FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/24

(2004/C 65 E/025)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0387/03

esittäjä(t): Mario Mantovani (PPE-DE) komissiolle

(7. helmikuuta 2003)

Aihe: ”Fenice”-nimisen laitoksen rakentaminen erityisjätteen ja myrkyllisen jätteen polttamista varten

Fiatin tilaamaa erityisjätteen ja myrkyllisen jätteen polttolaitosta ”Feniceä” koskeva ongelma juontaa juurensa vuoteen 1994.

Fenice-yhtiö päätti perustaa Biellan maakunnassa sijaitsevaan Verronen kuntaan laitoksen, jossa ”erityisjätteiksi ja vaarallisiksi jätteiksi” luokiteltuja jätteitä hävitetään polttamalla YVA-asetuksen 11/08/1995 nojalla.

Fenicen esittämä ympäristövaikutusarviointi on vuodelta 1993 ja sen perustana olevat tuulimittaukset on tehty Camerin lentokentän säähavaintokeskuksessa Novaran maakunnassa. Alueellisen ympäristöviraston (ARPA) Biellan maakunnan viranomaisille äskettäin toimittamat tutkimustulokset, jotka on tarkistettu Verronen kunnassa sijaitsevassa tutkimuskeskuksessa, ovat kuitenkin täysin toisenlaisia kuin Fenicen esittämät. Näiden tietojen valossa hankkeen toteuttaminen on vielä vaarallisempaa kuin aiemmin luultiin, kun otetaan huomioon Biellan erikoinen pinnanmuodostus ja runsaat sateet, jotka estävät saasteiden hajoamisen erittäin teollistuneelle alueelle, jossa kasvaimista johtuva kuolleisuus on suurta. Kiinteän kaupunkijätteen hävittämistä varten Biellan maakunnassa on jo tekninen laitos. Jätteenpolttolaitos Fenice olisi paitsi alueelle sopimaton, myös koko Italian suurin.

Hanke, josta ympäristövaikutusarviointi tehtiin, koski Fiatin Piemonten ja Lombardian tuotantolaitosten jätehuoltoa, mutta tällä välin on hyväksytty uusi alueellinen jätehuoltosuunnitelma, jossa ei mainita lainkaan Piemonten ja Lombardian alueiden tästä kysymyksestä tekemiä YVA-asetuksen mukaisia sopimuksia.

Tietääkö komissio tästä hankkeesta ja siitä onko sen toteuttamiseksi haettu yhteisön rahoitusta?

Voiko se ilmoittaa voidaanko tähän tapaukseen soveltaa seuraavia direktiivejä:

— 85/337/ETY (1) tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista,

— 91/156/ETY (2), jolla muutetaan jätteistä annettua direktiiviä 75/442/ETY (3) ja velvoitetaan jäsenvaltiot varmistamaan niiden kierrätys tai hävittäminen niin, että ihmisten terveydelle ei aiheudu vaaraa eikä käytetä ympäristöä haittaavia menettelyjä tai menetelmiä,

— 84/360/ETY (4) teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä?

Sen lisäksi, ottaen huomioon tehtyjen tutkimusten valtavat erot ja mahdolliset riskit Biellan maakunnan 82 kunnan asukkaille sekä ympäristölle ja alueen tulevaisuudelle, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen yhteisön lainsäädännön asianmukaisen noudattamisen tässä kysymyksessä ja estääkseen jätteenpolttolaitoksen rakentamisen?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(10. maaliskuuta 2003)

Komission tietojen mukaan kysymyksessä on yksityinen hanke, joka ei täytä Piemonten toimintaohjelmassa määriteltyjä rakennerahastoista myönnettävään yhteisön yhteisrahoitukseen oikeuttavia kelpoisuusvaatimuksia.

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (5), säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, ”että ennen luvan myöntämistä hankkeet, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, alistetaan lupamenettelyyn ja että niiden vaikutukset arvioidaan”. Direktiivin kattamat hankkeet nimetään liitteissä. Liitteessä I luetellut hankkeet on arvioitava ympäristövaikutusten arviointimenettelyssä.

Direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, liite I kattaa arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman hankkeen. Siksi se on arvioitava ympäristövaikutusten arviointimenettelyssä.

Parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella näyttää siltä, että hanke arvioitiin ympäristövaikutusten arviointimenettelyssä vuonna 1995 (mikä johti YVA-asetukseen 11/08/1995) rakentajan vuonna 1993 esittämän vaikutustenarvioinnin valossa. Lisäksi näyttää siltä, että paikallisten viranomaisten äskettäin suorittamat tutkimukset tuottivat täysin erilaisia tuloksia kuin rakentajan alun perin esittämät, että tälle laitokselle ei tällä välin ole myönnetty lupaa ja että tällä hetkellä rakentaja on päättänyt perustaa laitoksen YVA-asetuksen 11/08/1995 nojalla.

Edellä todetun valossa komissio haluaa painottaa, että yleisesti ottaen tapauksessa, jossa ympäristövaikutusten arviointi on tehty, mutta lupaa ei ole myönnetty, ja jos ympäristön tila muuttuu tai hankkeen vaikutuksesta ympäristöön on olemassa erilaisia tutkimustuloksia arvion tekemisen ajankohdan ja luvan myöntämisen ajankohdan väliltä, seurauksena on, että arviointia saatetaan joutua päivittämään tai jatkamaan. Näin ollen uudet tiedot, jotka liittyvät hankkeen todennäköisiin merkittäviin ympäristövaikutuksiin, on otettava huomioon lupamenettelyn aikana. Mitä tulee tähän nimenomaiseen tapaukseen, tilanne näyttäisi olevan liian aikaisessa vaiheessa; arvoisan parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella voidaan päätellä, että meneillään ei ole hankkeelle haettavaa lupaa koskevaa hallintomenettelyä, joka perustuisi YVA-asetukseen 11/08/1995. Edellä todetun valossa, koska ympäristövaikutusten arviointi-direktiivin soveltamisesta tehdylle valitukselle ei ole konkreettisia perusteita, direktiiviä ei voida tällä hetkellä todeta rikotun. Jos arvoisa parlamentin jäsen hankkii lisätietoja, joiden avulla komissio voi todeta mahdollisen rikkomuksen direktiiviä (ETY) 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna, vastaan, komissio pystyisi tutkimaan asiaa.

Jätteistä 15. heinäkuuta 1975 annettua neuvoston direktiiviä 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18. maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY säädetään hävittämis- ja kierrätys-toimenpiteistä, mukaan luettuna jätteiden polttaminen. Tämä direktiivi ei kuitenkaan sisällä vaatimuksia, joita voitaisiin soveltaa hävittämis- tai kierrätyslaitoksen suunnitteluvaiheeseen.

Mitä tulee teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28. kesäkuuta 1984 annettuun neuvoston direktiiviin 84/360/ETY, jos suunnitellun vaarallisten jätteiden polttolaitoksen kapasiteetti on yli 10 tonnia päivässä, direktiiviä 84/360/ETY ei sovelleta, koska sen korvaa ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä 24. syyskuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY (6). Jos kapasiteetti kuitenkin on pienempi, sovelletaan neuvoston direktiiviä 84/360/ETY. Tärkeämpää on, että voidaan soveltaa jätteenpoltosta 4. joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2000/76/EY (7). Direktiiviä 2000/76/EY tullaan soveltamaan olemassa oleviin laitoksiin, direktiivin määritelmän mukaan 28. joulukuuta 2005 alkaen, kun taas uusiin laitoksiin sen säännöksiä sovelletaan 28. joulukuuta 2002 alkaen. Lisäksi vaarallisten jätteiden polttamista säännellään vaarallisten jätteiden polttamisesta 16. joulukuuta 1994 annetulla neuvoston direktiivillä 94/67/EY (8), jolla kumotaan neuvoston direktiivi 2000/76/EY.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.

(3) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.

(4) EYVL L 188, 16.7.1984, s. 20.

(5) EYVL L 73, 14.3.1997.

(6) EYVL L 257, 10.10.1996.

(7) EYVL L 332, 28.12.2000.

(8) EYVL L 365, 31.12.1994.