ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0819/02

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle

(25. maaliskuuta 2002)

Aihe: Yhdysvaltojen ja Venäjän sotilaalliset toimet Georgiassa sijaitsevassa Pankissin solassa Tetenian rajalla

Tiedotusvälineissä on viime aikoina esiintynyt uutisia Venäjän aikomuksesta laajentaa terrorisminvastainen sota Georgiaan sekä siitä, että Yhdysvallat lähettää sotajoukkoja Kaukasukselle. Molemmissa tapauksissa tarkoituksena on interventio Tetenian rajalla sijaitsevassa Pankissin solassa.

Mikä on neuvoston kanta näistä päätöksistä, jotka vaikuttavat suoraan Euroopan unionille strategisesti kiinnostavalla seudulla sijaitsevaan alueeseen, joka on joutunut kärsimään konfliktista Venäjän armeijan tuhoamassa Teteniassa?

Vastaus

(30. syyskuuta 2002)

Neuvoston kanta Pankisin solan tilanteeseen perustuu periaatteeseen, jonka mukaan Georgialla on suvereniteetti ja alueellinen koskemattomuus itsenäisenä valtiona. EU on johdonmukaisesti pyrkinyt tukemaan tätä tavoitetta, erityisesti antamalla merkittävää apua Georgian rajavartiostolle, joka toimii yhdessä ETYJ:in rajavalvonta- ja tarkkailuryhmän kanssa tietyillä Venäjän-vastaisen rajan osilla.

Mikään maa ei voi katsoa olevansa turvassa terrorismin uhalta, ja tässä suhteessa Georgian tilanne on erityisen hankala, ja sillä on myös velvollisuuksia Venäjän federaatioon kuuluvan Tetenian tasavallan läheisyyden vuoksi. On selvää, että Georgialta edellytetään erityisiä toimia näiden uhkien torjumiseksi, jotka vaarantavat sen suvereniteetin ja alueellisen koskemattomuuden. Yhdysvaltain sotilasasiantuntijat ovat tulleet Georgiaan täydessä yhteisymmärryksessä maan viranomaisten kanssa, ja heidän tehtävänään on kouluttaa ja varustaa Georgian turvallisuusjoukkoja Georgian tukemiseksi uhkien torjumisessa. Neuvosto panee EU:n puolesta tyytyväisenä merkille kaikki toimenpiteet, jotka auttavat Georgiaa pääsemään tähän tavoitteeseen. Myös Venäjän presidentti Vladimir Putin on ilmaissut suhtautuvansa myönteisesti Yhdysvaltain Georgialle antamaan tukeen alueelliseen vakauteen kohdistuvien yhteisten uhkien torjumisessa.

EU:lla on Etelä-Kaukasiassa strategisia etuja, ja se on omaksunut aktiivisemman poliittisen roolin alueella kuluneen vuoden aikana. EU on toteuttanut politiikkaansa vahvistamalla asemaansa konfliktinratkaisussa, erityisesti Etelä-Ossetiassa, sekä tiivistämällä aluetta koskevaa vuoropuhelua Venäjän ja Yhdysvaltojen sekä Turkin ja Iranin kanssa. EU aikoo kuulla tiiviisti kumppaneitaan seuratakseen tilanteen kehittymistä ja voidakseen edistää asettamiaan tavoitteita eli rauhaa, vakautta, vaurautta ja alueellista yhteistyötä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2125/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Tien rakentaminen Donoussan saarella.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0200 - 0201



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2125/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (17. heinäkuuta 2002) Aihe: Tien rakentaminen Donoussan saarella EU on rahoittanut tien rakentamista Kreikassa sijaitsevalla Donoussan saarella (joka kuuluu Kykladien saariryhmään). Tien on tarkoitus kiertää kolme neljännestä saaresta Stavrosin satamasta Kalotaritissan kylään saakka. Saatujen tietojen mukaan tie on valmistunut vasta osittain. Voiko komissio vahvistaa, että tie on saatu valmiiksi? Jos tie ei ole valmis, miksi ei? Miksi sen valmistuminen on niin paljon myöhässä? Onko komissio tietoinen Amorgasin, Iraklian ja Serfiosin saarilla Kreikassa tapahtuneista vastaavista tilanteista? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (17. syyskuuta 2002) Komissio muistuttaa, että yhteisrahoitettavien hankkeiden valinta ja täytäntöönpano kuuluvat kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Kreikkalaisten viranomaisten antamien tietojen mukaan Donoussan saaren tieverkoston rakennus- ja parantamishanketta on vuosina 19941999 rahoitettu 370 000 eurolla eteläistä Egeanmerta koskevasta toimenpideohjelmasta. Vuonna 1997 allekirjoitettuun sopimukseen sisältyivät seuraavat työt: Donoussan ohittavan 3,1 kilometrin pituisen tien rakentaminen, edellä mainitun tien ja Mirsinin paikkakunnan yhdistävän 3,9 kilometrin pituisen tien sekä Mirsinin ja Kalotaritissan maanviljelyspaikkakunnan yhdistävän 6,7 kilometrin pituisen tien rakentaminen. Maaperän ominaisuuksia koskeneen erillistutkimuksen jälkeen tehtiin vuoden 1999 lopulla sopimus, joka tähtää näitä paikkakuntia yhdistävästä tiestä vielä puuttuvan kahden kilometrin pituisen osan rakentamiseen. Päätyöt, kuten maansiirtotyöt sekä sadevesivahinkojen estämiseen tähtäävät tekniset toimenpiteet, on toteutettu, mutta huomattakoon, että asfaltointityöt eivät kuuluneet sopimukseen, mikä koskee pääosaa Kreikan maaseudun tietöistä. Donoussan saarella on 163 asukasta, ja saaren liikennettä on vähennetty. Kaupungin liikenne hoituu päällystämättömän mutta hyvin pengerretyn tien avulla. Tien päällystämiskysymystä tutkitaan käytettävissä olevat määrärahat sekä alueen muut ensisijaiset tavoitteet huomioon ottaen. Ohjelmakauden 19941999 aikana Euroopan aluekehitysrahastosta on lisäksi osarahoitettu: - Arkesinin, Horan ja Aigialin paikkakuntia yhdistävän 26,5 kilometrin pituisen tien parantamis- ja päällystämishanke sekä Potamoksen ja Aigialin välisen 1,9 kilometrin pituisen tien rakentaminen, - 4,2 kilometrin pituisen tieverkoston parantamis- ja päällystämishanke Iraklian saarella, - 8,7 kilometrin pituisen tieverkoston päällystämishanke Serifoksen saarella.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2180/02

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle

(18. heinäkuuta 2002)

Aihe: Yhteisen kalastuspolitiikan ensisijaiset tavoitteet

Yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevan komission tiedonannon(1) päätelmissä esitellään ensin uudistusehdotusten ensimmäiseen kokonaisuuteen kuuluvat asetukset ja toimintasuunnitelmat ja sitten kuvataan muun muassa lainsäädäntöehdotuksia ja toimia, joilla pyritään tasapainottamaan kalastusalan rakenneuudistuksesta aiheutuvia sosiaalisia, taloudellisia ja alueellisia seurauksia sekä parantamaan kalastuksenhoitoa ja kalastuksenhoitoa koskevien tieteellisten lausuntojen laatua, ja toimia, jotka koskevat saaliiden poisheittämistä, kalakantojen arvioinnin parantamista yhteisön ulkopuolisilla vesillä ja yhteistä tarkastusorganisaatiota.

Kaikkien edellä ehdotettujen toimien olisi oltava ensisijaisia, ja ne olisi siksi hyväksyttävä ja pantava täytäntöön ennen ensimmäiseen kokonaisuuteen kuuluvia asetuksia ja toimintasuunnitelmia, joilla pyritään sääntelemään sellaisia ratkaisevia kysymyksiä kuin kalavarojen säilyttäminen, kalastusalusten romuttaminen ja nyt laivaston uudistamiseen käytettävien rakennerahastojen tuleva käyttö. Näin jätettäisiin kuitenkin hyödyntämättä toista kokonaisuutta koskevat tiedot ja välineet. Mihin perustuu tämä outo ja epäjohdonmukainen tärkeysjärjestys?

(1) KOM(2002) 181 lopullinen.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(2. elokuuta 2002)

Komission ehdotukset yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) uudistamiseksi, jotka on esitetty komission tiedonannossa (toimintasuunnitelma)(1), ovat moninaisia ja myös teknisesti monimutkaisia. Siksi kolmen asetuksen ja 13 tiedonannon/toimintasuunnitelman samanaikainen esittäminen olisi käytännöllisesti katsoen mahdotonta.

Komissio on sen vuoksi päättänyt tehdä tietyn määrän ehdotuksia vuoden 2002 ensimmäisellä puoliskolla ja loput saman vuoden toisella puoliskolla.

Niin sanottuun ensimmäiseen ehdotuspakettiin komissio on sisällyttänyt kaikki oikeudellisesti sitovat ehdotukset (asetusluonnokset), joiden hyväksyminen on ennakkoedellytys uudistetun YKP:n voimaantulolle 1. päivästä tammikuuta 2003.

Muut ehdotukset, jotka on määrä antaa vuoden 2002 toisella puoliskolla ei-oikeudellisesti sitovina, ovat yhtä tärkeitä, mutta ne vaativat vielä teknistä tarkastelemista ja valmistelutyötä, kuten keskusteluja kaikkien jäsenvaltioiden kanssa ehdotettujen toimenpiteiden mahdollisista taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista.

Komissio pyrkii varmistamaan, että kyseiset ehdotukset tehdään neuvostolle ja Euroopan parlamentille mahdollisimman pian ja viimeistään vuoden 2002 loppuun mennessä.

(1) KOM(2002) 181 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1970/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Tupakkatuotteiden myynti ja markkinointi.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0162 - 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1970/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (8. heinäkuuta 2002) Aihe: Tupakkatuotteiden myynti ja markkinointi Onko komissio arvioinut tai aikooko se arvioida Kanadassa 1. tammikuuta 2001 lähtien tupakka-askeissa käytettyjen värillisten kuvien ja varoituksien tehokkuudesta (kun on kyse tupakankäytön ehkäisemisestä ja terveyskysymyksiä koskevan yleisen tietoisuuden lisäämisestä)? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 2002) Komissio valmistelee päätöstä värivalokuvien käyttöä koskevista säännöistä ja arvioi tässä yhteydessä tutkimuksen, jossa tarkastellaan Kanadassa 1. tammikuuta 2001 lähtien sovelletun järjestelmän tehokkuutta (eli sitä, vähentääkö järjestelmä tupakointia ja lisääkö se yleistä tietoisuutta terveyteen liittyvistä kysymyksistä). Kanadassa käytössä oleva järjestelmä edellyttää, että tupakka-askeihin sisältyvässä, terveysvaroituksille osoitetussa tilassa on värivalokuvia tai muita kuvia, jotka kattavat 50 % pakkausmerkinnöille varatusta pinta-alasta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0881/02 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) neuvostolle. Algerian kieltäytyminen viisumien myöntämisestä EU:n tekniselle komitealle.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0055 - 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0881/02 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) neuvostolle (2. huhtikuuta 2002) Aihe: Algerian kieltäytyminen viisumien myöntämisestä EU:n tekniselle komitealle Algeria on allekirjoittanut assosiaatiosopimuksen EU:n kanssa. Sopimuksen 2 artiklassa sanotaan, että demokratian periaatteiden ja perusihmisoikeuksien kunnioittaminen on tärkeä osa tätä sopimusta. Vain joitakin viikkoja sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen Algerian valtio kieltäytyi myöntämästä viisumeja EU:n tekniselle komitealle kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen (EIDHR) puitteissa. Komitean oli tarkoitus mennä tarkkailemaan kansalaisyhteiskunnan edustusta Algeriassa. Mitä mieltä neuvosto on tapahtuneesta? Aikooko neuvosto kumota EU-assosiaatiosopimuksen, ellei viisumeja myönnetä sopimuksen noudattamista valvoville EU:n virkamiehille? Vastaus (30. syyskuuta 2002) Neuvostolle on kerrottu, että asiantuntijavaltuuskunnan, johon komission virkamiesten oli tarkoitus osallistua, oli määrä vierailla Algeriassa helmikuussa demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen puitteissa. Algerian Belgian suurlähetystö ei kuitenkaan myöntänyt komission virkamiehille näiden pyytämiä viisumeja, koska Algerian edustusto Euroopan unionissa pyysi saada lisäaikaa viisumien valmistelemiseen. Alun perin helmikuuksi suunniteltu asiantuntijavierailu Algeriaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen puitteissa toteutui huhtikuun lopulla, ja komission virkamiehet ottivat osaa siihen. Vierailun aikana vahvistui Algerian viranomaisten halukkuus tehdä yhteistyötä EU:n kanssa ihmisoikeuksien alalla. Mitä Algerian kanssa tehtyyn EuroVälimeri-assosiaatiosopimukseen tulee, se allekirjoitettiin 22. huhtikuuta 2002 neuvoston puheenjohtajan Aznarin ja Algerian presidentin Bouteflikan läsnäollessa. Sopimus tulee voimaan sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti on antanut puoltavan lausunnon ja jäsenvaltioiden parlamentit ovat ratifioineet sopimuksen. Sen ansiosta neuvosto voi sopimuksen mukaisissa elimissä, eli assosiaationeuvostossa ja -komiteassa, tutkia, noudattaako Algeria kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2713/02 esittäjä(t): Seán Ó Neachtain (UEN) komissiolle. Maataloustilastojen kokoaminen.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0249 - 0250



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2713/02 esittäjä(t): Seán Ó Neachtain (UEN) komissiolle (20. syyskuuta 2002) Aihe: Maataloustilastojen kokoaminen Voiko komissio ilmoittaa, mitä toimenpiteitä se on toteuttamassa yksinkertaistaakseen maataloustilastojen kokoamismenettelyjä, jotta voidaan vähentää paperityötä ja hallinnollista työtä, jota maanviljelijät joutuvat tekemään täyttääkseen yhteisen maatalouspolitiikan eri järjestelmien vaatimukset? Millä keinoilla päällekkäisyyksiä pyritään välttämään siten, että käytetään olemassaolevia tietokantoja, tehdään järjestelmistä yhteensopivia ja jaetaan tietoa eri hallintoelinten välillä? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (14. lokakuuta 2002) On erotettava toisistaan tiedot, jotka kerätään tilastojen laatimiseksi ja tiedot, jotka kerätään yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) hallinnoimiseksi. Toisaalta on selvä, että hallinnollisten tietojen käyttäminen tilastojen laatimiseen ei ole vain mahdollista vaan myös toivottavaa turhien päällekkäisyyksien välttämiseksi ja maanviljelijöiden työn helpottamiseksi. Käytäntö ja lainsäädäntö kuitenkin usein rajoittavat järkeistämistä. Näitä rajoituksia pyritään jatkuvasti vähentämään, samoin pyritään ottamaan oppia jäsenvaltioissa tai muualla saaduista hyvistä kokemuksista. Tilastotoiminnassaan komissio ottaa kaikilta osin huomioon EY:n perustamissopimuksen 285 artiklan vaatimuksen, että tilastojen laatimisesta ei saa aiheutua kohtuutonta rasitetta taloudellisille toimijoille. Erityisesti maatilojen rakennetutkimuksessa on siirrytty kohti käytäntöä, jossa jäsenvaltiot voivat käyttää muualta kuin tilastollisista tutkimuksista saamaansa tietoa. TAPAS-ohjelma(1) tukee jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä parantaa yhteisön maatalouden tilastoinnin tehokkuutta, ja LUKAS-projekti(2) pyrkii luotettavien tilastojen laatimiseen yhteisön tasolla pienemmästä ja vaivattomammasta otannasta. Komissio tarkkailee jatkuvasti kansallisten viranomaisten tilastojen laadintaa ja YMP:n hallinnointia varten tuottamaa tietoa. Yksi tämän tarkastelun tavoitteista on jäsenvaltioiden ja tietoa toimittavien taloudellisten toimijoiden työmäärän vähentäminen. Tarkastelussa, joka on osa komission yksinkertaistamisohjelmaa, kiinnitetään huomiota myös siihen, onko kerättu tieto edelleen tarpeellista ja voiko sen tarvittaessa saada muista lähteistä. Menetelmällä on jo saavutettu myönteisiä tuloksia monilla osa-alueilla, joilla on voitu tunnistaa ja poistaa päällekkäisyyksiä ja tarpeettoman tiedon keräämistä. On kuitenkin syytä huomauttaa, että useimmissa tapauksissa kerätty tieto on osoittautunut tarpeelliseksi hallinnoinnin kannalta ja päällekkäisyyksiä on huomattavasti vähemmän kuin yleensä oletetaan. (1) Tekninen toimintasuunnitelma maataloustilastojen parantamiseksi (Technical Action Plan for improving Agriculture Statistics). (2) Land Use/Cover Area frame Sampling.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2347/02 esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle. Vinyyli 2010 — Euroopan PVC-teollisuuden vapaaehtoinen sitoumus.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0225 - 0226



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2347/02 esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle (29. heinäkuuta 2002) Aihe: Vinyyli 2010 Euroopan PVC-teollisuuden vapaaehtoinen sitoumus PVC-teollisuus on tehnyt vapaaehtoisia sitoumuksia, joilla pyritään parantamaan PVC:n valmistamista ja käyttöä koskevaa ihmisten ja ympäristön turvallisuutta. Ne tunnetaan virallisesti nimellä Vinyyli 2010, jolla tarkistetaan aikaisemmin tehtyä vapaaehtoista sitoumusta. Tämän sitoumuksen avulla saavutetusta edistymisestä on juuri julkaistu toinen vuosiraportti (2002). PVC-johtoryhmän ilmoituksen mukaan komissio ei ole vielä vastannut, kuinka PVC-teollisuus voi käytännössä kehittää edelleen aloitteitaan. Voiko komissio ilmoittaa, mikä sen kanta on PVC-teollisuuden antamaan vapaaehtoiseen sitoumukseen ja miten sitoumus voidaan sisällyttää PVC:tä koskevaan politiikkaan? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (13. syyskuuta 2002) Komissio on tutustunut erityisen kiinnostuneena PVC-teollisuuden vapaaehtoiseen sitoumukseen (Vinyl 2010) ja pitää sitä myönteisenä aloitteena. Vapaaehtoista sitoumusta voitaisiin kuitenkin joiltakin osin parantaa, ja komissio onkin antanut epävirallisesti kommentteja Vinyl 2010 -aloitteen edustajille. Yksi parlamentin keskeinen vaatimus PVC:tä koskevan vihreän kirjan yhteydessä käydyissä keskusteluissa oli, että komission pitäisi antaa ehdotus ympäristösopimuksia koskevaksi puitelainsäädännöksi. Komissio antoi 17. heinäkuuta 2002 tiedonannon yhteisön tason ympäristösopimuksista(1). Tiedonannossa komissio esittää, että PVC-strategia voisi olla ensimmäinen aihealue, jolla ympäristösopimus toteutetaan. Komissio aikoo antaa piakkoin PVC-strategiaa koskevan tiedonannon. (1) KOM(2002) 412 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1087/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Kreikan alueellisten toimintaohjelmien edistyminen.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0068 - 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1087/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (18. huhtikuuta 2002) Aihe: Kreikan alueellisten toimintaohjelmien edistyminen Tähänastisten tapahtumakulkujen perusteella on selvää, että Kreikkaa varten perustetusta yhteisön kolmannesta tukikehyksestä rahoitettavien alueellisten toimintaohjelmien piiriin kuuluvien toimenpiteiden ja ohjelmien toteuttamisen aloittamisessa ilmenee päättämättömyyttä. Viivästyminen on suhteutettava siihen, että kolmannen yhteisön tukikehyksen täytäntöönpanon teoreettisesta aloittamisesta on kulunut kaksi vuotta, ja siihen, että kansallisten (alakohtaisten) ohjelmien toteuttaminen etenee vähemmän hitaasti. 1. Mitkä ovat tämän viivästymisen syyt? 2. Koska komission näkemyksen mukaan tilanne saadaan purettua? 3. Pitääkö komissio mahdottomana, että tämä viivästyminen voisi tulevaisuudessa aiheuttaa ongelmia yhteisön kolmannen tukikehyksen yleisessä etenemisessä Kreikassa? Michel Barnier'n komission puolesta antamatäydentävä vastaus (26. heinäkuuta 2002) Suurin osa Kreikan tukikehykseen kaudella 20002006 kuuluvista toimenpideohjelmista hyväksyttiin vuoden 2001 alussa. Uudet hallintorakenteet (mm. asetuksessa(1) edelletyt hallintoviranomaiset) oli vasta tuolloin saatu valmiiksi ja toiminnallisiksi. Hallintoviranomaiset hyväksyivät ensimmäiset hankkeet noin kuusi kuukautta myöhemmin, kun ehdotuspyyntö oli julkaistu. Sen jälkeen on julkaistu uusia ehdotuspyyntöjä. Toimenpideohjelmien rahoitussuunnitelman aikataulu on laadittu uudelleen ohjelmien tosiasiallisen aloituspäivämäärän huomioon ottamiseksi; rakennerahastojen rahoitusosuus säilyy kuitenkin ennallaan. Komission yksiköt seuraavat edelleen hankkeiden edistymistä yhteistyössä Kreikan viranomaisten kanssa varmistaakseen, että saatavilla olevat varat käytetään täysimääräisesti. (1) 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0178/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Valuuttavarannon luovuttaminen euroon liittymisen yhteydessä.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0013 - 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0178/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (5. helmikuuta 2002) Aihe: Valuuttavarannon luovuttaminen euroon liittymisen yhteydessä Jos Ruotsi liittyy euroon, osa Ruotsin valuuttavarannosta on luovutettava Euroopan keskuspankille. Onko komissio laskenut, kuinka monta miljardia euroa Ruotsin pitäisi luovuttaa EKP:lle mahdollisen EMU:un liittymisen yhteydessä? Onko olemassa säännöstöä, jonka mukaan valuuttavarantopääoma voidaan palauttaa EMU-maalle, jos maa myöhemmin päättäisi erota EMU:sta? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 2002) Valuuttavarannon siirtoa Euroopan keskuspankille (EKP) koskevat määräykset sisältyvät Euroopan keskuspankkijärjestelmän (jäljempänä eurojärjestelmä) ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä annetun pöytäkirjan(1) 30 artiklaan. Kyseisessä artiklassa määrätään, että kansalliset keskuspankit siirtävät EKP:lle 50 miljardia ecua vastaavaan määrään asti muita valuuttavarantosaamisia () (30.1 artikla). Lisäksi 30.2 artiklan mukaan jokaisen keskuspankin osuus vahvistetaan suhteessa sen osuuteen EKP:n merkitystä pääomasta. Pääoman merkitsemisen jakoperusteesta määrätään saman pöytäkirjan 29.1 artiklassa. Ruotsin osuus on 2,65 prosenttia. Tämä käytetään EKP:lle euroalueen ulkopuolisten kansallisten keskuspankkien puolesta hoidetuista tehtävistä aiheutuvien toimintakustannusten kattamiseen. Euroalueen ulkopuolisia kansallisia keskuspankkeja ei vaadita maksamaan pääomaa enempää kuin on jo päätetty ennen kuin ne liittyvät eurojärjestelmään. Talous- ja rahaliitosta eroamista koskevia määräyksiä ei ole. (1) Lähde: Maastrichtin sopimus. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitteenä oleva pöytäkirja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1688/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. Kannustimet liian alhaisen syntyvyyden kasvattamiseksi.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0128 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1688/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (12. kesäkuuta 2002) Aihe: Kannustimet liian alhaisen syntyvyyden kasvattamiseksi Euroopalla on tunnetusti merkittävä liian alhaisen syntyvyyden ongelma. Erityisen paha on Kreikan tilanne, sillä on arvioitu, että vuodesta 2015 sen väestön (joka joka tapauksessa kasvaa mitättömän vähän) kokonaismäärä alkaa pienentyä. Kreikassa pidetään monilapsisena perhettä, jossa on neljä lasta tai enemmän, ja Kreikan valtio maksaa lasta kohden pienen tuen, joka kuitenkin lisätään perheen verotettaviin kokonaistuloihin, ja näin ollen se nostaa monilapsisen perheen veroasteen korkeammaksi ja lisää perheen verokuormitusta. Onko unionissa maita, joissa perhe, jossa on vähemmän kuin neljä lasta, katsotaan monilapsiseksi? Onko unionissa maita, joissa kuukausittain lasta kohden maksettavaa tukea ei lisätä perheen kokonaistuloihin, eikä se johda sellaisiin epäloogisiin tilanteisiin kuin Kreikassa? Onko mahdollista edistää yhtenäistä yhteisön lainsäädäntöä, joka tarjoaisi kokonaisratkaisun liian alhaiseen syntyvyyteen EU:ssa, määrittäen kaksi lasta lapsiluvun rajaksi, jonka ylittävälle perheelle jäsenvaltioita kehotettaisiin antamaan runsaskätisiä taloudellisia kannustimia rohkaistakseen nuoria eurooppalaisia kasvattamaan perheidensä kokoa? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (9. heinäkuuta 2002) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolissaan unionissa ja erityisesti Kreikassa ja muissa Välimeren maissa viime vuosikymmeninä havaituista alhaisista syntyvyysluvuista. Perhettä ja syntyvyyttä koskevan politiikan kehittäminen on kuitenkin edelleen jäsenvaltioiden vastuulla, eikä komissiolla ole käytettävissään mitään oikeusperustaa tämän alan politiikan kehittämiseen. Komissio keskittyy tutkimaan ja seuraamaan väestönkehitystä, myös syntyvyyslukuja, koska ne vaikuttavat merkittävästi yhteisön toimintalinjoihin. Komissio toteuttaa tässä yhteydessä seuraavia toimia: - Komissio julkaisee vuosittain raportin sosiaalisesta tilanteesta Euroopan unionissa (The Social Situation in the European Union). Siinä eritellään syntyvyyden ja muun väestönkehityksen suuntaa sekä niiden vaikutuksia sosiaalialalla. - Komissio osallistuu joka vuosi sellaisten tutkimusten rahoittamiseen, joissa analysoidaan tärkeimpiä väestönkehityksen ja yhteiskunnallisia suuntauksia, alhaisen syntyvyyden syyt mukaan luettuina. - Komissio rahoittaa sosiaalisen tilanteen, väestönkehityksen ja perheen seurantakeskusta asiaan liittyvien jäsenvaltioiden toimintalinjojen seuraamiseksi. Asiasta saa lisätietoja seuraavasta Internet-osoitteesta: (http://europa.eu.int/comm/employment_social/family/observatory/home.html).