ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/653

(2004/C 84 E/0737)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0680/04

esittäjä(t): Proinsias De Rossa (PSE) komissiolle

(9. maaliskuuta 2004)

Aihe: Villieläinten liha (bushmeat) — sairauksien siirtyminen

Euroopan parlamentti on antanut tukensa De Rossan mietinnölle vetoomuksesta 461/2000. Mitä toimia komissio on toteuttanut arvioidakseen riskejä, joita liittyy mahdolliseen tautien siirtymiseen ihmisiin lihasta, jota on tuotu laittomasti Euroopan unionin alueelle?

David Byrnen komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-0679/04 ja E-0680/04

(6. huhtikuuta 2004)

Jäsenvaltioilta vaaditaan eläintuotteiden tuontia, myös yksityistuontia, koskevan tiukan valvonnan ylläpitämistä ja täytäntöönpanemista ehkäisemään riskejä, jotka uhkaavat sekä eläinten terveyttä että kansanterveyttä. Komissio myöntää, että matkustajien omaan käyttöön tarkoitetun villieläinten lihan (bushmeat) tuonti on suuri riskitekijä.

Vahvistaakseen valvontaa, joka koskee matkustajien omaan käyttöön tuomia eläintuotteita, kaikenlainen laiton tuonti mukaan luettuna, komissio teki äskettäin komission päätöksen 2002/995/EY (1). Siinä määritellään säännöt, jotka estävät rajoitetuin poikkeuksin kaikkien omaan käyttöön tarkoitettujen maitoja lihaerien tuonnin EU:n alueelle, ja se sisältää säännöksen jäsenvaltioiden toteuttamista matkustajien tarkastuksista kaikissa rajanylityspaikoissa kolmansien valtioiden rajoilla.

Lisäksi suunniteltiin ilmainen monikielinen juliste, jota jaettiin käytettäväksi lentoasemilla yleisön tietoisuuden lisäämiseksi, matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa kuljetettuja eläinperäisiä tuotteita koskevien sääntöjen tiukentumisesta. Komissio on myös laatinut ja lähettänyt jäsenvaltioille seurantakyselyn uuden valvonnan tuloksista saadakseen jäsenvaltioilta asiaan liittyvää palautetta.

Kyselystä sekä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden työryhmistä saatujen tietojen perusteella komissio aikoo pian antaa valvonnan parantamiseksi ja tiukentamiseksi asetuksen, joka korvaa komission päätöksen 2002/995/EY.

Asetus ei ainoastaan vahvista nykyisiä sääntöjä vaan myös antaa jäsenvaltioille suuremmat toimintamahdollisuudet täytäntöönpanon parantamiseksi ja niiden matkustajien selkeäksi rankaisemiseksi, joiden todetaan rikkoneen sääntöjä.

Näiden toimien täydentämiseksi elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto on tarjoutunut suorittamaan pian tarkastuskäyntejä useampaan jäsenvaltioon tarkistaakseen, kuinka tehokkaasti jäsenvaltiot soveltavat yhteisön lainsäädännössä määrättyä valvontaa, myös laittomaan tuontiin liittyvän ongelman osalta.

(1) Komission päätös, tehty 9 päivänä joulukuuta 2002, henkilökohtaiseen kulutukseen tuotavia eläinperäisiä tuotteita koskevista väliaikaisista suojatoimenpiteistä (EYVL L 353, 30.12.2002).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/301

(2004/C 84 E/0348)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0046/04

esittäjä(t): Jan Dhaene (Verts/ALE) komissiolle

(20. tammikuuta 2004)

Aihe: Yhteisön henkilöstöilmoitukset, joissa vaatimuksena on englannin puhuminen äidinkielenä

Euroopan komission kokonaan tai osittain rahoittamat eurooppalaiset järjestöt sekä Euroopan komissioon sopimussuhteessa olevat yksityiset yritykset julkaisevat säännöllisesti henkilöstöilmoituksia, joissa vaaditaan, että hakijan äidinkieli on englanti (English mother tongue) tai että hän puhuu sitä äidinkielenään (English native speaker).

Vaikuttaa myös siltä, että järjestöt ovat nykyään korvanneet muun muassa Euroopan komission antamien varoitusten vuoksi ”English mother tongue” -mallin kaltaiset ilmaisut muodoilla ”English mother tongue or equivalent” (äidinkielenä englanti tai vastaava kielitaito) ja ”English native speaker level” (englantia äidinkielenään puhuvan tasoinen kielitaito), jonka jälkeen ne kutsuvat haastatteluun ainoastaan englantia äidinkielenään puhuvia hakijoita. Euroopan Esperanto-liitto on koonnut noin 700 vastaavanlaista ilmoitusta käsittävän kattavan luettelon, joka on luettavissa Internet-osoitteessa (http://lingvo.Org/eo/2/l 5).

1. Voiko Euroopan komissio ryhtyä toimiin, jotka tarvittaessa käsittävät lainsäädännön tarkistamisen, komission rahoituksen peruuttaminen mukaan lukien, niitä komission kokonaan tai osittain rahoittamia eurooppalaisia järjestöjä sekä komissioon sopimussuhteessa olevia yksityisiä yrityksiä vastaan, jotka syyllistyvät syrjintään edellä kuvattujen kriteereiden perusteella?
2.

Jos standardin noudattaminen on lakiin perustuva vaatimus, voiko komissio kertoa, kuka on vastuussa kyseisen standardin noudattamisen valvomisesta? Onko komissio tietoinen tapauksista, joissa standardia on rikottu?
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/250

(2004/C 88 E/0254)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0933/04

esittäjä(t): John Purvis (PPE-DE) komissiolle

(26. maaliskuuta 2004)

Aihe: Energiaa Itsenäisten valtioiden yhteisöltä

Mitä suunnitelmia komissiolla on Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Euroopan unionin sähkönjakeluverkko-liittymien parantamiseksi?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Komissio tukee Manner-Euroopan runkoverkon koordinoinnista ja hallinnoinnista vastaavan sähköenergian siirtoa koskevan yhteistyön liiton (Union for the Co-ordination of the Transmission of Electricity, UCTE) ja sen vastaavista tehtävistä Venäjällä ja uusissa itsenäisissä valtioissa huolehtivien kumppaneiden kesken käynnissä olevaa tutkimustyötä, joka koskee mahdollisuuksia liittää yhteen Itsenäisten valtioiden yhteisön integroitu järjestelmä ja Euroopan unionin sähkönsiirtojärjestelmä. Yhteenliitännät Venäjän ja muiden Euroopan unionin naapurialueiden IVY-maiden (1) kuten Ukrainan kanssa mainitaan Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta ja päätöksen N:o 1254/96/EY kumoamisesta 26. kesäkuuta 2003 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 1229/2003/EY (2) liitteessä III (yhteistä etua koskevat hankkeet), minkä vuoksi ne ovat mahdollisesti oikeutettuja rahoitustukeen.

EU:n ja sen naapurimaiden sähkömarkkinoiden yhdentäminen ei kuitenkaan ole mahdollista ilman tasapuolisia toimintaedellytyksiä, jotka liittyvät markkinoihin ja ympäristövaatimuksiin, ydinturvallisuus mukaan luettuna.

(1) Itsenäisten valtioiden yhteisö.

(2) EUVL L 176, 15.7.2003.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/639

(2004/C 84 E/0719)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0619/04

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(1. maaliskuuta 2004)

Aihe: Poikkeuksellisten sääilmiöiden aiheuttamat vahingot Kreikassa

Voimakkaat lumisateet sekä poikkeuksellisen alhaiset lämpötilat ovat aiheuttaneet Kreikassa monilla alueilla suuria ja laajoja tuhoja kasvi- ja eläintuotannolle, kasvistolle ja karjalle sekä viljelyksille (kasvihuoneet, eläinsuojat jne.).

Kun otetaan huomioon, että tuottajien tulot samoin kuin tuotantovälineet ovat kärsineet mittavia tuhoja, kysyn komissiolta seuraavaa:

1. Aikooko komissio rahoittaa toimia menetettyjen ansioiden kattamiseksi ja tuotantovälineiden korvaamiseksi?

2. Mitä mahdollisuuksia on myöntää varoja vuosille 2000—2006 laaditusta maaseudun kehittämisohjelmasta tai yhteisön kolmannen tukikehyksen varauksista?

3. Aikooko komissio hyväksyä kansallisen tukiohjelman, jos Kreikka sitä pyytää?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(30. maaliskuuta 2004)

Komissio ei ole vielä saanut Kreikalta tarkempaa tietoa sitä helmikuussa 2004 koetelleiden vaikeiden sääolojen vaikutuksesta maanviljelyyn. Vahinkojen suuruudesta riippuen voidaan yhteisöjen solidaari-rahastoa käyttää maaseudun ongelmien mahdollisimman pikaiseen ratkaisemiseen sekä tuotantomahdollisuuksien jälleenrakentamiseen. Jos vaikeat sääolot ovat tuhonneet tuotantomahdollisuudet, voidaan lisäksi käyttää Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) varoja Kreikalle ohjelmakaudella 2000—2006 osoitetun rahoitustuen ja erityisesti maaseudun kansallisen kehittämisohjelman (2000—2006) täytäntöönpanon puitteissa. On kuitenkin korostettava, että tällä hetkellä varoja ei ole käytettävissä, joten ohjelman suunnittelua on muutettava. Kreikan viranomaisilla on oikeus väliarvioinnin yhteydessä esittää pyyntö ohjelmasuunnittelun painopisteiden ja vastaavasti käytettävän rahoituksen uudelleenmäärittelystä. Komissio korostaa, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitus rajoittuu tuotantomahdollisuuksien palauttamiseen, eikä sillä kateta ansionmenetyksiä, sillä ansionmenetykset eivät ole tukikelpoisia.

On huomattava, että Kreikkaa koskevan kolmannen yhteisön tukikehyksen suoritus- ja ohjelmatyövarauk-set on jo jaettu kansallisella tasolla. Niihin kuuluu muun muassa maaseudun kansallisen kehittämisohjelman (2000—2006) taloudellinen vahvistaminen. Maatalousministeriön asiana on ehdottaa nykyisen väliarvioinnin yhteydessä tarpeellisten varojen uudelleenkohdentamista asianomaisiin ohjelman osiin.

Komissio voi hyväksyä kansallisen tukiohjelman, josta on tehtävä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukainen ilmoitus, jos se täyttää maatalousalan valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen asianmukaiset ehdot.
—

Komissio on sisällyttänyt lukutaidottomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisemisen koulutusta koskevaan toimintasuunnitelmaansa ja sosiaalisen osallistamisen prosessiin. Käytettävissä on suuri määrä tutkimustuloksia, ja ensisijaisena tavoitteena on muuntaa ne saatavilla olevien välineiden avulla konkreettisiksi poliittisiksi toimiksi.
1.—4.

Komissiolle ei ole ilmoitettu Alankomaissa tapahtuneista onnettomuuksista tai vastaavista tapauksista ennen parlamentin jäsenen esittämää kysymystä Kun mietitään turvallisuutta nykyisissä liukuportaissa, on tärkeä huomata, että niitä koskevat erilaiset lainmukaiset vaatimukset ja edellytykset riippuen siitä, milloin ne on tuotu markkinoille ja otettu käyttöön. Uusien liukuportaiden, jotka on tuotu markkinoille ja otettu käyttöön Euroopan talousalueella 1. tammikuuta 1995 jälkeen, on täytettävä konedirektiivin (1) olennaiset terveyteen ja turvallisuuteen liittyvät vaatimukset. Eräs vapaaehtoinen keino täyttää konedirektiivin olennaiset terveyteen ja turvallisuuteen liittyvät vaatimukset on soveltaa yhtenäistettyjen eurooppalaisten standardien teknisiä eritelmiä. Liukuportaat, jotka tuotiin markkinoille ja otettiin käyttöön yhteisössä ennen 1. tammikuuta 1995, olivat kansallisen lainsäädännön kohteena asentamisensa aikaan. Poikkeuksen muodosti se, että konedirektiiviä voitiin soveltaa vapaaehtoisesti 1. tammikuuta 1993 — 31. joulukuuta 1995.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/199

(2004/C 84 E/0243)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0338/04

esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle

(4. helmikuuta 2004)

Aihe: Ruokaturvallisuus

Onko totta, että Euroopan elintarvikevirasto (EFSA) hyväksynyt GMO-maissin (NK603) käytön? Onko EFSA tehnyt uusia ja riippumattomia tutkimuksia elintarvikkeiden turvallisuudesta? Kuinka paljon turvallisuuden arvioinnissa tarvittavia tietoja ovat mahdollisesti antaneet ne yritykset, joiden omia tuotteita mainitut arvioinnit koskevat?

Miten EFSA voi antaa ruokaturvallisuutta koskevia lausuntoja, jos se luottaa niiden yritysten tekemiin kokeisiin, joiden omia tuotteita mainitut kokeet koskevat?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(27. helmikuuta 2004)

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, joka on riippumaton riskienarviointielin, julkaisi komission pyynnöstä tieteellisen lausunnon geneettisesti muunnetusta maissista (GM) NK 603. Lausunnon päätelmänä oli, että geneettisesti muunneltu maissi on yhtä turvallista kuin tavanomainen maissi ja että on epätodennäköistä, että sen käytöllä ruoan valmistuksessa tai rehuna olisi haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen. Uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27. tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 (1) ja geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 12. maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY (2) mukaan maissin hyväksyminen on komission vastuulla.

Asetuksessa säädetään, että hakija toimittaa tarpeelliset tiedot turvallisuuden arviointia varten. Tämä on normaali menettely tuotteen hyväksymiseksi. Kun erittäin pätevistä riippumattomista asiantuntijoista koostuva geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevä tiedelautakunta valmisteli 25. marraskuuta 2003 päivättyä lausuntoaan (3), sillä oli mahdollisuus tutustua hakijan antamien tietojen lisäksi riippumattomiin, vertaisarvioinnin läpikäyneisiin tutkimuksiin, jotka se otti huomioon päätelmiä tehdessään ja joihin viitataan lausunnossa.

(1) EYVL L 43, 14.2.1997.

(2) EYVL L 106, 17.4.2001.

(3) http://www.efsa.eu.int/pdf/gmo/opinion_gmo_02_final_en.pdf
3.

Kemikaalien merikuljetusta varten on annettu erityisohjeet Marpol 73/78 -yleissopimuksen liitteen II lisäyksessä I lueteltujen haitallisten nestemäisten aineiden luokittelusta, ja näitä ohjeita jäsenvaltioiden on noudatettava käyttämistään päällysmerkinnöistä riippumatta. Kansainvälinen vaarallisten aineiden merikuljetuksia koskeva säännöstö (IMDG-säännöstö), jota käytetään standardiohjeena kaikissa vaarallisten aineiden ja merta pilaavien aineiden käsittelyyn merikuljetuksissa liittyvissä kysymyksissä, tuli voimaan 1. tammikuuta 2004. Hallitusten on hyväksyttävä tämä säännöstö sellaisenaan tai annettava sen pohjalta kansalliset säännökset SOLAS 1974 -yleissopimuksen ja Marpol 73/78 -yleissopimuksen vaatimusten täytäntöönpanemiseksi. IMDG-säännöstössä vahvistetaan merikuljetuksen periaatteet, esitetään tarkkoja suosituksia yksittäisistä aineista, materiaaleista ja tuoteartikkeleista, suositellaan joitakin hyviä toimintatapoja sekä annetaan terminologiaan, pakkaamiseen, merkintöihin, ahtaukseen, lastin erotteluun ja käsittelyyn sekä hätätoimiin liittyviä ohjeita.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/920

(2004/C 84 E/1017)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0944/04

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(26. maaliskuuta 2004)

Aihe: Pienet esineet elintarviketuotteissa

Tilastojen mukaan lapsille tapahtuu paljon onnettomuuksia (erityisesti tukehtumisia), jotka johtuvat etenkin elintarviketuotteisiin sisältyvistä pienistä osista koostuvista leluista.

Näiden tuotteiden käyttöä koskeva suositeltu ikäraja on hyvin alhainen (tavallisesti 3 vuotta), ja lastenlääkärit vahvistavat, että 3—5-vuotiailla lapsilla on taipumus viedä suuhunsa ulottuvillaan olevia esineitä.

Tämäntyyppiset tuotteet ovat olleet vuosikausia kiellettyjä USA:ssa niihin liittyvien selvien riskien vuoksi.

Suurin osa eurooppalaisista valmistajista ei myy tämäntyyppisiä tuotteita.

Katsooko komissio, että leikkikaludirektiivin tarkistamisen yhteydessä olisi:

— asetettava entistä suurempi vähimmäiskoko pienille osille, joista leikkikalut koostuvat, jotta vältytään pienten osien aiheuttamilta enemmiltä vakavilta onnettomuuksilta (suojakotelo lasten turvallisuutta koskevana normina)?

— säädettävä entistä korkeampi näitä tuotteita koskeva suositeltava ikäraja?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(29. huhtikuuta 2004)

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että jäsenvaltiot, kuluttajayhdistysten ja teollisuuden edustajat sekä standardointielimet käsittelevät parhaillaan lelujen turvallisuutta käsittelevän asiantuntijaryhmän yhteydessä lelujen turvallisuudesta 3 päivänä toukokuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/378/ETY (1) tarkistusta koskevaa ehdotusluonnosta. Tässä yhteydessä on siis mahdollista keskustella myös elintarviketuotteisiin sisältyvistä leluista.

Yleisesti on syytä muistaa, että tietyn iän ylittäneiden lasten älyllisen kehityksen vuoksi on tärkeää, että he voivat leikkiä leluilla, joissa on pieniä osia. Periaatteessa mahdollisiin vaatimuksiin, jotka liittyvät elintarviketuotteiden sisältämiin leluihin, voidaan vastata asettamalla ikärajoja. Lelun ja elintarvikkeen yhdistelmien markkinointi olisi sallittava vain, jos ne sopivat todennäköisten käyttäjien ikäryhmälle. Mahdollisuutta selkeyttää näihin tuotteisiin merkittäviä asianmukaisia, helposti luettavia varoituksia tukehtumisvaarasta tutkitaan myös.

Lisäksi standardointiprosessissa, johon osallistuu jäsenvaltioita ja sidosryhmiä, voidaan tarkastella joitakin asiaankuuluvia kysymyksiä, kuten sitä, olisiko lieriötestiä pienille osille muutettava.

Leludirektiivin tarkistamisen vaikutuksia arvioidaan parhaillaan, jotta saadaan selville, millaisia muutoksia nykyiseen leludirektiiviin tarvitaan.

(1) EYVL L 187, 16.7.1988.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/280

(2004/C 88 E/0285)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1083/04

esittäjä(t): Rolf Linkohr (PSE) komissiolle

(1. huhtikuuta 2004)

Aihe: Kioton pöytäkirjan hankemekanismit

Voiko komissio ilmoittaa, mitkä jäsenvaltiot ovat jo tehneet kolmansien maiden kanssa sopimuksia hankemekanismien käytöstä?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Uuden seuranta- ja täytäntöönpanopäätöksen (280/2004/EY) mukaisesti, joka tuli voimaan 10. maaliskuuta 2004, jäsenvaltioiden on ilmoitettava 15. maaliskuuta 2005 alkaen (ja sen jälkeen joka toinen vuosi) Kioton pöytäkirjan mukaisten joustomekanismien (suunnitellusta) käytöstä.

Tietojen saamiseksi ennen kyseistä päivämäärää komissio on lähettänyt jäsenvaltioille kyselylomakkeen, joka koskee niiden aikeita ja valmistelevia toimenpiteitä Kioton pöytäkirjan mekanismien käyttämiseksi (Kioton pöytäkirjan 6, 12 ja 17 artikla). Lomakkeeseen vastaaminen on vapaaehtoista. Jäsenvaltioilta tähän mennessä saadut tiedot ovat kuitenkin varsin rajallisia, eivätkä ne riitä antamaan kattavaa yleiskuvaa. Kuusi jäsenvaltiota (Belgia, Epanja, Alankomaat, Itävalta, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta) ovat jo periaatteessa päättäneet käyttää Kioton pöytäirjan mekanismeja kansallisten politiikkojen ja toimenpiteiden lisäksi ensimmäisen sitoumuskauden tavoitteidensa saavuttamiseksi. Kaksi jäsenvaltiota on esittänyt ensimmäiset määrälliset arvionsa. Hieman yksityiskohtaisempi yhteenveto löytyy yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä 24. kesäkuuta 1993 tehdyn ja 26. huhtikuuta 1999 tehdyllä neuvoston päätöksellä 1999/296/EY (1) muutetun neuvoston päätöksen 93/389/ETY (2) mukaisesta komission viimeisimmästä kertomuksesta (3).

Lisätietoja joustomekanismien aiotusta käytöstä on kuitenkin mahdollista saada jäsenvaltioiden kansallisista jakosuunnitelmista päästökauppajaksolla 2005—2007 erityisesti silloin, kun käyttö on ratkaisevan tärkeää jäsenvaltion Kioton pöytäkirjan mukaisten päästötavoitteiden saavuttamiseksi.

(1) EYVL L 117, 5.5.1999.

(2) EYVL L 167, 9.7.1993.

(3) KOM(2003) 7 3 5 lopullinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/721

(2004/C 88 E/0742)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1064/04

esittäjä(t): André Brie (GUE/NGL) komissiolle

(6. huhtikuuta 2004)

Aihe: Valtiontien S 282 A rakentamiseen Saksin vapaavaltioon liittyvät ristiriitaisuudet

Haluaisin kysymykselläni kiinnittää komission huomiota valtiontien S 282 A rakentamiseen Saksin vapaavaltioon liittyviin ongelmiin, joista on muun muassa tehty vetoomus (364/2000) Euroopan parlamentille. Vetoomus kirjattiin saapuneeksi jo 25. toukokuuta 2000 ja sitä käsiteltiin viimeksi vetoomusvaliokunnassa 20. helmikuuta 2003. Siitä lähtien on odotettu asianomaisilta Saksan viranomaisilta pyydettyjä tietoja.

Vetoomuksen jättämisen jälkeen, mikä tapahtui jo neljä vuotta sitten, ja valtiontien S 282 A tällä välin valmistuttua asiasta on saatu ristiriitaisia tietoja, jotka esitän tässä lyhyesti.

Ensinnäkin on kyse kustannuksia koskevista ristiriitaisista tiedoista.

Erikoissuurlähettiläs tri Schönfelder (Saksan pysyvä edustusto Euroopan unionissa) vahvistaa 23. toukokuuta 2003 vetoomusvaliokunnan puheenjohtajalle Nino Gemellille lähettämässään kirjeessä Saksan viranomaisiin viitaten valtiontie S 282 A rakentamiseen käytetyn 50 miljoonaa euroa.

Saksin osavaltion talous- ja työministeri arvioi Saksin osavaltion valtiopäivien puhemiehelle Iltgenille 19. toukokuuta 2003 lähettämässään kirjeessä tien rakentamisesta aiheutuneet kokonaiskustannukset 4,63 miljoonaksi euroksi. Vain joitakin viikkoja myöhemmin (4. heinäkuuta 2003) hän ilmoitti osavaltion valtiopäivien puhemiehelle Iltgenille kustannusten määräksi enää vain 4,3 miljoonaa euroa.

Lisäksi on olemassa epäilys, että valtiontien S 282 A rakentaminen ilmoitettiin väärin perustein ”laajennukseksi”, sillä jo vuosi tien valmistumisen jälkeen se luokiteltiin alkuperäisestä ”valtakunnallisesta” (luokka II) ”paikalliseksi” (luokka III).

Tietääkö komissio näistä ristiriitaisista tiedoista ja aikooko se, ellei se niistä tiedä, tutkia asian paikan päällä ja paljastaa mahdolliset väärinkäytökset?

Jacques Barroťn komission puolesta antama täydentävä vastaus

(28. kesäkuuta 2004)

Kyseessä olevan ohjelman hallintoviranomainen ilmoitti komissiolle Sachsenissa 16. huhtikuuta 2004, että parlamentin jäsenen mainitsemassa hankkeessa tilanne on Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tuen osalta seuraava.

Hankkeen kohteena oleva tie, Staatsstraße 282 A, on rakennettu uudelleen EAKR:n tuella. Hankkeen suunnitellut kokonaiskustannukset olivat 9,081 miljoonaa euroa. Tähän mennessä on käytetty 5,3 miljoonaa euroa, ja myöhemmin käytetään vielä noin 0,705 miljoonaa euroa. EAKR:n tuki on 75 prosenttia kokonaiskustannuksista.

Komissio on tietoinen siitä, että hankkeesta annetut numerotiedot ovat olleet ristiriitaisia. Tämä johtuu siitä, että tiedot on annettu eri aikoina ja koskevat näin ollen eri toteutusvaiheissa vallinnutta tilannetta.

Tien luokituksen muutoksesta todettakoon, että hallintoviranomaisen komissiolle antamien tietojen mukaan kyseisen tien luokitus muuttui vuonna 1997 ”paikallisesta””valtakunnalliseksi”. Luokitusta ei ole alennettu.