KIRJALLINEN KYSYMYS E-3189/02 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle. Oliiviöljyn pakkausmerkintöihin liittyvät uudet säännökset.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0181 - 0182



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3189/02 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle (7. marraskuuta 2002) Aihe: Oliiviöljyn pakkausmerkintöihin liittyvät uudet säännökset Kesäkuun 13. päivä 2002 annettiin oliiviöljyn kaupan pitämistä koskeva komission asetus (EY) N:o 1019/2002(1). Asetukseen sisältyy säännöksiä, jotka täydentävät Euroopan parlamentin ja neuvoston 20. maaliskuuta 2000 antamaa direktiiviä 2000/13/EY(2) myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä. Asetuksen (EY) N:o 1019/2002 4 artiklan mukaan öljyn alkuperän merkitseminen on toisaalta vapaaehtoista, mutta toisaalta mahdollista vain ekstra-neitsytoliiviöljyn ja sellaisten öljyjen pakkausmerkinnöissä, joilla on suojattu alkuperänimitys tai suojattu maantieteellinen merkintä. Alkuperämerkinnän puuttuminen johtaa kuluttajaa harhaan, jos öljy, jonka hän ostaa, onkin peräisin eri maasta kuin pakkausmerkinnän kieli tai tavaramerkki antaisivat kohtuudella olettaa. Sitä paitsi mahdollisuus sekoittaa eri alkuperää olevia öljyjä, mutta ilmoittaa pakkauksessa epämääräisesti vain pääasiallinen alkuperä, tekevät oliiviöljyn pakkausmerkintöjä koskevat säännökset entistä sekavammiksi. Uuden 1. marraskuuta 2002 voimaan tulevan asetuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa asiaa koskevaa lainsäädäntöä ja parantaa kuluttajansuojaa varmistamalla, etteivät pakkausmerkinnät ole harhaanjohtavia ja takaamalla lopputuotteen laatu. Eikö komission mielestä olisi aiheellista ehdottaa, että asetusta muutettaisiin ja alkuperämerkintä tehtäisiin pakolliseksi, jotta kuluttajat tietäisivät, mistä tuotteet ovat peräisin? (1) EYVL L 155, 14.6.2002, s. 27. (2) EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 2002) Oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista 13 päivänä kesäkuuta 2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1019/2002 on jatkoa parlamentin päätöslauselmalle ja suosituksille, jotka neuvosto esitti tutkittuaan komission kertomusta oliiviöljyn laatustrategiasta. Alkuperän merkitsemisestä pakkausmerkintään todettakoon, että asetuksen 4 artiklaa sovelletaan 1. marraskuuta 2002 alkaen. Tällä artiklalla varmistetaan asetukseen (EY) N:o 2815/98(1) perustuvan järjestelmän jatkuvuus. Siinä säädetään vapaaehtoisesta alkuperämerkinnästä sellaisen ekstra-neitsytoliiviöljyn ja neitsytoliiviöljyn pakkausmerkinnöissä, jonka öljyistä vähintään 75 %:lla on sama alkuperä. Siinä kielletään alkuperän ilmoittaminen muissa öljyissä ja mahdollistetaan alkuperän merkitseminen alueellisella tasolla ainoastaan sellaisissa öljyissä, joilla on suojattu alkuperänimitys tai suojattu maantieteellinen merkintä. Tähän asti vapaaehtoisen alkuperämerkinnän saattaminen pakolliseksi vaatisi tehokkaan jäljitys- ja valvontajärjestelmän toteuttamista yhteisön tasolla, jotta voitaisiin tarkistaa alkuperä aiheuttamatta esteitä tuotteiden liikkumiselle yhteisön sisällä ja sen ulkopuolella. Tällä hetkellä on kuitenkin epärealistista olettaa, että kaikki oliiviöljymäärät voitaisiin jäljittää ja valvoa. Olemassa olevan vapaaehtoisen järjestelmän avulla todistustaakka voidaan kääntää toisin päin velvoittamalla se osapuoli, joka haluaa merkitä tiettyjen öljyjen alkuperän, esittämään yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisia todisteita. Tämä on helpompaa tietyissä tapauksissa (myllyt, joissa käsitellään vain omia öljyjä) kuin toisissa (esimerkiksi useita oliiviöljyjä käsittelevät pakkausyritykset). Italiassa kaupan pidettyjen öljyjen osalta on hyödyllistä muistuttaa viimeisimmän tuotantovuoden 20012002, tiedoista. Ottaen huomioon, että oliiviöljyä tuotettiin 562 000 tonnia Italian oman kulutuksen ollessa 735 000 tonnia ja viennin määrän 280 000 tonnia, italialaiset toimijat joutuivat tuomaan maahan yhteensä 440 000 tonnia omaa kulutusta ja vientiä varten. Öljyä tuodaan pääasiassa jäsenvaltioista (noin 400 000 tonnia erityisesti Espanjasta). Kolmansista maista tuotu 40 000 tonnin öljymäärä on peräisin Tunisiasta, ja sen on oltava yhteisön asetusten laatuvaatimusten mukainen. Asetuksen (EY) N:o 2815/98 mukaisesti ja 1. marraskuuta 2002 alkaen asetuksen (EY) N:o 1019/2002 4 artiklan mukaisesti merkintä Made in Italy voidaan merkitä pakkaukseen ainoastaan jos 75100 % öljystä on peräisin Italiassa poimituista oliiveista. Mikäli oliiviöljyyn käytetyt oliivit eivät ole sataprosenttisesti italialaisia, tämä on erikseen mainittava. Komissio on vakuuttunut siitä, että olemassa oleva järjestelmä alkuperän merkitsemiseksi pakkausmerkintään on ainoa tapa taata kuluttajalle tuottajan toimittaman oliiviöljyn laatu. (1) Komission asetus (EY) N:o 2815/98, annettu 22 päivänä joulukuuta 1998, oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista, EYVL L 349, 24.12.1998.