KIRJALLINEN KYSYMYS E-1543/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Azorien sokerinjalostamon syrjintä, johon Euroopan unionin komissio on myötävaikuttanut.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0117 - 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1543/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (3. kesäkuuta 2002) Aihe: Azorien sokerinjalostamon syrjintä, johon Euroopan unionin komissio on myötävaikuttanut Portugalin liittymissopimus Euroopan yhteisöihin myöntää Azorien sokerinjalostamolle 20 000 tonnin sokerin tuotanto-oikeuden muuallakin Euroopan unionissa voimassaolevien markkinoiden suojeluehtojen puitteissa. Kyseinen määrä oli jo vuonna 1986 suunnilleen kaksinkertainen Azorien kulutukseen verrattuna. Vuonna 1991 komissio otti käyttöön uuden hankintajärjestelmän, jossa tuotanto-oikeus vähennettiin 10 000 tonniin, mutta vastapainona nostettiin tonnikohtaista tuen määrää suhteessa muualla EU:n alueella voimassaoleviin tukiin ja mahdollistettiin muiden eurooppalaisten sokerintuottajien kilpailuun vastaaminen sallimalla sokerin toimittaminen Azoreilta ns. perinteisen kaupan suojissa. Yllättäen Euroopan komissio kuitenkin asetti kyseenalaiseksi itse ehdottamansa perinteisen kaupan käsitteen soveltamisen ja kieltäytyi toimimasta vastustaakseen ilmeistä polkumyyntiä Azoreille, jota muualla Euroopan unionissa sijaitsevat sokerinjalostamot harjoittivat. Sokerin vapaa maahantuonti Euroopasta yhdessä Azorien elitarviketeollisuuden melkein totaalisen häviämisen kanssa johti siihen, että Azorien sokerinjalostamon markkinaosuus pieneni entisestään. Komission antama asetus (EY) N:o 20/2002, joka kieltää sokerintoimitukset Azoreilta, johtaa käytännössä siihen, että jalostamo ei voi jatkaa toimintaansa ja näin toteutuvat eurooppalaisen sokerikartellin pyrkimykset. Voiko komissio tässä tilanteessa antaa vastauksen seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko totta, että komission antaman soveltamisasetuksen vuoksi perinteisen kaupan käsitettä ei sovelleta lainkaan Azorien tuotteisiin? 2. Eikö komissionkin mielestä ole niin, että olisi ollut tehokkaampaa kieltää hankintajärjestelmän tuen kohteena olevien tuotteiden toimitukset Azoreilta, kuin ehdottaa neuvostolle laajaa lainsäädäntöä, joka tulee sitten täysin merkityksettömäksi myöhempien säännösten johdosta? 3. Onko komission mielestä myös niin, että sen Poseima-järjestelmän nojalla hyväksymän perinteisen kaupan ainoa vaikutus oli se, että Azorien viranomaisia erehdytettiin ja heidät saatiin vuonna 1991 luopumaan liittymissopimuksessa myönnetyistä oikeuksista? 4. Eikö komission mielestä tässä ole kysymys siitä, että se yhdessä sokerinjalostusteollisuuden kartellin kanssa pyrkii lopettamaan Azoreilla sijaitsevan itsenäisen tuottajan toiminnan? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (5. heinäkuuta 2002) 1. Neuvoston asetuksilla (EY) N:o 1452/2001, 1453/2001 ja 1454/2001 vahvistetun syrjäisimpien alueiden erityisten hankintajärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28. joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 20/2002(1) 17 artiklassa säädetään seuraavaa: Jalostaja, joka on ilmoittanut 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti aikomuksestaan viedä alueellisen tai perinteisen kaupan puitteissa tai lähettää perinteisen kaupan puitteissa erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia raaka-aineita sisältäviä jalostettuja tuotteita, voi tehdä sen niiden vuosittaisten määrien rajoissa, jotka komissio määrittää asetuksen (EY) N:o 1453/2001 35 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio hyväksyy edellä mainitun säännöksen mukaisesti asetuksen, joka mahdollistaa Azorien saariryhmän erityisen hankintajärjestelmän puitteissa hankkimien jalostettujen tuotteiden lähetyksen ja viennin, ottaen huomioon todisteet perinteisten lähetysten ja viennin olemassaolosta ennen kuin Poseima-säännöksellä luotu erityinen hankintajärjestelmä tulee voimaan. Komissio odottaa Portugalin viranomaisilta tätä asiaa koskevia tilastotietoja vuosilta 19891991. 2. Komission hyväksymien säädösten tarkoituksena on mahdollistaa perinteinen vienti ja perinteiset lähetykset selkeän oikeudellisen kehyksen mukaisesti. Jos neuvoston asetuksella säädetyt edellytykset (perinteiset kauppavirrat) eivät täyty, komissiolla ei ole valtuuksia toteuttaa parlamentin jäsenen toivetta. 3. Azorien sokerialaan sovellettavat säännökset koskevat noin 20 000:ta tonnia ja niihin kuuluvat erityisesti seuraavat toimenpiteet: - Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19. kesäkuuta 2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1260/2001(2) artiklan 11 mukaan Azorien saariryhmällä on sokerintuotannossa 9 953 tonnin kiintiö (A+B). Tätä samaa kiintiötä sovelletaan sokerijuurikkaan viljelijöiden saamiin hehtaarikohtaisiin tukiin ja sokeritehtaalle sokerinjalostukseen myönnettyihin tukiin. - Sokerijuurikkaista tehdyn raakasokerin, jonka Azorit ovat hankkineet erityisen hankintajärjestelmän puitteissa, puhdistamiseen sovelletaan 10 000 tonnin vuosittaista ylärajaa. Ulkopuolista sokeria hankittaessa pitää myös ottaa huomioon Azorien paikallinen sokerijuurikastuotanto. 4. Kun tarkastellaan edellä mainittuja seikkoja, huomataan, että komissio noudattaa sekä Portugalin liittymissopimuksessa määrättyjä että kohdassa 1 mainittuja säännöksiä. Komissio ei siis pyri millään tavalla lopettamaan Azoreilla sijaitsevia sokerintuotantolaitoksia. (1) EYVL L 8, 11.1.2002. (2) EYVL L 178, 30.6.2001.