ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3845/98 esittäjä(t): Susan Waddington (PSE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Polio ja muut rokotuksilla estettävät sairaudet Vuoden 1990 lasten maailmankonferenssissa arvioitiin, että kaksi miljoonaa lasta kuolee vuosittain rokotuksilla estettäviin sairauksiin kuten polioon. Mitä tukea unioni antaa niille Maailman terveysjärjestön ohjelmille, joilla pyritään tällaisten sairauksien hävittämiseen? Kuinka paljon tukea unionin on myöntänyt tällaisille ohjelmille vuodesta 1990? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus (24. helmikuuta 1999) Yhteisö osallistuu aktiivisesti polion maailmanlaajuisen hävittämisohjelman ensimmäisen strategian rahoitukseen tukemalla perusterveydenhuoltopalveluja 32:ssa Saharan eteläpuolisessa maassa (rahoitus yli 250 miljoonaa euroa) sekä rakennesopeutukseen tähtäävillä tukiohjelmilla, joilla varmistetaan perusterveydenhuoltoon tarkoitettujen budjettikohtien rahoitus (rahoitus yli 458 miljoonaa euroa). Kansallisten viranomaisten erityisestä pyynnöstä yhteisö voisi vastata joistakin maailmanlaajuiseen polion hävittämisohjelmaan liittyvistä lisäkuluista. Tässä tapauksessa kulut on sisällytettävä kansallisiin terveydenhuoltomäärärahoihin. Lisäksi yhteisö tukee tiiviissä yhteistyössä Maailman terveysjärjestön (WHO) Afrikan alueviraston kanssa Länsi-Afrikan epidemiologisen seurantaverkoston perustamista (rahoitus 500 000 euroa). Toimella myötävaikutetaan merkittävästi polion maailmanlaajuisen hävittämisohjelman neljänteen strategiaan. Yhteisö tukee merkittävällä tavalla rokotustoimintaa pääasiassa Afrikassa varmistamalla tärkeimpien rokotteiden, erityisesti poliorokotteiden, saatavuuden sekä kehittämällä ja parantamalla perusterveydenhuoltolaitosten rokotustoimintaa. Kahdeksassa Saharan eteläpuolisessa maassa on käynnissä erityisohjelma, jossa pyritään lujittamaan riippumattomuutta rokotustoiminnasta (rahoitus 9,5 miljoonaa euroa). Ohjelman tarkoituksena on parantaa lasten ja nuorten naisten rokotussuojaa sekä vähentää valtioiden riippuvuutta ulkoisesta rahoituksesta laajennetun rokotusohjelman toteuttamisessa erityisesti edistämällä ohjelman sisällyttämistä budjettikohtana maiden terveydenhuoltomäärärahoihin.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3277/98 esittäjä(t): Maartje van Putten (PSE) komissiolle (22. lokakuuta 1998) Aihe: Tsadin ja Kamerunin välille suunniteltu putkihanke Komission jäsen Pinheiro totesi äskeisessä AKT-maiden ja EU:n välisessä kokouksessa, että Tsadin ja Kamerunin hallitukset ovat lähestyneet Euroopan investointipankkia asianaan Exxon-yhtiön johtaman kahden maan välisen putkihankeen rahoitustuki. PO VIII:n edustajan (joka puhui lehdistötilaisuudessa EP:n jäsen Wilfried Telkämperin aloittamasta hankkeesta) mukaan komissio on antanut hankkeelle jo vahvan poliittisen tuen. Aikooko komissio tukea hanketta edelleen, vaikka se aiheuttaa ympäristö- ja sosiaaliongelmia, joita - kuten Maailmanpankin asiantuntijapaneelin ja Alankomaiden hallituksen ympäristövaikutusten arviointilautakunnan tutkimuksen osoittavat - Exxonin laatima ympäristövaikutusten arviointi ja yhtiön toimintasuunnitelmat eivät ole tarpeeksi ottaneet huomioon? Aikooko komissio suosittaa, että yhteisö rahoittaa hanketta jollain tavoin, esimerkiksi Euroopan kehitysrahaston tai Euroopan investointipankin kautta? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus (16. marraskuuta 1998) Komissio ei aio ehdottaa myönnettäväksi yhteisön rahoitusta Tsadista peräisin olevan kivennäisöljyn kuljettamiseksi Tsadista Kamerunissa sijaitsevaan Kribin satamaan suunnitellun putkijohdon rakentamista varten. Koska Tsadissa vallitsee vakava köyhyys, komissio katsoo myös, että ei ole syytä estää tätä maata hyötymästä sen ainoasta luonnonvarasta, joka tarjoaa sille huomattavan tulolähteen. Komissio kuitenkin katsoo, että sen olisi omaksuttava myönteinen lähestymistapa asiaan ja syvennettävä Tsadin viranomaisten kanssa käytävää vuoropuhelua. Vuoropuhelussa olisi käsiteltävä seuraavia kysymyksiä: toimenpiteet ympäristön suojelemiseksi, sellaisen väestön terveys, jota kivennäisöljyn hyödyntäminen koskettaa, huomattavan osan öljytuloista ohjaaminen öljyntuotantoalueilla sijaitsevien kylien väestölle, perusteltujen oikeuksien turvaaminen näiden kylien osalta ja yleisellä tasolla sekä öljytulojen järkiperäinen ja tehokas käyttö köyhyyden torjumiseksi. Komissio muistuttaa, että Euroopan investointipankki (EIP) on riippumaton laitos, joten sillä on omat päätöksentekoelimensä. Komissio voi saamiensa tietojen perusteella kuitenkin todeta, että EIP tarkastelisi mahdollista osallistumista putkijohdon rahoittamiseen yhdessä muiden rahoituslaitosten kuten Maailmanpankin kanssa ja että sen päätöksissä otettaisiin huomioon hankkeen toteuttamisesta etenkin sosiaalisten näkökohtien ja ympäristönsuojelun osalta esitettyihin kysymyksiin saadut vastaukset.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4063/98 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE) komissiolle (13. tammikuuta 1999) Aihe: Viestintä Euroopan komissio ilmoitti 26. marraskuuta 1998, että matkapuhelinpalvelujen tarjoajia, mukaan luettuna Telefónica España, koskevat kolme tutkimusta on lopetettu, koska palveluntarjoajat ovat laskeneet kiinteistä puhelimista matkapuhelimiin soitettavien puhelujen yhteysmaksuja. Voiko komissio ilmoittaa, milloin nämä maksujen alennukset toteutuvat espanjalaisille kuluttajille? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (16. helmikuuta 1999) Komissio ryhtyi tutkimaan vuonna 1998 perusteellisesti, liittyykö joihinkin yhteisön teleoperaattoreiden soveltamiin yhdysliikennemaksuihin mahdollisesti väärinkäytöksiä tai syrjintää. Komissio aloitti tähän liittyvät tutkimukset kahdessa tapauksessa, jotka koskivat Espanjan Telefonica-yhtiötä. Ensimmäinen koski hintoja, joita Telefonica laskutti Airteliltä tämän matkapuhelimista soitettavien puheluiden päättämisestä Telefonican kiinteässä verkossa. Komissio katsoi hintojen saattavan olla liiallisia tai syrjiviä. Toinen tapaus koski tuloja, jotka Telefonica oli pidättänyt itselleen kiinteästä verkostaan matkapuhelinverkkoon soitetuista puheluista. Komission tutkimuksista kävi ilmi, että Telefonican pidättämät maksut olivat liian suuria suhteessa komission malliksi esittämään parhaaseen käytäntöön. Komissio päätti marraskuussa 1998 Telefonican asiassa toimittamia tietoja tarkasteltuaan lopettaa ensimmäisen tapauksen käsittelyn. Komission tutkimukset koskivat operaattoreiden välisiä yhteysmaksuja eivätkä lopullisilta kuluttajilta perittäviä maksuja. Se, miten asianomaiset teleoperaattorit siirtävät uusista päättämismaksuista johtuvan säästön kuluttajien hyväksi, on osa niiden liikestrategiaa. Kolmannen matkapuhelinoperaattorin toiminnan käynnistyminen Espanjassa asettaa kahdelle nykyiselle operaattorille paineita niiden nykyisin kuluttajille tarjoamien palveluiden parantamiseen. Espanjan viranomaisten äskettäin hyväksymässä, yhdysliikenteen sisältävässä Telefonican viitetarjouksessa määritetään, että kiinteiden verkkojen operaattoreilta peräisin olevia päättämismaksuja sovelletaan myös matkaviestinverkoista peräisin oleviin puheluihin, minkä pitäisi vähentää jälkimmäisiin sovellettuja maksuja merkittävästi. Komissio ei voi kuitenkaan ennakoida, missä määrin ja milloin lopullisilta kuluttajilta perittävät maksut laskevat, sillä muutokset riippuvat kilpailupaineista markkinoilla ja ovat tällaisia palveluita tarjoavien yritysten päätettävissä.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3697/98 esittäjä(t): Lyndon Harrison (PSE) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Vaarallisten sähkölaitteiden tuonti Kiinasta Onko komissio tietoinen, että Euroopassa myydään villien kiinalaisyritysten valmistamia vaarallisia sähkölaitteita, vaikka Kiinan kansantasavalta on yrittänyt estää tämän? Erityisesti epäaitoja osia sisältävät, Euroopassa myynnissä olevat vedenkeittimet aiheuttavat suuren vaaran sekä kuluttajille että omaisuudelle. Aikooko komissio ryhtyä toimenpiteisiin CE-merkinnän ja pienjännitelaitteita koskevien direktiivien noudattamisen varmistamiseksi? Näin voitaisiin ratkaista tämä ongelma ja kertoa kiinalaisille valmistajille ja eurooppalaisille maahantuojille selvästi, että Euroopassa ei hyväksytä tällaisia tuotteita. Onko komissio valmis hyväksymään pyrkimykset, joita Kiinan kansantasavalta ja erityisesti Guang Dongin ja Zhe Jiangin maakunnat ovat tehneet sulkeakseen näiden vaarallisten tuotteiden valmistajien tuotantolaitokset ja hävittääkseen heidän varastonsa ja koneensa? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (18. joulukuuta 1998) Vedenkeittimet kuuluvat tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä helmikuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 73/23/ETY(1) (pienjännite-direktiivi) soveltamisalaan, joten jäsenvaltioiden vastuulla on sen varmistaminen, että markkinoille päästetään vain turvallisia sähkölaitteita. Edistääkseen pienjännitedirektiivin oikeanlaista ja yhdenmukaista soveltamista ja suojellakseen CE-merkintäjärjestelmää komissio on luonut mekanismin, jolla koordinoidaan markkinavalvonnasta vastaavien viranomaisten toimintaa yhteisössä. Sähköturvallisuuden alalle on perustettu hallinnollinen yhteistyöryhmä. Työryhmän päätavoite on helpottaa tietojen ja kokemusten vaihtoa eri viranomaisten välillä ja siten tukea täytäntöönpanotoimien tehokasta toteuttamista markkinavalvonnan puitteissa. Väärennettyjä osia sisältäviä vaarallisia vedenkeittimiä käsiteltiin yksityiskohtaisesti hallinnollisen yhteistyöryhmän kokouksissa toukokuussa ja marraskuussa 1998. Kansallisia viranomaisia pyydettiin jatkamaan asianmukaista markkinavalvontatoimintaa. Komissio seuraa asian edistymistä. Komissio tietää lisäksi tapauksia, joissa jäsenvaltiot ovat ryhtyneet vaarallisten tuotteiden suhteen toimenpiteisiin pienjännitedirektiivin nojalla. Jäsenvaltioiden välille on luotu tätä varten erityinen tietojenvaihtojärjestelmä, jota myös sovelletaan. Komissio pohtii parhaillaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa keinoja parantaa järjestelmää ja erityisesti täytäntöönpanotoiminnan näkyvyyden lisäämistä. Komissio tutkii parhaillaan Kiinan viranomaisten ja erityisesti Guang Dongin ja Zhe Jiangin maakunnan ponnisteluita tällaisten vaarallisten tuotteiden käytön vähentämiseksi ja ottaa asian esille lähiaikoina Beijingissä käytävissä keskusteluissa. (1) EYVL L 77, 26.3.1973.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3482/98 esittäjä(t): Marialiese Flemming (PPE) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Jäsenyyshakemuksen jättäneiden entisen itäblokin maiden ydinvoimaloiden turvallisuuskriteerit Jäsenyyshakemuksen jättäneiden entisen itäblokin maiden ydinvoimalat ovat tunnetusti järkyttävän huonossa tilassa. EU:n asiantuntijakomitea on pitänyt joitakin ydinvoimaloita kunnostuskelvottomina. Komissio on ilmoittanut ettei se pyri toistaiseksi takaamaan direktiivillä yhtenäisten turvallisuusstandardien luomista Eurooppaan. Mitä aloitteita komissio suunnittelee jäsenhakemuksen jättäneiden entisen itäblokin valtioiden ydinvoimaloiden turvallisuusstandardien saattamiseksi läntiselle tasolle? Miten komissio aikoo varmistaa yhtenäisten turvallisuusstandardien luomisen jonkun näistä maista liittyessä Euroopan unioniin, jos asiasta ei ole annettu direktiivejä? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä niiden ydinvoimaloiden, joita yllämainittu asiantuntijakomitea piti kunnostuskelvottomina, sulkemiseksi heti kun kyseiset maat liittyvät Euroopan unioniin? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 1999) Ydinvoimalan turvallinen suunnittelu, rakentaminen ja sen toiminnasta huolehtiminen kuuluvat sen jäsenvaltion toimivaltaan ja ovat sen jäsenvaltion vastuulla, jonka lainkäyttöalueeseen ydinvoimalaitos kuuluu. Ydinturvallisuuden alaa koskeva yhteisön säännöstö perustuu Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen ja erityisesti sen III lukuun (Terveydensuojelu). Vuosien varrella on kuitenkin syntynyt kaikille jäsenvaltioille yhteinen "turvallisuuskulttuuri", joka perustuu yhteisymmärrykseen ydinenergian käyttöön liittyvistä haasteista sekä turvallisuuden asettamiseen ensisijalle. Turvallisuustason nostamiseksi Itä-Euroopan maissa komissio on tukenut yhteisön avustusohjelmien kautta vahvan, pätevän ja riippumattoman ydinturvallisuudesta vastaavan viranomaisen perustamista ja sen toimintaa sekä avustanut voimalaoperaattoreita turvatoimien parantamisessa. Tiedonannossaan(1) neuvostolle ja Euroopan parlamentille komissio viittasi ehdotettuihin toimenpiteisiin korkeatasoisen ydinturvallisuuden saavuttamiseksi kyseisissä maissa. Komission kanta reaktoreihin, joita ei voida saattaa ajan tasalle, on esitetty Agenda 2000:ssa(2) sekä neuvoston hyväksymissä liittymistä valmistelevia kumppanuuksia koskevissa päätöksissä. Sellaisten reaktoreiden sulkemista, joita ei voida saattaa ajan tasalle, koskevia kyseisten maiden hallitusten hyväksymiä tiettyjen ehtojen alaisia aikatauluja on noudatettava. Tämä koskee Bohunice V1:tä Slovakiassa, Ignalinaa Liettuassa ja yksikköjä 1-4 Kozloduyssa Bulgariassa. (1) KOM(98) 134. (2) KOM(97) 2000 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3131/98 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Laittomien ajoverkkojen käyttö tonnikalan pyynnissä Burelan (Lugo, Espanja) kalastajat ovat tehneet valituksen siitä, että muista jäsenvaltioista tulevat, erityisesti irlantilaiset, kalastusalukset käyttävät laittomia ja siten myös yhteisön säännösten vastaisia yli 2,5 kilometrin pituisia ajoverkkoja tonnikalan pyynnissä. Voiko komissio ilmoittaa kiireellisesti, onko se tietoinen laillisen enimmäispituuden ylittävien ajoverkkojen käyttämisestä? Voiko komissio ilmoittaa mitkä laivastot ja alukset ovat käyttäneet laittomia verkkoja? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä laittomuuksiin syyllistyneiden rankaisemiseksi? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 1998) Ajoverkkojen käyttö tonnikalan pyynnissä kielletään vasta 1. tammikuuta 2002. Neuvoston päätösten mukaisesti sekä vuonna 1998 että aikaisempina vuosina rajoitukset koskivat lähinnä suurimpia sallittuja pituuksia. Komissio on pyrkinyt kaikin keinoin vaikuttamaan siihen, että näitä säädöksiä noudatettaisiin, ja on laatinut joka vuosi havainnoistaan kertomuksen, joka on toimitettu parlamentille. Niiden mukaan määräykset, jotka ovat vuodesta 1995 rajoittaneet ajoverkkojen suurimman sallitun pituuden 2,5 kilometriin, on pantu täytäntöön tyydyttävästi. Kuluvalta vuodelta komissiolla ei ole vielä käytettävissään kaikkia tietoja jäsenvaltioiden tarkastustoimista. Käytettävissä olevien tietojen mukaan on todettu ainakin yksi rikkomus, jossa kalastaja ei ole noudattanut ajoverkon pituutta koskevaa rajoitusta. Kuten edellisinäkin vuosina, komissio laatii lopullisen vuosikertomuksen heti, kun sillä on kaikki tiedot käytettävissään. Jäsenvaltioiden tehtävä on rangaista voimassa olevien määräyksien rikkomisesta. Komissio valvoo ajoverkkojen käyttöön liittyvien määräysten noudattamista myös jatkossa, ja siten aikanaan myös kieltojen noudattamista.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3693/98 esittäjä(t): José Valverde López (PPE) komissiolle (7. joulukuuta 1998) Aihe: Painovärejä koskeva epätietoisuus Vanhentumisen kestävää paperia käytetään kirjojen painamiseen, jotta ne säilyisivät kauemmin. Tällaisen kestävän paperin käytön edistämisessä on myös kiinnitettävä huomiota värien valintaan ja laatuun. Vanhentumisen kestävä paperi on imukykyisempi ja kestää vähemmän vettä kuin happamat paperit ja vaatii siksi hyvin kiinnittyviä happamia värejä. Voiko komissio ilmoittaa, onko se aloittanut painovärejä koskevat tekniset tutkimukset ja onko tutkittu erityisesti, mitkä värit soveltuvat parhaiten vanhentumisen kestävälle paperille painamiseen? Komission jäsenen Edith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 1999) Komissio on antanut "Teollisuus ja materiaaliteknologiat" -tutkimusohjelman yhteydessä rahoitustukea mustesuihkupainatuksella tuotettavia korkealaatuisia tuotteita koskevalle hankkeelle. Tähän hankkeeseen kuuluu painotuotteiden laadun parantaminen (lähes valokuvan tarkkuuteen asti) optimoimalla painomusteen ja mustesuihkukirjoittimien päiden vuorovaikutusta. Hankkeeseen osallistuu useita näihin aloihin erikoistuvia eurooppalaisia yrityksiä. Hanke on saatu lähes loppuun ja sen ansiosta on saatu korkeatasoisempia tuotteita (paperia, painomustetta, kirjoitinpäitä). Toisessa samaan ohjelmaan kuuluvassa hankkeessa, jossa käsitellään tekstiili-, valokuvaus- ja grafiikkateollisuudessa käytettävää digitaalista mustesuihkutekniikkaa, on kehitetty uusi painojärjestelmä sekä ympäristöystävällisiä kiiltopapereita ja polyesteristä valmistettuja painomustekalvoja, joiden valon- ja vedenkestävyys on korkea. Vaikka näissä hankkeissa ei erityisesti käsitelty vanhentumisen kestäviä papereita eikä hyvin kiinnittyvä happopohjaisia painomusteita, painomusteiden ja painotekniikan parantunut taitotieto on epäilemättä lisännyt tietämystä näilläkin aloilla.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4085/98 esittäjä(t): Giulio Fantuzzi (PSE) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Riisin tuonti Tietojeni mukaan komissio aikoo 1. tammikuuta 1999 alkaen soveltaa uutta järjestelyä riisin tuontiin kolmansista maista. Tähän järjestelyyn sisältyy keskimääräisen tullin vähentäminen 25 eurolla tonnia kohden. 1. Kuinka komissio aikoo korvata yhteisön tuottajille tämän viimeisimmän tullinalentamisen ja kuinka se aikoo noudattaa yhteisön tuotteen etuuskohtelun periaatetta? 2. Kuinka komissio voi perustella tullien määrittämisessä käytettyjen hintojen kahdeksan prosentin nousun, ottaen huomioon että laatua verrataan parhaaseen maailmanmarkkinoilla saatavilla olevaan tuotteeseen? 3. Aikooko komissio pikaisesti esittää riisin yhteisen markkinajärjestelyn muuttamista koskevan ehdotuksen, jolla parannettaisiin yhteisön tuottajien taloudellista tilannetta, ottaen huomioon, että istutukset on tehtävä viimeistään maaliskuussa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 1999) Tiettyjen riisialan tuontitullien määrittämistä koskevan kumulatiivisen perintäjärjestelmän perustamisesta kokeilukaudeksi 1 päivästä heinäkuuta 1997 30 päivään kesäkuuta 1998 sekä asetuksen (EY) 1503/96 muuttamisesta 18 päivänä huhtikuuta 1997 annetussa komission asetuksessa (EY) 703/97(1) perustettua 31 päivään joulukuuta 1998 asti sovelletun esikuoritun riisin kumulatiivisen perintäjärjestelmän voimassaoloa ei ole jatkettu. Päätös perustui erityisesti hallinnon monimutkaisuuteen ja uhkaavaan kilpailun vääristymiseen. Esikuoritun indicariisin tuontitullit määritetään 1 päivästä tammikuuta 1999 esikuoritun indicariisin Yhdysvaltain markkinoilla todetun, kahdeksalla prosentilla korotetun edustavan hinnan perusteella. Kumulatiiviseen perintäjärjestelmään verrattuna tuontitullien perintäjärjestelmä tehostuu, minkä odotetaan johtavan yhteisön rajasuojan parempaan soveltamiseen. Edustavien hintojen korotus perustuu kumulatiivisesta perintäjärjestelmästä saatuihin tuloksiin ja erityisesti korkealaatuisen riisin maailmanmarkkinanoteerausten kehitykseen. Komissio arvioi parhaillaan eri vaihtoehtoja riisin yhteisen markkinajärjestelyn muuttamiseksi siten, että voidaan ratkaista alan rakenteelliset ongelmat. Komissio valmistelee mahdollisimman pikaisesti ehdotuksensa, jotta Euroopan riisinviljelijät voisivat tehdä päätöksensä ennen kylvöajankohtaa. (1) EYVL L 104, 22.4.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3377/98

esittäjä(t): Anneli Hulthén (PSE) komissiolle

(17. marraskuuta 1998)

Aihe: Lelujen CE-merkintä

Ruotsissa tehtyjen tutkimusten mukaan suuri osa CE-merkinnällä varustetuista leluista ei täytä Ruotsin ankarampien kansallisten määräysten vaatimuksia. Tämä tarkoittaa todennäköisesti sitä, että markkinoilla on monia leluja, joita lasten ei todellakaan ole turvallista käyttää.

Kun tämä otetaan huomioon, onko komissio tyytyväinen tilanteeseen ja voiko komissio taata nuorimpien EU-kansalaistemme turvallisuuden?

Komission jäsenen Martin Bangemannkomission puolesta

antama yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-3264/98 ja E-3377/98

(5. tammikuuta 1999)

Vastuu siitä, että lelut täyttävät yhteisön lainsäädännössä vahvistetut olennaiset turvallisuusvaatimukset, kuuluu valmistajalle tai tämän yhteisöön sijoittautuneelle edustajalle, jotka osoittavat lelujen olevan vaatimustenmukaisia varustamalla ne CE-merkinnällä. Tuotteita ei tarvitse tarkastaa kolmannen osapuolen toimesta ennen niiden markkinoille saattamista silloin, kun valmistaja tai tämän edustaja on ilmoittanut noudattaneensa yhdenmukaistettuja eurooppalaisia standardeja (tarkistus on valmistajalle vapaaehtoinen), eikä hyväksytyn tahon suorittaman tarkastuksen jälkeen silloin, kun valmistaja tai tämän edustaja eivät ole noudattaneet kokonaan tai osittain mainittuja standardeja.

Markkinoiden valvonnasta säädetään yhteisön direktiivillä, ja tehtävä kuuluu jäsenvaltioiden viranomaisille, joiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että markkinoille saatetaan ainoastaan edellä mainitut olennaiset turvallisuusvaatimukset täyttäviä leluja. Jos jokin jäsenvaltio soveltaa rajoittavia toimenpiteitä CE-merkinnällä varustettuihin leluihin, sen on ilmoitettava siitä komissiolle osana lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/378/ETY 7 artiklassa tarkoitettua, suojalauseketta koskevaa menettelyä.

Tätä taustaa vasten komissio voi vastata parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin:

a) ja b) On tehtävä ero vaatimustenmukaisuuden muodollisten puutteiden (merkinnät, varoitukset jne.) ja sisällöllisten, turvallisuutta koskevien puutteiden välillä. Jälkimmäisten osalta voidaan todeta, että tapaukset, joissa jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet soveltaneensa suojalauseketta, osoittavat, että laatua valvotaan. Tällaisia tapauksia on vuosittain useita kymmeniä. Komission saatavilla ei ole prosenttilukuja markkinoilla olevista määräysten vastaisista leluista, koska tilastojen laatiminen on jäsenvaltioiden tehtävä.

c) Seuraamuksista sellaisissa tapauksissa, joissa tuote ei ole vaatimustenmukainen, säädetään kansallisessa lainsäädännössä.

d) Komissio on tietoinen, että sääntöjen soveltamisessa on edelleen ongelmia, ja se on aloittamassa kyseisten ongelmien perinpohjaista selvitystä osana yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman toteutusta. Tulosten pohjalta komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia aiheellisiksi toimenpiteiksi.