FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/184

(2004/C 88 E/0191)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0419/04

esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle

(17. helmikuuta 2004)

Aihe: Naisiin kohdistuvat murhapoltot Pakistanissa

Viime aikoina on jälleen tullut julkisuuteen polttamalla tapahtuvien henkirikosten vastenmielinen käytäntö, joka on tapana Pakistanissa, Intiassa ja Bangladeshissa. Kyse on perheväkivallan yhdestä muodosta, jossa mennään niin pitkälle, että naisten omat puolisot tai heidän appivanhempansa murhaavat heidät polttamalla; syitä tähän on monia, ne vaihtelevat raha-asioihin liittyvästä kiistasta puolison päihtymistilaan. Naisten päälle valellaan kerosiinia ja heidät sytytetään tuleen tai heidän päälleen yksinkertaisesti heitetään happoa. Viralliseksi kuolinsyyksi ilmoitetaan ruoanvalmistuksen yhteydessä sattunut onnettomuus. Joka tapauksessa seurauksena on yleensä uhrin kuolema, joko välittömästi tai myöhemmin, puutteellisen hoidon vuoksi. Syytöksiä esitetään hyvin vähän, koska naiset pelkäävät.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä painostaakseen Pakistanin, Intian ja Bangladeshin hallitusta, jotta naisvihan torjumiseen ja polttorikoksiin syyllistyneiden henkilöiden rankaisemiseen varoittavana esimerkkinä liittyvä välinpitämättömyys ja poliittisen tahdon puute saataisiin kitkettyä?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(23. maaliskuuta 2004)

Komissio on tietoinen tästä käytännöstä arvoisaa parlamentin jäsenen mainitsemassa kolmessa maassa.

Polttamalla, erityisesti hapolla, tehdyt hyökkäykset, ovat yksi monista naisiin kohdistuvista väkivallan muodoista Pakistanissa. Pakistanin ihmisoikeuskomission mukaan vuonna 2000 rekisteröitiin 55 tapausta, vuonna 2000 niitä rekisteröitiin 63, ja vuonna 2002 niitä rekisteröitiin 88. Se tosiseikka, että näistä tapauksista raportoidaan tiedotusvälineissä yhä useammin, pakotti viranomaiset myöntämään ongelman. Tällä on kuitenkin saattanut olla myös se epätoivottu seuraus, että ajatus tällaisesta käytännöstä levisi.

Kysymys on monimutkainen, sillä kunniamurhien juuret ovat muinaisissa perinteissä, joita noudatetaan eräissä Pakistanin syrjäisimmistä alueista. Lisäksi islamin määräysten ja heimoperinteiden välillä on sekaannusta. Pakistanissa henkirikokset kuuluvat yksityiseen alaan, mikä tarkoittaa, ettei valtio voi ryhtyä toimiin ellei uhri ja/tai hänen perheensä nosta kannetta. Tämä tilanne on edistänyt uhrin kiristämistä tai lahjomista, tai jopa poliisin lahjomista, ettei tämä veisi tapausta eteenpäin, ja jättänyt monet rikoksentekijät vapaiksi ja vääristänyt normaalia oikeusprosessia.

Tehokas puuttuminen ongelmaan edellyttäisi rikoslain muokkausta, poliisin asianmukaista koulutusta ja laajaa tiedotuskampanjaa. Joitakin myönteisiä edistysaskelia on havaittu viimeksi kuluneen kuuden kuukauden aikana hallituksessa ja parlamentissa käydyn uuden avoimen keskustelun myötä, jossa käsitellään perheväkivaltaa, kunniamurhia ja nimenomaan hapolla tehtyjen hyökkäysten ongelmaa. Maakuntatason kokouksissa hyväksyttiin päätöslauselmia aiheesta ja itse presidentti Musharraf otti kantaa yhteen tapaukseen. Paljon enemmän on kuitenkin tehtävä sellaiseen tilanteeseen pääsemiseksi, että uhrit olisivat suojassa aiheettomalta paineelta.

EU on toistuvasti tuonut esiin naisiin kohdistuvan väkivallan ongelman erilaisissa diplomaattisissa vetoomuksissa Pakistanin laki-, oikeus- ja ihmisoikeusministeriössä. Lisäksi on suunniteltu, että lähiviikkoina tehtävässä diplomaattisessa vetoomuksessa mainittaisiin erityisesti hapolla tehtyjen hyökkäysten kasvava määrä.

Lisäksi komission edustusto Pakistanissa teki vuoden 2003 lopulla ensimmäistä kertaa ehdotuspyynnön eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen (EIDHR) ohjelman puitteissa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa torjuvien pienhankkeiden rahoittamiseksi. Tämän aloitteen seurauksena koko maassa odotetaan rahoitettavan 12 paikallisten kansalaisjärjestöjen ylläpitämää hanketta erilaisiin perheväkivallan muotoihin puuttumiseksi. Mahdollisiin toimiin kuuluu tiedotuskampanjoita, lääke- ja oikeusavun tarjoamista uhreille samoin kuin paikallisten viranomaisten ottamista mukaan näihin kysymyksiin sekä kouluttamista.

Kuten Pakistanissakin, myös Bangladeshissa naisten polttaminen ja hapon heittäminen liittyy usein ongelmiin myötäjäisissä tai siihen, että nainen kieltäytyy menemästä naimisiin. Nykyinen Bangladeshin kansallispuolueen johtama hallitus on osoittanut erityistä päättäväisyyttä taistellessaan tätä erittäin raakaa rikollisuudenmuotoa vastaan, joka hapon heittämisestä henkiin jääneiden yhdistyksen mukaan kaksinkertaistui vuonna 2002 yli 350 ilmoitetuksi hyökkäykseksi. Parlamentti hyväksyi maaliskuussa 2003 lain, jonka tarkoitus on taistella hapon heittämisen uhkaa vastaan, ja nyt se rankaisee hirveimpien tapausten tekijöitä kuolemanrangaistuksella.

Komissio on pitänyt asiaa esillä eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen avulla tukemalla väkivallan uhreja ja edistämällä mahdollisuuksien antamista suojattomassa asemassa oleville naisille ja lapsille. Samaan aikaan komissio suunnittelee lisäävänsä tukeaan erityisille ihmisoikeustoimille vuonna 2005 ja 2006 Bangladeshia koskevan alustavan kansallisen ohjelman (National Indicative Programme) uudelleentarkastelun puitteissa. Tämä saattaa sisältää tukea Unicefin ohjelmalle, joka tukee suojattomassa asemassa olevia nuoria, sekä niitä, jotka ovat erityisesti varassa joutua hapon heittämisen uhreiksi. Kysymys on otettu esiin myös komission ja hallituksen ihmisoikeuksia ja hallintoa käsittelevässä virallisessa vuoropuhelussa.

Intiassa naisten polttomurhia tapahtuu sellaisissa tapauksissa, että morsian tai hänen perheensä on kykenemätön vastaamaan sulhasen tai hänen perheensä esittämiin yhä suurempiin pyyntöihin myötäjäisistä. Naisten polttomurhat on syytä nähdä laajemmassa yhteydessä osana naisten alistettua asemaa intialaisessa yhteiskunnassa.

Komission tavoitteena on osaltaan edistää mahdollisuuksien antamista Intian naisille yhteiskunnalliseen alaan sekä terveyden ja koulutuksen alaan liittyvien kehitysohjelmiensa avulla. Komissiolla on parhaillaan sitoumuksia lähes puolen miljardin euron edestä alakohtaisissa ohjelmissa, jotka käsittelevät lisääntymisterveyttä — eli päähyötyjiä ovat naiset — ja perusopetusta, jossa erityinen painopiste on alueilla, joissa naisten lukutaito on vähäinen.

Komissio on myös rahoittanut Intiassa lukuisia kansalaisyhteiskuntaan liittyviä ja kansalaisjärjestöjen hankkeita, joissa käsitellään sukupuoleen suoraan liittyviä kysymyksiä. Yksi esimerkki on yhteisön varoilla New Delhiin perustettu koulutusinstituutti, joka antaa mahdollisuuksia naisille (Training Institute for Women's Empowerment). Tämä instituutti on tarjonnut muun muassa sukupuolikysymyksiin liittyvää koulutusta poliiseille, minkä pitäisi auttaa tietoisuuden levittämisessä monenlaisten kysymysten osalta, mukaan luettuina morsianten polttomurhat.

Kaikissa kolmessa maassa komissio asettaa kehitysyhteistyönsä kautta etusijalle perusopetuksen saatavuuden ja laadun parantamisen, jonka pitäisi johtaa asenteiden muutoksiin keskipitkällä aikavälillä.