KIRJALLINEN KYSYMYS E-0468/00

esittäjä(t): Isabelle Caullery (UEN) komissiolle

(24. helmikuuta 2000)

Aihe: Euroopan unionin työllisyyspolitiikka

Voiko komissio kertoa, mitä keinoja ja menetelmiä Euroopan unionilla on käytettävissään taistelussaan jäsenvaltioita vaivaavan todellisen vitsauksen eli työttömyyden nujertamiseksi?

Voiko komissio esittää alustavan jäsenvaltiokohtaisen arvion siitä, millaisia vaikutuksia sen toimilla on ollut työpaikkojen luomisessa ja säilyttämisessä vuodesta 1994 lähtien?

Voiko se kertoa täsmällisesti, mitkä ovat olleet tärkeimmät päätökset, jotka on tehty lähinnä Euroopan unionin työttömyystilannetta käsitelleen Luxemburgin huippukokouksen jälkeen? Mitkä ovat tähän päivään mennessä havaitut vaikutukset työllisyyteen?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(15. toukokuuta 2000)

Työttömyyden torjumiseksi oli välttämätöntä toteuttaa yhtenäinen talouspolitiikan, rakenneuudistusten ja työmarkkinoiden koordinointistrategia, joka on seurausta Essenissä vuonna 1994 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston käynnistämästä epävirallisesta lähenemisprosessista ja komission vuonna 1993 julkaisemasta valkoisesta kirjasta Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys(1).

Työmarkkinoilla strategian tärkeimpänä välineenä on EY:n perustamissopimuksen työllisyyttä käsittelevän osaston (125130 artikla) täytäntöönpano. Osaston määräysten mukaan työllisyyden korkeaa tasoa koskeva tavoite on otettava huomioon kaikissa yhteisön toimintalinjoissa (127 artikla) ja jäsenvaltioiden on koordinoitava työllisyyspolitiikkansa yhteisten tavoitteiden perusteella ja tehtävä tästä selvitys (128 artikla). Osastossa vahvistetaan institutionaalinen menettely toteutettujen toimintalinjojen monenkeskistä seurantaa ja arviointia varten.

Uudella ohjelmakaudella (20002006) rakennerahastot ovat yhteisön tasolla ratkaisevassa asemassa työllisyysstrategian täytäntöönpanon avustamisessa. Erityisesti Euroopan sosiaalirahaston ESR:n tarkoituksena on uudenaikaistaa ja tasapainottaa työmarkkinoiden toimintaa ja näin epäsuorasti edistää työpaikkojen luomista. Työllisyyspolitiikan alueellinen ulottuvuus, jota korostetaan vuoden 2000 työllisyyden suuntaviivoissa, saa yhä tärkeämmän osuuden kaikissa rakennerahastoissa. Tämä ulottuvuus otetaan huomioon myös komission suuntaviivoissa, jotka koskevat rakennerahastojen ohjelmakauden 20002006 valmistelua ja täytäntöönpanoa. Erityishuomiota kiinnitetään alueellisten työllisyyssopimusten sisällyttämiseen uusiin toimintaohjelmiin(2).

Toimenpiteiden vaikutusten arviointi

Työllisyysstrategiaa voidaan arvioida kunnollisesti vasta vuonna 1997 sovitun viisivuotiskauden päätyttyä. Vuoden 1998 ja 1999 yhteisissä työllisyysraporteissa esitetään jo esimerkkejä

hyvistä toimintatavoista, joilla suuntaviivoja on pantu täytäntöön. Useissa tapauksissa näihin liittyy numerotietoja luoduista tai säilytetyistä työpaikoista. Kattavampi analyysi tehdään osana vertaisarviointia, jonka komissio ja sosiaaliasioiden neuvosto käynnistivät vuoden 1999 alussa. Tästä julkaistaan tiivistelmäraportti vuonna 2000.

Arviointi on olennainen osa rakennerahastojen toimintaa. Siihen sisältyy ohjelmien säännöllinen seuranta, jossa käytetään yhteisiä indikaattoreita, esimerkiksi luotuja ja säilytettyjä työpaikkoja, ja kunkin ohjelman loppuarviointi kaikissa jäsenvaltioissa. ESR:n arvioinnissa keskitytään pääasiassa arvioimaan ohjelmien vaikutuksia edunsaajiin(3). Komissio, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö OECD ja korkeakoulujen tutkijat ovat aloittaneet tämän arvioinnin, tosin vain osittain. Vuosien 19891993 jälkiarvioinnit osoittavat, että tavoitteen 2 yhteydessä työpaikkoja on luotu nettomääräisesti noin 450 000. Vuosien 19941999 ennakkoarvioinnin perusteella työpaikkoja luotiin bruttomääräisesti noin 650 000(4). Vuosina 19951999 työllisyysaloitteella Youthstart, Now, Horizon ja Integra edistettiin henkilöresursseihin, työmarkkinoiden parempaan toimintaan ja yhtäläisiin mahdollisuuksiin liittyviä toimia. ESR:n julkaisuissa esitetään aiheeseen liittyviä hyviä toimintatapoja.

Ensimmäisessä alueellisia työllisyyssopimuksia (komission vuonna 1997 käynnistämä pilottihanke, joka toteutetaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa) koskevassa katsauksessa annetaan kannustavia tietoja niistä 89 pienalueesta, joilla sopimusta on sovellettu(5). Siinä tuodaan esiin erityisesti, että rakenneohjelmilla on suunnattu resursseja alueellisiin työllisyyssopimuksiin noin 1 600 miljoonaa euroa vuosina 1998 ja 1999. Tästä summasta 500 miljoonaa euroa on peräisin kolmesta rakennerahastosta ja kalatalouden ohjausrahastosta. Katsauksesta käy myös ilmi, että pilottihankkeeseen sisältyvien työpaikkojen luomista koskevien määrällisten tavoitteiden ansiosta on luotu noin 55 000 lisätyöpaikkaa.

Rakennerahastojen uudelle ohjelmakaudelle (20002006) on jo suunniteltu väliarviointi, jonka perusteella määritellään suoritusvarauksen myöntäminen (4 % jäsenvaltiolle myönnetystä kokonaismäärästä). Arvioinnissa, myös työllisyysvaikutusten laskennassa, noudatetaan komission laatimaa menetelmää, joka on parhaillaan testattavana joissakin jäsenvaltioissa.

Luxemburgin Eurooppa-neuvoston jälkeen tehdyt tärkeimmät päätökset

Työllisyyden suuntaviivoja tarkistetaan joka vuosi. Vuoden 2000 suuntaviivoissa neljän pylvään alkuperäinen rakenne on säilytetty. Niihin on tehty joitakin muutoksia, joilla korostetaan julkisten työnvälityspalveluiden ja sosiaaliturvajärjestelmien asemaa strategiassa sekä tietoyhteiskuntaan liittyvien tietojen ja taitojen merkitystä.

Työllisyyttä koskevan osaston täytäntöönpanoa on täydennetty jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskevilla neuvoston suosituksilla(6), yhteisön eri toimielinten, myös parlamentin, muodollisella kuulemisella ja luomalla 130 artiklassa määrätty työllisyyskomitea(7).

Luxemburgissa pidetyn kokouksen jälkeen Eurooppa-neuvosto on hyväksynyt seuraavat aloitteet: Wienissä joulukuussa 1998 aloite menettelyiden yksinkertaistamisesta ja toimeksianto synergian luomiseksi talous- ja työllisyyspolitiikan välille, Kölnissä kesäkuussa 1999 eurooppalainen työllisyyssopimus yhteiset puitteet Luxemburgin prosessia varten, tavara-, palvelu ja pääomamarkkinoiden uudistusprosessi (Cardiff) ja epävirallinen makrotaloudellinen vuoropuhelu neuvoston, komission, Euroopan keskuspankin ja työmarkkinaosapuolten kesken, Helsingissä joulukuussa 1999 sosiaalista koheesiota koskevien nykyisten prosessien ja välineiden koordinointi sekä Lissabonissa 23. 24. maaliskuuta 2000 tietoyhteiskuntaa koskeva aloite.

Samaan aikaan komissio on antanut useita tiedonantoja työllisyyden huomioon ottamisesta yhteisön muissa toimintalinjoissa (EY:n perustamissopimuksen 127 artikla)(8), työllisyydestä tietoyhteiskunnassa(9) sekä sosiaalisen suojelun uudistamisesta(10).

(1) KOM(93) 700 lopullinen.

(2) SEC(1999) 1933.

(3) ESR:n väliarviointeja koskevat päätelmät.

(4) Rakennerahastoja koskeva yhdeksäs vuosikertomus.

(5) SEC(1999) 1932.

(6) Neuvoston suositus, 14.2.2000 (5161/00/SOC2 ECOFIN4).

(7) Neuvoston päätös 2000/98/EY, 24.1.2000.

(8) KOM(1999) 167 lopullinen ja KOM(2000) 78 lopullinen.

(9) KOM(2000) 48 lopullinen.

(10) KOM(1999) 347 lopullinen.