KIRJALLINEN KYSYMYS E-2977/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(22. lokakuuta 2002)

Aihe: Työehtosopimuksen soveltamisalaan kuulumattomien puolalaisten rakennustyöläisten alhaisten palkkojen aiheuttama vääristynyt kilpailu jäsenvaltioissa

1. Voiko komissio vahvistaa, että sosiaalinen vuoropuhelu ryhtyminen yhteisön säännöksien hyväksymisen yhteydessä Puolassa merkitsee, että Puolan hallitus kokoontuu kerran vuodessa työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen kanssa ja että tämä epävirallinen neuvonpito ei johda sopimuksiin ja että se ei vaikuta yksittäisten alojen työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen neuvotteluihin?

2. Voiko komissio edelleen vahvistaa, että Puolan rakennusalalla, johon kuuluu muun muassa asuinrakennusten, toimistojen, teiden, siltojen ja patojen rakentaminen, ei ole kansallisia tai alueellisia työehtosopimuksia, vaan ainoastaan yritysten tai niiden sivutoimistojen tekemiä sopimuksia?

3. Onko komissio tietoinen, että puolalaiset rakennusalan työntekijät korvataan Puolassa ukrainalaisilla, jotka työskentelevät alhaisemmalla palkalla, ja että puolalaiset etsivät tämän vuoksi työtä yhteisön nykyisten jäsenvaltioiden rakennushankkeissa, etenkin Saksassa, jossa monien suurten rakennushankkeiden loppuunsaattaminen on johtanut korkeaan työttömyyteen, sekä Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa?

4. Onko puolalaisten työntekijöiden palkkaaminen edullista sen vuoksi, että he voivat käytännössä työskennellä pienemmällä palkalla ja huonommissa oloissa kuin kyseisessä jäsenvaltioissa jo kauemmin asuneet työläiset, koska heitä eivät koske Puolan työehtosopimukset ja heihin ei sovelleta paikallisia työehtosopimuksia, elleivät nämä ole yleissitovia, minkä vuoksi työnantajajärjestöihin kuulumattomien yritysten ei tarvitse maksaa työläisilleen kuin vähimmäispalkka?

5. Katsooko komissio, että tämä ongelma ratkaistaan niiden Puolan liittymisen jälkeisen 7 vuoden aikana, jolloin Puolan työntekijöiden liikkuvuutta EU:n alueella rajoitetaan, jos Puolassa ja muissa jäsenvaltioissa ei vielä silloinkaan ole yleissitovia työehtosopimuksia? Jos komissio katsoo näin tehtävän, niin miksi? Jos se ei katso, mitä lisätoimia tarvitaan estämään työntekijöiden palkkaaminen alhaisten palkkakustannusten perusteella?

6. Valmisteleeko komissio aloitteita, joilla varmistetaan se, että siirtotyöläiset kuuluvat työehtosopimusten piiriin?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(13. joulukuuta 2002)

1. EY:n perustamissopimuksen (138 artikla) mukaan komission tehtävänä on edistää työmarkkinaosapuolten kuulemista yhteisön tasolla ja toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet näiden osapuolten vuoropuhelun helpottamiseksi (). On myös huomattava, että Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksessa (139 artikla) todetaan myös seuraavaa: Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu yhteisön tasolla voi johtaa osapuolten näin halutessa sopimussuhteisiin, mukaan lukien sopimusten tekeminen.

Neuvotteluprosessissa komissio painottaa ehdokasmaiden työmarkkinaosapuolten välisiä suhteita ja kolmikantaneuvotteluprosessin kehitystä sekä autonomisen kolmikantaisen vuoropuhelun kehittämistä.

Puolassa toteutetaan parhaillaan sosiaalista vuoropuhelua koskevaa Phare-projektia, jonka tavoitteena on edistää sosiaalista vuoropuhelua ja sen kytkemistä kansallisen tason neuvotteluihin. Komission käytettävissä olevan tiedon perusteella Puolan kolmikantaelin (talous- ja sosiaaliasioiden kolmikantakomissio) kokoontuu nykyisin pari kertaa vuodessa muutaman vuoden tauon jälkeen ja pyrkii saavuttamaan konkreettisempia tuloksia (kuten sopimuksia, liittosopimuksia jne.).

2. Komissio vahvistaa käytettävissään olevan tiedon perusteella, ettei Puolassa ole tällä hetkellä kansallisia tai alueellisia rakennusalan työehtosopimuksia.

3. Komissio on pannut merkille seikan, jonka arvoisa parlamentin jäsen on tuonut esille. Paikallisten ja kansallisten viranomaisten tehtävänä on erityisesti työsuojelutarkastuksin varmistaa, ettei lakia rikota. On kuitenkin korostettava, että ehdokasmaat ovat sitoutuneet osallistumaan (sekä omasta maasta että kolmansista maista suuntautuvan) laittoman muuttoliikkeen torjuntaa, jonka jäsenvaltiot äskettäisessä Sevillan kokouksessa (21.22. kesäkuuta 2002) nostivat keskeiseksi toimintalinjaksi.

4. Komissio on vaatinut sosiaalisen vuoropuhelun ja työehtosopimusten kehittämistä ehdokasmaissa. Palkkojen ja työolojen parantaminen voi osaltaan rajoittaa ehdokasmaiden työntekijöiden halukkuutta muuttaa jäsenvaltioihin.

Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön 16. joulukuuta 1996 säädetyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 96/71/EY (3 artiklassa) säädetään, että jäsenvaltioiden on huolehdittava, että työsuhteeseen sovellettavasta lainsäädännöstä riippumatta yritykset takaavat jäsenvaltion alueelle lähetetylle työntekijälle useiden seikkojen osalta työehdot ja -olot, jotka siinä jäsenvaltiossa, jossa työ suoritetaan vahvistetaan laein, asetuksin, hallinnollisin määräyksin ja työehtosopimuksin.

5. Kysyjä tiedustelee, voidaanko puolalaisia työntekijöitä palkata pienemmillä palkoilla ja huonommin työehdoin kuin vastaanottajavaltion työntekijöitä sen jälkeen, kun uusien jäsenvaltioiden työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevat siirtymäjärjestelyt lakkaavat.

Työvoiman vapaata liikkuvuutta koskevista siirtymäjärjestelyistä on sovittu niiden ehdokasmaiden (paitsi Maltan ja Kyproksen) kanssa, joista todennäköisesti tulee jäseniä EU:n laajentuessa seuraavan kerran. Järjestelyjen mukaan ensimmäisten kahden vuoden aikana vapaata liikkuvuutta ei ole, minkä jälkeen tehdään komission raporttiin perustuva tilannearvio kahden ensimmäisen vuoden perusteella, ja sen jälkeen jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle, kumoavatko ne siirtymäjärjestelyt vai jatkavatko niitä vielä kolmen vuoden ajan. Viiden vuoden kuluttua siirtymäjärjestelyt päättyvät, ellei jäsenvaltioiden työmarkkinoilla esiinny vakavia häiriöitä, jolloin siirtymäjärjestelyjä voidaan jatkaa vielä kahden vuoden ajan.

Vaikka työntekijöiden vapaata liikkuvuutta rajoitetaan siirtymäjärjestelyin, oikeutta yhdenvertaiseen kohteluun ei ole rajoitettu. Tämä tarkoittaa, että nykyisessä jäsenvaltiossa työskentelevää uuden jäsenvaltion kansalaista ei saa syrjiä kansallisuuden perusteella siirtymäkaudenkaan aikana. Siksi on Euroopan yhteisön lainsäädännön vastaista maksaa puolalaisille työntekijöille pienempää palkkaa kuin vastaaville työntekijöille, jotka ovat vastaanottajavaltion kansalaisia.

6. Työehtosopimuksista neuvotteleminen on työmarkkinaosapuolten vastuulla.