ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1521/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) neuvostolle. Roomassa hyväksytyn YK:n perussäännön ratifiointi ja sotarikostuomioistuimen perustaminen.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0047 - 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1521/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) neuvostolle (15. toukokuuta 2000) Aihe: Roomassa hyväksytyn YK:n perussäännön ratifiointi ja sotarikostuomioistuimen perustaminen Yhdistyneet Kansakunnat hyväksyivät Roomassa 17. kesäkuuta 1998 perussäännön, jossa määrätään pysyvän kansainvälisen sotarikostuomioistuimen perustamisesta. Perustamisen edellytys on kuitenkin se, että 60 jäsenvaltiota ratifioi perussäännön. Perussäännössä otetaan erityisesti huomioon naisiin sotien aikana kohdistuvasta väkivallasta rankaiseminen, sillä sotarikoksen määritelmään on sisällytetty raiskaus, seksiorjuus, prostituutioon pakottaminen, pakkokeinoin alulle saatetut raskaudet, pakkokeinoin suoritettu sterilisointi ja muu seksuaalinen väkivalta. EU:n jäsenvaltioista ainoastaan Italia on tähän mennessä ratifioinut Rooman perussäännön. Voiko neuvosto ilmoittaa, aikooko se pyytää kaikkia muita jäsenvaltioita ratifioimaan kiireellisesti tämän perussäännön, jotta esteet pysyvän kansainvälisen sotarikostuomioistuimen perustamiselle voidaan poistaa? Vastaus (23. lokakuuta 2000) Euroopan unioni katsoo, että kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisprosessi on historiallinen tapahtuma, joka viestittää siitä, että maailma voidaan muuttaa entistä turvallisemmaksi ja oikeudenmukaisemmaksi. Jäsenvaltiot ovat myös olleet hyvin aktiivisia ja toimineet hyvin koordinoidusti kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntöjen hyväksymiseksi. EU tekeekin kaiken voitavansa varmistaakseen, että valmistelukomitea suoriutuu menestyksellisesti tehtävästään. EU on sitä mieltä, että rankaisematta jättämisen käytäntöä ei voida hyväksyä, varsinkaan sellaisten kansainvälisen oikeuden vakavien loukkausten osalta kuin kansanmurha, sotarikokset ja rikokset ihmiskuntaa vastaan. Jos kansalliset tuomioistuimet eivät voi tai halua toimia, kansainvälisellä yhteisöllä on viime kädessä vastuu siitä, että oikeus tapahtuu. Entisen Jugoslavian alueen ja Ruandan kansainväliset rikostuomioistuimet ovat jo huomattavasti edistäneet kansainvälisen oikeuden noudattamista. Näin ollen pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön hyväksyminen humanitaarisen vakavimpien oikeuden vastaisten rikosten ja loukkausten tuomitsemiseksi on erittäin tärkeää ja kyseisen perussäännön mahdollisimman pikainen voimaantulo on Euroopan unionille ensisijaisen tärkeää. Italia, Ranska ja Belgia ovat jo ratifioineet kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön. Muut jäsenvaltiot ovat jo aloittaneet ratifiointiprosessin, ja niiden kansallisista menettelyistä riippuen prosessi olisi useimpien osalta määrä saada valmiiksi lähitulevaisuudessa. Puheenjohtajavaltio ottaa kansainvälistä oikeutta käsittelevän neuvoston työryhmän kokouksissa säännöllisesti esille kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön ratifioinnin etenemisen EU:ssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1000/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Tukholman julistus.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0041 - 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1000/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (31. maaliskuuta 2000) Aihe: Tukholman julistus Mitä komissio aikoo tehdä juutalaisten kansanmurhan opetuksista annetun Tukholman julistuksen toimeenpanemiseksi? Viviane Redingin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0925/00 ja E-1000/00 (4. toukokuuta 2000) Komissio pitää ensiarvoisen tärkeänä rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjuntaa sekä yleensä kunnioituksen, hyväksynnän ja suvaitsevaisuuden kaltaisten asenteiden ja arvojen edistämistä varsinkin monikulttuurisissa yhteiskunnallisissa yhteyksissä. Yhteisön kouluopetukseen liittyvistä toimista Sokrates-ohjelman Comenius-toimintaan sisältyy valtioiden rajat ylittäviä kulttuurienvälistä koulutusta koskevia yhteistyötoimia, joihin osallistuu oppilaitoksia ja muita opetusalan toimijoita. Sokrates I -ohjelman viisivuotisen kauden aikana alalla tuettiin noin sataa rajat ylittävää hanketta vuosittain. Sokrates II -ohjelmassa kulttuurienvälistä ulottuvuutta, myös moniarvoisen yhteiskunnan perustana oleva asenne- ja arvokasvatusta, on entisestään korostettu, ja se on nyt yksi niistä ulottuvuuksista, jotka ovat yhteisiä koulualan aloitteille, opetushenkilökunnan koulutushankkeille ja Comenius-verkolle. Toisaalta on syytä tähdentää, että koulutusjärjestelmien organisointi ja sisältö kuuluvat yhteisössä pelkästään jäsenvaltioiden toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1594/00 esittäjä(t): Pere Esteve (ELDR) komissiolle. Elohopean käyttö lääkinnällisissä laitteissa.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0169 - 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1594/00 esittäjä(t): Pere Esteve (ELDR) komissiolle (23. toukokuuta 2000) Aihe: Elohopean käyttö lääkinnällisissä laitteissa Yhteisön lainsäädännössä, tarkemmin sanottuna lääkinnällisistä laitteista annetussa neuvoston direktiivissä 93/42/ETY (muutettu myöhemmin direktiivillä 98/79) ei mainita mitään elohopean käytöstä lääkinnällisissä laitteissa. Aikooko komissio ryhtyä toimiin elohopean käytön sääntelemiseksi laitteissa, kuten terveyskeskuksissa ja sairaaloissa käytettävissä lämpömittareissa, verenpainemittareissa jne., ottaen huomioon, että kyse on vaarallisesta aineesta? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 2000) Keskeiset nykyisin käytössä olevat elohopeaa koskevat rajoitukset, jotka koskevat vain elohopeayhdisteitä, otettiin käyttöön tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdeksannen kerran 21 päivänä joulukuuta 1989 annetulla neuvoston direktiivillä 89/677/ETY(1). Rajoitukset eivät tällä hetkellä koske elohopean käyttöä lääkinnällisissä laitteissa. Komissio tutkii kuitenkin parhaillaan puolueettoman tutkimuksen avulla, minkälaista vaaraa tuotteiden, myös lämpömittarien, sisältämästä elohopeasta voi aiheutua terveydelle ja ympäristölle. Tutkimus on saatavilla vuoden 2000 lopusta lähtien. Tutkimuksen perusteella vuonna 2001 saatetaan tehdä direktiiviä 76/769/ETY koskeva muutosehdotus elohopean ja elohopeayhdisteiden osalta. (1) EYVL L 398, 30.12.1989.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1432/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. Pakkotyövoiman käyttö ja sieppaukset Pakistanissa.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0142 - 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1432/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (5. toukokuuta 2000) Aihe: Pakkotyövoiman käyttö ja sieppaukset Pakistanissa Voiko komissio kertoa, missä kahdeksan Sindhin maakunnassa Pakistanissa 4. toukokuuta 1998 siepattua ja pakkotyöhön joutunutta henkilöä (tapaus n:o 35) ovat tällä hetkellä ja kuinka he voivat? Voiko komissio lisäksi ilmoittaa, ovatko Pakistanin viranomaiset ryhtyneet oikeustoimiin sieppauksesta vastuussa olevia henkilöitä vastaan? Voiko komissio kertoa, kuinka monta henkilöä Pakistanissa on tuomittu vuodelta 1992 peräisin olevan pakkotyöjärjestelmän poistamista koskevan lain nojalla? Mikä on sen EU:n rahoittaman Pakistanissa toteutettavan lasten pakkotyötä koskevan hankkeen tilanne, joka käynnistettiin huhtikuussa 1998 ja jonka tarkoituksena on torjua lasten pakkotyötä ennalta ehkäisevien toimien avulla sekä pyrkimällä vetämään lapset pois järjestelmästä ja sopeuttamalla heitä yhteiskuntaan? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (15. kesäkuuta 2000) Komissiolla ei ole ajantasaista yksityiskohtaista tietoa niiden kahdeksan aikaisemmin pakkotyössä olleen henkilön olinpaikasta tai hyvinvoinnista, joihin kunnioitettu parlamentin jäsen viittaa. Komissio on antanut komission Islamabadin valtuuskunnalle tehtäväksi seurata asiaa Sindhin maakunnan viranomaisten kanssa. Samoin komission Pakistanin edustaja yrittää saada tietoja asianmukaisilta viranomaisilta vuoden 1992 pakkotyöjärjestelmän poistamista koskevan lain nojalla esiin tulleista tapauksista. Yhteisön rahoittamaa pilottihanketta, jolla pyritään torjumaan lasten pakkotyötä ennalta ehkäisevien toimien avulla, vetämällä lapset pois järjestelmästä ja sopeuttamalla heidät takaisin yhteiskuntaan, toteutetaan parhaillaan. Vastikään komission edustajan käynneistä kahdessa näistä keskuksista, Multanissa ja Shangla Hillissä, laaditussa kertomuksessa todettiin seuraavaa: Vaikka koordinaatio eri toteuttavien kumppaneiden väliltä puuttuu edelleen, yhteisön koulutus- ja toimintakeskukset (CEA) ryhtyvät toimeen. Pakistanin maakuntien liiton työvoima-asioiden sihteeri on ymmärtänyt hankkeen tärkeyden ja painostaa Punjabin maakuntahallinnon työvoimaosastoa, jotta hankkeen edistyminen varmistuisi. Tärkeää on, että hankkeeseen valitut lapset tulevat kaikkein haitallisimmilta lapsityövoiman aloilta. Tutkitaan myös mahdollisuutta, että kouluissa olisi toinen kouluvuoro. Pakistanin armeijan johtama hallitus hyväksyi 10. toukokuuta 2000 ohjelman, jonka tarkoitus on poistaa asteittain lapsityövoima kaikilta talouselämän sektoreilta. Siinä suunnitellaan lapsityövoiman pois vetämistä vaiheittain kaikkein pahimmilta hyväksikäytön aloilta, alaikäisten lasten työmarkkinoille tulon ehkäisemistä, peruskoulutuksen yleistämistä, perheiden mahdollisuuksien parantamista ja lopuksi työssäkäyvien lasten sopeuttamista yhteiskuntaan koulun ulkopuolisen koulutuksen, ammattikoulutusta edeltävän koulutuksen ja taitojen kehittämisen avulla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1793/00

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(8. kesäkuuta 2000)

Aihe: Lehdistön vapaus Venäjällä

Torstaina 11. toukokuuta yksityinen tiedostusvälineryhmittymä Media Moss joutui laajojen poliisitoimien kohteeksi Moskovassa. Toimet kohdistuivat erääseen riippumattomaan televisiokanavaan sekä useisiin sanoma- ja aikakauslehtiin. Muutama päivä myöhemmin 16. toukokuuta Venäjän tiedotusministeriö julkaisi ulkomaisia tiedotusvälineitä koskevia varoituksia sekä uhkasi mahdollisesti lopettavansa Venäjän edun vastaisia tietoja levittävien ulkomaisten tiedotusvälineiden toiminnan. Kyse näyttää olevan toimittajien vapautta vastaan suunnatusta laajamittaisesta kampanjasta.

Sanan- ja lehdistönvapaus on yleismaailmallinen periaate. Sen takaaminen on olennaisen tärkeää valtioiden ja kansojen keskinäisten avointen, luottamuksellisten ja rauhanomaisten suhteiden edistämiseksi, ja se on kansainvälisissä sopimuksissa ja ihmisoikeusjulistuksissa yleisesti tunnustettujen vapauden, moniarvoisuuden, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden mukaista. Tämä Venäjän hallituksen uhkaus kohdistuu suoraan ja potentiaalisesti useisiin Euroopan unionin toimittajiin ja tiedotusvälineisiin.

Venäjän demokratiakehitys on hyvin tärkeä Euroopan vakauden ja turvallisuuden kannalta ja se on oletettavasti myös Venäjän kansan välittömän edun ja perimmäisten toiveiden mukaista.

Nämä merkit ovat erittäin huolestuttavia ja ne ovat ristiriidassa Venäjän demokratian syvenemistä koskevien tavoitteiden sekä laajemmasta näkökulmasta katsoen myös Euroopan vakauden edistämiseen liittyvien tavoitteiden kanssa.

Onko komissio seurannut näitä tapahtumia, ja missä määrin se on niitä seurannut? Onko sillä joitakin lisätietoja, jotka koskevat lehdistönvapautta ja demokratian takaamista Venäjällä, ja ovatko nämä uutiset rauhoittavia vai levottomuutta herättäviä? Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä tämän asian suhteen EU:n ja Venäjän kahdenvälisten suhteiden pohjalta?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(18. heinäkuuta 2000)

Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Ford esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1778/00(1).

(1) Katso sivu 92.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1317/00

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(27. huhtikuuta 2000)

Aihe: Liiallinen vedenotto (San Giovanni in Persiceton ja Crevalcoren kunnassa)

Vajoaminen johtuu siitä, että julkinen vesilaitos Seabo on ehdyttänyt vesivaroja liikaa. Tämän vuoksi Pon tasangon alueista juuri tämä osa Bolognan tasankoa on yksi tulville alttiimmista alueista, mistä on vahinkoa sekä talouselämälle että ympäristölle.

Voisiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin:

- Onko tässä nimenomaisessa tapauksessa todettu, että ympäristönsuojeluun ja kansalaisten turvallisuuteen liittyviä yhteisön säännöksiä olisi rikottu?

- Onko yhteisöllä keinoja ehkäistä maan vajoamista?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(22. kesäkuuta 2000)

Voimassa olevassa lainsäädännössä käsitellään useita veden laatua koskevia näkökohtia, kuten juomaveden laatua, uimavesien laatua ja jäteveden käsittelylaitosten suoritustehovaatimuksia. Sellaista yhteisön lainsäädäntöä, joka koskisi veden määrää ja mm. vedenottoa tai sen liiallista ottoa, ei kuitenkaan ole. Komissiolla ei siis tällä hetkellä käytössään mitään oikeudellista perustaa, jotta se voisi toimia tässä asiassa.

Euroopan parlamentti ja neuvosto neuvottelevat parhaillaan vesialan kehysdirektiivistä(1). Euroopan parlamentti sai päätökseen toisen käsittelyn helmikuun 2000 täysistunnossa(2). Euroopan parlamentin ja neuvoston sovittelumenettely on parhaillaan meneillään (määräaika menettelyn päätökseen saattamiselle on 19. heinäkuuta 2000).

Tämän direktiivin tärkeimpiä kohtia on jäsenvaltioiden velvollisuus ylläpitää pohjaveden hyvää laatua tai huolehtia siitä, että siitä tulee hyvä. Hyvä laatu tarkoittaa hyvää kemiallista laatua ja asianmukaista määrää, joka puolestaan tarkoittaa tasapainoa käytettävissä olevan pohjavesivarannon ja pitkän aikavälin keskimääräisen vuotuisen vedenoton välillä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi pohjaveden otolle (myös pintaveden otolle) on yleensä haettava lupa. Jos tällaista tasapainoa luonnon varannon ja vedenoton välillä ei saavuteta tai ylläpidetä, se merkitsee ehdotuksen hyväksymisen jälkeen yhteisön lainsäädännön rikkomista.

(1) Komission ehdotukset Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä EYVL C 184, 17.6.1997, EYVL C 16, 20.1.1998 ja EYVL C 108, 7.4.1998. Neuvoston yhteinen kanta 22.10.1999, EYVL C 343, 30.11.1999.

(2) Euroopan parlamentin lausunto, 16.2.2000; ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1776/00

esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) neuvostolle

(9. kesäkuuta 2000)

Aihe: Euroopan unionin epätyydyttävät julkaisut

European Union Newsletter -julkaisun numerossa 9 (Sarajevo, April 2000 Delegation of the European Commission in Bosnia and Herzegovina), artikkelissa, jonka otsikkona on Full Funding for Quick Start Package in South East Europe, ei ole mitään mainintaa Egnatia-tiestä, kehityshankkeesta, jota Euroopan unioni rahoittaa ja joka myötävaikuttaa merkittävällä tavalla siihen, että Balkanin niemimaan valtiot pääsevät eroon eristyneisyydestään ja alikehittyneisyydestään. Artikkeliin liittyvässä kartassa on myös seuraava merkillinen asia: vaikka Thessalonikin ja Aleksandroupolin satamat ja niiden yhdistäminen muuhun eurooppalaiseen verkkoon mainitaan ja tämä yhteys on luonnosteltu karttaan, Egnatia-tien linjausta ei siihen kuitenkaan ole merkitty.

Onko neuvosto tietoinen siitä, että tällaisilla puutteellisilla ja mielettömillä julkaisuilla sen yksiköt, joiden tehtävä on tuoda esiin Euroopan unionin tekemää työtä, joka edistää laajempaa kehittymistä EU:n sisällä ja sen ulkopuolella, itse asiassa heikentävät EU:n työn merkitystä ja sen julkisuuskuvaa eurooppalaisen yleisön keskuudessa?

Mitä toimia neuvosto aikoo toteuttaa valvoakseen kyseisestä laiminlyönnistä vastuussa olevia virkamiehiään, jotta tulevaisuudessa vältyttäisiin heidän tällaisilta virheellisiltä toimiltaan?

Vastaus

(28. syyskuuta 2000)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, julkaisu, johon hän haluaa kiinnittää neuvoston huomion, on Euroopan komission laatima.

Vaikka neuvosto valitteleekin virheitä, joita voi mahdollisesti esiintyä Euroopan unionin toimielinten ja muiden elinten julkaisuissa, se ei voi kommentoida julkaisuja, joita se ei ole laatinut.

Kysymys olisi siis tässä tapauksessa pitänyt osoittaa komissiolle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0739/00 esittäjä(t): Sergio Berlato (UEN) komissiolle. Ympäristötavoitteet KIE-maille.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0022 - 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0739/00 esittäjä(t): Sergio Berlato (UEN) komissiolle (17. maaliskuuta 2000) Aihe: Ympäristötavoitteet KIE-maille EU:n valkoisessa kirjassa KIE-maiden liittymisestä sisämarkkinoihin käsitellään yksinomaan lainsäädäntöä, joka liittyy suoraan tavaroiden ja palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen. Siinä ei pohdita lainkaan ympäristövaikutuksia, jotka voivat olla huomattavia. Ennakoitu Itä-Euroopan maiden halpojen maataloustuotteiden laajamittainen tulo yhteisön markkinoille tulee tapahtumaan ilman minkäänlaista valvontaa. Ympäristölainsäädännön lähentämiseen Phare-ohjelman puitteissa myönnetyt 10 miljoonaa euroa ovat riittämättömät sekä määrällisesti että käyttökelpoisuutensa puolesta. Sitä paitsi KIE-maille ei ole vielä määritelty edes tärkeimpiä ympäristötavoitteita. Millaisia valvontatoimia komissio suunnittelee sen varmistamiseksi, että EU:n markkinoille tulevat tuotteet täyttävät määrätyt EU:n kansalaisten terveyden kannalta keskeiset kriteerit? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 2000) Yhteisön valkoisessa kirjassa Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maat) liittymisestä sisämarkkinoihin käsitellään laajasti yhteisön ympäristölainsäädäntöä, erityisesti tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvää ympäristölainsäädäntöä. Jäsenyyttä hakeneiden maiden on noudatettava yhteisön ympäristölainsäädäntöä kokonaisuudessaan ennen niiden liittymistä unioniin. Komissio auttaa ennen liittymistä ja Eurooppa-sopimusten mukaisesti jäsenyyttä hakeneita maita niiden lainsäädännön lähentämistä koskevissa pyrkimyksissä ja valvoo yhteisön lainsäädännön yhdenmukaista noudattamista ja tehokasta täytäntöönpanoa, tässä tapauksessa ympäristönsuojelua koskevan lainsäädännön osalta. Phare-ohjelma on vain yksi teknisistä avustuskeinoista, ja sen mukaisesti myönnetyt 10 miljoonaa euroa on vain osa lainsäädännön lähentämiseksi myönnetyistä varoista. Phare-ohjelman puitteissa annettu avustus koostuu tällä hetkellä muun muassa lainsäädännön yhdistämisestä ja sitä täydentävät liittymistä edeltävän rakennepolitiikan väline (ISPA) ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen liittymisohjelma (Sapard). Eläviä eläimiä ja eläintuotteita koskevan eläinlääkintäalan osalta hakijamaita on kehotettu säätämään yhteisön lainsäädännön mukaista kansallista lainsäädäntöä (yhteisön säännösten omaksumista koskeva periaate). Lisäksi komissio on pyrkinyt valvomaan, että näiden maiden viranomaisilla olisi käytettävissään riittävät keinot niiden tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi. Yhteisön nykyisille markkinoille hyväksytään ainoastaan sellaiset elävät eläimet ja eläintuotteet, jotka täyttävät nykyisessä yhteisön lainsäädännössä vahvistetut edellytykset. Kasvien terveyden alalla (torjunta-aineet ja torjunta-aineiden jäämät) millään hakijamaalla ei ole ilmennyt erityisiä ongelmia yhteisön säännösten noudattamisessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1948/00 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE-DE) komissiolle. Jugoslavian kommunistihallinnon takavarikoiman kiinteistöomaisuuden palauttaminen.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0155 - 0156



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1948/00 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE-DE) komissiolle (7. kesäkuuta 2000) Aihe: Jugoslavian kommunistihallinnon takavarikoiman kiinteistöomaisuuden palauttaminen Slovenian nykyisen lainsäädännön perusteella kommunistihallinnon takavarikoima kiinteistöomaisuus tulee palauttaa laillisille omistajille tai heidän jälkeläisilleen. Lain mukaan oikeus palautukseen on ainoastaan niillä, jotka olivat takavarikointihetkellä Jugoslavian kansalaisia. Italian ja muiden Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisilla ei ole siis oikeutta palautukseen, koska heillä ei ollut takavarikointihetkellä Jugoslavian kansalaisuutta. Kansalaisuuteen perustuva syrjintä omaisuuden palautusoikeuden tunnustamisessa on täysin vastoin kansainvälisen oikeuden yleisiä periaatteita ja vastoin Euroopan yhteisön erityistä lainsäädäntöä, jossa vahvistetaan, että kenenkään omistusoikeutta ei saa rajoittaa kansallisuuden perusteella. Tietääkö komissio, - onko Euroopan yhteisön ja Slovenian tasavallan käymissä jäsenyysneuvotteluissa otettu esiin vaatimus, että Slovenian pitää poistaa oikeusjärjestelmästään Euroopan unionin kansalaisten syrjintä, kun se soveltaa lainsäädäntöä Jugoslavian kommunistihallinnon takavarikoiman kiinteistöomaisuuden palauttamisesta joko sellaisenaan tai muussa vastaavassa muodossa? - Jos tästä kysymyksestä on jo neuvoteltu, mikä on sitä koskeva neuvottelutilanne? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 2000) Liittymisneuvotteluissa käsitellään kaikkia yhteisön lainsäädännön ja politiikan aloja eli koko yhteisön säännöstöä, joka kunkin ehdokasmaan on hyväksyttävä ja pantava kokonaisuudessaan täytäntöön unioniin liittymiseen mennessä. Yhteisön säännöstö ei kuitenkaan kata omaisuuden palauttamista eikä asiaa siis käsitellä liittymisneuvotteluissa. Komissio seuraa omaisuuden palauttamiseen liittyvää tilanteen kehitystä kahdenvälisissä suhteissaan Sloveniaan. Asiaa käsiteltiin äskettäin yhteisön ja Slovenian assosiaationeuvoston viimeisimmässä kokouksessa Luxemburgissa 14. kesäkuuta 2000. Kokouksessa komissio kehotti Sloveniaa vauhdittamaan omaisuuden palauttamisprosessia ja selkiyttämään asiaa koskevaa oikeudellista tilannetta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1103/00

esittäjä(t): Paul Lannoye (Verts/ALE) komissiolle

(7. huhtikuuta 2000)

Aihe: Direktiivin 94/62 Pakkaukset täytäntöönpano

Pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun direktiivin 94/62/EY(1) 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että viimeistään kymmenen vuoden kuluttua direktiivin siirtämisestä kansalliseen lainsäädäntöön pakkausjätteistä on hyödynnettävä ja kierrätettävä tietty prosenttiosuus, jonka neuvosto määrittää siten, että tarkoitettuja tavoitteita korotetaan huomattavasti.

Toisaalta tämän saman direktiivin 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa täsmennetään, että viimeistään kuusi kuukautta ennen ensimmäisen viiden vuoden jakson päättymistä neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tavoitteet toiselle jaksolle.

Miksi komissio ei ole vielä esittänyt minkäänlaista ehdotusta, vaikka sen kuuluisi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin mukaan sellainen esittää?

(1) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(5. kesäkuuta 2000)

Velvollisuudesta tarkistaa merkittävästi jätteen hyödyntämis- ja kierrätystavoitteita säädetään pakkauksista ja pakkausjätteistä 20. joulukuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa. Euroopan parlamentin ja neuvoston sovittelukomiteassa käytyjen pitkien keskustelujen jälkeen saavuttama kompromissi sisältää ensimmäiset jätteiden hyödyntämisen ja kierrätyksen määrälliset tavoitteet, joihin on määrä päästä vuoden 2001 puoliväliin mennessä, sekä yhteisön lainsäätäjän sitoumuksen korottaa merkittävästi näitä tavoitteita vuoden 2006 puoliväliin ulottuvan toisen vaiheen aikana.

Pakkausketjussa on mukana monia eri tahoja, kuten taloudellisia toimijoita, kuluttajia, ympäristönsuojelujärjestöjä ja viranomaisia, ja näillä on varsin erilaisia intressejä. Siksi on tarpeen luoda vuoropuhelulle puitteet, joilla voidaan varmistaa tasapainoinen lähestymistapa. Näin komissio pystyy arvioimaan tilanteen oikein ja kehittämään mahdollisia ratkaisuja direktiivin tehostamiseksi. Useita vaihtoehtoja on esitetty ja niistä on keskusteltu asianomaisten osapuolten ja jäsenmaiden kanssa, mutta komission lopullisia ehdotuksia käsitellään vielä komission sisällä.