KIRJALLINEN KYSYMYS E-1850/00 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle. Ankoista ja hanhista valmistettava hanhenmaksa.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0098 - 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1850/00 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle (9. kesäkuuta 2000) Aihe: Ankoista ja hanhista valmistettava hanhenmaksa Ymmärtääkseni Euroopan komission eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän tiedekomitean vuonna 1998 laatimassa kertomuksessa hyvinvointinäkökohdista ankoista ja hanhista valmistettavan hanhenmaksan tuotannossa todettiin, että pakkosyöttäminen on vahingollista lintujen hyvinvoinnille. On myös todettava, että markkinoilla on saatavilla vaihtoehtoisia tuotteita, jotka on valmistettu muiden kuin pakkosyötettyjen eläinten maksasta. Voidaanko näitä vaihtoehtoisia tuotteita myydä hanhenmaksana yhteisön siipikarjan lihan markkinointia koskevien määräysten mukaan? Aiotaanko ryhtyä toimenpiteisiin lintujen pakkosyöttämisen lopettamiseksi koko EU:n alueella? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (25. heinäkuuta 2000) Kesäkuussa 1999 annettiin kaksi tuotantoeläinten suojelua koskevaan yleissopimukseen liittyvää suositusta, jotka koskevat hanhenmaksan tuotantoa varten kasvatettujen ankkojen ja hanhien suojelua. Komissio ja jäsenvaltiot osallistuivat aktiivisesti kyseisten suositusten valmisteluun ja antamiseen. Kaikki jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen osapuolia, ja niiden edellytetään saattavan suositukset voimaan. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa kertomusta käytettiin viitetekstinä suosituksia viimeisteltäessä. Suosituksissa myönnetään tarve pitää lintuja ryhmissä ja kielletään yleisesti käytössä olevien pienten yhden linnun häkkien käyttö. Suositusten mukaan kyseisen kiellon olisi tultava voimaan 31. joulukuuta 2004 uusien lintusuojien tai vanhojen lintusuojien tilalle asetettavien suojien osalta ja viimeistään 31. joulukuuta 2010 kaikkien lintusuojien osalta. Suosituksissa vaaditaan myös jatkotutkimuksia sellaisten vaihtoehtoisten menetelmien kehittämiseksi, joiden avulla voidaan tuottaa hanhenmaksaa ilman lintujen pakkosyöttämistä. On sovittu, että siihen asti, kunnes käytettävissä on vaihtoehtoisia menetelmiä ja niihin liittyviä hyvinvointinäkökohtia koskevaa tieteellistä näyttöä, hanhenmaksan valmistusta olisi harjoitettava ainoastaan sellaisissa tuotantoyksiköissä, joissa sen valmistus on yleinen käytäntö, ja silloinkin ainoastaan kyseisen maan sisäisen lainsäädännön vaatimusten mukaisesti. Lisäksi 20. heinäkuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/58/EY(1) säädetään kaikkien tuotantoeläinlajien suojelun perusperiaatteista yhteisössä. Direktiivissä ilmoitetaan eri tuotantoaloilla, mukaan lukien hanhenmaksan valmistus, käytettävien eläinten suojelemiseksi sovellettavat hyvinvointia koskevat vaatimukset. Direktiivissä säädetään myös eläinten omistajan tai pitäjän vastuusta sen varmistamiseksi, että eläinten hyvinvoinnin osalta noudatetaan säädettyjä vähimmäisvaatimuksia. Direktiivi muodostaa myös yleissopimukseen tai sen mukaisesti annettaviin suosituksiin liittyviä yhteisön toimenpiteitä koskevissa ehdotuksissa tarvittaessa sovellettavan oikeusperustan yleissopimuksen tai sen mukaisesti annettavien suositusten yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi yhteisössä. Komissio tekee neuvoston direktiivin 98/58/EY 5 artiklan säännösten mukaisesti neuvostolle tarvittaessa myös muita sellaisia ehdotuksia, jotka ovat tarpeen edellä mainittujen suositusten yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Maksan luokittelu hanhenmaksaksi ei välttämättä edellytä pakkosyöttämistä. Siipikarjanlihan kaupan pitämisen vaatimuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1906/90 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 5 päivänä kesäkuuta 1991 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 1538/91(2) säädetään, että hanhenmaksa on sellaisten hanhien tai tiettyjen ankkalajien maksaa, joita on ruokittu niin, että tuloksena on maksasolujen rasvoittuminen ja maksan liikakasvu. Maksojen on oltava väriltään tasaiset. Ankkojen maksan on painettava vähintään 300g ja hanhien maksan vähintään 400 g. (1) EYVL L 221, 8.8.1998. (2) EYVL L 143, 7.6.1991.