KIRJALLINEN KYSYMYS E-3208/00

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(17. lokakuuta 2000)

Aihe: Laillisen maksuvälineen arvo Euroopan unionin jäsenvaltioissa tanskalaisten äänestäjien torjuttua euron 28. syyskuuta 2000

1. Tanskan kansanäänestyksen tulos ja muiden valtioiden mielipidetiedustelut huomioon ottaen vaikuttaa siltä, että kansallisen valuutan korvaamiseen eurolla suhtaudutaan myönteisimmin niissä jäsenvaltioissa ja ehdokasvaltioissa, joilla oli heikko valuutta euron käyttöönottoa edeltäneenä aikana, ja siihen suhtaudutaan kielteisimmin niissä jäsenvaltioissa, joiden valuutta oli vahva euro-ajan käynnistyessä. Uusi valuutta voi heikentyä myös siksi, että muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla ei vielä ole ollut mahdollisuutta ottaa kantaa siihen. Onko komissio valmis antamaan tukensa sille, että myös kyseisten jäsenvaltioiden asukkaat voivat ottaa kantaa euron käyttöönottoon ja heidän jäsenvaltionsa osallistumiseen yhteiseen valuuttajärjestelmään, jotta voidaan todeta luotettavasti, onko yhteinen eurooppalainen valuutta tällä hetkellä elinkelpoinen?

2. Euron arvo on sen vuoden 1998 lopulla tapahtuneen kurssin määrittelemisen jälkeen pudonnut 25 prosentilla ja sen johdosta euro ei ole ainoastaan laskenut Yhdysvaltain dollarin arvon alle, vaan se on myös heikentynyt niiden EU:n jäsenvaltioiden kansallisiin valuuttoihin nähden, jotka eivät toistaiseksi ole liittyneet Euroopan rahaliittoon. Tämä merkitsee mahdollisesti itseään vahvistavaa henkistä takaiskua ja sitä, että samaan arvoon päästäkseen on seteleitä ja kolikoita tuotettava enemmän. Onko komissio mikäli yhteisen valuutan käyttöönottoon tähtääviä ponnisteluja jatketaan valmis ryhtymään toimiin määritelläkseen hyvissä ajoin ennen sen 1. päiväksi tammikuuta 2002 suunniteltua käyttöönottoa euron arvoksi jonkin sen vuoden 1998 kurssin kerrannaisen (esimerkiksi kaksinkertaisen), jotta kyseinen arvo jää pitkäksi aikaa Englannin punnan ja Yhdysvaltain dollarin arvojen yläpuolelle ja jotta aikanaan tarvittava seteli- ja kolikkomäärä voidaan puolittaa?

3. Mitä muita keinoja komissiolla on huolehtiakseen lyhyellä aikavälillä siitä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden laillisten maksuvälineiden vaihtoarvo saadaan vastaamaan kyseisten valtioiden kansantalouksien vahvuutta?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(20. marraskuuta 2000)

1. Vaikka yleistä mielipidettä Euroopan integraatiosta ja euron käyttöönotosta arvioidaan säännöllisesti Eurobarometri-kyselyillä, EY:n perustamissopimuksessa ei edellytetä jäsenvaltion järjestävän kansanäänestystä euron käyttöönotosta eikä komissio aio ehdottaa tällaista vaatimusta. Kansanäänestyksen järjestäminen euron käyttöönotosta on jäsenvaltioiden oma asia. On kuitenkin huomattava, että vain Tanskalla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla on euroalueeseen liittymistä koskeva erivapaus. Ruotsilla sen sijaan ei ole erivapautta ja sen on otettava euro käyttöön lähentymiskriteerit täytettyään. Ehdokasmaiden osalta on todettava, ettei yksikään kyseisistä maista ole pyytänyt euron käyttöönottoa koskevaa erivapautta. Unioniin liittyessään näiden maiden katsotaan olevan jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus.

2. Yleisesti katsotaan, että euro on nykyisin aliarvostettu valuuttamarkkinoilla ja että sen kurssin olisi noustava merkittävästi keskipitkällä aikavälillä. Kelluvassa valuuttakurssijärjestelmässä valuutan lyhyen aikavälin arvo määräytyy ensisijaisesti valuuttamarkkinoiden odotusten perusteella. Valuutan ulkoisen arvon määrittäminen ei siten olisi aiheellista eikä komissio aio tehdä niin.

3. Komissiolla itsellään ei ole sellaisia keinoja, joilla vaikutettaisiin euron lyhyen aikavälin arvoon. On monia talouden perustekijöitä, joiden pitäisi edistää euron arvon nousua keskipitkällä aikavälillä. Ensiksi euroalueen talouskasvu on vahvaa ja inflaatio hidas. Toiseksi jäsenvaltioiden julkisen talouden vakauttamisessa on edistytty merkittävästi. Kolmanneksi rakenneuudistukset ovat parantaneet (ja parantavat edelleen) euroalueen talouden tarjontapuolta.

Vaikka markkinainterventiot voivat olla eräissä tilanteissa poliittisille päätöksentekijöille käyttökelpoinen väline, on ennen kaikkea tärkeää, että sekä euroalueen että muiden tärkeiden talouksien makrotalouspolitiikka on vakaalla pohjalla. Komissio on korostanut ja korostaa edelleen vakauteen tähtäävän politiikan periaatteita talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissaan.