ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0080/98 komissiolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (30. tammikuuta 1998) Aihe: Kotitalousjätteiden polttaminen Milloin komissio aikoo julkaista direktiiviluonnoksen kotitalousjätteiden polttamisesta syntyvistä dioksiinipäästöistä? Voiko komissio antaa tietoja tärkeimmistä direktiiviluonnokseen sisällytettävistä ehdotuksista? Aikooko komissio tehdä mitään ehdotuksia edistääkseen ympäristön kannalta kestävämpien jätehuoltomuotojen, erityisesti kierrätyksen, jätteiden vähentämisen ja uudelleenkäytön, suosimista jätteiden polttamisen ja kaatopaikoille viemisen sijasta? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Komissio keskusteli jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa jätteenpolttoa käsittelevästä työasiakirjasta kahdesti viime vuonna ja 26. helmikuuta 1998. Tämän vuoden syksyllä on tarkoitus antaa ehdotus jätteenpolttoa koskevaksi neuvoston direktiiviksi. Jätteenpolttoa koskevassa direktiivissä on tarkoitus vahvistaa tiukat päästörajat ja toimintaa koskevat määräykset laitoksille, jotka on erityisesti tarkoitettu jätteidenpolttoon, ja laitoksille, joiden pääasiallinen tarkoitus on energian- tai tavarantuotanto, mutta joissa poltetaan myös jätteitä. Yleisesti ottaen ehdotuksessa vahvistettaisiin samat vaatimukset kuin vaarallisten jätteiden polttamisesta annetussa neuvoston direktiivissä 94/67/EY ((EYVL L 365, 31.12.1994. )), kuten dioksiinipäästöjen raja-arvo 0,1 nanogrammaa (ng) toksisuusekvivalenttia (TEQ)/m3 ja 0,05 mg/m3 elohopealle. Ehdotuksessa sovellettaisiin lisäksi yhtenäistä lähestymistapaa. Sen tavoitteena voisi olla estää päästöjä leviämästä väliaineesta toiseen. Siksi siinä voitaisiin vahvistaa tiukat päästöjen raja-arvot jätevesille. Komission politiikka on se, että ainoastaan jäte, jonka syntymistä ei voi estää tai jota ei voida ottaa talteen uudelleenkäyttöä tai kierrätystä varten, poltetaan. Jätteitä poltettaessa on varmistettava korkeatasoinen ympäristösuojelu. Komission tiedonannossa yhteisön jätehuoltostrategian tarkistuksesta ((KOM(96) 399 lopullinen. )) vahvistettiin uudelleen jätehuoltopolitiikan periaatteiden tärkeysjärjestys samaksi kuin vuonna 1989 laaditussa strategia-asiakirjassa. Tärkeintä on jätteiden muodostumisen ehkäiseminen, jota seuraa jätteen talteenotto ja lopuksi jätteen turvallinen loppusijoitus. Tämä tärkeysjärjestys otetaan huomioon kaikissa komission jätehuoltopolitiikkaa koskevissa aloitteissa.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0735/98 komissiolle esittäjä(t): Rinaldo Bontempi (PSE) (2. maaliskuuta 1998) Aihe: Toinen pyyntö Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan välisen sosiaaliturvasopimuksen tekemiseksi Komissio vastasi kysymykseen E-4012/96 ((EYVL C 138, 5.5.1997, s. 165. )), jossa esitettiin Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan välistä sosiaaliturvasopimuksen tekemistä, että se tukee ehdotusta. Vaikka aikaa on kulunut yli vuosi, sopimusta ei ole vielä tehty, ja Monacon ruhtinaskunnassa työskentelevien Euroopan unionin kansalaisten vaikeudet vain kasvavat. Erityisesti korostuu niiden rajatyöntekijöiden ongelma, jotka työskenneltyään Italiassa, Ranskassa ja Monacossa eivät voi yhdistää työjaksojaan eläkehakemusta esitettäessä. Lisäksi italialaiset rajatyöntekijät ovat epäedullisemmassa asemassa sen vuoksi, että Ranskan ja Monacon välisen sopimuksen ansiosta ensimmäiset, jotka palkataan töihin monacolaisten jälkeen, ovat Ranskan rajakuntien asukkaita. Aikooko komissio tehdä piakkoin Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan välisen yhteistyö- tai assosiaatiosopimuksen, joka sisältää sosiaalisen alan sopimuksia, soveltaakseen siten yhteensovittamisesta annettuja yhteisön määräyksiä, jotka on vahvistettu asetuksessa ETY N:o 1408/71 ((EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. ))? Miksi sopimuksen teko on viivästynyt? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 1998) Komissio on tietoinen siitä, että Euroopan unionin kansalaisten on Monacon erityisluonteen takia vaikeaa saada sosiaaliturvaetuuksia maassa ollessaan. Komissio on tutkinut, olisiko mahdollista ehdottaa Monacolle samantyyppistä sopimusta, jota suunnitellaan tehtäväksi San Marinon kanssa. Sellaisen sopimuksen piiriin kuuluisi kuitenkin paljon muutakin kuin sosiaaliturva, eikä asiasta ole toistaiseksi muotoiltu mitään ehdotusta.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0791/98 neuvostolle esittäjä(t): André Laignel (PSE) (16. maaliskuuta 1998) Aihe: Aloite viikottaisen työajan lyhentämiseksi 35 tuntiin Euroopan unionissa Työajan lyhentäminen 35 tuntiin viikossa kaikkialla Euroopan unionissa vaikuttaisi myönteisesti työllisyyteen, Euroopan kansalaisten elämän laatuun ja tasa-arvoisuuteen työnsaannissa. Tämän vuoksi neuvoston selkeä ja aktiivinen osallistuminen on välttämätöntä. Millä tavoin ja millä aikataululla neuvosto aikoo toimia sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamiseksi ja erityisesti 35 tunnin viikottaisen lakiin perustuvan työajan säätämiseksi kaikissa Euroopan unionin maissa? Vastaus (4. kesäkuuta 1998) Neuvosto muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että neuvoston 15. joulukuuta 1997 ((EYVL C 30, 28.1.98, s. 1. )) vuodeksi 1998 hyväksymien työllisyyden suuntaviivojen tarkoituksena on muiden tavoitteiden ohessa parantaa yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskykyä, erityisesti työn organisointia nykyaikaistamalla. Tässä yhteydessä neuvosto kehottaa työmarkkinaosapuolia neuvottelemaan asianomaisilla tasoilla sopimuksia, jotka edistävät yritysten tuottavuutta ja kilpailukykyä joustavuuden ja työsuhdeturvan välillä tarvittavan tasapainon saavuttamiseksi. Suuntaviivoissa täsmennetään, että ¨Nämä sopimukset voivat koskea esimerkiksi vuotuista työaikaa, työajan lyhentämistä, ylityön vähentämistä, osa-aikatyön kehittämistä, elinikäistä oppimista ja sapattivapaita¨. Arvoisa parlamentin jäsen on varmaankin tietoinen, että tällä hetkellä jäsenvaltioiden ratifioitavana olevan Amsterdamin sopimuksen 118 b artiklan mukaan ¨työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu yhteisön tasolla voi johtaa osapuolten niin halutessa sopimussuhteisiin, mukaan lukien sopimusten tekeminen¨ ja että niiden täytäntöönpano yhteisön tasolla voi tapahtua allekirjoittajaosapuolten yhteisestä pyynnöstä, neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä. Arvoisa parlamentin jäsen viittaa viikottaisen työajan lyhentämiseen 35 tuntiin Euroopan unionissa, mihin neuvosto toteaa, että se ei ole saanut käsiteltäväkseen asiaa koskevaa ehdotusta komissiolta.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1051/98 neuvostolle esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (I-EDN) (3. huhtikuuta 1998) Aihe: Rajavalvonnan poistaminen ja poikkeukset Miten 14 artikla ja 62 artikla on ymmärrettävä suhteessa toisiinsa, ja miten Schengenin sopimuksessa esitetty rajavalvonnan poistamisaikataulu vaikuttaa suhteessa 14 ja 62 artiklaan? Miten tanskalainen poikkeus 14 artiklasta eroaa brittiläisestä ja irlantilaisesta poikkeuksesta? Onko Tanskalla poikkeuksia myös rajavalvonnan poistamista koskevasta määräyksestä? Kattaako 14 artiklasta tehtävä poikkeus myös Tanskan kuningaskunnan? Vastaus (4. kesäkuuta 1998) Ennen Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa neuvosto katsoo, ettei se ole toimivaltainen esittämään lausumia sopimukseen sisällytettyjen artiklojen merkityksestä.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0128/98 komissiolle esittäjä(t): John Iversen (PSE) (22. tammikuuta 1998) Aihe: Vasikoiden kuljetukset ja painorajat Komission vastauksessa P-3757/97 ((EYVL C 174, 8.6.98, s. 120. )) ilmoitetaan dokumentteja esittämättä, että parhaista elopainoltaan 300 kilon teurasvasikoista saadaan niin paljon lihaa, että teuraspaino on yli 160 kiloa. Vaikka tämä olisikin totta, siitä huolimatta on matemaattisesti mahdotonta saada keskimäärin 162 kiloa kaikista elopainoltaan enintään 300 kilon vasikoista. Kertomuksen KOM(97)165 sivulla 12 esitetään Alankomaissa teurastettujen vasikoiden jakauma joulukuusta 1996 viikolle 12 vuonna 1997. Toiseen sarakkeeseen on merkitty ne vasikat, jotka varhaisen markkinoille saattamisen palkkiosta huolimatta on merkitty näihin painoryhmiin, siis vuoden 1995 jakaumaan. Näiden 84 464 vasikan keskipaino oli 118,7 kiloa. Jos toinen sarake siirretään 165 kiloon ulottuvaan painoluokkaan, on mahdotonta asettaa jäljelle jäävät 284 150 vasikkaa, jotka kuljetetaan 16 viikon aikana Alankomaihin, näihin painoluokkiin sellaisella tavalla, että yhteensä 368 614 vasikan keskipainoksi tulee 162 kiloa. Vaikka kaikki jäljelle jäävät 284 150 vasikkaa kaikki painaisivat 162 kiloa, keskipaino on siitä huolimatta vain 154 kiloa. Koska kaikki muut vasikat eivät luonnollisestikaan ole 300-kiloisia ja ¨rakenteeltaan hyvästä erinomaiseen¨, Alankomaiden ja Belgian ilmoituksissa Eurostatille täytyy olla virhe. 1. Pyydän komissiota esittämään dokumentit elopainoltaan alle 300 kiloisten vasikoiden keskimääräisestä teuraspainosta. 2. Pyydän komissiota esittämään vuonna 1995 Alankomaissa ja Belgiassa teurastettujen vasikoiden painoryhmäjaon. 3. Jos komissio väittää, että tämä ei ole mahdollista, pyydän komissiota esittämään arvion niiden vasikoiden jakautumisesta painoryhmiin, joiden teurapaino on keskimäärin 162 kiloa. Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama täydentävä vastaus (27. helmikuuta 1998) Komissio pystyy nyt antamaan lisätietoja 13. helmikuuta 1998 ((EYVL L 223, 17.7.1998, s. 120. )) antamaansa vastaukseen. Komissio ilmoittaa tutustuneensa arvoisan parlamentin jäsenen esittämään vasikoiden painoa koskevaan analyysiin. Koska neuvosto tukeutui Eurostatin lähteisiin laatiessaan aikaistetun markkinoille saattamisen palkkioita koskevia yleisiä sääntöjä, komission on luotettava jäsenvaltioiden tilastokeskukselleen ilmoittamiin tietoihin. Tiedot vasikoista, joiksi luokitellaan elopainoltaan enintään 300 kilogramman painoiset eläimet, perustuvat teurastettujen vasikoiden lukumäärään yhteensä ja näiden vasikoiden teuraspainoon yhteensä. Alankomaita koskevat ilmoitetut tiedot vuoden 1995 osalta olivat 1 198 000 vasikkaa ja 193 900 lihatonnia, kun taas Belgian vastaavat luvut olivat 336 000 vasikkaa ja 53 800 tonnia, joista tulee keskiarvoksi 162 ja 160 kilogrammaa. Kahden viimeisen kysymyksen osalta komissio toteaa, että se ei saa jäsenvaltioilta sellaisia yksityiskohtaisia tilastotietoja, joiden perusteella se pystyisi esittämään pyydetyt painojen jakautumiset.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0032/98 komissiolle esittäjä(t): María Sornosa Martínez (GUE/NGL) (29. tammikuuta 1998) Aihe: Sähkövoimalaitoksen sivupisteen sijoittaminen La Puntan rakentamattomille alueille Valencian kaupunginhallitus on antanut luvan rakentaa sähkövoimalaitoksen sivupisteen La Puntan alueen rakentamattomalle maanviljelyalueelle. Luvan myöntämisen yhteydessä ei kuunneltu vetoomuksia, joita hanketta tiukasti vastustavat kymmenet ryhmittymät esittivät. Kaupunginhallituksen luvan lisäksi on ympäristöasioista vastaavalta viranomaiselta saatava asiakirja, jota ei ole vielä myönnetty. Töitä on kuitenkin yritetty jo aloittaa laittomasti. Turia-joen eteläpuolella sijaitseva La Puntan maanviljelyalue on nyt vaarassa. Siihen ovat vaikuttaneet satamien laajentaminen ja saastuttava teollisuustoiminta, El Salerin moottoritien ja rautateiden rakentaminen, kyseinen voimalaitoksen rakentamishanke ja sataman palvelujen laajentamissuunnitelmat tulevaisuudessa. 1. Pitääkö komissio tarpeellisena yhteisöntasoista kaavoituspolitiikkaa, jonka tavoitteena olisi suojella ympäristöä mahdollisilta uhilta? 2. Mitä suunnitelmia asian suhteen on olemassa? 3. Missä määrin komissio voi puuttua asiaan, jotta sellaisten uhkaavien rakennussuunnitelmien, kuten La Puntan aiheuttama ympäristön asteittainen tuhoutuminen estettäisiin? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Parlamentin jäsen ottaa esille kysymyksen, joka kuuluu kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan. Tiettyjen maa-alueiden kaavoittaminen voimassa olevan sääntelyn vastaiseen käyttöön tai voimassa olevien säännösten vastaisten (kaavoitus)lupien myöntäminen ovat kysymyksiä, joihin komissio ei voi antaa vastausta, ellei ole kysymys tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985. )) säännösten rikkomisesta. Tästä ei parlamentin jäsenen mainitsemassa tapauksessa kuitenkaan liene kysymys. Parlamentin jäsentä muistutetaan siitä, että aluesuunnittelun alalla on käynnistetty hallitusten välinen yhteistyöhanke: Euroopan aluekehityssuunnitelmaa (SDEC) käsitellään parhaillaan Euroopan parlamentissa Novo Belenguerin raportin valmistelun yhteydessä. SDEC-suunnitelmalle antavat lisäarvoa erityisesti yhteisön aluekehityksen pitkän aikavälin suuntaviivat ja vaihtoehdot, jotka perustuvat seuraaviin tavoitteisiin: taloudellinen yhteenkuuluvuus, kestävä kehitys ja tasapainoinen kilpailu kaikkialla Euroopassa. Uutta on se, että kaikkiin kolmeen tavoitteeseen pyritään samanaikaisesti ja otetaan samalla huomioon niiden välinen vuorovaikutus. Eurooppalaisessa aluesuunnittelussa suositaan siis jatkuvaa pyrkimystä tasapainoon eri alueiden erilaisten etujen välillä, joten se edistää epäsuorasti parlamentin jäsenen mainitseman epäarvoisuuden tasoittumista. On kuitenkin selvää, ettei toteutettavassa työssä kuitenkaan toistaiseksi toteuteta mitään toimenpiteitä, joiden tavoitteena olisi estää kaupunkisuunnitteluun liittyvästä keinottelusta johtuva tiettyjen alueiden tuhoutuminen.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0733/98 komissiolle esittäjä(t): Joan Colom i Naval (PSE) (2. maaliskuuta 1998) Aihe: Rakennerahastojen toteutus 1994-1995 Voiko komissio toimittaa seuraavat tiedot: - miten yhteisön tukikehykset on toteutettu vuoden 1997 ohjelmissa maittain ja tavoitteittain? Mikä on yhteenveto kaudelta 1994-1997 maittain (samalla tavalla kuin vastauksissa kysymyksiini 1877/96 ja 1991/97)? - miten toteuttaminen on sujunut verrattuna yhteisöaloitteiden ohjelmointiin kaudelle 1994-97? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0254/98 komissiolle esittäjä(t): John Corrie (PPE) (5. helmikuuta 1998) Aihe: Karjakuolemat Brittiläisen lehdistön mukaan 12 Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuotua nautaa on kuollut BSE-tautiin. Voiko komissio sanoa, mistä maista nämä naudat tulivat ja missä ne olivat syntyneet? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1998) Komissio otti yhteyttä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisiin arvoisan parlamentin jäsenen esittämien tietojen johdosta ja sai seuraavanlaisen vastauksen. Kolmellatoista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuodulla naudalla todettiin 30. tammikuuta 1998 BSE-tauti. Naudat oli tuotu Belgiasta (1), Ranskasta (5), Irlannista (1), Italiasta (3), Alankomaista (2) ja Kanadasta (1). Nautojen alkuperämaasta ei ole tietoja. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat, että jos maahantuonnin ja taudin toteamisen välisestä ajasta voidaan päätellä eläinten mahdollisesti saaneen tartunnan maahantuonnin aikana, ne ottavat asiassa yhteyttä tuojamaan viranomaisiin. Tähän mennessä sitä ei ole katsottu tarpeelliseksi.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0172/98 komissiolle esittäjä(t): Markus Ferber (PPE) (2. helmikuuta 1998) Aihe: Neuvoston päätös tarkistetusta ehdotuksesta direktiiviksi tupakkatuotteiden mainostamista koskevien jäsenvaltioiden säännösten ja hallintomääräysten lähentämisestä 1. Onko totta, että Kreikka on saanut tupakan markkinajärjestelyn jälkeen viime vuosina jatkuvasti enemmän tupakkatukea kuin sille kuuluisi? 2. Onko totta, että tästä syystä Kreikan on maksettava takaisin 200 miljoonaa ecua? 3. Onko totta, että tämän direktiiviehdotuksen yhteydessä, joka koskee tupakkatuotteiden mainostamista koskevien jäsenvaltioiden säännösten ja hallintomääräysten lähentämistä, suunnitellaan Kreikan armahtamista suureksi osaksi tai kokonaan veloistaan? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 1998) 1. Komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että vuonna 1992 tehdyn tupakka-alan markkinajärjestelyn uudistamisen jälkeen Kreikka on saanut vain ne palkkiot, jotka sille kuuluvat tupakanlehtien palkkioiden vahvistamisesta tupakkalajikeryhmittäin satovuodeksi 1997 22 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1420/97 ((EYVL L 196, 24.7.1997. )) mukaan ja joita ei ole muutettu vuoden 1995 jälkeen. 2. Viime vuosina Kreikkaan on sovellettu korjauksia, jotka koskevat noin 82 miljoonaa ecua ja laitonta vientiä Albaniaan ja Bulgariaan vuosina 1986-1991. Summat on maksettu kokonaan. Tupakka-alalla ei ole tehty muita korjauksia ja tähän mennessä ei ole toteutettu toimenpiteitä, jotka liittyvät aiheettomasti maksettujen summien palauttamiseen. Tämä johtuu siitä, että kyseisessä jäsenvaltiossa tähän mennessä tehtyjen tarkastusten mukaan tupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisen jälkeen annettua lainsäädäntöä on noudatettu. 3. Ei. Tupakkatuotteiden mainostamista koskevasta direktiiviehdotuksesta ((EYVL C 129, 21.5.1992. )) neuvostossa käytävä keskustelu ja tupakka-alan yhteinen markkinajärjestely eivät liity toisiinsa.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0173



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0455/98 komissiolle esittäjä(t): Carlo Secchi (PPE) (27. helmikuuta 1998) Aihe: Lario Orientalen vuoristoalueen rajojen muuttaminen Lario Orientalen (Lecco) vuoristoyhteisö pyysi vuonna 1995 asiasta vastaavan ministeriön välityksellä PO VI:lta vuoristoalueidensa rajojen laajentamista direktiivin 75/268 ((EYVL L 128, 13.5.1975, s. 1. )) (korvattu asetuksella N:o 950/97) ((EYVL L 142, 2.6.1997, s. 1. )) tarkoittamalla tavalla. Maaliskuussa 1996 lähetettiin pääosastolle san pyytämää täydentävää asiakirja-aineistoa. Komission yksiköiden tietojen mukaan komissio ei ole vielä hyväksynyt menettelyä, vaikka se on täysin ja kauttaaltaan voimassa olevien määräysten mukainen, sillä se odottaa muiden Italian alueiden tällä välin esittämien hakemusten käsittelyn päättymistä. Voiko komissio sanoa, milloin se aikoo tehdä hakemuksista lopullisen päätöksen Lario Orientalin vuoristoyhteisön hakemus mukaan lukien, sillä hakemuksia on jätetty kauan sitten ja niiden voimassaolo on kaikin puolin tunnustettu? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18. maaliskuuta 1998) Komissio on saanut paljon epäsuotuisten alueiden muutoshakemuksia, jotka koskevat viittä aluetta Italiassa. Jotta hakemusten käsittely olisi tehokasta ja noudatettaisiin muihin jäsenvaltioihin sovellettavaa menettelyä, kaikki asiakirjat käsitellään samanaikaisesti ja vahvistetaan koko Italiaa koskeva ehdotus. Komissio tutkii parhaillaan asiakirjoja, ja niiden tekninen tarkastelu saatettaneen päätökseen seuraavien kuukausien aikana. Virallinen päätös tehdään välittömästi tämän jälkeen. Koska alkuperäiset hakemukset eivät useinkaan ole kovin yhdenmukaisia, Italian viranomaisilta on pyydetty lisää tietoja ja karttoja. Näiden asiakirjojen käsittelyn edistyminen riippuu siitä, kuinka täydellinen ja tarkka Italian viranomaisten antama vastaus on, sillä asiakirjoja tutkitaan teknisin perustein. Leccon alueen muutoshakemus koskee vuoristoalueen rajojen laajentamista. Osa alueesta on jo luokiteltu vuoristoalueeksi. On tarpeen saada Leccon alueesta ja sen raja-alueista karttoja, joista käy tarkasti ilmi vuoristoalueiksi luokitellut alueet sekä tähän mennessä luokittelemattomat alueet. Komissio on pyytänyt näitä tietoja Italian viranomaisilta, mutta ei ole vielä saanut niitä.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0118



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0123/98 komissiolle esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) (30. tammikuuta 1998) Aihe: Ajoverkkokalastuskielto Itämerellä Luonnonlohi on uhanalainen laji Itämeren alueella. Kansalliset toimet sen suojelemiseksi eivät riitä. Itämeren lohisaaliista pyydetään n. 70 % lohen syönnösalueella, Itämeren pääaltaassa, jossa pääasiallinen pyyntitapa on ajoverkkokalastus. Ajoverkkokalastus on valikoimatonta pyyntiä, joka kohdistuu yhtälailla luonnonlohiin kuin istutettuihin lohiinkin. Luonnonlohikantojen pienuudesta johtuen (vain joka 10-20 lohi on luonnonlohi) ajoverkkokalastus on pysyvä rakenteellinen uhka, joka voi koska tahansa tehdä tyhjäksi kaikki muut luonnonlohikantojen vahvistamiseksi toteutetut toimet. Onko EU:lla suunnitelmia kieltää ajoverkkokalastus myös Itämerellä? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Komissio on samaa mieltä kysyjän kanssa Itämeren luonnonlohikantojen huolestuttavasta tilasta. Vaikka onkin olemassa merkkejä tilanteen paranemisesta, luonnonvaraiset kannat vaativat edelleen erityisiä suojelutoimenpiteitä. Kansainvälinen Itämeren kalastuskomissio hyväksyikin helmikuussa 1997 yhteisön aloitteesta lohea koskevan toimintasuunnitelman ajanjaksolle 1997-2010. Toimintasuunnitelma tarjoaa uusia mahdollisuuksia, mutta jos halutaan vuoteen 2010 mennessä saavuttaa tavoite kasvattaa luonnonlohikannat vähintään 50 prosenttiin luonnonlohijokien potentiaalisesta tuotantokapasiteetista, kaikenlainen kalastus on otettava tarkastelun kohteeksi. Yhteisön alusten harjoittaman ajoverkkokalastuksen osalta komission huhtikuussa 1994 tekemään ehdotukseen sisältyi ajoverkkojen käyttökielto Itämerellä siirtymäkauden jälkeen. Ehdotusta ei kuitenkaan ole vielä hyväksytty, koska kalastusneuvostossa ei ole saavutettu tarvittavaa määräenemmistöä. Ehdotus on edelleen käsiteltävänä, ja komissio arvostaa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella toteutettuja ponnisteluja kaikkia osapuolia tyydyttävän kompromissiratkaisun aikaansaamiseksi. Komissio osallistuu rakentavassa hengessä keskusteluihin ja jatkaa Itämerellä tapahtuvaa yhteisön ajoverkkokalastusta koskevia pyrkimyksiään.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0225/98 komissiolle esittäjä(t): Pertti Paasio (PSE) (13. helmikuuta 1998) Aihe: Keskitysleirien uhrien muistopäivä Maailmanhistorian suurissa muutoksissa Euroopan unionin tehtäväksi on yhä useammin muotoutunut demokratian ja ihmisoikeuksien korostaminen. Voidakseen olla uskottava tällä tärkeällä alueella Eurooppa ei saa unohtaa omaa historiaansa, jossa ihmisoikeuksien kunnioittaminen ei aina ole korostunut. Tästä muistuttaa pysyvällä tavalla natsien keskitysleirien miljoonien uhrien muisto. Jopa Euroopan parlamentin omasta piiristä on viime aikoina kuulunut mielipiteitä, jotka pitävät miljoonia ihmishenkiä vaatineita keskitysleirejä vähäisinä yksityiskohtina. Euroopan unionin on selkeimmällä mahdollisella tavalla vastustettava tämänkaltaisten mielialojen yleistymistä eurooppalaisten keskuudessa. Tämän vuoksi Euroopan unionin on syytä julistaa natsien keskitysleirien uhreille erityinen muistopäivä. Esitän Euroopan komissiolle seuraavan kysymyksen: Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä, jotta Euroopan unionin alueella julistettaisiin yksi historiallisesti perusteltu päivä keskitysleirien uhrien muistopäiväksi? Komission jäsenen Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1998) Asia johon viitataan ei kuulu yhteisön toimivaltaan.