KIRJALLINEN KYSYMYS E-2487/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Tuulenkalanpyynti.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0059 - 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2487/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (6. syyskuuta 2002) Aihe: Tuulenkalanpyynti Komissio joutuu usein hyväksymään ja ehdottamaan kalastusmahdollisuuksia koskevia toimia ilman riittäviä tieteellisiä perusteita. Meillä on vähän tietoa merestä, etenkin meressä elävien eri lajien vuorovaikutuksesta. Näin ollen esimerkiksi joidenkin lajien, kuten turskan tai koljan, vähäisyys ei johdu näiden lajien liikakalastuksesta, vaan pikemminkin teollisen kalastuslaivaston harjoittamasta edellä mainittujen kalalajien ravintokalan, tuulenkalan, suurkalastuksesta kalajauhon valmistamista varten. Kalastusalan antamien tietojen mukaan koljan esiintyminen jälleen Pohjanmeren kalakannoissa saattaisi johtua tuulenkalakantojen elpymisestä, koska tanskalaisia teollisuustroolareita on kielletty pyytämästä Wee Bankie -alueella. Brittiläinen kalastuksen tutkimuslaitos selittää kuitenkin, että koljakanta olisi elpynyt aikaisemmin tapahtuneen pyyntiponnistusten vähentämisen vuoksi. Onko komissio tutkinut näiden kahden lajin vuorovaikutusta? Mitkä ovat sen johtopäätökset? Eikö komissio katso, että liikakalastuksen ohella lajien, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi, kuten tuulenkalan, rajoittamaton pyynti rikkoo ravintoketjun ja saa aikaan muiden kalakantojen, kuten turska- ja koljakantojen vähenemisen, koska ne eivät saa tarvitsemaansa ravintoa. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2002) Nykyisen tieteellisen lausunnon mukaan turska- ja koljakantojen (samoin kuin joidenkin muidenkin lajien kantojen) väheneminen johtuu kyseisten lajien liikakalastuksesta. Muut (ei-tieteelliset) osapuolet ovat kuitenkin väittäneet tai olettaneet, että kantojen väheneminen saattaisi johtua kyseisten lajien ravinnon vähenemisestä tuulenkalan mittavan kalastuksen seurauksena. Edellä esitettyä jälkimmäistä näkemystä on vaikea puoltaa, koska ensinnäkin olisi järkevää olettaa petokalojen (turskan, koljan jne.) kasvun hidastuvan, mutta tällaista hidastumista ei ole havaittu. Toiseksi Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) tieteelliset arviot Pohjanmeren tuulenkalakantojen tilasta osoittavat, että tuulenkalaa ei nykyisin hyödynnetä liikaa ja että tuulenkalakannat ovat runsaat. Tuulenkalan kalastuksen lopettaminen Wee Bankien alueella ei johtunut turska- ja koljakantojen tilan huomioon ottamisesta vaan siitä, että oltiin huolestuneita tiettyjen merilintukantojen lisääntymisen onnistumisesta, sillä nämä linnut ovat lisääntymiskautena riippuvaisia tuulenkalasta hankkiessaan ravintoa sekä itselleen että poikasilleen haudonnan jälkeen. On kiistanalaista ja mahdollisesti perusteetonta väittää, että joko edellä mainittu kalastuksen lopettaminen tai kalastusponnistusten muu vähentäminen edistäisi Pohjanmeren koljakannan viimeaikaista kasvua. Vuosittain syntyneiden koljanpoikasten määrän tiedetään vaihtelevan jyrkästi. Koljakanta on viime aikoina kasvanut sen seurauksena, että vuoden 1999 uusi koljasukupolvi oli suuri, kun taas koljakannan lähitulevaisuuden näkymät vaikuttavat heikoilta, koska seuraavien uusien sukupolvien on tieteellisesti arvioitu olevan pieniä tai hyvin pieniä vuonna 2000 ja (luultavasti) vuonna 2001. Lisäksi ei pidä unohtaa, että koljaa esiintyy koko pohjoisella Pohjanmerellä, missä tuulenkalan kalastaminen on laajasti sallittua. Komissio kuitenkin jatkaa kaupallisen kalastuksen vaikutusten seurantaa, ja komissio on hiljattain pyytänyt ICES:ää tutkimaan tällaisen kalastuksen vaikutuksia ekosysteemiin.