ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2218/98 esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle (16. heinäkuuta 1998) Aihe: Kalastusalusten lopullinen käytöstä poistaminen 21. joulukuuta 1993 annetun asetuksen 3699/93(1), jolla määriteltiin yhteisön kalastusalan ja vesiviljelyalan sekä näiden alojen tuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin rakenteellisten tukitoimien kriteerit ja edellytykset, 8 artiklan 2 kohdassa säädetään toimenpiteet kalastusalusten lopulliseksi käytöstä poistamiseksi. Kyseisessä kohdassa määrätään, että alukset, joiden kantavuus on alle 25 tonnia, saavat julkista tukea ainoastaan romuttamista varten. Tämän vuoksi joudutaan tuhoamaan valikoimatta kansatieteellisesti, historiallisesti ja taiteellisesti merkittäviä aluksia, jollaisia ovat esimerkiksi Baleaarien ja Katalonian rannikon kalastusalukset, siitä huolimatta, että ne voitaisiin säilyttää merikelpoisina ja niillä voitaisiin purjehtia, kunhan vain varmistettaisiin, etteivät ne enää osallistu kalastukseen. Voiko komissio ilmoittaa, aikooko se muuttaa tätä lakia joustavammaksi, niin että lopullinen käytöstä poistamisen rinnalle tuotaisiin muita vaihtoehtoja ja niille kalastusaluksille, jotka hakevat tämän menettelyn mukaista lopullista kalastuskäytöstä poistamista, voitaisiin löytää muuta käyttöä? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (21. syyskuuta 1998) Kun on kysymys kalastustoiminnan pysyvästä lopettamisesta, yhteisön kalastus- ja vesiviljelyalaa sekä niiden tuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä koskevien rakenteellisten tukitoimenpiteiden perusteista ja edellytyksistä 21 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 3699/93(2) mukaan kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (KOR) voidaan sellaisten kalastusalusten osalta, joiden bruttovetoisuus on alle 25 tonnia, myöntää tukea ainoastaan alusten romuttamiseen. Jos aluksella kuitenkin on selvästi merkitystä kansallisomaisuuden säilyttämisen kannalta, sen siirtäminen museoon voidaan katsoa romuttamiseksi. Komissio on myös huolissaan perinteisten kalastusalusten mahdollisesta menettämisestä, mutta se ei suunnittele nykyisen lainsäädännön muuttamista ennen rakennerahastojen seuraavaa ohjelmakautta. Komissio haluaa kuitenkin muistuttaa, että se esittää lähiaikoina ehdotuksen soveltamisasetukseksi, jossa määritellään tarkasti kalastusalan tukitoimenpiteiden soveltamisala ohjelmakaudella 2000-2006. (1) EYVL L 346, 31.12.1993, s. 1. (2) EYVL L 346, 31.12.1993.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2967/98 esittäjä(t): Gisèle Moreau (GUE/NGL) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Oikeuksien siirtoa koskevan asetuksen N:o 1408/71 soveltaminen Eräs Torinossa asuva Italian kansalainen, joka on maksanut eläkettään varten 102 neljännesvuosimaksua Italiassa (Fondo Pensioni Ferroneri dello Stato) ja 78 neljännesvuosimaksua Ranskassa (CRAV), kertoi minulle ongelmastaan: hänelle on ilmoitettu, että hänen tapauksessaan asetusta N:o 1408/71 ei voida soveltaa. Komissio aikoo, aiheestakin, laajentaa asetuksen N:o 1408/71(1) määräysten soveltamisalaa niihin kolmansien maiden kansalaisiin, jotka asuvat laillisesti jossakin unionin jäsenvaltioista. Mutta onko se valmis tekemään aloitteita asetuksen N:o 1408/71 soveltamiseksi myös kaikkiin Euroopan unionin kansalaisiin riippumatta näiden sosiaaliturvajärjestelmästä? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 1998) 29. kesäkuuta 1998 annetulla asetuksella N:o 1606/98(2) laajennetaan sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) 1408/71(3) ja asetuksen (ETY) 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) 574/72(4) soveltamisalaa virkamiesten erityisjärjestelmiin. Asetus tulee voimaan 25. lokakuuta 1998. Asianomainen voi näin ollen 29. kesäkuuta 1998 alkaen käyttää kyseisen asetuksen 51 a artiklaa laskeakseen yhteen virkamiesten erityisjärjestelmästä Italiassa ja Ranskan yleisestä järjestelmästä kertyneet vakuutuskaudet. Vaikka "Ferrovie dello Stato" onkin yksityistetty 1. tammikuuta 1993 alkaen, vakuutusjärjestelmä pysyy pääosin samana eli sitä hoidetaan valtiovarainministeriön nimissä. Esitetty kysymys näyttäisi koskevan oikeuden saamista Italian maksamaan vanhuuseläkkeeseen. Jos asianomainen henkilö laskee yhteen Italiassa ja Ranskassa kertyneet vakuutuskaudet, hän saa luonnollisesti oikeuden Italian maksamaan vanhuuseläkkeeseen, mutta suhteellinen laskenta tehtäisiin yleisen järjestelmän mukaisesti, koska hänelle ei virkamiesten erityisjärjestelmässä ole kertynyt 35 vuoden maksuosuuksia. Toisaalta hänellä olisi oikeus vanhuuseläkkeeseen Italian virkamiesten erityisjärjestelmän mukaisesti, sillä hänelle on tässä järjestelmässä kertynyt maksuja 25 vuoden ja 5 kuukauden edestä. (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. (2) EYVL L 209, 25.7.1998. (3) EYVL L 149, 5.7.1971. (4) EYVL L 74, 27.3.1972.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3970/98 esittäjä(t): Juan Colino Salamanca (PSE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Melusaaste ja maantiet Komission vihreässä kirjassa tulevaisuuden melupolitiikasta (KOM(96) 540 lopull.) käsiteltiin liikenteen aiheuttamaa meluongelmaa koko yhteisössä. Kirjasta voidaan päätellä, että Euroopan unioni rahoittaa rakenne- ja koheesiorahastojen sekä budjettikohdan "Euroopan laajuiset verkot" kautta erittäin korkealle asetettujen ympäristö- ja turvallisuusvaatimusten mukaisia tierakennushankkeita. Voisiko komissio ilmoittaa, onko tämän vihreän kirjan pohjalta laadittu säännöksiä moottoriteiden liikenteen aiheuttamasta melusaasteesta kärsivien kansalaisten suojelemiseksi? Mikäli näin ei ole, onko olemassa yhteisön säännöksiä, joilla jäsenvaltioita velvoitettaisiin käyttämään huokoista asfalttia tai rakentamaan meluvalleja moottoriteilleen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 1999) Tulevaisuuden melupolitiikkaa koskevan vihreän kirjan jälkeen komissio on antanut ehdotuksen direktiiviksi ulkona käytettävien laitteiden melupäästöistä(1). Parlamentti hyväksyi ehdotuksen toukokuussa 1998 ilman tarkistuksia, ja Saksan puheenjohtajuuskauden tavoitteena on saavuttaa yhteinen kanta neuvostossa kesäkuussa. Lisäksi komissio on vihreän kirjan saaman vastaanoton perusteella aloittanut tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioita, teollisuutta, valtiosta riippumattomia järjestöjä ja paikallisia viranomaisia edustavien asiantuntijoiden kanssa työt ympäristömelua koskevan puitedirektiivin aikaansaamiseksi. Yhteisössä ei ole jäsenvaltioita velvoittavia vaatimuksia käyttää huokoista asfalttia tai pystyttää meluntorjuntavalleja omissa tieverkoissaan. Tämäntapaisia erityisratkaisuja ei suunnitella myöskään tulevaan yhteisön lainsäädäntöön, sillä se ei komission mielestä olisi toissijaisuusperiaatteen mukaista. (1) KOM(98) 46 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2532/98 esittäjä(t): Graham Mather (PPE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Moottoriajoneuvojen rekisteröintikäytännöt jäsenvaltioissa 1. Tarkkaileeko komissio ajoneuvojen rekisteröintikäytäntöjä jäsenvaltioissa varmistaakseen, että nämä käytännöt eivät muodosta tarpeettomia tai epäoikeudenmukaisia esteitä autojen ja muiden ajoneuvojen vapaalle liikkuvuudelle tai yhtenäismarkkinoille? 2. Onko komissio tyytyväinen jäsenvaltioiden ja erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan käyttämiin käytäntöihin? 3. Onko komissiolla muuta huomautettavaa tässä asiassa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (5. marraskuuta 1998) Kun komissio saa asianmukaisesti perustellun kantelun, joka koskee jäsenvaltion mahdollista syyllistymistä yhteisön oikeuden rikkomiseen, se tekee asiasta tutkimuksen. Ajoneuvojen rekisteröintiä koskevissa kysymyksissä komissio toimii toisessa jäsenvaltiossa ennestään rekisteröityjen ajoneuvojen tyyppihyväksyntä- ja rekisteröintimenettelystä antamansa tulkitsevan tiedonannon (96/C 143/04)(1) mukaisesti. Komissio on saanut kanteluja Yhdistyneen kuningaskunnan ajoneuvojen hyväksymisjärjestelmää koskevasta lainsäädännöstä ("single vehicle approval"), joka mahdollisesti loukkaa EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa. Komissio jatkaa yhteydenpitoa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisiin saadakseen selville kyseisen lainsäädännön täsmällisen oikeusvaikutuksen ja mahdollisen perusteltavuuden. (1) EYVL C 143, 15.5.1996.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3596/98 esittäjä(t): Ingo Friedrich (PPE) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: Euroopan keskuspankin riippumattomuus Viimeisimmät kyselytutkimukset talous- ja rahaliiton 3. vaiheeseen osallistuvissa valtioissa osoittavat, että väestön luottamus yhteiseen eurooppalaiseen valuuttaan kasvaa voimakkaasti. Yksi syy on työ, jota on tehty tähän mennessä lähentymiskriteerien, erityisesti hintatason vakauden, saavuttamiseksi ja noudattamiseksi. Jäsenvaltioiden hallitukset sitoutuvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 107 artiklan mukaisesti kunnioittamaan Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien riippumattomuutta ja pidättymään yrityksistä vaikuttaa niiden päätöksentekoelinten jäseniin heidän suorittaessaan tehtäviään. Tämä riippumattomuus varmistaa Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ:n) ensisijaisen tavoitteen, hintatason vakauden ylläpitämisen. Siten valuutta- ja rahapolitiikan kehittäminen on yksinomaan siihen sitoutuneiden EKPJ:n päätöksentekoelinten velvollisuus. Miten komissio aikoo, ottaen huomioon viimeaikaiset keskustelut, huolehtia myös tulevaisuudessa siitä, että ratkaisevia sopimusmääräyksiä EKPJ:n riippumattomuudesta noudatetaan? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1998) EY:n perustamissopimuksen täytäntöönpanon valvojana komissio kiinnittää erityistä huomiota keskuspankkien itsenäisyyttä koskeviin perustamissopimuksen määräyksiin. Komissio valvoo näiden määräysten ehdotonta noudattamista kaikenlaisten rikkomusten välttämiseksi.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3606/98 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: ECDP:n (European Cities on Drug Policies) jatkorahoitus ECDP on nykyään 31 kaupungin ja alueen järjestö, joka perustettiin yli puoluerajojen käytännön huumepolitiikasta annetun niin sanotun Frankfurtin päätöslauselman (1990) perusteella. Tälle järjestölle ilmoitettiin heinäkuun alussa, että Euroopan komissio tukee järjestön toimintaa parhaimmassa tapauksessa vasta tammikuusta 1999 lähtien. Tästä syystä esitän seuraavat kysymykset: 1. Jatketaanko EU:n ohjelmaa vuoden 1999 jälkeen? 2. Jos vastaus on myönteinen: Missä muodossa sitä jatketaan? 3. Jos vastaus on kielteinen: Miksi sitä ei jatketa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 1999) Huumausaineiden väärinkäytön ehkäisemistä koskeva yhteisön toimintaohjelma (1996-2000) jatkuu 31. joulukuuta 2000 saakka (Euroopan parlamentin ja neuvoston 16. joulukuuta 1996 tekemä päätös N:o 102/97/EY). Ohjelman painopisteet vuodeksi 2000 määritetään työohjelmassa. Komissio toimitti vuoden 1999 valintakierroksella ohjelmakomitean 21. tammikuuta 1999 pidettyyn kokoukseen luettelon niistä projekteista, joille voidaan mahdollisesti myöntää tukea. Nämä projektit on valittu ohjelmaan toimitettujen 187:n projektiehdotuksen joukosta. Vuonna 1999 tukea saavista projekteista päätetään lopullisesti tämän kokouksen jälkeen.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3450/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Kaupan esteiden poistaminen Viittaan ehdotukseen neuvoston asetukseksi (EY) tiettyjen kaupan esteiden poistamiseksi perustettavasta komission väliintulojärjestelmästä (KOM(97) 0619 lopull. - 97/0330 CNS)(1) ja tiedustelisin Euroopan komissiolta, mistä syystä ehdotus rajoittuu tavaroiden vapaaseen liikkumiseen sen sijaan, että siihen sisällytettäisiin myös kolme muuta vapautta, jotka ovat ominaisia sisämarkkinoille ja joita ovat palvelujen, pääomien ja henkilöiden vapaa liikkuminen. Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) Arvoisa parlamentin jäsen on epäilemättä tietoinen siitä, että yhteisössä on ilmennyt vakavia häiriöitä tavaroiden vapaan liikkuvuuden alalla. Parlamentti on ilmoittanut näistä häiriöistä useasti (parlamentin jäsentä kehotetaan tarkastelemaan esimerkiksi komission vastauksia Domingo Segarran kirjalliseen kysymykseen E-2254/93(2), Cabezon Alonson ja muiden kirjalliseen kysymykseen E-1477/95(3), Gasoliba i Böhmin ja muiden kirjalliseen kysymykseen E-2023/97(4) ja Macartneyn kirjalliseen kysymykseen E-3592/97(5)), ja yhteisöjen tuomioistuin antoi 9. joulukuuta 1997 asiassa C-265/95 niitä koskevan tuomion. Amsterdamissa 16. ja 17. kesäkuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi tästä syystä komissiota tutkimaan tapoja ja keinoja, joilla voitaisiin tehokkaasti varmistaa tavaroiden vapaan liikkuvuus, mukaan luettuna mahdollisuus määrätä seuraamuksia jäsenvaltioille, ja kehotti komissiota esittämään asiaa koskevia ehdotuksia. Komissio vastasi nopeasti tähän Eurooppa-neuvoston pyyntöön esittämällä ehdotuksen asetukseksi tiettyjen kaupan esteiden poistamiseksi perustettavasta komission väliintulojärjestelmästä(6). (1) EYVL C 10, 15.1.1998, s. 14. (2) EYVL C 300, 27.10.1994. (3) EYVL C 230, 4.9.1995. (4) EYVL C 76, 11.3.1998. (5) EYVL C 187, 16.6.1998. (6) EYVL C 10, 15.1.1998.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3990/98 esittäjä(t): Frank Vanhecke (NI) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Euroopan kansalaisten osallistuminen Euroopan parlamentin vaaliin jäsenvaltioissa, joiden kansalaisia he eivät ole Vastauksessaan komissiolle esittämääni kirjalliseen kysymykseen E-3595/96(1) komission jäsen Monti ilmoitti, että tarvittavien tietojen kerääminen (esittämäni kirjallinen kysymys E-3314/95)(2) jäsenvaltioissa on vielä kesken. Lisäksi työtä laajennettiin, jotta myös tiedot Ruotsissa, Itävallassa ja Suomessa pidetyistä ensimmäisestä Euroopan parlamentin vaalista saataisiin mukaan parlamentille ja neuvostolle annettavaan kertomukseen. Onko komissio nyt saanut haltuunsa tarvitut kansallisuuden ja jäsenvaltion mukaan jaotellut tiedot? Kuinka suuri prosenttiosuus on lopulta käyttänyt äänioikeuttaan? Onko parlamentille ja neuvostolle jo annettu kertomus? Jos kertomus on jo annettu, milloin se julkaistiin? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (5. helmikuuta 1999) Kaikki komission käytettävissä olevat tiedot on julkaistu 7. tammikuuta 1998 annetussa komission kertomuksessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle direktiivin 93/109/EY soveltamisesta(3). (1) EYVL C 217, 17.7.1997, s. 28. (2) EYVL C 91, 27.3.1996, s. 58. (3) KOM(97) 731 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2915/98 esittäjä(t): Jean Baggioni (UPE) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Saarten energiariippuvuuden vähentäminen Ottaen huomioon maantieteellisen eristyneisyyden, joka aiheutuu saaria ympäröivästä merestä, sekä käytettävissä olevien luonnonvarojen ja henkilöresurssien rajallisuuden, voisiko komissio kertoa, onko sen suunnitelmissa pyrkiä lähiaikoina vähentämään pikaisesti saarten energiariippuvuutta, mikä on mahdollista sellaisten endogeenisten, vaihtoehtoisten ja uusiutuvien energiamuotojen kehittämisen ansiosta kuten aurinko- ja tuulienergia sekä maalämpö tai vesivoima? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1998) Uusiutuvien energialähteiden kehityksen edistäminen on yhteisön energiapolitiikan painopisteitä. Komissio on hiljattain julkaisut aiheesta valkoisen kirjan(1). Saarialueilla on joitakin tärkeimmistä uusiutuvien energiamuotojen esiintymistä yhteisössä. Perinteiset energiamuodot ovat saarialueilla kuitenkin kalliimpia kuin mantereella. Tästä johtuen uusiutuvien energiamuotojen pitäisi tulla saarialueilla kilpailukykyisiksi nopeammin kuin muualla. Lisäksi käynnissä oleva energian sisämarkkinoiden vähittäinen vapauttaminen kannustaa riippumatonta energiantuotantoa. Komission näkemyksen mukaan saarialueiden viranomaisten ja talouden toimijoiden kuuluu hyödyntää mahdollisimman paljolti uusia mahdollisuuksia, jotta saarista tulisi energian suhteen aiempaa riipumattomampia. Samalla tarjoutuisi mahdollisuuksia kehittää taloutta, luoda työpaikkoja ja parantaa ympäristön tilaa. Näihin pyrkimyksiin edistää uusiutuvia energialähteitä on saatavissa yhteisön tukea erityisesti rakennerahastoista, koska käytännöllisesti katsoen kaikki yhteisön saaret kuuluvat tavoitteen 1 tai 5b piiriin. Komissio aikoo tässä yhteydessä tehostaa asianomaisille kansallisille ja alueviranomaisille suunnattavaa informaatiota ja valistusta energianhallinnan moninaisista eduista. Lisäksi pyrkimyksiä tukevat useat käynnissä olevat ohjelmat, joilla tähdätään energiatehokkuuteen (SAVE), uusiutuvien energialäheiden kehittämiseen (Altener) ja innovatiivisiin, tehokkaisiin tekniikoihin (Thermie). Esimerkiksi SAVE-ohjelman puitteissa on perustettu 15 paikallista ja alueellista energianhallintatoimistoa saarialueille. Näiden toimistojen yhtenä päätehtävänä on edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä paikallisesti. (1) KOM(97) 599 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3629/98

esittäjä(t): Hartmut Nassauer (PPE) komissiolle

(3. joulukuuta 1998)

Aihe: T[scaron]ekin tasavallassa voimassa olevien lakien vaikutus maan jäsenyyshakemuksen arviointiin

Eri maiden kansalaisiin kohdistuvia ihmisoikeusloukkauksia, jotka liittyvät maastakarkotukseen T[scaron]ekkoslovakiasta toisen maailmansodan jälkeen, ei ole vieläkään kumottu. Monet asianomaiset ovat vielä elossa. Tasavallan presidentin määräyksellä ja muilla laeilla takavarikoitiin vuosina 1945 ja 1946 täysin ennen kaikkea saksalaisten ja unkarilaisten omaisuus, mikä rasittaa ihmisiä vielä tänäkin päivänä. T[scaron]ekin tasavallan oikeusjärjestyksessä pitäydytään edelleen tässä päätöksessä. T[scaron]ekin tasavalta katsoo edelleenkin, että 8. toukokuuta 1946 annettu laki, joka vapauttaa rangaistuksesta kohtuuttomuuksiin menevät karkotustoimet, on voimassa.

Onko komissio samaa mieltä siitä, että perimmäisten ihmis- ja kansalaisoikeuksien kunnioittaminen tai kunnioittamatta jättäminen ei voi olla vaikuttamatta siihen, miten Euroopan unioni arvioi T[scaron]ekin tasavallan esittämää hakemusta EU:n jäseneksi?

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta

antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-3626/98, E-3628/98 ja E-3629/98

(3. helmikuuta 1999)

Jäsenyysneuvottelut koskevat T[scaron]ekin tulevaa jäsenyyttä Euroopan unionissa ja sitä, että T[scaron]ekki omaksuu yhteisön säännöstön.

Omistusoikeus ei sinällään sisälly yhteisön säännöstöön. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 222 artiklassa määrätään, että kyseisellä sopimuksella ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin. Tästä syystä komissio katsoo, että arvoisan parlamentin jäsenen esittämät kysymykset ovat Saksan ja T[scaron]ekin kahdenvälinen asia.

Toisaalta yhteisön säännöstössä säädetään useista perusvapauksista kuten henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta ja sijoittautumisvapaudesta. Nämä vapaudet koskevat tulevaisuudessa sekä nykyisten että uusien jäsenvaltioiden kansalaisia. Kun T[scaron]ekki ryhtyy soveltamaan näitä vapauksia, arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa kysymyksessä päästään todennäköisesti aikaisempaa helpommin ratkaisuun.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3543/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (1. joulukuuta 1998) Aihe: Maccaresen maatilan myyminen Rooman laitamilla on suuri Maccarese-niminen maatila, jonka on tähän asti omistanut julkisen alan yhtiö Iritecna, mutta joka on nyt tarkoitus panna myyntiin. Käsiteltävistä tarjouksista yhden on jättänyt Benetton-ryhmittymä, jonka arvellaan mahdollisesti käyttävän tätä aluetta myynninedistämistarkoituksiin tai joka tapauksessa muuhun kuin maanviljelyn harjoittamiseen. Myös jotkut paikalliset maatalousosuuskunnat ja jo maatilalla työskentelevät maanviljelijät ovat olleet kiinnostuneita alueen ostamisesta ja ne ovat tästä syystä pyytäneet paikallisia viranomaisia puuttumaan asiaan ja päättämään etuosto-oikeuden käyttämisestä. Edellä esitetyn perusteella tiedustelisin komissiolta: 1. Eikö komission mielestä maatilan luovuttaminen Benettonille vaaranna paikallisen maaviljelyselinkeinon, joka on jo ennestään vaikeuksissa? 2. Onko olemassa direktiivejä tai asiakirjoja, joissa on vastaavissa tapauksissa kehotettu käyttämään etuosto-oikeutta maatilan työntekijöiden hyväksi, jotka voivat mahdollisesti menettää työpaikkansa? 3. Mikä on komission yleinen mielipide tästä asiasta? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1999) EY:n perustamissopimuksen 222 artiklan mukaan jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmään ei puututa. Yhteisön lainsäädännössä ei ole yhtään direktiiviä tai muuta säädöstä, jossa säädettäisiin maatalousosuuskuntien tai työntekijöiden etuosto-oikeudesta yritykseen, jossa he työskentelevät. Mahdolliset säännökset edellä mainittujen oikeussubjektien etuosto-oikeudesta, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, kuuluvat ainoastaan kansalliseen lainsäädäntöön. Komissio ei siten voi kehottaa soveltamaan mitään säännöstä, jonka perusteella myönnettäisiin etuosto-oikeus Maccarese-maatalousyrityksen myynnin yhteydessä. Komissio ei ylipäätään voi lausua mielipidettä asiasta ilman tarkkoja tietoja, joiden perusteella se voisi muodostaa kannan asiaan sovellettavien säännösten mukaisesti.