KIRJALLINEN KYSYMYS E-0829/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle. Tuotannon jälkeenjääneisyys.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0049 - 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0829/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle (26. maaliskuuta 2002) Aihe: Tuotannon jälkeenjääneisyys Monien analyysien mukaan yhteisön talous aloittain ja maittain tarkasteltuna heijastelee jatkuvasti sisäisiä seikkoja, jotka johtuvat tuotannon jälkeenjääneisyydestä. Kokonaisuuden kannalta voidaan olla sitä mieltä, että yhteisön talouden suhteellinen kasvu yleisesti ottaen on hyväksyttävää, mutta samanaikaisesti tuottavuuden kehitys on äärimmäisen huono. Koska maailmanlaajuisesti suuriin kilpailijamaihin verrattuna yhteisön jälkeenjääneisyys yleisellä tuottavuustasolla on hyvin huolestuttavaa, Euroopan unionin tasolla olisi suotavaa, että komissio vastaisi haasteeseen tiedotuskampanjalla, jotta taantuvat tuottavuuskäyrät saataisiin nousuun ja tuottavuudesta tehtäisiin pääasiallinen tunnusluku talouden edistettäessä taloutta kokonaisuutena. Katsooko komissio, että sen tehtävänä on esittää jäsenvaltioille, että tuottavuus on yhteisön kilpailukyvyn kannalta maailmassa olennainen seikka? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 2002) Lissabonissa maaliskuussa 2000 pidetyssä ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa unioni asetti itselleen strategisen päämäärän seuraavaa vuosikymmentä varten: siitä on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Lissabonin Eurooppa-neuvosto totesi, että tavoitteen saavuttamisesta on tarpeen keskustella säännöllisesti ja arvioida edistymistä yhteisesti sovittujen indikaattorien pohjalta. Tätä varten komissio laatii keväisin vuosiraportin edistymisestä yleiseen talouskehitykseen, työllisyyteen, talousuudistukseen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja ympäristöön liittyvien rakenneindikaattorien pohjalta. Työn tuottavuus (työllistä ja työtuntia kohden) on eräs neuvoston ja komission sopimista rakenneindikaattoreista, joita komission on käytettävä kevätraportissa keväisin pidettävälle Eurooppa-neuvostolle. Tämän indikaattorin avulla seurataan talousjärjestelmän yleistä tehokkuutta ja dynaamisuutta sekä sen kilpailukykyä suhteessa maailman muihin talouksiin. Komissio on myös käyttänyt työn tuottavuutta talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanoa koskevassa vuosittaisessa kertomuksessaan eräänä indikaattorina mittaamaan Lissabonin ohjelmassa asetettujen tavoitteiden ja hyvän taloudellisen suorituskyvyn saavuttamista. Tuottavuus on myös aiheena komission 15. toukokuuta 2002 antamassa tiedonannossa(1) Tuottavuus: avain Euroopan talouksien ja yritysten kilpailukyvylle. Työn tuottavuuden kasvu yhteisössä on suhteellisen alhainen, ja se on itse asiassa hidastunut keskimäärin puoli prosenttiyksikköä 1990-luvun alku- ja loppupuolen välillä. Syklin huipulla vuonna 2000 kasvu palasi kuitenkin 1990-luvun alkupuolen keskimääräiselle tasolle ja oli 1,5 prosenttia. Monien Lissabonin prosessin sisältämien politiikan osa-alueiden tavoitteena on lisätä tätä tuottavuuden kasvua ja yhteisön kilpailukykyä. Esimerkiksi Barcelonan Eurooppa-neuvostossa (15. ja 16. maaliskuuta 2002) sovittiin monista tuottavuuden parantamiseen tähtäävistä toimista. Näitä ovat sähkö- ja kaasualan välisen kilpailun ja keskinäisen yhteyden lisääminen, sisämarkkinasääntöjen parempi soveltaminen, ammattitaidon edistäminen ja ammatillisen pätevyyden tunnustaminen yhteisössä. Yhteisön keskeisenä haasteena on nyt muuttaa nämä sovitut poliittiset toimenpiteet konkreettiseksi toiminnaksi ja parantaa tuottavuutta yhteisön tasolla. (1) KOM(2000) 240.