KIRJALLINEN KYSYMYS E-2585/00 esittäjä(t): Willi Görlach (PSE), Heinz Kindermann (PSE), Albert Maat (PPE-DE), Xaver Mayer (PPE-DE), Agnes Schierhuber (PPE-DE), Joseph Daul (PPE-DE) ja Niels Busk (ELDR) komissiolle. Korvaukset puhdasrotuisten jalostusnautojen viennistä kolmansiin maihin.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0126 - 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2585/00 esittäjä(t): Willi Görlach (PSE), Heinz Kindermann (PSE), Albert Maat (PPE-DE), Xaver Mayer (PPE-DE), Agnes Schierhuber (PPE-DE), Joseph Daul (PPE-DE) ja Niels Busk (ELDR) komissiolle (1. elokuuta 2000) Aihe: Korvaukset puhdasrotuisten jalostusnautojen viennistä kolmansiin maihin Naudanlihasta ja näin myös jalostusnaudoista maksettavia korvauksia pienennettiin EU:ssa joulukuussa 1999, maaliskuussa 2000 ja jälleen 13. toukokuuta 2000. Jalostusnaudoista maksettavia korvauksia pienennettiin 5 %, 5 % ja 20 %. Kun korvausta vuonna 1999 maksettiin 63 euroa/100 kg elopainoa, tämän vuoden toukokuun jälkeen korvaus on vain 46 euroa/100 kg elopainoa. Vähennystä perusteltiin dollarin verrattain korkealla kurssilla euroon nähden sekä naudanlihan verrattain korkeilla hinnoilla Euroopan sisämarkkinoilla. Jalostusnautojen viennissä EU:sta Keski- ja Itä-Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan ja Lähi-itään käytetään kuitenkin etupäässä euroa. Siksi dollarin korkea kurssi ei tuo mitään etua jalostusnautojen viennissä. Naudanlihan verrattain korkeat hinnat sisämarkkinoilla itse asiassa haittaavat jalostusnautojen vientiä. EU:ssa lypsykarjaa pitäviä kehotetaan käyttämään vasikat naudanlihantuotantoon sen sijaan, että ne kasvatettaisiin hiehoina vietäviksi. Mahdollisesti lypsykarjanpitäjät alkavat jopa käyttää nautojensa siemennykseen entistä enemmän lihakarjan spermaa. 1. Myöntääkö komissio EU:sta tapahtuvan jalostusnautojen viennin tärkeyden Euroopan naudanlihamarkkinoiden tasapainolle ja myöntääkö se tämän myös parantavan nautoja tuovien Keski- ja Itä-Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän maiden lypsykarjaa? 2. Voiko komissio ilmoittaa, mitä seurauksia jalostusnautojen vientipalkkioiden pienentämisellä on jalostusnautojen viennille ja tuottajille, ja voiko se ottaa arvioinnissa huomioon äskettäin käyttöön otetut teurastuspalkkiot, joita myönnetään myös vietäessä jalostusnautoja kolmansiin maihin? 3. Missä määrin komissio on valmis ottamaan vientipalkkioiden tarkastelussa huomioon EU:n jalostusnautojen tuottajien erityistilanteen? 4. Olisiko mahdollista mukauttaa jalostusnautojen viennistä maksettava korvaus pääosin vuoden 1999 tasoon (63 euroa/100 kg elopainoa) vähennettynä vuonna 2000 käyttöön otetulla teurastuspalkkiolla sekä palkkion päätetyllä korotuksella? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2000) Jalostusnautojen kasvattaminen on osa nauta-alan monista tärkeistä toimintamuodoista. Joistakin kasvatukseen liittyvistä erityispiirteistä huolimatta sen taloudelliset toimintaedellytykset ovat kuitenkin samat kuin naudanliha-alan ja maidontuotantoalan edellytykset yleensä. Sen vuoksi kasvattajien tekemiin tuotantopäätöksiin vaikuttavat suurelta osin maidontuotannon tai lihantuotannon markkinanäkymät. Tästä johtuu myös, että edellä mainittuihin aloihin sidoksissa olevaan jalostusnautojen kasvatukseen vaikuttavat näillä maatalouden aloilla tehtävät päätökset ja toteutettavat toimenpiteet. Niinpä jalostuskarjan kasvattajat saavat yhteisön palkkioita (kuten emolehmäpalkkio ja teurastuspalkkio) aivan kuten he myös kantavat vientitukia koskevien mahdollisten päätösten seuraukset. 1. Jalostuskarjan viennillä vaikutetaan monien Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Keski-idän maiden maidontuotantorakenteen kehittämiseen. Tästä syystä komissio on jo useaan otteeseen organisoinut ohjelmia näiden eläinten toimittamiseksi eräisiin maihin tai osallistunut tällaisiin ohjelmiin. Jalostusnautojen viennillä vaikutetaan siis ensisijaisesti kohdemaiden maatalousalan laadun kestävään kehittämiseen. Sen vaikutusta yhteisön naudanlihamarkkinoiden tilanteeseen ei kuitenkaan voida pitää yhtä merkittävänä. Jalostusnautojen kansainvälinen kauppa nimittäin riippuu pääasiassa ostajamaiden maidontuotantoa koskevista edellytyksistä, eikä se niin ollen ole suorassa suhteessa yhteisössä vallitseviin edellytyksiin. 2. Naudanliha-alalla kuluva vuosi muodostaa Agenda 2000:n puitteissa tehtyjen päätösten täytäntöönpanon ensimmäisen vaiheen, jonka tavoitteena on hintojen merkittävä alentaminen, joka korvataan tuottajille myönnettävillä palkkioilla. Tämän vuoden markkinatilanteelle on lisäksi luonteenomaista se, että tuotantohinnat ovat erittäin korkeat. Hintataso on seurausta tuotannon vähentämisestä ja kulutuksen lisääntymisestä, mistä johtuen vientiin käytettävissä olevat määrät ovat vähentyneet. Näiden tekijöiden yhteisvaikutus on pakottanut komission puuttumaan vientituen tasoon jo useampaan otteeseen. 3. On kuitenkin korostettava, että vientituen tasosta tehdyissä päätöksissä on otettu huomioon jalostusnautojen viejien erityistilanne. Niinpä jalostuskarjan vientitukien vähennykset on vahvistettu joka kerta merkittävästi alhaisemmiksi kuin teuraskarjan vientitukien vähennykset. Lisäksi vientitukia viimeksi muutettaessa (2. syyskuuta 2000) muutos ei koskenut lainkaan jalostuseläimiä. Komissio seuraa jatkossakin vientitukia samaa varovaisuutta noudattaen. Komissio on myös edelleen sitä mieltä, että erityisesti jalostuskarjan osalta hinta yksin ei ole kaupankäynnin kannalta ratkaiseva tekijä, vaan siihen vaikuttavat myös muut tekijät (kuten kolmansien maiden ostopolitiikka, käytettävissä olevat määrärahat sekä eläinten geneettiset ja muut ominaisuudet). 4. Komissio katsoo, ettei vientituen palauttaminen vuoden 1999 tasolle, teurastuspalkkiolla mukautettuna, olisi hyväksytyn uudistuksen valossa puolustettavissa oleva ratkaisu.