KIRJALLINEN KYSYMYS E-1577/00 esittäjä(t): William Newton Dunn (ELDR) komissiolle. Osa-aikaisten lehtoreiden eläkkeet Yhdistyneessä kuningaskunnassa.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0203 - 0204



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1577/00 esittäjä(t): William Newton Dunn (ELDR) komissiolle (19. toukokuuta 2000) Aihe: Osa-aikaisten lehtoreiden eläkkeet Yhdistyneessä kuningaskunnassa Yli viisi vuotta sitten, 28. syyskuuta 1994, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi tuomion, jonka mukaan tuntipalkkaa saavat osa-aikaiset lehtorit olivat 8. huhtikuuta 1976 alkaen oikeutettuja eläke-etuihin. Vaikka päätöksestä on jo kulunut huomattavasti aikaa, on Yhdistyneessä kuningaskunnassa jo useamman hallituksen aikana jätetty kyseiset eläkkeet maksamatta. Osa eläkeläisistä epäilee, että valtiovarainministeriö on tahallaan jarruttanut näiden eläkkeiden maksua rahaa säästääkseen, koska eläkkeisiin oikeutettujen määrä kuolemantapausten johdosta jatkuvasti vähenee. Vaatiiko komissio Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta noudattamaan lakia, jotta eläkkeet tulevat maksetuksi ja oikeudenmukaisuus toteutuu, vaikka asia olisikin pitänyt hoitaa jo paljon aikaisemmin? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (26. kesäkuuta 2000) Mikäli osa-aikaiset työntekijät eivät voi liittyä tällaisiin järjestelmiin ja liittymisen epääminen koskee huomattavasti useampia naisia kuin miehiä, tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan (asiassa Barber annettu tuomio(1) ja myöhemmät tuomiot(2)) kyseessä saattaa olla EY:n perustamissopimuksen 141 (ent. 119) artiklan määräysten vastainen epäsuora syrjintä, paitsi jos työnantaja kykenee osoittamaan, että kyseinen asiantila on selitettävissä asiallisesti perustelluin syin, jotka eivät liity minkäänlaiseen sukupuoleen perustuvaan syrjintään. Asiassa C-78/98, Preston, Fletcher ja muut 16.5.2000 antamassaan tuomiossa(3) tuomioistuin vahvisti aiemman oikeuskäytäntönsä, jonka mukaan osa-aikaisten työntekijöiden oikeuteen liittyä työeläkejärjestelmään ei sovelleta Barber-tuomiossa ja EY:n perustamissopimuksen 141 artiklaan liittyvässä pöytäkirjassa N:o 2 (Barber-pöytäkirja) esitettyjä aikarajoja. Osa-aikaiset työntekijät voivat hakea jäsenyyttä työeläkejärjestelmässä takautuvasti 8. huhtikuuta 1976 lähtien (jolloin EY:n perustamissopimuksen 141 artiklan välitön oikeusvaikutus alkoi). Takautuvasti voimassa olevaan jäsenyyteen sovelletaan kuitenkin kansallisen lainsäädännön mukaisia eläkeoikeuden vaatimista koskevia määräaikoja, ja henkilön on maksettava takautuvasti vakuutusmaksut kyseessä olevaan järjestelmään. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti yhteisön tason sääntöjen puuttuessa jäsenvaltion on lainsäädännössään vahvistettava toimivaltaiset tuomioistuimet ja oikeudenkäynnissä noudatettavat menettelysäännöt, joilla suojellaan yhteisön lainsäädännön välittömästä oikeusvaikutuksesta johtuvia yksilön oikeuksia. Näiden sääntöjen on kuitenkin oltava yhtä edullisia kuin samanlaisiin kansallisiin kanteisiin sovellettavien sääntöjen eikä niitä saa muotoilla siten, että ne tekevät käytännössä mahdottomaksi hyötyä yhteisön lainsäädännössä annetusta oikeudesta. Neuvoston direktiivi 96/97/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1996, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä annetun direktiivin 86/378/ETY muuttamisesta(4) tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1997. Muutosdirektiivin tarkoituksena oli saattaa 24 päivänä heinäkuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/378/ETY(5) primäärioikeuden eli EY:n perustamissopimuksen 141 artiklan mukaiseksi sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin oli sitä tulkinnut. Jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön takautuvasti 17. toukokuuta 1990 (Barber-tuomion antamispäivä) alkaen edellä mainittu osa-aikaisten työntekijöiden oikeus liittyä työeläkejärjestelmään 8. huhtikuuta 1976 lukien. Yhdistynyt kuningaskunta on jo toteuttanut direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät toimet ja täyttänyt EY:n perustamissopimuksen 141 artiklan ja direktiivin 96/97/EY mukaisen velvoitteen. Osa-aikaisten luennoitsijoiden on näin ollen syytä esittää asiaa koskevat tiedustelunsa kansallisille viranomaisille. (1) Kok. 1990 I-1889. (2) Asiat C-57/93, Vroege, Kok. 1994, s. I-4541; C-128/93, Fisscher, Kok. 1994, s. I-4583; C-246/96, Magorrian, Kok. 1997, s. I-7153. (3) Kok. (4) EYVL L 46, 17.2.1997. (5) EYVL L 225, 12.8.1986.