KIRJALLINEN KYSYMYS E-2658/00

esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE) ja Renato Brunetta (PPE-DE) komissiolle

(1. syyskuuta 2000)

Aihe: Määräysten rikkomisesta johtuva menettely Italiaa kohtaan direktiivin 97/67/EY puutteellisesta täytäntöönpanosta

Komission kilpailun pääosasto on aloittanut perustamissopimuksen 86 artiklan 3 kohdan mukaisesti määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn Italiaa kohtaan. Menettely koskee hollantilaisen postioperaattorin TNT Post Groupin (TPG) tekemää valitusta direktiivin 97/67/EY(1) virheellistä täytäntöönpanosta, ja se on suunnattu yleisten postipalvelujen taloudellisen kannattavuuden vähentämiseksi Italiassa. Tällä toimenpiteellä on tarkoitus saada aikaan samat vaikutukset, joihin pyritään komission valmistelemassa ehdotuksessa toiseksi direktiiviksi, joka ei ole vielä saapunut Euroopan parlamentin käsiteltäväksi.

Kaksi ja puoli vuotta direktiivin 97/67/EY antamisen jälkeen sitä ei ole vielä siirretty osaksi Hollannin lainsäädäntöä, ja Hollanti antaa edelleenkin TPG:lle yleisen palvelun todellisiin vaatimuksiin nähden ylimitoitetun alueen. TPG jatkaa laajentumistaan julkisen tuen turvin erityisesti Italiassa.

Komission esittämä direktiiviehdotus noudattaa Hollannin hallituksen tahtoa vapauttaa postipalvelut ja suosia julkista postilaitostaan, kuten kuljetuksia, julkisia töitä ja vesihuoltoa koskevissa asioissa neuvoa-antavan komitean eräästä asiakirjasta käy ilmi. Tämä asiakirja on toimitettu myös valtiosihteerille.

Kokonaan TPG:n eduksi tulee siis epätasa-arvoinen kilpailutilanne, jossa julkisen postilaitoksen on vastattava telepalvelujen yleisestä saatavuudesta ja yksityinen palveluntarjoaja voi kuoria kerman markkinoilta valiten itselleen kysynnän ja tarjonnan lakien mukaan kaikkein arvostetuimmat ja tuottavimmat markkinaosuudet.

Tämän vuoksi komissiota pyydetään:

- vahvistamaan todeksi edellä esitetty;

- osoittamaan syyt, miksi komissio haluaa aikaistaa yksityistämisen vaiheita juuri Italiassa, jossa TPG edustaa jo tänään kolmasosaa Italian hajonneesta postilaitoksesta;

- osoittamaan syyt, miksi komissio haluaa, että Italiassa yksityistetään universaaleina pidetyt palvelut, jotka on varattu julkiselle sektorille muissa jäsenvaltioissa;

- esittämään syyt, miksi on haluttu edetä perustamissopimuksen 86 artiklan 3 kohdan mukaisesti eikä entisen 226 artiklan mukaisesti, joka ottaa huomioon mahdollisuuden päinvastaiseen menettelyyn vastaanottajamaan ja komission välillä. Tätä menettelyä noudatetaan muiden jäsenvaltioiden suhteen samankaltaisissa asioissa;

- toteamaan, merkitsisivätkö tällaiset päätökset perusteetonta Italian kansalaisten oikeuksien rajoittamista muihin Euroopan kansalaisiin nähden;

- aikooko se panna täytäntöön toimenpiteitä Hollannin valtiota vastaan periäkseen takaisin ne kohtalaisen suuruiset tuet, joita TNT Post Group (TPG) -operaattori on perusteettomasti saanut.

(1) EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14.

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(23. lokakuuta 2000)

Italiaa vastaan aloitettu EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan (ent. 90 artikla) ja 82 artiklan (ent. 86 artikla) rikkomisesta johtuva menettely koskee yleisen kirjepostimonopolin laajentamista joihinkin lisäarvollisiin kuljetuspalveluihin, joita yksityiset postitoiminnan harjoittajat tarjoavat Italiassa. Komissio päätti aloittaa rikkomisesta johtuvan menettelyn saatuaan monia kanteluita pieniltä ja keskisuurilta yksityisiltä postitoiminnan harjoittajilta, jotka tarjoavat lisäarvollisia postipalveluja Italiassa vapaan kilpailun järjestelmän mukaisesti. Vaikka pitääkin paikkansa, että myös TNT Postal Group lukeutui kantelijoihin, menettelyn avulla on tarkoitus varmistaa, että uusia tai lisäarvollisia palveluja, joita pienet ja keskisuuret italialaiset postitoiminnan harjoittajat ovat aikaisemmin tarjonneet vapaan kilpailun järjestelmän periaatteiden mukaisesti, ei sisällytetä yleiseen kirjepostimonopoliin, joka on varattu ainoastaan julkiselle postilaitokselle. On ilmeistä, että komissio aloitti menettelyn turvatakseen vapaan kilpailun Italiassa eikä edistääkseen tietyn postitoiminnan harjoittajan kaupallisia etuja.

Italiaa vastaan aloitetun menettelyn tarkoituksena ei ole ennakoida Italian postialan vapauttamisen laajentamista vaan palauttaa Italian markkinoilla ennen asetuksen nro 261/99 voimaantuloa vallinneet kilpailuolosuhteet. Menettelyllä ei pyritä vapauttamaan postialaa vaan saattamaan voimaan perustamissopimuksen 81 artiklaan (ent. 85 artikla) ja sitä seuraaviin artikloihin sisältyvät kilpailumääräykset. Perustamissopimuksen 82 artiklan määräysten mukaisesti voidaan katsoa olevan kyse samassa artiklassa tarkoitetusta määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä, jos joillakin markkinoilla määräävässä asemassa oleva yritys ilman puolueetonta perustetta varaa itselleen muuta toimintaa erillisillä lähimarkkinoilla, vaikka myös toinen yritys voisi harjoittaa tätä toimintaa osana toimintaansa kyseisillä erillisillä lähimarkkinoilla(1). Jos julkisen yrityksen tai yrityksen, jolle valtio on myöntänyt erityis- tai yksinoikeuksia, määräävän aseman laajentaminen johtuu valtion toteuttamasta toimenpiteestä, toimenpide voi rikkoa perustamissopimuksen 86 ja 82 artiklaa, jos sitä ei voida perustella 86 artiklan 2 kohdan nojalla. Näiden seikkojen perusteella voidaan pitää asianmukaisena toimenpiteenä sitä, että komissio aloittaa perustamissopimuksen 86 artiklan 3 kohdan mukaisen menettelyn. Kyseisessä kohdassa määrätään, että komissio valvoo, että tämän artiklan (86 artiklan) määräyksiä noudatetaan, ja antaa jos se on tarpeen jäsenvaltioille osoitetut aiheelliset direktiivit tai tekee niille osoitetut aiheelliset päätökset.

Tutkimukset, joita komissio on teettänyt perustamissopimuksen kilpailusääntöjen nojalla Italian asetuksesta nro 261/99 tehdyistä kanteluista, ovat osoittaneet, että kyseisellä asetuksella laajennetaan käytännössä julkista postilaitosta hyödyttävää yleistä kirjepostimonopolia joihinkin lisäarvollisiin erityispalveluihin. Näitä erityispalveluja tarjosivat aikaisemmin yksityiset postitoiminnan harjoittajat, jotka kilpailivat postilaitoksen kanssa. Kyseessä oleviin lisäarvollisiin erityispalveluihin liittyy sellaisia ominaisuuksia kuin i) useampi yritys lähetyksen toimittamiseksi, ii) toimitukset vaihtoehtoisiin määräpaikkoihin, iii) lähetyksen seuranta ja jäljittäminen, iv) toimitukset sopimuksen mukaan tai v) postituslistojen ylläpito ja päivitys.

Komissio on ottanut asiaan alustavasti kantaa toteamalla, ettei monopolin laajentamista voida perustella perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa määrätyllä poikkeuksella sellaisena kuin sitä tulkitaan vuonna 1997 annetun postidirektiivin(2) nojalla. Postidirektiivissä säädetään, ettei yleispalveluihin kuulumattomia palveluita voida varata yleispalvelun tarjoajalle. Tarkasteltavana olevan menettelyn tarkoituksena ei tästä syystä ole näiden palveluiden vapauttaminen vaan Italiassa ennen asetuksen nro 261/99 voimaantuloa vallinneen kilpailutilanteen säilyttäminen. Komissio analysoi tutkimusten tässä vaiheessa Italian hallituksen vastausta viralliseen ilmoitukseen ja Italian postilaitoksen esittämiä huomautuksia.

Komission aloittama menettely ei aseta Italiaa muita jäsenvaltioita heikompaan asemaan, sillä muiden jäsenvaltioiden julkista postilaitosta kohdeltaisiin samalla tavalla.

Rikkomista koskeva menettely ei haittaa millään tavalla Italian kansalaisten oikeuksia hyötyä yleisistä postipalveluista eikä aseta italialaisia kuluttajia muiden jäsenvaltioiden kuluttajia heikompaan asemaan. Komission aloittaman menettelyn tarkoituksena ei suinkaan ole vähentää kyseisissä jäsenvaltioissa saatavilla olevien postipalveluiden määrä, vaan turvata kuluttajille mahdollisimman laaja palveluvalikoima, jotta nämä voisivat pyytää yksityisiltä postitoiminnan harjoittajilta tai julkisilta postilaitoksilta uusia ja lisäarvollisia palveluita. Komission postialalla toteuttamat toimenpiteet eivät kertaakaan ole johtaneet saatavilla olevan palveluvalikoiman supistumiseen vaan kilpailun säilyttämiseen tai lisäämiseen ja sitä kautta kuluttajan saatavilla olevan palveluvalikoiman laajenemiseen.

Perustamissopimuksen 86 artiklan 3 kohta valittiin menettelyn oikeusperustaksi siitä syystä, että menettely koskee Italian valtion mahdollista kilpailusääntöjen rikkomista eikä kysymystä siitä, onko Italian lainsäädäntö ristiriidassa vuoden 1997 postidirektiivin kanssa.

Alankomaiden TPG:lle väitetysti myöntämästä valtiontuesta voidaan todeta, että komissio on aloittanut asian tutkimisen esittämällä Alankomaiden viranomaisille tietopyynnön. Viranomaiset ovat jo toimittaneet komissiolle sen pyytämät tiedot, joita analysoidaan parhaillaan. Komissio ei tässä vaiheessa voi esittää ennakkoarvioita tutkimuksen tuloksista.

(1) Ks. asia 311/84, CBEM, Kok. 1985, s. 3261.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä, EYVL L 15, 21.1.1998, johdanto-osan 21 kappale: uudet palvelut (palvelut, jotka selvästi eroavat perinteisistä palveluista) ja asiakirjojen vaihto eivät kuulu yleispalveluun, eikä sen vuoksi ole perusteltua varata niitä yleispalvelun tarjoajille.