Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2061/97 esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) - komissiolle (9. kesäkuuta 1997) Aihe: Suomen Natura 2000 -ohjelman valmistelun avoimuus-, jääviys- ja käännösongelmista Suomen ympäristöministeriö ja alueelliset ympäristökeskukset ovat valmistelleet EU:n luontodirektiivien edellyttämää Natura 2000 -ohjelmaa. Ohjelman valmistelun erityisesti maanomistajat kokevat tapahtuneen epäoikeudenmukaisella tavalla. Suomen Natura 2000 -ohjelman valmistelussa ympäristöviranomaiset ovat sivuuttaneet täysin EU:n lintu- ja Habitat-direktiivien vaatimukset, jotka edellyttävät suojelun tarkastelua aina myös paikalliselle väestölle tärkeistä taloudellisista, sosiaalisista ja kulttuurisista näkökulmista. Nämä valmistelun puutteet maanomistajat ovat joutuneet omakohtaisesti huomaamaan. Tilannetta vaikeuttavat myös direktiivien suomenkielisissä käännöksissä olevat substanssiin vaikuttavat käännösvirheet (esim. Liite III kohta B.d; Global assessment suomennettu 'yleisarviointi', pitää olla kokonaisarviointi; Artikla I kohta g, iv) endemic suomennettu 'paikallisia', pitää olla kotoperäisiä). Yhtenä keskeisenä periaatteena komission työskentelyssä pidetään puolueettomuutta ja riippumattomuutta, minkä käytännössä pitäisi tarkoittaa sitä, että jääviysongelmia ei pääse syntymään. Suomen Natura 2000 -ohjelman komissio-osapuolen valvoja on Suomen ympäristöministeriön virkamies, joka lienee jäävi tähän tehtävään. Mitä komissio aikoo tehdä Suomen Natura 2000 -ohjelman valmistelussa ilmenneiden ongelmien ratkaisemiseksi? 1. EU:n lintu- ja Habitat-direktiivien noudattamatta jättäminen, 2. käännösvirheet, 3. komission valvojan jääviysongelma? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (30. kesäkuu 1997) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa Natura 2000 -verkoston perustamisen ensimmäiseen vaiheeseen, josta on säädetty luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa direktiivissä 92/43/ETY ((EYVL L 206, 22.7.1992. )). Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisen jäsenvaltion on ensimmäisessä vaiheessa laadittava luettelo alueista direktiivin liitteessä III vahvistettuja tieteellisiä perusteita noudattaen. Suomen viranomaiset toimivat siis täysin direktiivin mukaisesti laatiessaan kansallisen luettelon alueiden tieteellisen merkityksen perusteella. Kuten direktiivin 6 artiklassa säädetään, taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuurivaatimukset otetaan huomioon vasta siinä vaiheessa, kun suunnitellaan tarpeellisia toimenpiteitä Natura 2000 -verkostoon valittujen alueiden suojelemiseksi. Direktiivissä on useita säännöksiä, joita oli vaikea suomentaa täsmällisesti siinä vaiheessa, kun Suomi ei ollut vielä liittynyt yhteisöön eikä kokemusta ollut riittävästi. Parlamentin jäsen mainitsee kaksi esimerkkiä. Liitteessä III olevan B kohdan d alakohdassa ilmaus 'global assessment' on käännetty suomeksi ilmauksella 'yleisarviointi' ilmauksen 'kokonaisarviointi' sijasta. Myöhemmin on kuitenkin huomattu, että ilmauksesta on aiheellista käyttää selkeämpää käännöstä. Mainittakoon, että komissio ja jäsenvaltiot käyttävät parlamentin jäsenen ehdottamaa ilmausta 'kokonaisarviointi' vakiolomakkeessa, johon merkitään kutakin Natura 2000 -verkostoon kuuluvaa aluetta koskevat tiedot. Direktiivin 1 artiklan g alakohdan neljännessä luetelmakohdassa ilmaus 'endemic' olisi pitänyt kääntää parlamentin jäsenen ehdottamalla ilmauksella. Tällä käännösvirheellä vaikuttaa kuitenkin olevan vähäiset seuraukset. Sanalla 'endemic' on ainoastaan luonnehdittu niitä lajeja, jotka on jo lueteltu direktiivin liitteissä. Myös tästä termistä on edellä mainitussa vakiolomakkeessa käytetty parlamentin jäsenen ehdottamaa käännöstä. Komissio laatii yhteisön luettelon niistä Suomen alueista, jotka liitetään Natura 2000 -verkostoon. Jäsenvaltioiden laatimien luetteloiden ennakkoarviointi tehdään yhteisesti. Jokaisen eliömaantieteellisen alueen arviointiin osallistuvat jäsenvaltiot, komissio, Euroopan ympäristökeskus luonnonsuojelun teemakeskuksensa välityksellä sekä riippumattomat tieteenharjoittajat ja valtiosta riippumattomat alan järjestöt. Ei ole tavanomaisen käytännön vastaista, että komissiossa työskentelee kansallinen asiantuntija, joka on myös Suomen ympäristöministeriön virkamies. Tämänkaltaiset asiantuntijat tulevat komissioon vahvistamaan niitä yksiköitä, joilla ei ole riittävästi erikoistunutta henkilöstöä. Komissio on hämmästynyt, että näiden asiantuntijoiden puolueettomuus asetetaan kyseenalaiseksi, sillä Suomen ja muiden jäsenvaltioiden virkamiesten osallistuminen yhteiseen työskentelyyn lisää tietoutta jäsenvaltioissa vallitsevista oloista.