KIRJALLINEN KYSYMYS E-0549/01

esittäjä(t): Giovanni Pittella (PSE) ja Vincenzo Lavarra (PSE) komissiolle

(27. helmikuuta 2001)

Aihe: Podolica-rotuisten nautojen kasvatukseen myönnettävien tukien jakaminen

Podolica-rotuisten nautojen kasvatus on nykyään merkittävä eläintenkasvatusala Basilicatassa, ja sille annetaan sekä kansallista että yhteisön tukea.

Joillakin alueilla näiden nautojen kasvatus on hoidettu hyvin tuottoisasti, mutta eräillä muilla alueilla on tullut esiin ympäristönsuojelun kannalta negatiivisia asioita edellisessä tapauksessa tuet on todella osoitettu kasvatukseen ja siis lihantuotantoon, jälkimmäisessä kyse on huijauksesta, joka on pantu alulle lähes pelkästään tukien saamiseksi. Maratean alue kuuluu jälkimmäisiin.

Podolica-rotuisten nautojen määrä kyseisessä kunnassa on suuri, naudat ovat heikossa kunnossa ja niitä kasvatetaan laiduntamista koskevien lakien vastaisesti. Laiduntamiseen tarkoitettu alue on pääasiassa vuoristoista ja hyvin jyrkkää, ja eläinten liikkuminen pudottaa usein kiviä alempana oleville teille. Niittyjä, joilla kasvaa tämän rodun tärkein ravintokasvi ampelodesma, on vain kulotetuilla alueilla, ja niillä on lain mukaan laiduntaminen kielletty kahden vuoden ajan kulotuksesta ankarien seuraamusten uhalla. Lisäksi alueilla on portteja ja rautalanka-aitoja, joilla estetään eläinten putoaminen rinteitä alas.

Edellä kuvattu on alueellisten lakien vastaista, ja valtio edellyttääkin, että metsänhoitajat tarkastavat alueen, mutta huolimatta monista havaituista rikkomuksista se jatkaa tukien maksamista, mikä vääristää koko prosessia.

Tilanteeseen on puututtava ripeästi, ja on aikaansaatava selvät säännöt, joilla estetään, että laiduntamislakeja rikkoville karjankasvattajille maksetaan tukia. Pidemmällä aikavälillä on tarkistettava yleisesti tukien jakoperusteita. Erityisesti olisi korvattava peruskriteeri (nautayksikköä/laidunalue) sellaisella kriteerillä, joka tekisi kasvattajasta vastuullisen myös vuoriston ympäristönsuojelun kannalta.

Mitä Euroopan komissio aikoo tehdä edellä esitettyjen ongelmien ratkaisemiseksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(19. huhtikuuta 2001)

Komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat parhaillaan rakennerahastojen yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1260/1999(1) ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1257/1999(2).

Ensiksi mainitussa asetuksessa säädetään tavoite 1 -alueiden rakenteelliseen kehittämiseen myönnettävistä tuista, joita säätelevät useat, erityisesti ympäristöluonteiset rajoitukset.

Viimeksi mainitussa asetuksessa säädetään maataloutta ja ympäristöä koskevista tuista, joilla pyritään kannustamaan maatalouden harjoittajia käyttämään ympäristöä suojelevia ja parantavia tuotantomenetelmiä. Tuet myönnetään hehtaarimäärän perusteella, mutta sillä edellytyksellä, että kyseisellä alalla olevien eläinten määrä ei ylitä rajaa, joka on sopusoinnussa alueen ympäristön suojelemisen ja parantamisen kanssa. Tuen saamiseksi tuensaajan on sitouduttava varmistamaan sellainen hoidon taso, joka ylittää tuntuvasti hyvän maatalouskäytännön indikaattorit, ja noudattamaan tätä velvoitetta vähintään viiden vuoden ajan.

Yhteisön määräyksiä ei siis ole tarpeen muuttaa, vaan niitä on sovellettava oikeudenmukaisesti ottamalla lähtökohdaksi täydellinen ja tyydyttävä esitys hyvästä maatalouskäytännöstä alueella. Esityksessä on määriteltävä myös vuoristoalueilla laiduntamista koskevat säännöt siten, että hakiessaan hyväksymistä vuosien 20002006 ohjelmalle alueellinen hallinto sitoutuu antamaan palkkioita ainoastaan sellaisille kasvattajille, jotka noudattavat näitä määräyksiä.

Komissiolla ei itse asiassa ole toimivaltaa metsänvartijoiden toimintaa tai alueellisten lakien rikkomista koskevissa asioissa, mutta se voi lakkauttaa maaseudun kehittämisohjelmille myöntämänsä osarahoituksen, jos sen valvontaosastot havaitsevat, että yhteisön määräyksiä on rikottu ja että kansallisten viranomaisten ja tukien saajien tekemiä sitoumuksia ei ole noudatettu.

(1) EYVL L 161, 26.6.1999.

(2) EYVL L 160, 26.6.1999.