KIRJALLINEN KYSYMYS E-0684/01

esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle

(8. maaliskuuta 2001)

Aihe: Yhteinen kalastuspolitiikka ja laiton kalastus: mukavuuslippulaivat

Eräs kaikkein vakavimmista ongelmista, joita avomerikalastuksessa nykyisin kohdataan, on seuraava: miten pakotetaan maat, jotka eivät osallistu kansainvälisiin kalastusjärjestöihin ja joiden laivasto kalastaa rannikkovaltioiden lainkäyttöalueen ulkopuolisilla vesillä, hyväksymään alueellisten kalastusjärjestöjen toimenpiteet, joilla pyritään kalavarojen järkevään hallintaan ja suojeluun. Kansainvälisen merioikeuden suhteellinen kehittymättömyys merkitsee, että mukavuuslippujen alla purjehtivat tai jopa ilman lippua purjehtivat alukset voivat kalastaa kansainvälisillä vesillä vastuuttomasti välittämättä kalavaroista tai meriympäristön suojelusta ja siten tehdä tyhjiksi kalavarojen järkevää hallintaa suunnitelmat ja vastuulliseen kalastukseen tähtäävät toimet, joista alueelliset järjestöt kuten Nafo, Neafc tai Iccat ovat sopineet. Nykyisellään merioikeus asettaa etusijalle jäsenvaltioiden suvereenit oikeudet eikä juurikaan tunnusta väliintulo-oikeutta. Kansainvälisten järjestöjen sopimusosapuolet ovat siksi omaksumassa toimintatavan, jossa aluksiin, jotka eivät noudata järjestön kalakannan hallintaa koskevia sääntöjä, sovelletaan epäsuoria pakotteita. Yleensä näillä toimenpiteillä vaikeutetaan kyseisten alusten saamien saaliiden myymistä, ja ne voivat sisältää esimerkiksi uudelleenlastauskieltoja ja lastin purkukieltoja sopimusosapuolien satamissa.

Voiko komissio kertoa FAO:n laittomasta kalastuksesta Roomassa 2.6. lokakuuta 2000 järjestämän ensimmäisen teknisen kuulemistilaisuuden johtopäätöksistä ja siitä, miten komissio suhtautui mukavuuslippulaivojen muodostamaan ongelmaan? Voiko komissio kertoa FAO:n laittomasta kalastuksesta Roomassa 22.23. helmikuuta järjestämän toisen teknisen kuulemistilaisuuden tuloksista ja siitä, miten komissio suhtautui mukavuuslippulaivojen muodostamaan ongelmaan?

Voiko komissio kertoa laittoman kalastuksen torjuntaa koskevasta kansainvälisestä suunnitelmahankkeesta erityisesti mukavuuslippulaivojen osalta sekä suunnitelman hyväksymistä koskevasta aikataulusta?

Kun otetaan huomioon, että tähän mennessä ei ole tehty riittävästi, eikö komissio katso, että on tullut aika omaksua yhteinen strategia kaikissa kansainvälisissä kalastusjärjestöissä, joissa EU on mukana, jotta voidaan etsiä yleisiä ja tehokkaampia ratkaisuja mukavuuslippulaivojen tai maattomien alusten vastaisessa taistelussa?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(24. huhtikuuta 2001)

Kahdessa teknisessä konsultaatiossa ja viimekertaisissa neuvotteluissa, joiden tuloksena hyväksyttiin kansainvälinen toimintaohjelma FAO:n laittoman kalastuksen torjumiseksi, yhteisö korosti tarvetta käyttää olemassa olevia kansainvälisen oikeuden välineitä ja korjata kansainvälisen oikeuden puutteet erityisesti satamaan pääsyn osalta. Lisäksi yhteisö korosti lippuvaltion vastuuta sekä satamavaltion ja tuojavaltion oikeuksia ja velvollisuuksia. Yhteisölle kansainvälinen suunnitelma on vapaaehtoisuudestaan huolimatta tärkeä askel, sillä se on kansainväliseltä yhteisöltä selvä myönnytys laittoman kalastuksen torjumiseksi.

Komissio on yhä sitä mieltä, että mukavuuslippulaivojen osalta olisi ratkaisevan tärkeää ratifioida sopimus, jolla pyritään edistämään avomerikalastusalusten kansainvälisten kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden noudattamista (FAO:n marraskuussa 1993 hyväksymä sopimus) ja New Yorkin sopimus hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämisestä ja hoidosta (Yhdistyneiden Kansakuntien elokuussa 1995 hyväksymä ja joulukuussa 1995 allekirjoittama sopimus). Näissä sopimuksissa määritellään lippuvaltioiden aluksiin liittyvät oikeudet ja velvollisuudet (niiden tunnistamisesta niiden tarkastukseen). Toimintasuunnitelma sisältää osia molemmista sopimuksista, ja siinä ilmaistaan tarve ottaa käyttöön toimenpiteitä laittoman kalastustoiminnan torjumiseksi, soveltaa rangaistuksia rikkomuksista ja luoda

pyynnistä saaliin purkamiseen ulottuva seuranta, tarkastus ja valvonta. Toimintasuunnitelma on otettava käyttöön mahdollisimman pian kansallisten toimintasuunnitelmien sekä alueellisten ja kansainvälisten toimenpiteiden kautta. FAO:n jäsenten on esitettävä toimenpiteensä seuraavalle kalatalouskomitealle helmikuussa 2003.

Vuoteen 2003 mennessä yhteisö jatkaa toimintaansa alueellisissa kalastusjärjestöissä, joissa on myös selvää halukkuutta tehdä yhteistyötä laittoman kalastustoiminnan lopettamiseksi. Lisäksi toimintasuunnitelma kannustaa myös entistä tiiviimpään yhteistyöhön alueellisten kalastusjärjestöjen välillä sekä rikkomuksiin syyllistyviä aluksia koskevien tietojen vaihdon osalta että sellaisten seuranta-, tarkastus- ja valvontatoimenpiteiden osalta, joiden avulla ne voivat lopettaa laittoman kalastustoiminnan.