FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/818

(2004/C 84 E/0913)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0608/04

esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle

(23. helmikuuta 2004)

Aihe: Muuntogeenisiä organismeja (GMO) koskevat komission poliittiset pyrkimykset

Joulukuun 18. päivänä 2003 Euroopan parlamentin edustajien suuri enemmistö hyväksyi muuntogeenisten ja tavanomaisten viljelykasvien samanaikaista esiintymistä koskevan päätöslauselman A5-0465/2003.

Voiko komissio tämän huomioon ottaen ilmoittaa Euroopan parlamentille poliittisista pyrkimyksistään seuraavissa asioissa:

— Aikooko komissio säätää muuntogeenisille siemenille teknisesti mitattavissa olevasta ja luotettavasta vähimmäismäärästä direktiivin 2001/18/EY (1) 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja ottaa huomioon käytännön soveltuvuutta koskevat tieteelliset arviot (2 kohta)?

— Aikooko komissio viipymättä vahvistaa koko yhteisöä koskevat yhdenmukaiset ja sitovat säännöt, jotka koskevat muuntogeenisten ja tavanomaisten viljelykasvien yhtäaikaista esiintymistä ja pyytää Euroopan parlamenttia mukaan tähän prosessiin yhteispäätösmenettelyn mukaisesti (3 kohta)?

— Aikooko komissio tehdä ehdotuksen määräyksistä, joilla säännellään hakijan riittävää vakuutusturvaa yhteisön laajuisten korvausten ja vastuiden suhteen osana muuntogeenisten organismien markkinoille tuomista koskevaa lupamenettelyä (8 kohta)?

— Aikooko komissio sitoutua virallisesti siihen, ettei se salli päästettäväksi markkinoille lisää muuntogeenisiä kasveja, ennen kuin samanaikaista esiintymistä koskevista sitovista säännöistä, joita tuetaan vakaasti ”saastuttaja maksaa” -periaatteelle perustuvalla järjestelmällä, on sovittu ja ne on pantu täytäntöön?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(31. maaliskuuta 2004)

Direktiivin 2001/18/EY (2) 21 artiklan 2 kohdassa säädetään mahdollisuudesta poiketa merkintävaatimuksista tiettyjen raja-arvojen osalta, kun tuotteet sisältävät GMO:ien jäämiä satunnaisesti tai sellaisista teknisistä syistä johtuen, joita ei voida välttää. Komissio valmistelee parhaillaan päätöstä muuntogeenisten siementen merkintää koskevista kyseiseen artiklaan perustuvista raja-arvoista, joita pienempiä muuntogeenisten siementen satunnaisia määriä ei tarvitse merkitä tavanomaisissa siemenerissä. Raja-arvoissa otetaan huomioon kyseisten siemenerien satona korjatuista tuotteista valmistettuihin elintarvikkeisiin ja rehuun nykyisin sovellettava 0,9 prosentin vähimmäismäärä. Lisäksi raja-arvojen on oltava sellaisia, että niitä voidaan soveltaa ja valvoa. Samat raja-arvot hyväksytään sen jälkeen myös siemeniä koskevaan lainsäädäntöön hallintomenettelyn kautta.

Komissio katsoo, että sen rooli viljelykasvien rinnakkaiselon mahdollistavien toimenpiteiden yhteydessä rajoittuu ohjaukseen, eikä sen aikomuksena ole vahvistaa koko yhteisöä koskevia yhdenmukaisia ja sitovia sääntöjä rinnakkaiselosta. Tämä johtuu siitä, että rinnakkaiselon mahdollistavien toimenpiteiden suhteellisuus, tehokkuus ja kustannustehokkuus riippuvat yleensä kansallisista ja alueellisista (tai jopa paikallisista) ympäristö-, pinnanmuodostus- ja ilmasto-olosuhteista sekä viljelykäytännöistä, jotka vaihtelevat suuresti eri jäsenvaltioiden välillä ja jäsenvaltioiden sisällä. Komissio katsoo tästä syystä, että toissijaisuus on sopivin tapa lähestyä rinnakkaiselon mahdollistavien toimenpiteiden laatimista ja täytäntöönpanoa. Direktiivin 2001/18/EY uudessa 26 a artiklassa säädetään oikeusperustasta tällaisia toimenpiteitä varten. On syytä panna merkille, että sellaista toimenpidettä koskevasta ehdotuksesta, joka saattaa aiheuttaa teknisistä syistä johtuvan kaupan esteen tai joka on ristiriidassa täydellistä yhdenmukaistamista koskevan menetelmän kanssa, on ilmoitettava komissiolle direktiivin 98/34/EY (3) mukaisesti.

Siviilioikeudellista vastuuta koskevat säännöt riippuvat siitä yleisestä lähestymistavasta, jota jäsenvaltiot soveltavat rinnakkaiseloon, joten asiaa olisi käsiteltävä rinnakkaiselon mahdollistavien toimenpiteiden laatimisen yhteydessä. Komissio on tästä syystä päättänyt soveltaa toissijaisuusperiaatetta myös rinnakkaiseloon liittyviin vastuuvelvollisuussääntöihin. Komission näkemys on aina ollut se, että siviilioikeudellista vastuuta voidaan parhaiten käsitellä kansallisella tasolla, ja se on pyytänyt jäsenvaltioita arvioimaan, soveltuuko nykyinen vastuuvelvollisuuslainsäädäntö käytettäväksi rinnakkaiseloa koskevissa tapauksissa. Komissio tarkastelee asiaa uudelleen vuonna 2005 laatiessaan rinnakkaiseloa koskevaa kertomusta, jossa tarkastellaan myös eri jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä.

Komissiolla on EY:n perustamissopimuksen vartijana velvollisuus huolehtia siitä, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan kaikilta osin kaikkialla yhteisön alueella. Direktiivissä 2001/18/EY ja äskettäin annetussa asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 (4) vahvistetaan muuntogeenisten organismien lupamenettelyä koskevat säännöt, ja komissio aikoo varmistaa, että tätä lainsäädäntöä noudatetaan kaikilta osin.

(1) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/18/EY, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta — Komission julistus (EYVL L 106, 17.4.2001).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä (EYVL L 204, 21.7.1998).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1829/2003, annettu 22 päivänä syyskuuta 2003, muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista (EUVL L 268, 18.10.2003).