KIRJALLINEN KYSYMYS E-0417/00 esittäjä(t): Maurizio Turco (TDI) komissiolle. Talousarvion rakenne ja avustuksiin liittyvä vilppi.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0039 - 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0417/00 esittäjä(t): Maurizio Turco (TDI) komissiolle (23. helmikuuta 2000) Aihe: Talousarvion rakenne ja avustuksiin liittyvä vilppi Olen saanut vastauksen talousarvion rakennetta ja avustuksiin liittyvää vilppiä koskeneeseen kirjalliseen kysymykseen P-2367/99(1). Näyttää siltä, ettei komission jäsen Schreyer ollut täysin ymmärtänyt ensimmäistä kysymystä, joten haluan muotoilla sen uudelleen: 1. Riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksessa todettiin, että mitä tulee avustuksiin, nimikkeistöosa A/osa Bei ole juurikaan selventänyt asioita vaan pikemminkin lisännyt sekaannusta. Tämän sekaannuksen vuoksi suuri osa avustuksista on itse asiassa peiteltyjä sopimuksia. Suosituksessa 4 asiantuntijakomitea toteaa vielä osuvammin, että nykyisen talousarvion nimikkeistöä, joka perustuu varainhoitoasetuksen edellyttämään jakoon osaan A (hallintomenot) ja osaan B (toimintamenot), on vaikea soveltaa käytännössä. Sitä kierretään usein korvamerkitsemällä talousarvion menoja. Kysymys kuuluu seuraavasti: Aikooko komissio säilyttää nimikkeistön jaon osaan A ja osaan B kyllä vai ei? Komission jäsen ei yrittänyt myöskään vastata toiseen kysymykseen, joten esitän sen uudelleen seuraavassa muodossa: 2. Mitä ovat nämä peitellyt sopimukset, jotka ovat tulleet komitean tietoon? Ketkä niistä ovat vastuussa? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä ja milloin? Riippumaton asiantuntijakomitea totesi toisessa kertomuksessaan, että suuri osa avustuksista on itse asiassa peiteltyjä sopimuksia. Missä määrin tämä toteamus komission tietojen mukaan perustuu asiantuntijakomitean oletuksiin ja mitä komissio siinä tapauksessa aikoo tehdä oman kunniansa puolustamiseksi? Jos väite taas perustuu objektiivisiin seikkoihin, aikooko komissio selvittää, ketkä ovat asiasta vastuussa ja ryhtyä toimiin heidän suhteen? (1) EYVL C 225 E, 8.8.2000, s. 115. Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 2000) 1. Voimassa olevassa budjettinimikkeistössä, josta säädetään varainhoitoasetuksessa, komission talousarvio on jaettu kahteen pääosaan: A osaan (Hallintomäärärahat) ja B osaan (Toimintamäärärahat). Yhteisön talousarvion soveltamisalan ja koon kasvu on aiheuttanut sen, että tämä yleisjako on muuttunut sekavaksi eikä enää takaa riittävän selkeitä ja avoimia puitteita määrärahojen myöntämiselle ja niiden käyttöä koskevalle raportoinnille. Komissio tutkii parhaillaan toimintoperusteisen budjetoinnin yhteydessä mahdollisuutta budjettinimikkeistön muuttamiseen. Muutosten tarkoituksena on ottaa käyttöön politiikan painopisteisiin perustuva budjetointi ja lisätä talousarvion avoimuutta. Moitteettomaan varainhoitoon liittyvistä syistä komissio aikoo kuitenkin edelleen jakaa talousarvion olennaisilta osin hallinto- ja toimintamäärärahoihin. Nykyistä jakoa A ja B osiin ei ole tarkoitus säilyttää. Muutokset voidaan toteuttaa vain vähitellen, sillä ne edellyttävät varainhoitoasetuksen uudistamista. Koska nykyisiin rahoitusnäkymiin sisältyy erillinen otsake (otsake 5), joka kattaa eri toimielinten kaikki hallintomäärärahat, toimielinten olisi päästävä yhdessä sopimukseen ongelman ratkaisemisesta. 2. Riippumattomien asiantuntijoiden komitea ei ilmoittanut kertomuksessaan komissiolle erityisistä avustuksista, jotka ovat itse asiassa peiteltyjä sopimuksia. Komitea ilmoitti kertomuksessaan suhtautuvansa yleisesti ottaen kielteisesti komission käytäntöön jakaa määrärahat hankintamenojen osalta avustuksiin ja sopimuksiin ja perusteli näkemystään sillä, että koska useimpiin avustuksiin sisältyy vastine, myös ne ovat käytännössä tietynlaisia sopimuksia. Komissio myöntää, että useimpiin avustuksiin sisältyy samankaltaisia vastineita ja keskinäisiä velvollisuuksia kuin sopimuksiin, muttei hyväksy avustusten rinnastamista hankintamenoihin eikä niiden kutsumista valeavustuksiksi. Komissio on jo antanut 1. tammikuuta 1999 voimaan tulleen avustusten hallinnnoinnin käsikirjan(1) osana suuntaviivat helpottamaan avustusten ja hankintamenojen erottamista toisistaan. Molempiin menoluokkiin sovelletaan samoja avoimuuden ja yhtäläisen kohtelun perusperiaatteita. (1) http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgc/info_subv/intro_funding.htm.