KIRJALLINEN KYSYMYS E-4120/00

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(11. tammikuuta 2001)

Aihe: Autojen ilmastointilaitteista aiheutuvat kielteiset ympäristövaikutukset

1. Onko komissio tietoinen alankomaalaisessa päivälehdessä De Volkskrantissa 4. marraskuuta 2000 julkaistusta artikkelista, jossa ilmoitetaan, että Alankomaissa 50 prosenttia ja Saksassa 80 prosenttia uusista käyttöönotetuista autoista on varustettu ilmastointilaitteella ja että sen lisäksi, että laitetta käytetään kuumalla ilmalla auton viilennykseen, sitä käytetään yhä enemmän myös talvella lasien ja peilien sulattamiseen? Voiko komissio vahvistaa nämä luvut ja kehityssuunnat vai onko sillä asiasta jotain muita tietoja?

2. Voiko komissio vahvistaa, että ilmastointilaitteiden yleistymisen myötä polttoainetta käytetään enemmän ja että lisäksi noin kymmenen vuoden ajan autojen ilmastointilaitteissa käytetty jäähdytysaine hfk-134a on fluoripitoinen hiilivety, joka on kasvihuonekaasuna vaikutukseltaan 1 300 voimakkaampi kuin hiilidioksidi, mistä syystä tämä aine vaikuttaa jyrkästi ilmakehän lämpenemiseen, vaikka klooriatomien puuttuminen tästä aineesta merkitseekin sitä, että otsonikehälle aiheutuvat vahingot näyttävät vähemmän vakavilta kuin aikaisemmin jäähdytysaineena käytetyn cfk:n aiheuttamat vahingot?

3. Onko komissio tietoinen, että jääkaapeissa ja eristys- ja PUR-vaahtojen puhalluksessa hfk:t korvataan yhä useammin toistaiseksi harmittomina pidetyillä hiilivedyillä, kuten butaanilla, pentaanilla ja heptaanilla, mutta että autoissa niiden käyttö jatkuu ja että säiliöitä on lisäksi täydennettävä vuosittaisen 25 prosentin vuotamisen vuoksi, niin että tietyllä aikavälillä hft:ista muodostuu hiilidioksidin lisäksi tärkein keinotekoisesti synnytetty kasvihuonekaasu?

4. Onko komissiokin huolestunut hfk:iden käytön lisääntymisestä aiheutuvista haittavaikutuksista erityisesti kasvihuoneilmiön ja niiden täytäntöönpanoltaan vaikeaksi osoittautuneiden velvoitteiden vuoksi, joihin jäsenvaltiot sitoutuivat ilmastonmuutosta koskevan Kioton pöytäkirjan seurauksena?

5. Onko komissio yhtä mieltä tutkijoiden ja ympäristöaktivistien kanssa, että autoteollisuus on pakotettava vähentämään jäähdytysaineiden vuotamista ympäristöön ja etsimään vaihtoehtoja, joilla kasvihuonekaasuja ei tuoteta, ja vähentämään polttoaineen käyttöä? Katsooko se, kun otetaan huomioon ympäristöuhkat, että kaikkea ei pidä jättää markkinoiden itsesääntelyn varaan?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(7. maaliskuuta 2001)

Komissio on tietoinen siitä, että yhä useammat henkilöautot on varustettu ilmastointilaitteilla. Komissiolla ei kuitenkaan ole tarkkoja tilastotietoja ilmastointilaitteilla varustettujen henkilöautojen prosenttiosuudesta yhteisössä. Tulevista suuntauksista tehtyjen arvioiden mukaan ilmastointilaitteiden asentaminen henkilöautoihin yleistyy edelleen.

Ajoneuvoihin asennettujen ilmastointilaitteiden käyttö kasvattaa polttoaineenkulutusta. Tarkkoja lukuja ei tunneta, koska polttoaineenkulutuksen kasvu riippuu siitä, missä autoa käytetään. Ilmastointilaitteiden asentamisesta johtuva lisäys polttoaineenkulutuksessa näyttäisi olevan eteläisissä jäsenvaltioissa yli kolme kertaa suurempi kuin pohjoisissa. Polttoaineenkulutus riippuu myös laitteiden tehokkuuteen liittyvistä tekijöistä. Henkilöautoihin sovellettavat testimenetelmät eivät kata ilmastointilaitteiden käyttöä. Komission teettämässä tuoreessa tutkimuksessa kuitenkin arvioidaan, että keskimääräinen eurooppalainen ajoneuvo tuottaa elinkaarensa aikana todennäköisesti 17 grammaa enemmän hiilidioksidiekvivalenttia (CO2) kilometriä kohden ilmastointilaitteiden aiheuttamien kasvaneiden päästöjen takia. Tähän sisältyvät CO2-päästöt, jotka johtuvat suuremmasta massasta, fluorihiilivetyjen (HFC-134a) vuodoista auton elinkaaren aikana ja romutuksen yhteydessä sekä ilmastointilaitteiden käytön aiheuttamasta polttoaineenkulutuksen kasvusta. Arviossa otetaan huomioon, että HFC-134a:n kasvihuonekaasupotentiaali on 1 300 kertaa suurempi kuin CO2:n (perustuu 100 vuoden kasvihuonevaikutukseen). Toisessa tutkimuksessa odotetaan, että ajoneuvoihin asennetuissa ilmastointilaitteissa käytettävien fluorattujen kaasujen määrä kasvaa mahdollisesti 1,4 miljoonasta CO2-tonnista (1995) 14,9 miljoonaan CO2-tonniin vuonna 2010. Tämä mahdollisesti erittäin voimakas kasvu antaa aihetta huoleen.

Komissio on tietoinen siitä, että monissa jäähdytys- ja solumuovialojen sovelluksissa halogenoiduille kloorifluorihiilivedyille (CFC) ja osittain halogenoiduille kloorifluorihiilivedyille (HCFC) on olemassa vaihtoehtoja, jotka eivät heikennä otsonikerrosta ja joilla ei ole merkittävää kasvihuonevaikutusta. Näitä vaihtoehtoja (kuten ammoniakkia ja hiilivetyjä useissa kiinteissä jäähdytyslaitesovelluksissa) käytetään yhä useammin, jos ne ovat teknisesti toteuttamiskelpoisia ja kustannustehokkaita. Ajoneuvoihin asennettujen ilmastointilaitteiden osalta HFC-yhdisteet ovat tähän saakka olleet suosituin jäähdytysaine, koska turvallisuusnäkökohdat vaikuttavat merkittävästi jäähdytysaineen valintaan. Ajoneuvoihin asennettujen ilmastointilaitteiden HFC-päästöjen rajoittamiseksi tehtävän työn yhteydessä on määritelty erilaisia mahdollisia toimenpiteitä. Näitä ovat ilmastointijärjestelmien rakenteeseen tehtävät muutokset jäähdytysaineen määrän pienentämiseksi, vuotojen vähentäminen sekä jäähdytysaineiden keräyksen ja kierrätyksen parantaminen. Ammattitaitoisen henkilöstön saatavuus ja asianmukaisten menettelyjen vahvistaminen jäsenvaltioissa ovat näiden toimenpiteiden onnistumisen kannalta olennaisen tärkeitä tekijöitä.

HFC-yhdisteitä käytetään pääasiassa korvaamaan otsonikerrosta heikentäviä CFC- ja HCFC-yhdisteitä, joiden käyttöä rajoitetaan Montrealin pöytäkirjalla. Monissa sovelluksissa HFC-yhdisteet voitaisiin korvata muilla kaasuilla, kuten ammoniakilla tai jopa hiilidioksidilla, ja komissio tukee tällaista kehitystä. Komissio on jo useiden vuosien ajan käsitellyt HFC-yhdisteiden käytön kielteisiä kasvihuonekaasuvaikutuksia ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen yhteydessä sekä muilla kansainvälisillä foorumeilla. HFC-yhdisteiden ja muiden Kioton pöytäkirjan piiriin kuuluvien fluorattujen kaasujen rajoittamista koskevan ohjelman luominen on osa eurooppalaista ilmastonmuutosohjelmaa (ECCP). Kylmälaitteiden sekä asuntojen, toimistojen ja ajoneuvojen ilmastointilaitteiden kasvavan kysynnän ympäristövaikutukset (esim. HFC-päästöjen ja energiankulutuksen kasvun takia) ovat huolenaihe, johon on puututtava vakavasti, jotta yhteisö voi saavuttaa tavoitteensa vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 8 prosentilla vuoden 1990 tasosta vuosina 20082012.

Komissio siis tuntee ajoneuvoihin asennettujen ilmastointilaitteiden suorat ja välilliset kielteiset vaikutukset ilmastonmuutoksen kannalta. Ajoneuvoihin asennettujen ilmastointilaitteiden aiheuttamat päästöt on mainittu ECCP-ohjelmaan kuuluvien ensisijaisten toimien alustavassa luettelossa, ja

10. lokakuuta 2000 kokoontunut ympäristöneuvosto mainitsi ne yhtenä epäpuhtauslähteenä, johon on puututtava. ECCP-ohjelman piirissä toimivat ajoneuvotekniikan ja fluorattujen kaasujen asiantuntijaryhmät käsittelevät ajoneuvoihin asennettujen ilmastointilaitteiden kysymystä. ECCP-ohjelman loppuraportissa tullaan antamaan toimintasuosituksia.