KIRJALLINEN KYSYMYS E-0105/03

esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) komissiolle

(28. tammikuuta 2003)

Aihe: Mont Blancin ja Fréjusin tunneleiden laajennustyöt

Torinon ja Lyonin välisen rautatieyhteyden rakentaminen on jälleen kerran pantu jäihin. Samanaikaisesti Italian hallitus on ehdottanut uusien kauttakulkuväylien rakentamista moottoriajoneuvoille Mont Blancin ja Fréjusin tunneleihin, jotka ovat osa eurooppalaista liikenneverkkoa. Italian hallitus ei ota lainkaan huomioon liikennettä ja Alppien aluetta koskevan valkoisen kirjan suuntaviivoja ja sen kuljetuksia koskevaa pöytäkirjaa, jossa todetaan, että rautateiden rakentaminen on asetettava etusijalle Alppien alueella maantieverkon laajentamisen sijaan. Lisäksi on todettava, että paikallinen väestö tunneleiden molemmin puolin vastustaa voimakkaasti koko hanketta ja että Ranskan hallituksen kiinnostus asiaan on varsin laimea. Onko komissiolla uusia tietoja asiasta ja mikä on sen suhtautuminen tähän hankkeeseen?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(7. maaliskuuta 2003)

Komissiolla ei ole tietoa suunnitelmasta, joka liittyy Mont Blancin ja Fréjusin maantietunnelien välittömään kaksinkertaistamiseen ja jota Italian hallituksen väitetään tukevan. On kuitenkin olemassa hanke, jonka tarkoituksena on rakentaa yksinomaan Fréjusin tunneliin nykyisen tunnelin kanssa rinnakkainen poistumiskäytävä.

Komission hyväksymissä suuntaviivoissa rakennerahaston ja koheesiorahaston vuosia 20002006 koskevia ohjelmia varten edistetään myös eri liikennemuotojen välistä tasapainoa.

Komission mielestä on erittäin tärkeää löytää ratkaisu Alppien yli kulkevaan tavaraliikenteeseen etenkin Ranskan ja Italian välillä. Tämän vuoksi komissio on edelleen hyvin huolestunut Alppien maantiekuljetuksen jatkuvasta lisääntymisestä sen turvallisuutta, ympäristöä ja elämänlaatua koskevien vaikutusten vuoksi. Uusi Lyonin ja Torinon välinen, Alpit ylittävä rautatieyhteys onkin erityisen tärkeä alueen lisääntyvään ruuhkautumiseen vastaamisessa. Komissio on toistanut tämän kannan useita kertoja parlamentille ja hankkeessa asianosaisina olevien kahden valtion viranomaisille. Lisäksi unionin väistämätön laajentuminen itään asettaa Lyonin ja Torinon välisen rautatieyhteyden avainasemaan, jotta pystytään vastaamaan tavaroiden ja henkilöiden liikkuvuuden lisääntyviin tarpeisiin unionin länsialueiden sekä Tonavan ja Balkanin maiden välillä Pohjois-Italian dynaamisten alueiden läpi. Tämä yhteys on nykyisin ainoa mittava ja pitkälle kehitetty rautatiehanke, jossa etusijalla on idän ja lännen välinen rahtiliikenne. Sitä varten Euroopan laajuisten verkkojen talousarvion monivuotisesta ohjeellisesta ohjelmasta on jo varattu 100 miljoonaa euroa Montmélianin ja Bussolenon välistä osuutta koskeviin tutkimuksiin. Rahoitustukea on myös päätetty lisätä merkittävästi vuodeksi 2002 meneillä olevan tutkimusohjelman tehokkaammaksi tukemiseksi keskittämällä täksi vuodeksi ne määrärahat, jotka oli tarkoitus alun perin myöntää pidemmälle aikavälille. Tähän mennessä unionin tukea on aina täydennetty kahden valtion yhtä suurella osarahoituksella.

On syytä mainita, että Ranskan kansalliskokous hyväksyi 13. helmikuuta 2002 ensimmäisessä käsittelyssä lakiesityksen, jossa sallitaan Ranskan ja Italian hallitusten välisen, 29. tammikuuta 2001 tehdyn sopimuksen hyväksyminen Lyonin ja Torinon välisen rautatieyhteyden rakentamiseksi vuoteen 2015 mennessä. Italian parlamentti toimi samoin 18. syyskuuta 2002.

Todettakoon vielä, että Lyon Turin ferroviaire -rautatieyrityksen (LTF), Ranskan valtionrautateiden (RFF) ja Italian valtionrautateiden (RFI) suorittaman tutkimuksen johtopäätökset osoittavat, että Ranskan ja Italian välinen rautatieyhteys ylikuormittuu 15 vuoden kuluessa ja että Ranskan kaikkien kauttakulkuväylien maanteiden käyttäjämäärä kasvaa huomattavasti, jos Lyonin ja Torinon välistä rautatieyhteyttä ei rakenneta. Tilanne on päinvastainen Sveitsissä, jossa rautatiehankkeiden toteuttamisen ansiosta maantieliikenne pystytään hallitsemaan vielä noin 30 vuoden ajan.