KIRJALLINEN KYSYMYS E-3238/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Henkilöllisyystodistukset.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0178 - 0179



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3238/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (15. marraskuuta 2002) Aihe: Henkilöllisyystodistukset 1. Vaativatko jotkut EU:n jäsenvaltiot työntekijää esittämään työnantajalle henkilöllisyystodistuksensa ennen palvelukseen ottamista? 2. Vaativatko jotkut EU:n jäsenvaltiot, että henkilöllisyystodistus on kyseisessä maassa annettu, jolloin toisen EU-maan kansalainen joutuu hakemaan kansallista henkilöllisyystodistusta ennen kuin hän pääsee hyötymään vapaata liikkuvuutta koskevista määräyksistä? 3. Onko tällainen menettely komission mielestä EU:n säädösten mukaista? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (20. joulukuuta 2002) Arvoisa parlamentin jäsen esitti kaksi kysymystä: - vaativatko jotkin jäsenvaltiot esittämään henkilöllisyystodistuksen ennen palvelukseen ottamista, - vaativatko jotkin jäsenvaltiot EU-maan kansalaista hakemaan kansallista henkilöllisyystodistusta ennen kuin hän pääsee harjoittamaan oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen. EY:n perustamissopimuksen 18 artiklassa säädetään periaatteesta, joka koskee Euroopan unionin kansalaisten oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella. Tämä oikeus pätee kuitenkin vain, jollei perustamissopimuksessa määrätyistä tai sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu. Jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston direktiivin 68/360/ETY(1) 2 artiklan mukaan EU:n kansalaiset voivat poistua jäsenvaltion alueelta siirtyäkseen toiseen jäsenvaltioon yksinkertaisesti esittämällä voimassa olevan henkilötodistuksen tai passin. Samassa artiklassa todetaan, että jäsenvaltioiden on myönnettävä lainsäädäntönsä mukaisesti omille kansalaisilleen henkilötodistus tai passi, jossa erikseen mainitaan haltijan kansalaisuus. Koska henkilöllisyystodistukset ovat todiste kansalaisuudesta, jäsenvaltiot voivat myöntää näitä asiakirjoja ainoastaan omille kansalaisilleen. Direktiivissä 68/360/ETY säädetään myös, että jäsenvaltioiden on myönnettävä oleskeluoikeus siirtotyöläisille ja että todisteeksi oleskeluoikeudesta heille on myönnettävä oleskelulupa (artiklat 3 ja 4). Jäsenvaltion on myönnettävä oleskelulupa siirtotyöläiselle tämän esittäessä maahantuloasiakirjan (henkilötodistuksen tai passin) sekä vahvistuksen työhönotosta. Direktiivin 68/360/ETY 5 artiklassa säädetään erityisesti, että oleskeluluvan saamista koskevien muodollisuuksien täyttäminen ei saa olla esteenä sille, että hakija aloittaa välittömästi työn tekemisen. Edellä mainitussa yhteydessä oleskelulupaa hankittaessa jäsenvaltiot voivat pyytää siirtotyöläistä esittämään henkilöllisyystodistuksen. Komissio muistuttaa, että työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevat yhteisön säädökset koskevat ainoastaan jäsenvaltioiden kansalaisia ja heidän perheenjäseniään. Henkilöllisyystodistus on yleensä todiste kansalaisuudesta, ja joissakin tilanteissa ei ehkä ole kohtuutonta, että työnantaja tai jäsenvaltion kansalliset viranomaiset pyytävät todistetta kansalaisuudesta. Komissio ei ole tietoinen siitä, että missään jäsenvaltiossa kuuluisi normaaliin menettelyyn vaatia työntekijältä henkilöllisyystodistusta ennen työn aloittamista. Jos tällainen menettely on olemassa, sen tulisi olla tarkoituksenmukainen ja perustua jokaisen yksittäisen tapauksen asianhaaroihin. (1) EYVL L 257, 19.10.1968.