KIRJALLINEN KYSYMYS E-0539/01

esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) ja Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle

(23. helmikuuta 2001)

Aihe: Echo-juttua koskevat vastauksetta jääneet kysymykset

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti korosti 15. tammikuuta 2001 asiassa T-236/00 R tekemänsä päätöksen 49 kohdassa nimenomaan EY:n perustamissopimuksen 197 artiklan 3 kohdan mukaista jokaisen parlamentin jäsenen oikeutta esittää kysymyksiä komissiolle ja saada niihin vastauksia, jotka saattavat sisältää luottamuksellisia tietoja.

Komissio ei vastannut 26. tammikuuta 1999 Echo-juttua koskeviin kirjallisiin kysymyksiin E-3613/98, E-3614/98, E-3615/98, E-3616/98, E-3617/98, E-3618/98 ja E-3619/98(1) asiasisällöllisesti ja viittasi sen sijaan talousarvion valvontavaliokunnan teksteihin.

Kysymykset ovat edelleen ajankohtaisia. Voiko komissio nyt vastata niihin kohta kohdalta?

(1) EYVL C 182, 28.6.1999, s. 108.

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(5. huhtikuuta 2001)

Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti toteaa asiassa T-236/00 R, Gabriele Stauner ym./parlamentti ja komissio, 15. tammikuuta 2000 antamassaan määräyksessä (49 kohta), että

vaikka tietyt tiedot voidaan puitesopimuksen mukaan luovuttaa ainoastaan sen liitteessä 3 olevassa 1.4 kohdassa tarkoitetuille Euroopan parlamentin elimille (joita ovat parlamentin puhemies, asianomaisten valiokuntien puheenjohtajat sekä puhemiehistö ja puheenjohtajakokous), yksittäisillä parlamentinjäsenillä on edelleen oikeus esittää komissiolle kysymyksiä ja saada siltä vastauksia, joihin voi sisältyä luottamuksellisia tietoja, mikä on ollut käytäntönä myös ennen puitesopimuksen hyväksymistä. Tältä osin on huomautettava, että puitesopimus ei koske edes epäsuorasti komission harkintavaltaa päättää, välittääkö se luottamuksellisia tietoja vastauksessaan yksittäisen parlamentinjäsenen kysymykseen, joka on esitetty EY:n perustamissopimuksen 197 artiklan kolmannen kohdan nojalla ja parlamentin työjärjestykseen sisältyvien määräysten mukaisesti.

Kyseisen perustelukappaleen lisäksi tässä yhteydessä on otettava huomioon määräyksen 50 ja 51 kohdat, joiden mukaan

jos luottamuksellisten tietojen toimittamista koskeva pyyntö on kuitenkin peräisin parlamentista eli jostakin puitesopimuksen liitteessä 3 olevassa 1.4 kohdassa tarkoitetusta parlamentin elimestä, tällaisten komission luottamuksellisten tietojen toimittamiseen sovelletaan vastedes puitesopimuksen määräyksiä. Näin ollen puitesopimus, jonka tarkoituksena on ohjailla komission ja parlamentin keskinäisiä suhteita, ei ensi näkemältä ole muuttanut yksittäisten edustajien oikeudellista asemaa suhteessa oikeuteen, joka heille kuuluu EY:n perustamissopimuksen 197 artiklan 3 kohdan nojalla, eikä rajoita kyseiseen perustamissopimuksen määräykseen perustuvaa oikeutta eikä myöskään aiheuta oikeusvaikutusta yksittäisten edustajien suhteen.

Toisin sanoen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksessä tähdennetään, että parlamentin ja komission välisistä suhteista tehdyssä puitesopimuksessa, jonka parlamentti on hyväksynyt 5. heinäkuuta 2000, ei muuteta tapaa, jolla komission on käsiteltävä Euroopan parlamentin jäsenten EY:n perustamissopimuksen 197 artiklan nojalla esittämiä kysymyksiä. Lisäksi määräyksessä todetaan, että komissiolla on harkintavaltaa päättää, välittääkö se luottamuksellisia tietoja vastauksessaan kysymykseen, joka on esitetty EY:n perustamissopimuksen 197 artiklan nojalla.

Näiden ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin esittämien toteamusten perusteella komissio katsookin, että sillä ei ole mitään lisättävää vastauksiin, jotka se on antanut arvoisan parlamentinjäsenen tarkoittamiin kysymyksiin, eikä yksityiskohtaisiin tietoihin, joita se on useaan otteeseen asiasta antanut.