KIRJALLINEN KYSYMYS P-2095/98

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(30. kesäkuuta 1998)

Aihe: Muiden Euroopan maiden yliopistojen toiminta Kreikassa

Kreikassa toimii vapaiden opintojen keskuksia, jotka tekevät yhteistyötä muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden yliopistojen kanssa. Näiden keskusten opiskelijat seuraavat opetusta Kreikassa ensimmäisten vuosien ajan ja opiskelevat tavallisesti viimeisen vuoden ulkomaalaisessa yliopistossa, josta he saavat tutkintotodistuksensa. Kuitenkaan näitä tutkintoja ei tunnusteta perustuslain säännösten vuoksi, jotka kieltävät yksityisten yliopistojen perustamisen. Tämän on vahvistanut myös viimeaikainen perustuslakituomioistuimen päätös.

Syntyneen hämmennyksen vuoksi pyydetään selventämään seuraavia seikkoja:

1. Eivätkö koulutusasiat ja erityisesti se, onko korkeakoulutason opetus julkista vai yksityistä, kuulu jäsenvaltioiden toimivaltaan?

2. Eivätkö toimivaltaisen yksikön (DIKATSA eli ulkomailla suoritettujen tutkintojen tunnustamista käsittelevä yliopistojen välinen keskus) päätökset, jotka perustuvat Kreikan perustuslakiin ja perustuslakituomioistuimen päätökseen, ole näin ollen osa tutkintojen tunnustamista koskevaa yhteisön lainsäädäntöä?

3. Ovatko nämä tutkinnot, joita ei tunnusteta Keikassa, voimassa muissa Euroopan unionin maissa, kun otetaan huomioon, että kyseiset yliopistot ovat mukana tutkintojen rinnastamista koskevan direktiivin luettelossa?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta

antama täydentävä vastaus

(26. lokakuuta 1998)

1. ja 2. Opetuksen sisältöä ja koulutusjärjestelmän järjestämistä koskevat asiat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan (EY:n perustamissopimuksen 126 artikla). Komissiolla ei siis ole toimivaltaa puuttua korkeakoulututkintojen vastaavuusjärjestelyihin, jotka kuuluvat kansallisille viranomaisille. Sen sijaan ammatillisesta koulutuksesta annettujen todistusten tunnustamisjärjestelmästä on annettu useita direktiivejä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava.(1) Yhteisön direktiiveillä käyttöön otettu tunnustamisjärjestelmä ei muodosta vastaavuusjärjestelmää, vaan se antaa oikeuden säännellyn ammatin harjoittamiseen. Yhteisön direktiivien mukainen ammatillisesta koulutuksesta annettujen todistusten tunnustamisjärjestelmä perustuu keskinäiseen luottamukseen ja noudattaa hyvin toisenlaista johdonmukaisuutta kuin Dikatsan tutkintojen vastaavuusjärjestely.

Kunkin jäsenvaltio ryhtynyt tarpeellisiin lainsäädännöllisiin toimenpiteisiin näiden direktiivien täytäntöönpanemiseksi sekä nimittänyt tahot, joiden tehtävänä on käsitellä yhteisön kansalaisten tekemiä direktiivien mukaisia ammatillista tunnustamista koskevia hakemuksia. Kreikan osalta komissio viittaa Fernandez-Alborin kirjalliseen kysymykseen E-2499/97(2) antamaansa vastaukseen.

3. Nykyisin ei ole olemassa automaattista tutkintojen tunnustamisjärjestelmää tai luetteloa Euroopassa tunnustetuista tutkinnoista paitsi tiettyjen ammattien kohdalla, joista on annettu alakohtaiset direktiivit. Tutkintoa ei tunnusteta sellaisenaan vaan sen ammatin mukaisesti, jonka harjoittamiseen se antaa oikeuden siinä jäsenvaltiossa, joka tutkintotodistuksen on antanut, sekä sen ammatin mukaisesti, jota hakija aikoo jäsenvaltiossa harjoittaa. Yhteisön direktiivien mukaisesti tutkintotodistuksella tarkoitetaan todistusta tai tutkintotodistusten, todistusten tai asiakirjojen yhdistelmää, jonka jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut ja jolla osoitetaan, että sen haltijalla on ammattipätevyys ryhtyä harjoittamaan säänneltyä ammattia kyseisessä jäsenvaltiossa. Jos direktiivissä säädetyt ehdot on täytetty, hakijalla on oikeus saada tutkinnolleen tunnustus harjoittaakseen ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa.

(1) Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettu direktiivi 89/48/ETY (EYVL L 19, 24.1.1989) ja direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä annettu direktiivi 92/51/ETY (EYVL L 209, 24.7.1992).

(2) EYVL C 82, 17.3.1998.