KIRJALLINEN KYSYMYS E-1079/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(18. huhtikuuta 2002)

Aihe: Rajat ylittävä rautatieyhteys Groningenin ja Bremenin välillä ja eturistiriidoista johtuva palvelun uudelleen käynnistämisen jatkuva epäonnistuminen

1. Voiko komissio vahvistaa, että syy siihen, että Nieuweschansin (NL) ja Leerin (D) välistä rautatieyhteyttä ei ole vieläkään avattu uudelleen raiteiden uudistamisen jälkeen ja huolimatta Saksan rautatieyhtiön DB:n Kursbuch-julkaisussa (reitti 397 tai H5) tai Alankomaiden rautatieyhtiön NS:n Spoorboekje-kirjasessa (reitti 520 tai 12int) esiintyneistä ilmoituksista, on loputon sarja tarjouskilpailuun liittyviä mielipide-eroja? Ensin nimittäin vaikutti siltä, että Deutsche Bahn ei ollut enää kiinnostunut hankkeesta, sitten Niedersachsenin osavaltio jätti kilpailun ulkopuolelle alankomaalaisen yrityksen NoordNedin, joka harjoittaa säännöllistä reittiliikennettä Groningenin ja Nieuweschansin välillä ja joka olisi voinut helposti ulottaa palvelunsa Leeriin asti. Tämän jälkeen katsottiin, että Niedersachsenissa toimivan alueellisen liikenneyhtiön Nordwestbahnin pyytämä summa seitsemästä päivittäisestä junavuorosta Groningenin ja Leerin välillä oli liian suuri ja lopulta DB velvoitettiin käyttöoikeuden nykyisenä haltijana kuitenkin käynnistämään palvelu tavalla tai toisella uudelleen.

2. Voiko komissio vahvistaa myös, että myöskään kysymyksessä 1 tarkoitettuun lopputulokseen ei päästy, koska DB halusi ensin ulkoistaa vuorot NoordNedille, mutta koska nämä kaksi yhtiötä eivät päässeet taloudellisista ehdoista yksimielisyyteen, DB:n Regiobahn West-Niedersachsen -yhtiön olisi pitänyt 1. maaliskuuta 2002 lähtien alkaa harjoittaa vanhalla kalustolla lyhyttä sukkulaliikennettä Saksan Leerin ja vaihtoasemana käytettävän Alankomaiden rajanylityspisteen Nieuweschansin välillä?

3. Onko komissio tietoinen siitä, että 1. maaliskuuta 2002 ei myöskään tuonut ratkaisua tullessaan, sillä DB Regiobahn West-Niedersachsen ei ole Alankomaissa tunnustettu liikenteenharjoittaja, minkä vuoksi se ei toistaiseksi saa käyttää Alankomaiden puolella olevaa 1 200 metrin mittaista rataosuutta, ja siitä, että Nieuweschansin aseman raidejaon vuoksi junien helppo vaihtaminen saman laiturin molemmin puolin ei ole mahdollinen?

Lähde: Het Openbaar Vervoer/Railnieuws -julkaisu, 45. vuosikerran numero 522, maaliskuu 2002 (rail@wanadoo.nl).

Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen täydentävä vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1078/02, E-1079/02 ja E-1080/02

(27. syyskuuta 2002)

Saksan ja Alankomaiden viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että Groningenin ja Leerin välisen rataosuuden uudistustyö on saatu päätökseen ja että rataosuudella liikennöi tällä hetkellä kolme vuoroa kumpaankin suuntaan siten, että junanvaihto tapahtuu Nieuweschansissa Alankomaiden ja Saksan rajalla Alankomaiden puolella. Liikennettä on tarkoitus lisätä vuoden 2002 loppuun mennessä niin, että rataosuudella liikennöisi päivittäin seitsemän suoraa junavuoroa kumpaankin suuntaan.

Viranomaiset järjestivät rataosuuden liikennöimistä koskevan julkisen tarjouskilpailun vuosina 19992000. Groningenin sisäistä liikennettä koskeva sopimus myönnettiin Noordnedille. Rajat ylittävässä liikenteessä oli ratkaistava useita ongelmia, jotka koskivat esimerkiksi liikkuvaa kalustoa ja todistuksen saanutta henkilökuntaa, ennen kuin liikennöintisopimus voitiin tehdä Noornedin ja Dbregion kanssa.

Komissio käynnisti Organisation, gestion, marketing (OGM) -tutkimuksen(1) voidakseen arvioida, mikä on rautateiden kansainvälisten henkilöliikennepalvelujen todellisten ja potentiaalisten markkinoiden koko. Arviossa kävi ilmi, että viranomaiset eivät aina onnistu sääntelemään alueellisia rajat ylittäviä palveluita ja että palvelun taso heikkenee. Groningenin ja Leerin välisten palvelujen tapauksessa molempien maiden viranomaiset päättivät tehdä sopimuksen alueellisen rajat ylittävän liikenteen hoitamisesta ja onnistuivat myös toteuttamaan aikomuksensa. Toinen esimerkki onnistuneesta rajat ylittävän palvelun järjestämisestä on Gronaun (Saksassa) ja Enscheden (Alankomaissa) välinen rautatielinja, jonka yhteydessä rataosuuden uudistamiseen myönnettiin tukea Interreg-ohjelmasta. Kuten tiedonannossa Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennealuetta(2) esitetään, komissio aikoo toteuttaa toimenpiteitä rajat ylittävän rautatieliikenteen tehostamiseksi ja antaa asetusehdotuksen, joka koskee junamatkustajien oikeuksia.

Olemassa olevan Groningenin ja Leerin välisen rataosuuden uudistamisessa joka toteutuu, jos siitä tehdään yhteisrahoituspäätös Euroopan laajuisten liikenneverkkojen ja Interreg-ohjelman yhteydessä on kysymys rajat ylittävän rautatieliikenteen tehostamisesta lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Magneettilevitaatioon perustuvan rataosuuden rakentaminen Amsterdamin, Groningenin, Bremenin ja Hampurin välille ei toistaiseksi kuulu Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon. Sitä koskeva ehdotus pitäisi perustella osoittamalla, että se on teknisesti, taloudellisesti ja rahoituksellisesti toteutuskelpoinen hanke.

Kansalliset viranomaiset ovat vahvistaneet komissiolle, että uudistamishanke on toteutettu sen alkuperäisten tavoitteiden mukaisesti. Mitä tulee liikenteen alan TEN-rahoitukseen, komissio aikoo virallisesti lopettaa rahoituspäätöksen soveltamisen syksyllä 2002 lopullisen teknisen ja rahoitustarkastuksen suorittamisen jälkeen.

Komissio ei ole tietoinen mistään teknisistä tekijöistä, jotka voisivat estää rautatiepalvelujen tarjoamisen kyseisellä rataosuudella.

(1) Ks. http://europa.eu.int/comm/transport/rail/library/ogm-report.pdf.

(2) KOM(2002) 18 lopullinen.