KIRJALLINEN KYSYMYS E-2153/01 esittäjä(t): Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE)ja María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle. Ribesalbesissa sijaitsevan Poligás-yhtiön muovin kaasutuslaitos (Valencian yhteisö).



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0118 - 0120



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2153/01 esittäjä(t): Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE)ja María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle (18. heinäkuuta 2001) Aihe: Ribesalbesissa sijaitsevan Poligás-yhtiön muovin kaasutuslaitos (Valencian yhteisö) Äskettäin Ribesalbesin kaupunkiin Castellóniin rakennettiin muovin kaasutuslaitos ja sen käyttöönotto on aiheuttanut suurta vastustusta paikkakunnan asukkaiden ja luonnonsuojelijoiden keskuudessa. He väittävät erityisesti, että muun muassa: - Ympäristövaikutuksia ei ole arvioitu. Valencian hallitus on antanut pelkän ympäristövaikutuksia koskevan julistuksen, jossa on huolestuttavia puutteita, koska siinä ei esimerkiksi sanota mitään raskasmetalli-, dioksiini- ja furaanipäästöistä. - Liiketoimintasuunnitelmaa ei julkaistu, vaikka se esiteltiinkin julkisesti, mutta siten, että yleisö ei tiennyt sen olemassaolosta eikä voinut esittää minkäänlaisia vetoomuksia. - Laitos sijaitsee liian lähellä asutuskeskuksen ydintä, ja aiheuttaa siten terveysriskejä (hyvin myrkylliset kaasupäästöt, vesien pilaantuminen, happosateet jne.). - Muovijätteitä ei varastoida asianmukaisesti (toisista tehtaista peräisin olevat vaarallisia aineita sisältäneet kanisterit). Ottaen huomioon teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä annetun direktiivin 84/360/ETY(1), tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun direktiivin 88/609/ETY(2), jätteenpoltosta annetun direktiivin 2000/76/EY(3) (ja erityisesti sen 12 artiklan tiedonsaannista ja yleisön osallistumisesta), ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta annetun direktiivin 90/313/ETY(4) ja tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY(5) sekä erilaiset säännökset vesistöjen suojelusta ja suuren vastustuksen, jonka laitos on aiheuttanut asukkaiden keskuudessa ja komission roolin yhteisön lainsäädännön takaajana, niin voisiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin. - Voisiko komissio tarkastaa, että noudattaako Ribesalbesin laitos yhteisön lainsäädännössä vahvistettuja päästörajoja sekä vaarallisten aineiden varastoinnille ja vesien puhtaudelle asetettuja kriteereitä? - Voisiko komissio määrittää, onko laitos hyväksytty tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY mukaisesti ja onko annettu asianmukainen mahdollisuus saada tietoa niin kuin yhteisön asiaa koskevassa lainsäädännössä vaaditaan? (1) EYVL L 188, 16.7.1984, s. 20. (2) EYVL L 336, 7.12.1988, s. 1. (3) EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91. (4) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56. (5) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (27. syyskuuta 2001) Komissiolla ei ole tietoa arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomista seikoista. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio ei voi ottaa kantaa siihen, onko teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1984 annettua neuvoston direktiiviä 84/360/ETY(1) mahdollisesti sovellettu puutteellisesti. Tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 24 päivänä marraskuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/609/ETY(2) osalta voidaan todeta, että arvoisan parlamentin jäsenen kirjallisessa kysymyksessään antamien tietojen perusteella ei voida päätellä, voidaanko direktiiviä soveltaa tässä tapauksessa. Direktiiviä sovelletaan yksinomaan polttolaitoksiin, joiden mitattu polttoaineteho on vähintään 50 MW. Jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY(3) säännöksiä sovelletaan nykyisiin polttolaitoksiin 28. joulukuuta 2005 alkaen ja uusiin polttolaitoksiin 28. joulukuuta 2002 alkaen. Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY(4) 3 artiklassa säädetään, että viranomaisia vaaditaan saattamaan ympäristöön liittyvät tiedot kaikkien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden saataville näiden pyynnöstä ja näiden tarvitsematta osoittaa, että asia koskee heitä. Mainitun direktiivin 3 artiklan 4 kohdassa täsmennetään, että viranomaisen on vastattava tietoja pyytävälle henkilölle mahdollisimman pian ja viimeistään kahden kuukauden kuluessa. Kieltäytyminen pyydettyjen tietojen antamisesta on perusteltava, ja kiellon on perustuttava 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa esitettyihin syihin. Komissio ei voi päätellä pelkästään arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomien seikkojen perusteella, ovatko Espanjan viranomaiset saaneet tietojen toimittamista koskevan pyynnön, johon ne eivät ole vastanneet asianmukaisesti, ja ovatko ne näin ollen mahdollisesti rikkoneet direktiivin säännöksiä. Jos viranomainen kieltäytyy antamasta pyydettyjä tietoja rikkoen direktiivin säännöksiä, on tietojen pyytäjän vastuulla aloittaa edellä mainitun direktiivin (joka on saatettu osaksi Espanjan kansallista lainsäädäntöä) 4 artiklassa tarkoitettu muutoksenhakumenettely. Komissio ei voi päätellä arvoisan parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella, onko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/337/ETY(5) sovellettu puutteellisesti. Komissio pyytää Espanjan viranomaisilta esiin tuotuja seikkoja koskevat tiedot lähiaikoina voidakseen varmistua siitä, että asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä on sovellettu asianmukaisesti. (1) EYVL L 188, 16.7.1984. (2) EYVL L 336, 7.12.1988. (3) EYVL L 332, 28.12.2000. (4) EYVL L 158, 23.6.1990. (5) EYVL L 175, 5.7.1985.