Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3491/97 komissiolle esittäjä(t): Jaak Vandemeulebroucke (ARE) (3. marraskuuta 1997) Aihe: Flaamilaisten yritysten siirtyminen Hainaut'hon ja Pohjois-Ranskaan Sekä Pohjois-Ranskan Lensin ja Lillen alueet että Belgian Hainaut'n alue saavat tukea koheesiorahastosta, kun taas niiden naapurina oleva Länsi-Flanderin alue ei saa. Lisäksi Pohjois-Ranskassa ja Hainaut'ssa voimassaolevat ympäristösäännökset eivät ole niin tiukat kuin Flanderissa. Tästä on säännönmukaisesti se seuraus, että eri yritykset siirtävät tuotantolaitoksensa Länsi-Flanderin eteläosista edullisemmille naapurialueille, joilla lisäksi ei ole tarpeen noudattaa tiukasti ympäristösäännöksiä. Ironista on, että suuri osa edellä mainitun teollisuuden de Leie -jokeen päästämistä saasteista kuormittaa Flanderia. Tietääkö komissio, että näin ollen sen antama tuki ei saavuta tavoitettaan? Lisäksi suuri osa tukialueen uusista työpaikoista syntyy Flanderin työpaikkojen kustannuksella. Kuinka komissio aikoo hoitaa tämän asian ilman että Pohjois-Ranskalle ja Hainaut'lle suunnattu tuki kärsii? Onko komissiolla konkreettisia suunnitelmia samojen ympäristösäännösten voimaansaattamiseksi koko unionissa? Joka tapauksessa nykytilanteessa näyttää siltä, että tiukkoja ympäristösäännöksiä noudattavat alueet käytännössä kärsivät siitä vahinkoa. Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (23. joulukuuta 1997) Kun rakennerahastoista osarahoitetaan jotakin ohjelmaa, rahoitettavat hankkeet valitaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti niiden ohjelmaa hallinnoivien viranomaisten toimesta, joilla on valtuudet toteuttaa ohjelma yhteistyössä muiden osapuolten kanssa. Yhteisön politiikkojen noudattamista koskevissa ohjelmien toteuttamissäännöksissä kuitenkin määrätään, että hankkeiden valinnassa on otettava huomioon kilpailu- ja ympäristöpolitiikkaa koskevat säännökset. Komissiossa tutkitaan parhaillaan tuotantolaitosten siirtämistä ja rakennerahastoja koskevaa kysymystä osana alueellisten valtiontukien nykyisen järjestelmän kehittämistyötä. Tämä työ koskee tuen enimmäismäärien tarkistamista, tuen määrän mukauttamista ja investointien kestävyyttä koskevan lausekkeen käyttöönottoa. Työn tavoitteena on estää tukea saavia yrityksiä käyttämästä valtiontukea väärin sekä keskittää rahoitus suurimmissa vaikeuksissa oleville alueille. Komissio haluaa myös korostaa, että EY:n perustamissopimuksen 130 t artiklassa annetaan jäsenvaltioille oikeus ottaa käyttöön tiukempia ympäristönsuojelutoimenpiteitä. Näin ollen ei voida taata, että ympäristövaatimukset yhdenmukaistettaisiin täydellisesti. Komissio haluaa kuitenkin huomauttaa, että se on tehnyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä ((EYVL C 184, 17.6.1997. )). Tämän ehdotuksen kokonaistavoitteena on laajentaa vesiensuojelu koskemaan kaikkia vesistöjä, jotta kaikkien Euroopan vesistöjen ekologinen ja kemiallinen tila saataisiin hyväksi ja jotta jäsenvaltioita voitaisiin vaatia laatimaan toimenpideohjelma tämän tavoitteen saavuttamiseksi direktiivissä säädetyssä määräajassa. Komission direktiiviehdotus on merkittävä askel Euroopan ympäristötavoitteiden yhdenmukaistamiskehityksessä.