KIRJALLINEN KYSYMYS E-2154/01

esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle

(18. heinäkuuta 2001)

Aihe: Alueellisten kalastusjärjestöjen toiminta (ORP)

Vastauksessaan kysymykseeni E-1378/01(1) komission jäsen Fischler korosti alueellisten kalastusjärjestöjen toiminnan tärkeyttä yhtenä yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuuden merkittävimmistä haasteista ja totesi, että etusijaisia tehtäviä ovat yhteisön laajempi vastuunotto mainituista alueellisista kalastusjärjestöistä yksinomaisen toimivaltansa alueella samoin kuin omaksuttujen suositusten saattaminen osaksi yhteisön lainsäädäntöä.

Samaan aikaan komissaari Fischler ilmoitti kaikkien alueellisten kalastusjärjestöjen toiminnan seurannasta vastuussa olevan yksikön perustamisesta (paitsi joidenkin Koillis-Atlantin järjestöjen toiminnan seurannasta) ja kalastuksen PO:n uudelleenjärjestelystä. Nämä uudistukset auttavat komissiota vastaamaan tehokkaammin tuleviin ongelmiin ja toimimaan entistä tehokkaammin ja yhtenäisemmin, ottamaan vastuuta ja osallistumaan mainittujen alueellisten kalastusjärjestöjen toimintaan.

Voisiko komissio toimittaa listan kaikista alueellisten kalastusjärjestöjen toiminnan piirissä olevista suosituksista ja muista hyväksytyistä toimista, jotka on jo siirretty osaksi yhteisön lainsäädäntöä? Voisiko komissio samaten tiedottaa niistä suosituksista ja toimista, jotka eivät vielä ole osa yhteisön lainsäädäntöä ja syyt siihen miksi eivät?

Voisiko komissio tiedottaa yksityiskohtaisesti sen yksikön toiminnasta, organisaatiorakenteesta ja kokoonpanosta (henkilöstö, tekniset voimavarat ja määrärahat), joka vastaa kaikkien alueellisten kalastusjärjestöjen seurannasta? Miksi jotkut Koillis-Atlantin alueelliset kalastusjärjestöt on jätetty sen toiminta-alueen ulkopuolelle ja mitkä nämä pois jätetyt alueelliset kalastusjärjestöt ovat?

Voisiko komissio kertoa yksityiskohtaisesti, kuinka kalastuksen PO:n hallintokaavio jäi lopulta pois uudelleenjärjestelystä?

(1) EYVL C 350 E, 11.12.2001.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(5. syyskuuta 2001)

Komissio voisi todellakin toimittaa luettelon alueellisten kalastusjärjestöjen (RFO) hyväksymistä eri suosituksista ja suojelutoimenpiteistä, mutta tältä pohjalta olisi varmasti melko vaikeaa esittää, missä määrin ne on siirretty yhteisön lainsäädäntöön. Esimerkiksi Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen suojelukomissio (CCAMLR) on hyväksynyt noin 60 suositusta ja suojelutoimenpidettä, joista monia ei tarvitse siirtää yhteisön lainsäädäntöön, koska ne liittyvät joillekin osapuolille myönnettäviin koekalastuslupiin, kun taas joissakin muissa asetetaan saaliita koskevia rajoituksia tai kieltoja teknisine ja/tai valvontatoimenpiteineen. Nämä kaikki seikat sisältyvät samaan tekstiin. Muut alueelliset kalastusjärjestöt hyväksyvät yhtä runsaasti toimenpiteitä, jotka ovat sisällöltään yhtä mutkikkaita. Suurin osa näistä suojelutoimenpiteistä liittyy saalisrajoituksiin tai -kieltoihin, ja ne siirretään yhteisön lainsäädäntöön vuosittain suurimman sallitun saaliin (TAC) ja kiintiöjärjestelmän puitteissa. Toimivien alueellisten kalastusjärjestöjen runsauden ja niiden suojelutoimenpiteiden hyväksymisessä käyttämien erilaisten toimintatapojen vuoksi tilanne on mutkikas, minkä vuoksi muut kuin suurimman sallitun saaliin ja kiintiöjärjestelmän puitteissa toteutettavat toimenpiteet luokitellaan tavanomaisesti niiden toteuttamisen mukaan seuraaviin kolmeen osa-alueeseen: tekniset toimenpiteet, valvontatoimenpiteet ja toimenpiteet saaliiden seurantajärjestelmän luomiseksi teollisessa ja kaupallisessa ketjussa.

Tarkastelemalla yhteisön voimassa olevan lainsäädännön luetteloa voidaan havaita, että yhteisö on antanut asianmukaisia täytäntöönpanoasetuksia, kun alueelliset kalastusjärjestöt ovat hyväksyneet toimenpiteitä näillä kolmella osa-alueella. Onkin olemassa valvontaa koskevia yhteisön asetuksia, joilla pannaan täytäntöön NAFO:n(1), NEAFC:n(2) ja CCAMLR:n toimenpiteitä, ja laajasti vaeltavien lajien kalastuksen valvontaa koskeva asetus(3) on valmisteilla. Valvontaa koskevissa yhteisön asetuksissa on otettu huomioon myös ICCAT:n(4) and IOTC:n(5) puitteissa tehtävä työ, jossa yhteisö on aktiivisesti mukana. Tämä epäilemättä helpottaa merkittävästi näiden kahden valvontajärjestelmän täytäntöönpanoa, kunhan edellä mainitut järjestöt ovat hyväksyneet ne.

Teknisten asetusten osalta NAFO:n, NEAFC:n ja CCAMLR:n hyväksymät toimenpiteet on myös pantu täytäntöön eri tekstien avulla. Sama koskee laajasti vaeltavia kalakantoja, sillä tänä vuonna hyväksyttiin eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 14 päivänä toukokuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 973/2001(6).

Saaliiden seurannan alalla neuvosto on juuri hyväksynyt Dissostichus spp. -lajien saaliiden dokumentointijärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1035/2001(7). Lisäksi komissio tekee pian neuvostolle ehdotuksen AIDCP:n(8) puitteissa sovellettavasta tonnikalojen seurantajärjestelmästä.

Komission on kuitenkin katsottava, että kyseessä on ajan mittaan dynaamisesti kehittyvä prosessi, koska nykyisen yhteisön lainsäädännön täytäntöönpano edellyttää pikemminkin suojelutoimenpiteiden ajan tasalle saattamista ja parantamista kuin uusien osa-alueiden sääntelyjä. Siksi komissio katsoo välttämättömäksi tarkastella uudelleen CCAMLR:n toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevia

asetuksia, vaikka täytäntöönpanoa koskeva teksti hyväksyttiin vain kolme vuotta sitten (asetus (EY) N:o 66/98(9)). Näin ollen komissio aikoo esittää neuvostolle ensi syksynä yhteisen ehdotuksen kahdesta asetusluonnoksesta, joista toinen koskee kalastuksen valvontaa CCAMLR-yleissopimuksen kattamalla alueella ja toinen tähän kalastukseen sovellettavia teknisiä toimenpiteitä.

Toinen osa-alue, jolla yhteisön asetusten ajan tasalle saattaminen vaikuttaa periaatteessa perustellulta, on NAFO-yleissopimuksen(10) mukainen kalastustoiminnan tarkastus ja valvonta. Tämä järjestö aikookin ryhtyä tarkistamaan perusteellisesti valvonta- ja tarkastusjärjestelmäänsä lähitulevaisuudessa. Tästä huolimatta on kuitenkin tarpeen tarkastella perusteellisesti, olisiko nyt oikea aika käynnistää menettely tätä asiaa koskevien yhteisön asetusten saattamiseksi ajan tasalle.

Vastauksena arvoisan parlamentin jäsenen seuraavaan kysymykseen voidaan todeta, että kalastuksen pääosaston kansainvälisistä ja alueellisista järjestelyistä vastaavassa yksikössä työskentelee kymmenen virkamiestä ja yksi kansallinen asiantuntija, joiden tehtävänä on seurata 11 alueellisen kalastusjärjestön toimintaa ja siihen liittyviä asioita. Vakiintuneiden järjestöjen, kuten ICCAT:n, NAFO:n, CCAMLR:n, IATTC:n(11) ja CFCM:n(12), joiden toiminta on vilkasta läpi vuoden, lisäksi yksikön vastuulla on muita järjestöjä, joita ollaan perustamassa (SEAFO(13) ja WCPOFC(14)) tai joiden perustamisesta vasta neuvottellaan (SIOFC(15)). Mainittakoon vielä kaksi muuta järjestöä, WECAFC ja CECAF(16), jotka ovat YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön alaisuudessa toimivia neuvoa-antavia komiteoita, joiden toiminta on suhteellisen vähäistä mutta joista pitäisi tulla keskipitkällä aikavälillä itsenäisiä järjestöjä erillisine talousarvioineen ja hallintotoimintoineen. Yksikkö on jaettu ryhmiin, jotka vastaavat yhdestä tai useammasta järjestöstä, joten niiden toiminnan seuranta ja edustajien osallistuminen eri kokouksiin voidaan varmistaa sekä täysistunnoissa että alemmilla tasoilla.

Arvoisa parlamentin jäsen mainitsee kaksi Koillis-Atlantin kalastusjärjestöä: NEAFC:n ja IBSFC:n(17). Vastuu niiden sekä NASCO:n(18) toiminnan seurannasta on säilyttämispolitiikan linjalla, joka vastaa kalavarojen hoidosta. Yhteisön osallistuminen NEAFC:n ja ISBFC:n toimintaan eroaa sen osallistumisesta muiden alueellisten kalastusjärjestöjen toimintaan seuraavin osin: järjestöjen vastuulle kuuluvien kalavarojen hoitomenetelmät; yhteisön erityisasema rannikkoaluetta edustavana osapuolena; Norjan, Grönlannin, Färsaarten ja Baltian maiden kanssa perustetut erityiset yhteistyö- ja vaihtojärjestelyt; ehdokasvaltioiden kanssa tässä yhteydessä solmitut suhteet. On kuitenkin syytä huomauttaa, että Grönlannin kanssa tehtyjä kahdenvälisiä kalastussopimuksia hoitaa linja B3. Molempien järjestöjen toiminnan ja sisäisten kalaresurssien hoidon väliset läheiset yhteydet myös kannustavat siirtämään vastuuta niiden seurannasta edellä mainitulle yksikölle.

Kalastuksen pääosaston organisaatiokaavioon ja tehtävänkuvaukseen voi tutustua Europa-sivustolla olevalla pääosaston kotisivulla osoitteessa http://europa.eu.int/comm/dgs/fisheries/index_es.htm

(1) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö.

(2) Koillis-Atlantin kalastuskomissio.

(3) Ehdotus: neuvoston asetus eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen pyyntiin sovellettavien tiettyjen valvontatoimenpiteiden vahvistamisesta, KOM/2000/619 lopullinen. (EYVL C 62 E, 27.2.2001).

(4) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio.

(5) Intian valtameren tonnikalatoimikunta.

(6) 14 päivänä toukokuuta 2001 annettu asetus (EYVL L 137, 19.5.2001).

(7) 22 päivänä toukokuuta 2001 annettu asetus (EYVL L 145, 31.5.2001).

(8) Kansainvälinen delfiinien suojeluohjelmaa koskeva sopimus.

(9) Neuvoston asetus (EY) N:o 66/98, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997, tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 2113/96 kumoamisesta (EYVL L 6, 10.1.1998), sellaisena kuin se on muutettuna.

(10) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1956/88, annettu 9 päivänä kesäkuuta 1988, Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön hyväksymän yhteisen kansainvälisen tarkastusohjelman soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 175, 6.7.1988) ja neuvoston asetus (EY) N:o 3069/95, annettu 21 päivänä joulukuuta 1995, Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) sääntelyalueella toimiviin yhteisön kalastusaluksiin sovellettavasta Euroopan yhteisön tarkkailijoita koskevasta ohjelmasta (EYVL L 329, 30.12.1995).

(11) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio.

(12) Välimeren yleinen kalastuskomissio.

(13) Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö.

(14) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (myös ns. MHLC-prosessi).

(15) Eteläisen Intian valtameren kalastuskomissio.

(16) Vastaavasti Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissio sekä Itä- ja Keski-Atlantin kalastuskomitea.

(17) Kansainvälinen Itämeren kalastuskomissio.

(18) Pohjois-Atlantin lohensuojelujärjestö.