäviä valtion tukia koskevien yhteisön säännösten kanssa(1), sekä komission 5. heinäkuuta 2002 antamaan vastaukseen. Vastauksessa todetaan seuraavaa:

- komissio vahvistaa toisaalta, että palkkatukirahaston (Cassa integrazione guadagni, C.I.G.) tehtävänä on tukea maksukyvyttömän työnantajan työntekijöitä, vaikka käytännössä tämä tavoite ylittyy.

- toisaalta komissio täsmentää, että silloin kun nämä työntekijöiden hyväksi toteutetut toimet hyödyttävät tiettyjä yrityksiä selektiivisesti siten, että niille tarjotaan mielivaltaisesti tukia tai niitä sovelletaan ainoastaan tietyillä aloilla tai alueilla tai tietynkokoisiin yrityksiin, voidaan puhua valtion tuista, ja että tässä tapauksessa vastaavanlaisten tukien yhteensopivuutta on arvioitava EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan perusteella.

C.I.G.S:stä myönnetään tukia mielivaltaisesti ja sen toiminnan rahoittaa lähes kokonaisuudessaan Italian valtio. Tukia voivat saada vain tietyt yritykset.

Lisäksi aiemmin C.I.G.S:ää käytettiin sellaisten työntekijöiden tukemiseen, jotka tiesivät tulevansa irtisanotuiksi ja ettei heillä ole mahdollisuutta päästä uudelleen yrityksen palvelukseen, vaikka vuonna 1991 annetussa laissa nro 223 ja sen 1 ja 24 artiklassa kielletään C.I.G.S:n käyttö tällaiseen tarkoitukseen ja että tällaista tukea käytettäisiin, kuten Italian hallituksen edustajien ilmoituksista käy ilmi, Fiatia kohdanneen vaikean kriisin hoitoon.

Onko komission mielestä C.I.G.S:n toiminta sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan kanssa?

(1) EYVL C 92 E, 17.4.2003, s.79.

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(26. marraskuuta 2002)

Lähes kaikissa jäsenvaltioissa on kansallisia, usein hyvin monimutkaisia järjestelmiä, joilla käsitellään määräaikaista ja osa-aikaista työttömyyttä tai joilla pyritään suojaamaan työntekijää työnantajan maksukyvyttömyyteen perustuvissa yhteismenettelyissä(1).

Kuten komissio on jo todennut vastaukseksi arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen P-1680/02(2), joissakin tapauksissa voi sattua, että toimenpiteet, jotka on alun perin tarkoitettu työntekijöiden suojaamiseksi, voivat tietynlaisissa yrityksen toiminnan lopettamistapauksissa käytännössä saada EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitetun valtiontuen piirteitä. Näin on voinut tapahtua useissa jäsenvaltioissa.

Kaikilla näillä toimenpiteillä on kuitenkin selvästi riskien jakamisen piirteitä, ja ne kuuluvat kunkin jäsenvaltion omaan sosiaaliseen suojatoimenpidejärjestelmään.

Näiden ominaisuuksien vuoksi komission täytyy käsitellä asiaa toisaalta noudattaen sääntöjä, varsinkin valtiontukisääntöjä, ja toisaalta vastuullisesti Euroopan kansalaisia kohtaan. Komissio ei voi horjuttaa yhtäkkisesti järjestelmiä, joilla taataan muun muassa työntekijöiden sosiaaliturva, ja toisaalta sen on huolehdittava, että jäsenvaltioita kohdellaan tasavertaisesti.

Näistä syistä komissio katsoo, että asianmukaisin ja tasapainoisin toimintatapa on käsitellä ongelmaa kokonaisuutena ottaen huomioon sekä kilpailu- että työllisyysnäkökohdat läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tällä tavalla voidaan kaikissa kansallisissa järjestelmissä päästä yhtenäiseen, EU:n laajuiseen ratkaisuun. Ratkaisu voitaisiin ehkä toteuttaa jollakin sopivalla säädöksellä.

(1) Neuvoston direktiivi 80/987/ETY, annettu 20. lokakuuta 1980, työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 283, 28.10.1980.

(2) EYVL C 92 E, 17.4.2003, s. 79.