KIRJALLINEN KYSYMYS E-2615/97 komissiolle esittäjä(t): Jean-Thomas Nordmann (ELDR) (1. syyskuuta 1997)

Aihe: Kaupparyhmittymän perustaminen

Onko komissio tutkinut sitä, miten Ranskassa 5. heinäkuuta 1996 annettu laki kaupparyhmittymän perustamista koskevista ehdoista sopii yhteen perustamissopimusten 5, 52 ja 59 artiklan kanssa?

Mitä päätelmiä komissio on tehnyt asiasta?

Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1997)

Parlamentin jäsenen kysymyksessä, joka koskee Ranskassa 5. heinäkuuta 1996 annettua lakia ostoskeskusten perustamista koskevista ehdoista, viitataan ilmeisesti Raffarin-lakiin eli 5. heinäkuuta 1996 annettuun lakiin 96-603 kaupan ja käsityöläisalan kehittämisestä ja tukemisesta.

Tämän lain myötä perustettiin lupajärjestelmä, jolla ohjaillaan myyntialaltaan yli 300 neliömetrin suuruisten kauppojen tai liikekeskusten rakentamista, laajentamista ja käyttöä. Näiden lupien myöntäminen on annettu departementtien liikelaitoslautakuntien (Commission départementale d'équipment commercial, CDEC) tehtäväksi, ja ne myönnetään rakennuslupamenettelyn alkuvaiheessa. Lautakuntien jäseninä on kolme paikallisvaltuutettua (sijaintikunnan kunnanjohtaja, kyseisen departementin asukasluvultaan suurimman kunnan kunnanjohtaja ja kuntien välisen julkisen yhteistyöelimen puheenjohtaja tai muussa tapauksessa aluevaltuutettu) sekä kauppakamarin johtaja ja kuluttajajärjestöjen edustaja.

Raffarin-lain tavoitteena on laajentaa entistä Royer-lakia (laki 73-1193), jolla otettiin käyttöön myyntialaltaan yli 1000 neliömetrin liikkeitä koskeva vastaava järjestelmä. Vuonna 1973 annetulla Royer-lailla pyrittiin hillitsemään hypermarkettien määrän kasvua kyseisellä vuosikymmenellä Ranskassa ja suojelemaan kaupungeissa sijaitsevia pieniä kauppoja. Laskemalla raja-arvo Raffarin-laissa alle 1000 neliömetriin pyritään puolestaan rajoittamaan suurten alennustavaratalojen (¨hard discounter¨) perustamista.

Parlamentin jäsen pyysi komissiota antamaan lausunnon siitä, onko kyseinen laki yhdenmukainen EY:n perustamissopimuksen 5, 52 ja 59 artiklan kanssa. Perustamissopimuksen 5 artikla on yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ((Asia C-18/93, Corsica Ferries, tuomio 17.5.1994. )) sanamuodoltaan niin yleisluontoinen, ettei sitä voida soveltaa yksittäistapauksissa, kun tilanteen katsotaan kuuluvan perustamissopimuksen erityismääräyksen soveltamisalaan. Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklaa sovelletaan vain toissijaisesti, eli silloin, kun kyseiseen taloudelliseen toimintaan ei sovelleta mitään muuta sisämarkkinoita koskevaa määräystä.

Kun on kyse sellaisen toimipaikan perustamisesta tai muuttamisesta, josta yritys aikoo myydä tavaroita, Raffarin-lain yhdenmukaisuutta yhteisön oikeuden kanssa on tarkasteltava vain perustamissopimuksen 30 ja 52 artiklan perusteella. Jäsenvaltioita kielletään näissä artikloissa asettamasta rajoituksia tavaroiden alkuperän perusteella (30 artikla) ja sellaisten liikkeenharjoittajien lähtömaan perusteella, jotka haluavat avata liikkeen Ranskassa (52 artikla). Kuntien viranomaiset eivät saa Raffarin-lain myötä lupaa asettaa syrjiviä rajoituksia muista jäsenvaltioista lähtöisin olevien tavaroiden tai ulkomaisten yritysten pääsylle Ranskan markkinoille. Koska tässä tapauksessa on näin ollen kyse syrjimättömin perustein sovellettavasta laista, komissio ei tähän mennessä ole havainnut, että Ranska olisi rikkonut perustamissopimuksen 30 ja 52 artiklaa.

Yhteisöjen tuomioistuin torjui perustamissopimuksen 30 artiklan soveltamisen jo asiassa Dip/Lidl ((Asiat C-140-94, C-141/94 ja C-142/94, Dip/Lidl, tuomio 17.10.1995. )), joka koski Italiassa 11. kesäkuuta 1971 annettua lakia 426. Tämän lain myötä otettiin käyttöön kuntia koskeva hallinnollinen lupajärjestelmä, jolla säädellään vähittäiskauppojen avaamista Italiassa. Koska Ranskassa annettu säädös vastaa kyseistä Italian säädöstä, yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota voidaan komission mielestä soveltaa myös Raffarin-lakiin.

Komissiolle ei tähän mennessä ole toimitettu tietoja, joiden perusteella Ranskan voitaisiin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti osoittaa rikkoneen perustamissopimuksen 52 artiklaa. Komissio seuraa kuitenkin edelleen tarkkaavaisesti, kuinka edellä mainitut departementtien lautakunnat soveltavat jatkossa Raffarin-lakia.