KIRJALLINEN KYSYMYS E-1848/02 esittäjä(t): Guido Bodrato (PPE-DE) komissiolle. Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 soveltaminen — yhteisön alueella liikkuvien palkattujen työntekijöiden eläkkeen laskeminen.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0171 - 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1848/02 esittäjä(t): Guido Bodrato (PPE-DE) komissiolle (28. kesäkuuta 2002) Aihe: Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 soveltaminen yhteisön alueella liikkuvien palkattujen työntekijöiden eläkkeen laskeminen Kuten komissio tietää, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin päätti 24. syyskuuta 1998 antamallaan tuomiolla (asia C-132/96, Stinco-Panfilo vastaan INPS) olla hyväksymättä eläkkeen prorata temporis -laskentamenetelmää, jota italialainen vakuutuslaitos INPS on soveltanut, sillä se ei ole asetuksen (ETY) N:o 1408/71(1) 46 artiklan 2 kohdan mukainen. Vielä kolmen vuoden jälkeen INPS kieltäytyy kuitenkin noudattamasta kyseistä tuomiota ja väittää, että se koskee vain kahta asianosaista ja johtaa siihen, että monet Italian eläkeläiset joutuvat pitkiin hallinnollisiin ja juridisiin menettelyihin varmistaakseen oikeuksiensa tunnustamisen. Voisiko komissio kertoa, - onko hyväksyttävää, että kansallinen sosiaalivakuutuslaitos ei noudata yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota vedoten siihen, että se koskee vain niitä henkilöitä, jotka ovat välittömästi osallisina asiassa? - mitä se aikoo tehdä, jotta kyseistä tuomioistuimen tuomiota noudatetaan? - eikö se katso, että ottaen huomioon INPS:n vastustus olisi aloitettava EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitettu rikkomismenettely Italian valtiota vastaan? (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (9. syyskuuta 2002) Komissio saattaa arvoisan parlamentin jäsenen tietoon, että tulkintaa, jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut yhteisön oikeuden säännöksistä tuomioissaan ennakkoratkaisukysymyksistä EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan nojalla, on sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa, ja se voittaa kansallisten tuomioistuinten antamat tulkinnat. Yhteisöjen tuomioistuinten tulkinnat pätevät kaikissa oikeudellisissa tilanteissa, jotka vastaavat sitä oikeudellista tilannetta, joka on vallinnut annetun tuomion kohteena olleessa yksittäistapauksessa. Komission käsityksen mukaan Italian valtio on mukautunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön asiassa C-132/96, Stinco ja Panfilo. Tuomioistuin on ratkaissut tämän kysymyksen seuraavasti: Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sen mukaan toimivaltaisella laitoksella on suhteutetun eläkkeen laskemisen perustana olevan eläkkeen teoreettista määrää määritellessään velvollisuus ottaa huomioon täydennys, josta kansallisessa lainsäädännössä säädetään vähimmäiseläkkeen saamiseksi. Tässä tapauksessa on siis otettava huomioon täydennys, josta Italian lainsäädännössä säädetään vähimmäiseläkkeen saamiseksi. Komission tietoon ei ole tähän mennessä saatettu yhtään valitusta, joka koskisi asiassa Stinco ja Panfilo annetun tuomion kohteena olevaa ongelmaa. Koska tällaisia valituksia ei ole tehty, komissiolla ei ole mitään syytä panna vireille rikkomisesta johtuvaa menettelyä Italian valtiota vastaan.