ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3809/00 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle. Hevoskuljetukset.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0150 - 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3809/00 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle (7. joulukuuta 2000) Aihe: Hevoskuljetukset Hevoskuljetuksia koskevassa EU:n lainsäädännössä todetaan, että hevoset on aina kahdeksan tunnin matkan jälkeen päästettävä jaloittelemaan, ne on ruokittava ja juotettava ja niiden on annettava levätä vähintään 24 tunnin ajan. Kuljetuksien aikana eläimet on sijoitettava samansuuntaisesti, ne on kiinnitettävä, ja tammat ja oriit on pidettävä erillään. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että säännöksiä noudatetaan? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (31. tammikuuta 2001) Eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana ja direktiivien 90/425/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 19 päivänä marraskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/628/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetulla direktiivillä 95/29/EY(2), liitteessä olevassa VII luvussa säädetään juotto- ja syöttöväleistä sekä kuljetusajoista ja lepojaksoista karjaeläimille, joihin sisältyvät hevoset. Yleissääntö on se, että karjaeläinten kuljetusajat eivät saa olla yli kahdeksan tuntia. VII luvun 4 kohdan c alakohta kuitenkin antaa mahdollisuuden kuljettaa kotieläiminä pidettyjä kavioeläimiä enintään 24 tuntia, edellyttäen, että tietyt lisävaatimukset täyttyvät. Yhteisön lainsäädännön päivittäinen täytäntöönpano on jäsenvaltioiden vastuulla. Komissio tekee jäsenvaltioissa tarkastuksia paikan päällä varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset soveltavat yhteisön lainsäädäntöä tehokkaasti ja yhdenmukaisesti. On syytä mainita, että komissio on käynnistänyt rikkomisesta johtuvan menettelyn eräitä jäsenvaltioita kohtaan, sillä ne eivät ole panneet täytäntöön yhteisön lainsäädäntöä tällä alalla. Sen lisäksi komissio on hiljattain antanut raportin(3) jäsenvaltioiden kokemuksista direktiivin täytäntöönpanossa. Raportti on toimitettu neuvostolle ja parlamentille. Komission raportissa todetaan huomattavia puutteita siinä, miten kansalliset viranomaiset ovat panneet lainsäädännön täytäntöön. Jäsenvaltioiden olisi lähitulevaisuudessa suunnattava riittävästi resursseja tälle alalle, jotta voimassaolevaa lainsäädäntöä voidaan soveltaa tehokkaammin. Raportin tuloksen seurauksena komissio aikoo aloittaa voimassa olevan lainsäädännön uudelleentarkastelun. Ehdotuksiaan laatiessaan komissio perehtyy eri näkökohtiin, kuten hevosten suojelua koskevien lisätoimien nopeaan käyttöönottoon. (1) EYVL L 340, 11.12.1991. (2) EYVL L 148, 30.6.1995. (3) Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille jäsenvaltioiden kokemuksista eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin 91/628/ETY muuttamisesta annetun neuvoston direktiivin 95/29/EY täytäntöönpanon jälkeen KOM(2000) 809 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4122/00 esittäjä(t): Joachim Wuermeling (PPE-DE) komissiolle. Tupakkatuotedirektiivi.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0075 - 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4122/00 esittäjä(t): Joachim Wuermeling (PPE-DE) komissiolle (11. tammikuuta 2001) Aihe: Tupakkatuotedirektiivi Sovittelukomitea käsittelee piakkoin uutta tupakkatuotedirektiiviä. Käsiteltävinä aiheina on muun muassa varoitusmerkintöjen sisältö ja koko. Eräässä EU:n jäsenvaltiossa voi myydä pieniä määriä tiettyjä huumeita ilman rangaistusta. 1. Onko komissio tietoinen siitä, että myytäviä huumeita ei ole varustettu varoitusmerkinnöillä? 2. Aikooko komissio varustaa myös nämä tuotteet varoitusmerkinnöillä? 3. Onko EU:lla tätä koskeva oikeusperusta? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (8. maaliskuuta 2001) Yhteisö ja jäsenvaltiot jakavat toimivallan unionin huumepolitiikan ja -lainsäädännön osalta. Kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet kolme Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta (vuosilta 1961, 1971 ja 1988), jotka muodostavat koko unionissa noudatettavat yhteiset huumelainsäädännön puitteet. Kaikki unionin toiminta huumausaineiden torjumiseksi perustuu puolestaan EU:n huumausainestrategialle (20002004), jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi Helsingissä vuonna 1999, ja huumausaineiden torjuntaa koskevalle toimintasuunnitelmalle (20002004)(1), jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi Santa Maria da Feirassa vuonna 2000. EU:n huumausaineiden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa kannustetaan jäsenvaltioita etsimään uusia ja tehokkaita keinoja huumeiden väärinkäytön torjumiseksi ja niiden aiheuttaman vahingon lievittämiseksi. Toimintaa rahoitetaan myös yhteisön huumeidentorjuntaohjelmasta, jonka voimassaoloa on juuri jatkettu kahdella vuodella. Jäsenvaltioilla on jonkin verran joustovaraa Euroopan yhteisön perustamissopimuksesta johtuvien velvoitteidensa kansallisessa täytäntöönpanossa ja siinä, miten ne toteuttavat EU:n huumausaineiden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa asetetut tavoitteet. Tästä syystä, kuten parlamentin jäsen aivan oikein toteaa, tiettyjen huumeiden osalta vähäisen määrän hallussapito tai myynti ei aina johda rikosoikeudellisiin seuraamuksiin, vaikka huumeet sinänsä ja niiden laajamittainen kauppa ovatkin laittomia. Parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin komissio toteaa seuraavaa: 1. ja 2. Yhteisön sisämarkkinalainsäädäntö ei koske laittomia huumausaineita, toisin kuin tupakkaa ja muita laillisia tuotteita. Jos jokin jäsenvaltio sallii pienten huume-erien myynnin, niiden terveysvaikutuksia koskevista varoitusmerkinnöistä päättäminen kuuluu kyseiselle jäsenvaltiolle. 3. Yhteisöllä ei ole oikeusperustaa sääntöjen antamiselle laittomia huumausaineita koskevista varoitusmerkinnöistä. (1) KOM(1999) 239 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3341/00 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle. Autoilevien työntekijöiden vapaan liikkuvuuden estäminen.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0093 - 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3341/00 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle (25. lokakuuta 2000) Aihe: Autoilevien työntekijöiden vapaan liikkuvuuden estäminen Alankomaissa kansalaiset eivät saa ajaa autoa, jossa on toisen valtion rekisterikilvet. Alankomaalaisten kilpien saamista on odotettava kahdeksan viikkoa. Käytännön elämässä tästä seuraa ongelmallisia tilanteita. Jokaista henkilöä, joka saapuu Alankomaihin ja aikoo asettua maahan joko lyhyeksi tai pitkäksi ajaksi, pidetään kansalaisena lain tarkoittamassa mielessä. Liikennelainsäädännön mukaan tulee uuden kansalaisen hankkia autoonsa alankomaalaiset rekisterikilvet. Yhteisön lainsäädännön mukaan on työnhakijoilla oikeus hakea työtä toisesta jäsenvaltiosta kolmen kuukauden ajan, ilman että he menettävät työttömyyskorvauksensa. Jos EU:n kansalainen tulee Alankomaihin etsimään työtä, hän on Alankomaiden lainsäädännön mukaan maan kansalainen ja hänen tulee hankkia autoonsa alankomaalaiset rekisterikilvet. Hän ei saa käyttää autoaan ennen kuin siinä on maan kilvet. 1. Missä määrin komission mielestä kyseinen Alankomaiden lainsäädäntö muodostaa esteen maan ulkopuolelta tulevien työnhakijoiden mahdollisuuksille etsiä työtä Alankomaista? 2. Katsooko komissio, että kyseinen lainsäädäntö haittaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama täydentävä vastaus (16. tammikuuta 2001) Alankomaiden viranomaisten komissiolle antamien tietojen mukaan vain Alankomaiden väestörekisteriin kirjaamista hakevat henkilöt joutuvat vaihtamaan rekisterikilpensä. Jos siis henkilöt eivät hae väestörekisteriin, he voivat ajaa autoaan ulkomaisilla kilvillä. Alankomaiden viranomaiset antavat lisäksi käytännössä Alankomaiden väestörekisteriin kirjattujen henkilöiden ajaa autoaan ulkomaisilla rekisterikilvillä, kunhan nämä osoittavat hakeneensa Alankomaiden kilpiä. Ellei arvoisa parlamentin jäsen toimita komissiolle lisätietoja konkreettisista tapauksista, komissio katsoo, ettei työnhakijoiden oikeutta liikkua vapaasti näytä käytännössä rajoittavan mikään.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3723/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. 14 artiklan mukainen komitea.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0013 - 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3723/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (30. marraskuuta 2000) Aihe: 14 artiklan mukainen komitea Neuvoston asetuksen 2092/91(1) nojalla perustettiin maataloustuotteiden luonnonmukaista tuotantotapaa ohjaava niin sanottu 14 artiklan mukainen komitea. Voiko komissio ilmoittaa, mitkä ovat komitean vastuualueet, sekä antaa luettelon komitean jäsenistä ja heidän tehtävistään? Milloin ja kuinka usein komitea kokoontuu? (1) EYVL L 198, 22.7.1991, s. 1. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (25. tammikuuta 2001) Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 14 artiklan nojalla perustettu komitea on menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/ETY(1) 5 artiklan mukainen sääntelykomitea. Komitea avustaa komissiota niiden toimenpiteiden valmistelussa, joita komissiolla on valtuudet toteuttaa asetuksen (ETY) N:o 2092/91 perusteella. Komitean vastuualueet määritellään useissa tämän asetuksen säännöksissä. Lähinnä on kyse soveltamissääntöjä koskevien lausuntojen antamisesta ja asetuksen teknisten liitteiden ajan tasalla pitämisestä. Lisäksi komitea käsittelee kaikkia asetuksen (ETY) N:o 2092/91 soveltamiseen liittyviä aiheita, joita jäsenvaltiot tai komissio sen harkittavaksi jättävät. Komitea koostuu jäsenvaltioiden edustajista. Asianosaiset jäsenvaltiot nimittävät edustajat itsenäisesti. Nimitykset voivat muuttua kokouksissa käsiteltyjen aiheiden mukaan. Komitean puheenjohtajana on komission edustaja, joka tässä tapauksessa on maatalouden pääosaston maatalouden taloudellisen lainsäädännön linjan johtaja. Jäsenvaltioiden edustajien nimiä ei liitetä suppeisiin kokouspöytäkirjoihin, jotka julkistetaan jokaisen kokouksen jälkeen. Komissiolla ei ole aikomusta muuttaa tätä käytäntöä. (1) EYVL L 184, 17.7.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3889/00

esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) neuvostolle

(20. joulukuuta 2000)

Aihe: Integroitu rikollisuuden vastainen politiikka

Neuvosto lienee tietoinen, että yksittäiset rikollisjärjestöt syyllistyvät yhä useammin moninaisiin rikoksiin, kuten huumekauppaan, laittomaan maahanmuuttoon ja petoksiin, jotka vaikuttavat Euroopan yhteisön taloudellisiin etuihin.

Katsooko neuvosto, että Euroopan unioni tarvitsee integroitua rikollisuuden vastaista politiikkaa sen sijaan, että on erikseen Euroopan unionin petosten vastainen politiikka ja muun vakavan rikollisuuden vastainen politiikka?

Jos vastaus on myönteinen, katsooko neuvosto, että olisi johdonmukaista perustaa Eurojust, samalla kun luodaan 15 uutta tuomarinvirkaa samanlaisten tehtävien hoitamiseksi OLAF:ssa?

Kun otetaan huomioon Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksissa yhteisön toimielimille annetut määritelmät ja niiden oikeudelliset seuraukset, eikö neuvosto katso, että kaksinkertaisen työn välttämiseksi ensimmäiseen ja kolmanteen pilariin kuuluvaa toimivaltaa olisi selvennettävä lainsäädännön soveltamisen ja rikosten vastustamisen osalta (OLAF, Eurojust ja Europol)?

Vastaus

(12. maaliskuuta 2001)

Neuvosto on tietoinen siitä, että rikollisjärjestöt harjoittavat laitonta toimintaansa useilla aloilla ja noudattaa siitä syystä integroitua rikollisuuden vastaista politiikkaa Amsterdamin sopimuksen ja 28 päivänä huhtikuuta 1997 hyväksymänsä järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman perusteella; viimeksi mainittu on nyt korvattu järjestäytyneen rikollisuuden vastaisella uuden vuosituhannen strategialla. Asia on ollut edelleen niiden valtion- ja hallitusten päämiesten huomion kohteena, jotka tekivät Tampereen Eurooppa-neuvostossa päätöksen perustaa Eurojust ja pitivät erityisen tärkeänä tämän yksikön ja Europolin ja Euroopan oikeudellisen verkoston työskentelyn koordinointia. Nizzan Eurooppa-neuvosto tarkasteli myös tilannetta ja vahvisti rahanpesun ja ihmiskaupan torjuntaa ja laittoman maahanmuuton valvontaa koskevat tavoitteet sekä teki päätöksen sisällyttää Eurojust Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen.

Erityisesti taloudellisten etujen suojaamisen alalla on tehty Eurojustin ja komission (OLAF) toiminnon välistä koordinointia koskevia aloitteita tai niistä keskustellaan parhaillaan. Syynä on neuvoston jatkuva huoli välttää päällekkäisiä toimia ja varmistaa saman tavoitteen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamiseen osallistuvien toiminnan mahdollisimman hyvä koordinointi. OLAFin uusien virkojen täyttäminen riippuu OLAFin johtajasta.

Euroopan unionin ensimmäiseen ja kolmanteen pilariin kuuluvan toimivallan jaosta johtuvat ongelmat ovat, kuten arvoisa parlamentin jäsen mainitsee, seurausta Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4026/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Uudelleenpinnoitetut ja uudelleenvalmistetut renkaat.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0083 - 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4026/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (21. joulukuuta 2000) Aihe: Uudelleenpinnoitetut ja uudelleenvalmistetut renkaat Mikä on komission kanta Brasilian hallituksen uudelleenpinnoitettuja ja uudelleenvalmistettuja renkaita koskevaan tuontikieltoon, erityisesti nyt kun tuotteilla on EY:n tyyppihyväksyntä? Pascal Lamyn komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3925/00, E-4014/00 ja E-4026/00 (6. helmikuuta 2001) Brasilian Maailman kauppajärjestölle (WTO) ilmoittamien kansallisten ulkomaankauppaa koskevien määräystensä mukaan käytettyjen laitteiden, koneiden ja kulutustavaroiden tuonti on nimenomaisesti kielletty lahjoituksia lukuun ottamatta. Brasilian tulliviranomaiset siirsivät pinnoitettujen renkaiden tuonnin käsittelyn maan oikeusviranomaisille, joiden päätelmän mukaan luvan antaminen tällaiseen tuontiin on vastoin maan kauppamääräyksiä. Näin ollen ne keskeyttivät välittömästi tuontilisenssien myöntämisen näille tuotteille. Kauppaa koskevalla, 25. syyskuuta 2000 annetulla määräyksellä Portaria MDIC/SECEX N:o 08 pyrittiin panemaan täytäntöön kyseinen oikeusviranomaisten päätös. Komissio on tietoinen tästä asiasta ja sen aiheuttamasta huolesta joissakin eurooppalaisissa yrityksissä, jotka tuottavat ja vievät pinnoitettuja renkaita. Brasilian viranomaisiin otettujen alustavien yhteyksien perusteella komissio on ymmärtänyt, että Brasilian hallituksella on käytettyjen tavaroiden osalta terveyteen tai kuluttajansuojaan liittyviä huolia, ja koska edellä mainitulla oikeusviranomaisten päätöksellä ulotettiin käytettyjen tavaroiden määritelmä koskemaan myös pinnoitettuja renkaita, Brasilian viranomaiset ovat antaneet määräyksen Portaria N:o 8, jolla estetään tällaisten renkaiden tuonti. Selviteltyään asiaa lisää alan teollisuuden kanssa komissio ottaa yhteyttä Brasilian hallitukseen perustellakseen näiden tavaroiden erottamista yleisestä käytettyjen tavaroiden luokasta ja selostaakseen eurooppalaista tyyppihyväksyntäjärjestelmää. Jos myönteiseen ratkaisuun ei päästä, komissio harkitsee Brasilian hallituksen vastauksen perusteella, mitä muita toimenpiteitä asiassa voitaisiin toteuttaa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3473/00 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle. Vakuutusyhtiö Lloyd's of London.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0132 - 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3473/00 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle (8. marraskuuta 2000) Aihe: Vakuutusyhtiö Lloyd's of London Milloin komissio aikoo vastata vakuutusyhtiö Lloyd's of Londonia koskeviin vetoomuksiin ja valituksiin, joita se on saanut vuodesta 1997 lähtien, ja minkä yhteisön säännösten mukaisesti näitä asioita tutkitaan? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 2000) Komissio on saanut vuodesta 1999 lähtien huomattavan määrän kanteluita tyytymättömiltä Lloyd'sin osakkeenomistajilta (Lloyd's Names), joiden mukaan Ison-Britannian viranomaiset eivät ole asianmukaisesti valvoneet Lloyd'sin toimintaa. Komissio on saanut myös neljä vetoomusta, joista yksi on toimitettu vuonna 1997. Komissio suhtautuu erittäin vakavasti vetoomuksen esittäjien esille tuomiin seikkoihin sekä vastaanottamaansa suureen määrään valituksia. Kuten vetoomusvaliokunnan kuulemisessa 27.28. syyskuuta 1999 annetussa komission vastauksessa jo selvitettiin, komissio vahvistaa, että Yhdistynyt kuningaskunta on pannut lainsäädännössään asianmukaisesti täytäntöön 24. heinäkuuta 1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta(1). Komission tämänhetkisillä tutkimuksilla pyritäänkin selvittämään, onko täytäntöönpanoa koskevaa lakia sovellettu asianmukaisesti. (1) EYVL L 228, 16.8.1973.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3534/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Etelä- ja Keski-Afrikan maille annettava apu.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0073 - 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3534/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (13. marraskuuta 2000) Aihe: Etelä- ja Keski-Afrikan maille annettava apu Voiko komissio antaa yksityiskohtaiset tiedot kullekin Etelä- ja Keski-Amerikan maalle viiden viimeisen vuoden aikana annetusta taloudellisesta avusta? Mikä prosenttiosuus tästä avusta on suunnattu kunkin edellä mainitun maan afrikkalaisperäiselle väestölle? Christophem Pattenin komission puolesta antama vastaus (20. helmikuuta 2001) Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3981/00

esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle

(20. joulukuuta 2000)

Aihe: Koirien ja kissojen turkkien tuonti

Arvioiden mukaan 2 miljoonaa koiraa ja kissaa tapetaan ja myydään vuosittain kansainvälisen turkiskaupan yhteydessä. Kuinka monta koiran ja kissan turkkia Euroopan yhteisöön tuotiin vuonna 1998 ja 1999?

Yhdysvallat hyväksyi äskettäin koirien ja kissojen turkkia koskevan lain, joka kieltää koirien ja kissojen turkkien käytön tuotteiden valmistamisessa sekä tällaisten tuotteiden tuonnin, viennin ja myynnin. Yhdysvallat on ilmeisesti sitä mieltä, että kyseinen laki on yhdenmukainen Tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen sekä Maailman kauppajärjestön asiaa koskevan säännön kanssa. Lain johdannossa todetaan, että kielto on yhdenmukainen niiden kansainvälisten sopimusten kanssa, jotka Yhdysvallat on tehnyt ja joissa nimenomaisesti määrätään toimista eläinten terveyden ja hyvinvoinnin suojelemiseksi.

Aikooko komissio esittää ehdotuksen, jonka tarkoituksena on kieltää koirien ja kissojen turkkien tuonti Euroopan yhteisöön?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(6. helmikuuta 2001)

Komissiolla ei ole tässä vaiheessa tarkkoja tilastoja kissan- ja koirannahkojen tuonnista vuosina 1998 ja 1999.

Komissio kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä huomion kiinnittämisestä Yhdysvaltojen toteuttamaan toimenpiteeseen. Se aikoo tarkastella yksityiskohtaisesti kyseistä Yhdysvaltojen antamaa säädöstä.

Kauppapolitiikka heijastaa suoraan komission politiikkaa yhteisön sisällä. Saatavilla olevien tietojen mukaan yksikään jäsenvaltio ei kiellä tällaisten nahkojen kaupallista käyttöä. Näin ollen, koska yhteisön sisäisiä kieltoja ei ole, komissio ei aio tässä vaiheessa ehdottaa kissan- ja koirannahkojen tuonnin kieltämistä, sillä sitä voitaisiin pitää syrjivänä ja kansallisen kohtelun periaatetta rajoittavana.

Eräiden tahojen esittämän, kissan- ja koirannahkojen kaupallista hyödyntämistä myös kansainvälisessä kaupassa koskevan huolen vuoksi komissio seuraa kuitenkin tätä asiaa ja tarkastelee, olisiko toissijaisuusperiaatteen mukaista ehdottaa tätä alaa koskevia yhteisön toimia. Komissio raportoi parlamentille edistymisestä tässä asiassa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3762/00 esittäjä(t): Giovanni Pittella (PSE) komissiolle. Täydentävyysperiaate.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0042 - 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3762/00 esittäjä(t): Giovanni Pittella (PSE) komissiolle (4. joulukuuta 2000) Aihe: Täydentävyysperiaate Täydentävyysperiaate on yksi niistä perusperiaatteista, joille rakennerahastojen käyttö perustuu. Täydentävyysperiaatteen mukaan yhteisön varoilla ei voida korvata jäsenvaltioiden alueiden ja hallitusten velvoitteita alueellisten epätasapainoisuuksien korjaamiseksi ja alueiden kehittämiseksi. Ainoastaan eurooppalaisten, kansallisten ja alueellisten hankkeiden synergia voi taata Euroopan unionin alueiden tehokkaan koheesion ja täyden kasvun. Tämän periaatteen henkeä ja sanamuotoa on ei aina ole noudatettu, vaikkakin on syytä tunnustaa, että melkein kaikkien jäsenvaltioiden kansallisen, alueellisen ja paikallisen julkishallinnon toiminnan laatu on kohentunut huomattavasti, mikä on parantanut kokonaisvaltaisesti yhteisön varoista yhteisrahoitettujen hankkeiden tehokkuutta. Edelleen on kuitenkin välttämätöntä laatia tiukempia menettelyjä täydentävyysperiaatteen noudattamisen varmistamiseksi ja sisällyttää tällaiset menettelyt yhteisön tukitoimien toteuttamista koskeviin säännöksiin ja yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin. Mielestämme on välttämätöntä myös laatia rangaistuskeinoja viranomaisille, jotka laiminlyövät täydentävyysperiaatetta. Voisivatko Euroopan komissio ja sen puheenjohtaja Romano Prodi ilmoittaa, mihin toimiin Euroopan unioni aikoo ryhtyä yllä mainitussa asiassa? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 2001) Neuvosto on komission ehdotuksesta yksinkertaistanut täydentävyyden tarkistamista sekä menettelytapoja koskevien sääntöjen että seuranta-aikataulun osalta ohjelmakaudella 20002006. Ennen ohjelmakauden aloittamista komissio laati valmisteluasiakirjan, jossa määrätään yhtenäiset perusteet täydentävyyden tarkistamiseksi tavoitteiden 1, 2 ja 3 osalta. Asiakirja toimitetaan parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle. Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 11 artiklan mukaisesti suoritetaan täydentävyyden välitarkistus ennen vuoden 2003 loppua ja ennen 31. joulukuuta 2005. Komissio tiedottaa parlamentille tilanteesta jokaisen tarkistuksen jälkeen. Asetuksessa ei säädetä erityistä rangaistusta täydentävyyden noudattamatta jättämisestä, sillä jäsenvaltiot vastustivat tällaista käytäntöä voimakkaasti asetusta hyväksyttäessä. Jäsenvaltioiden on kuitenkin 11 artiklan nojalla noudatettava tiettyjä velvoitteita. Komissio hyväksyy yhteisön tukikehykset tai yhtenäiset ohjelma-asiakirjat vain, jos täydentävyydestä on tehty ennakkoarviointi. Tukikehysten ja yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen hyväksymisen yhteydessä komissio lisäsi lausekkeen, jonka mukaan komissio hyväksyy ohjelman uudelleen suuntaamisen kauden puolivälissä, mukaan lukien suoritusvaraukseen myönnettyjen varojen käyttö, vain mikäli jäsenvaltio on toimittanut täydentävyyden välitarkistuksesta asiaankuuluvat tiedot. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.