Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3247/98 esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (28. lokakuuta 1998) Aihe: Apteekkitoiminnan monopolistinen sääntely Italiassa Italiassa apteekkipalveluista voimassa oleviin sääntöihin ja määräyksiin sisältyy koko joukko perusteettomia etuoikeuksia ja rajoituksia: - Laki myöntää apteekkareille yksinoikeuden valmistaa ja myydä käsikauppalääkkeitä. - Apteekkien määrää eri alueilla on rajoitettu käyttäen perusteina väestötietoja, maantieteellisiä seikkoja ja etäisyyksiä. Kunnissa, joissa on asukkaita enintään 12 500, saa olla yksi apteekki jokaista 5 000 asukasta kohden ja sitä suuremmilla paikkakunnilla yksi apteekki jokaista 4 000 asukasta kohden. Lisäksi jokainen uusi toimipiste täytyy perustaa vähintään 200 metrin päähän muista. - Apteekkialalle pääsee vain julkisesta kilpailusta, jossa otetaan huomioon opintotodistukset ja kokeen tulokset, tai perimällä käsittämättömänä etuoikeutena luvan apteekkitoiminnan harjoittamiseen, siis sukulaisuussuhteen perusteella. - Ammatinharjoittamista säännellään niin, että kukin kunta määrää aukioloajat ja päivystysvuorot läänin määräysten mukaisesti. Terveysmainontaa puolestaan säätelee laki, joka sallii mainonnan ainoastaan ilmoituksina puhelinluettelossa ja silloinkin vain kunnan luvalla sekä ammattikunnan esityksestä. Apteekkareille on suotu etuisuuksia suhteettoman paljon, jolloin sääntely ei mitenkään palvele tarkoitustaan eli kansanterveydestä huolehtimista. Erityisesti apteekkikiintiöiden tavoitteena näyttää olevan nimenomaan ammatinharjoittajien tulotason takaaminen eikä apteekkien järkevä ja riittävä alueellinen jakautuminen. Lopputuloksena tästä kaikesta on perusteeton monopoliasema. Voiko komissio siis - ilmoittaa, missä vaiheessa ovat asiaa koskevat tutkimukset; - sanoa, onko riittävästi perusteita pitää Italiassa vallitsevaa sääntelyä monopolistisena ja Euroopan kilpailulainsäädännön vastaisena; - kertoa, mihin toimiin se aikoo ryhtyä, jotta kuluttajien etu turvattaisiin ja pääsy apteekkarin ammattiin helpottuisi? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1999) Komissio kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastauksiin, jotka se on antanut Marie-Paule Kestelijn-Sierensin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3477/97(1) ja Amedeo Amadeon kirjalliseen kysymykseen E-3011/98(2), joka koski erityisesti voimassa olevaa Italian lainsäädäntöä yleisölle avoimien apteekkien hoitamista koskevien edellytysten osalta. Komissio katsoo, että esitetyn kaltaiset kansalliset toimenpiteet (apteekkareille myönnetty käsikauppalääkkeiden yksinmyyntioikeus, apteekkien perustamista säätelevät väestötiedot ja maantieteelliset seikat, apteekin perustamiseksi vaadittava julkinen kilpailu, viranomaisten määräämät aukioloajat ja päivystysvuorot sekä mainontaa rajoittavat säännöt) eivät riko EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan mukaista sijoittautumisvapauden periaatetta, tässä yhteydessä nimenomaisesti yhteisön sisäistä sijoittautumisvapautta, jos niitä sovelletaan ketään syrjimättä ja jos ne eivät ole suhteettomia tavoiteltuun päämäärään nähden. Komissio katsoo myös, että edellä mainittujen toimenpiteiden suhteettomuutta tavoiteltuun päämäärään nähden ei ole osoitettu. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, ettei komissio ole aloittanut asiaa koskevia tutkimuksia. (1) EYVL C 223, 17.7.1998. (2) EYVL C 142, 21.5.1999, s. 70.