KIRJALLINEN KYSYMYS E-0633/01 esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) komissiolle. Sähkökaupan vapauttaminen.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0054 - 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0633/01 esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) komissiolle (6. maaliskuuta 2001) Aihe: Sähkökaupan vapauttaminen Viimeaikainen sähkökriisi Kalifornian osavaltiossa toi esiin sähkökaupan vapauttamisen jälkeen ilmenneet ongelmat tässä osavaltiossa. Tähän kriisiin on monia syitä, esimerkiksi törkeä rahastus korkeilla tukkuhinnoilla, jakeluyhtiöiden heikko taloudellinen tilanne ja se, etteivät osavaltion viranomaiset ryhtyneet ajoissa toimiin. Samanaikaisesti tämän kriisin vaikutukset ovat moninaiset ja yhtä lailla vakavat: vaara, että sähkön hinta nousee jyrkästi, inflatoriset paineet, sähköalalla toimivien yritysten osakkeiden arvonlasku, osavaltion talouskasvun alentumisen vaara jne. Koska Euroopan unioni on jo vuosien ajan edennyt sähkökaupan vastaavanlaista vapauttamista kohti, kysytään: 1. Mitä tutkimuksia komissio on tehnyt koskien riittävän sähköenergian määrän turvaamista ilman vaaraa sen hintojen kohtuuttomasta noususta? 2. Onko komissio tutkinut varoventtiilejä, joilla varmistetaan, ettei sähkönosto tapahdu vain spot-markkinoilla vaan myös pitkän aikavälin sopimuksia tehdään? 3. Onko komissio laatinut sääntöjä jäsenvaltioiden väliintulosta sähköpulan tapauksissa siten, että tämä tapahtuu hinnoilla, jotka kattavat tuotantoyritysten kustannukset, vierittämättä näitä kustannuksia edelleen kuluttajien harteille? 4. Onko komissio suunnitellut sähkömarkkinoiden vapauttamiselle tietyt vaiheet ja tämän vapauttamisen uudelleentarkastelulle aikavälit, jotta energian saatavuuteen liittyviä ongelmia ja sen seurauksena kustannusten nousua aiheuttavat mahdolliset vääristymät korjataan? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (10. toukokuuta 2001) 1. Toimitusvarmuus on yksi Euroopan energiapolitiikan tärkeistä tavoitteista, kuten komission taannoisesta vihreästä kirjasta Energiahuoltostrategia Euroopalle(1) käy ilmi. Kalifornian tapahtumien arvioinnin perusteella komissio - kuten lähes kaikki muutkin arvioijat - on sitä mieltä, että Kalifornian ongelmat johtuvat markkinoiden erityisrakenteesta ja Kalifornian sääntelyjärjestelmästä. Markkinoiden rakenteelle on tyypillistä energiatuotannon riittämätön kapasiteetti, uusien energiantuottajien markkinoille tulon esteet sekä vaihtelevat, korkeat hinnat, joita tukevat pakollinen energiareservi ja pitkäaikaisten sopimusten mahdollisuuden poistaminen. Näitä tekijöitä ei ole Euroopan yhteisössä. Lisäksi yhteisössä on riittävä reservikapasiteetti, jonka arvioidaan kattavan 30 prosenttia suurimmasta sähkönkysynnästä (mukaan luettuna järjestelmän turvallisuuden ja ylikapasiteetin kattava reservikapasiteetti). 2. Kaliforniasta poiketen Euroopan yhteisössä ei ole kielletty keskipitkän ja pitkän aikavälin sopimuksia sähköntuottajien ja kuluttajien välillä, vaan ne kuuluvat sähkömarkkinoiden kaupallisiin perusjärjestelyihin. Nämä spotmarkkinoiden lyhyen aikavälin sopimusten rinnalla käytetyt sopimukset tarjoavat hintakehityksen kannalta tarpeellista vakautta. 3. Euroopan sähkömarkkinoiden tiivistyvä yhdentyminen parantaa toimitusvarmuutta avaamalla uusia markkinoita ja laajentamalla yhteenliittymien kapasiteettia, mikä vilkastuttaa rajatylittävää kaupankäyntiä etenkin silloin, kun jossakin jäsenvaltiossa on sähköpula. Lisäksi sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19. joulukuuta 1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/92/EY(2) sisältää säännöksiä, jotka antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden toteuttaa erityisiä toimia akuutissa sähköntarpeessa ja ehkäistä tulevia ongelmia perusenergialähteiden osalta. Äkillisessä energiamarkkinoiden kriisissä tämän direktiivin 23 artikla antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden toteuttaa - tilapäisesti - turvatoimia. Tällaiset toimet voivat tarkoittaa markkinoiden interventiota kohtuullisten hintojen varmistamiseksi loppukuluttajille ja tuottajien kustannusten peittämiseksi, kunhan tällaiset toimet ovat tavoitteiden kannalta oikeasuhteisia eivätkä niiden vaikutukset ole syrjiviä. Lisäksi jos jäsenvaltio katsoo, että laitosten kapasiteetti on jonkin perusenergialähteen mukaan liian korkea tai kasvaa niin nopeasti, että se uhkaa yleistä sähkön toimitusvarmuutta, jäsenvaltio voi 5 artiklan 1 kohdan f alakohdan nojalla määrittää perusenergialähteiden luonteen uuden kapasiteetin osalta. 4. Ehdotuksessaan sähködirektiivin(3) tarkistamiseksi komissio esittää vähittäistä lähestymistapaa markkinoiden täysimittaiseen avaamiseen. Vuoteen 2003 mennessä kaikki muut paitsi kotitalousasiakkaat voivat valita sähköntarjoajansa, ja vuoteen 2005 mennessä sama oikeus annetaan kaikille kuluttajille. Toimitusvarmuuden sopivan valppauden takaamiseksi markkinoiden avautumisen edistyessä ehdotetaan riittävän sähköntuotannon varmistavia uusia toimenpiteitä. Näiden uusien toimenpiteiden nojalla jäsenvaltiot velvoitettaisiin jatkuvasti valvomaan kysynnän ja tarjonnan tasapainoa sekä laatimaan havainnoistaan vuosittain selonteko, jossa ilmoitettaisiin kaavaillut toimenpiteet toimitusvarmuuden takaamiseksi. Kansallisten selontekojen ja omien seurantatoimiensa perusteella komissio julkaisisi kertomuksen, joka kattaisi koko Euroopan yhteisön. Tarvittaessa jäsenvaltiot voisivat julkaista tarjouspyyntöjä uuden sähköntuotantokapasiteetin rakentamiseksi. Toimitusvarmuuden osalta ensisijaisten sähköntuotannon energialähteiden suhteen sovelletaan edellä kysymyksen 3 vastauksessa kuvattuja sähködirektiivin turvamääräyksiä. (1) KOM(2000) 769 lopullinen. (2) EYVL L 27, 30.1.1997. (3) KOM(2001) 125.