ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2192/01 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Kalatalouden monivuotisten ohjausohjelmien tilanne.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0213 - 0213



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2192/01 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (23. heinäkuuta 2001) Aihe: Kalatalouden monivuotisten ohjausohjelmien tilanne Kuinka pitkälle kukin jäsenvaltio on edennyt kalatalouden monivuotisten ohjausohjelmien täytäntöönpanossa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. syyskuuta 2001) Kalastuslaivastojen monivuotisissa ohjausohjelmissa (MOO) vahvistetaan vuosikapasiteettia ja pyyntiponnistuksia koskevat tavoitteet kaikille laivaston osille. Kaikkien jäsenvaltioiden nykyisen tilanteen ja kaikkia laivaston osia koskevien tavoitteiden vertaileminen merkitsee suurta määrää yksityiskohtaisia tietoja. Tästä syystä kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999(1) 5 artiklassa edellytetään, että komissio esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille vuosikertomuksen monivuotisten ohjausohjelmien tuloksista. Komissio valmisteli kertomuksen neljännen MOO:n tuloksista vuoden 2000 lopussa, ja se on tarkoitus esittää neuvoston ja parlamentin hyväksyttäväksi lähiviikkoina. (1) EYVL L 337, 30.12.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1989/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Maatalouden ympäristötoimet ja luonnonmukainen karjatalous - pysyvät luonnonlaitumet luonnonmukaisessa karjataloudessa.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0157 - 0157



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1989/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (6. heinäkuuta 2001) Aihe: Maatalouden ympäristötoimet ja luonnonmukainen karjatalous - pysyvät luonnonlaitumet luonnonmukaisessa karjataloudessa Osana luonnonmukaisen maatalouden alan ympäristötoimia vuonna 2001 perustettiin hehtaarituki luonnonmukaisella tuotantomenetelmällä kasvatettavan karjan laidunmaana käytettäville pysyville luonnonlaitumille. Toimenpide on merkittävä Portugalissa, sillä paikallinen karjankasvatus muistuttaa jo nykyään luomutuotantoa, joten siihen siirtyminen on helpompaa, jolloin monet kasvattajat, varsinkin vuoristorotuisten vuohien kasvattajat voivat jatkaa toimintaansa. On kuitenkin epäselvää, mitkä alueet ovat tukikelpoisia, sillä Portugalissa kuten muissakin jäsenvaltioissa, monia laidunnettavia eläimiä, varsinkin vuohia, pidetään nummilla tai joutomailla (värihernettä, päivännoutoa tai kanervaa kasvavilla laitumilla). Tällaisia laidunmaita on erityisesti vuoristoseuduilla. Jos ne eivät ole tukikelpoisia, monet hakemukset hylätään, mikä vaarantaisi laiduntamisen monilla alueilla, vaikka korkeat laatuvaatimukset ja luonnonmukaisen tuotannon edellytykset täyttyisivätkin. Voiko komissio vahvistaa, ovatko tällaiset alueet tukikelpoisia vai ei? Jos ne eivät ole, onko komissio valmis muuttamaan säännöksiä niin, että nämä alueet voisivat saada tukea ja voitaisiin puolustaa laadukasta luonnonmukaista karjankasvatusta ja työllisyyttä erityisongelmista kärsivillä alueilla? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. syyskuuta 2001) Komissio antaa arvoisalle parlamentin jäsenelle tiedoksi, että luonnonmukaista maataloutta koskeva toimenpide, joka sisältyy manner-Portugalin maaseudun kehittämissuunnitelmiin vuosiksi 2000-2006, kattaa kaikki mantereen alueet. Tämä toimenpide voi koskea erityisesti hehtaaritukea yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja luonnonmukaisella tuotantomenetelmällä kasvatettavan karjan laidunmaana käytettäville pysyville tai luonnonlaitumille. Komissio siis katsoo, että arvoisan parlamentin jäsenen väite tukikelpoisten alueiden huonosta määrittelystä ei pidä paikkansa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0949/01

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(28. maaliskuuta 2001)

Aihe: Myskin merkintä

Onko komissio sitä mieltä, että hajuvesien merkinnälle asetetut nykyiset vaatimukset ovat riittävät, kun otetaan huomioon hajuvesissä, ilmanraikasteissa ja pesujauheissa käytettävät synteettiset myskiaineet?

Onko komissio samaa mieltä, että nämä vaatimukset saattavat kattaa myskiaineet, jotka sisältävät tunnetusti hormonien kaltaisia yhdisteitä ja jotka säilyvät ja rikastuvat rasvakudoksessa?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(8. kesäkuuta 2001)

Voimassaoleva kosmeettisia valmisteita koskeva lainsäädäntö (neuvoston direktiivi 76/768/ETY(1), annettu 27. heinäkuuta 1976) velvoittaa merkitsemään valmisteisiin yleisnimikkeen hajuste, silloin kun viitataan tuoksun luomiseksi käytettäviin yksittäisiin aineisiin, synteettiset myskiaineet mukaan luettuina.

Komissio on tietoinen synteettisiä myskiaineita käsittelevistä julkaisuista, joissa tarkastellaan niiden turvallisuusominaisuuksia ja erityisesti niiden hormonien kaltaista vaikutusta ja biokertyvyyttä.

Kosmeettisissa valmisteissa on kiellettyä käyttää synteettistä ambramyskiä, moskenea ja tiibetinmyskiä. Kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitea (SCCNFP) on lisäksi antanut lausuntoja kahden yleisimmin käytetyn myskin, ksyleenimyskin ja ketonimyskin, käytöstä. Sen mukaan näitä myskejä voidaan käyttää turvallisesti kosmeettisissa valmisteissa, jos niiden pitoisuus ei ylitä tiettyä pitoisuusrajaa. Samalla SCCNFP totesi kuitenkin, että olisi tarpeellista tutkia muiden valmisteiden, esimerkiksi tekstiilien pesuaineiden, kuluttajille aiheuttama altistuminen, ja saada lisätietoa näiden aineiden pitkäaikaisesta myrkyllisyydestä.

Myskien käyttö pesujauheiden sisältämissä hajusteissa kuuluu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY(2) soveltamisalaan. Tämä direktiivi on annettu 31. toukokuuta 1999 vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä.

Edellä esitetyt asiat tulisi ottaa uudelleen käsittelyyn sen jälkeen, kun näistä kahdesta aineesta tehty riskien arviointi on saatu loppuun. Tämä riskien arviointi toteutetaan olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23. maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93(3) puitteissa. Kyseessä ovat kokonaisarvioinnit, jotka perustuvat kaikkeen kemikaalien vaikutuksista ja myrkyllisyydestä saatavilla olevaan tietoon, ja jotka kattavat kaikki tunnetut altistumistilanteet. Tämän ansiosta komissio odottaa saavansa perusteellisen analyysin myskien haitallisista vaikutuksista hormonitoimintaan, niiden säilyvyydestä ja biokertyvyydestä. Riskien arvioinnin päätelmistä saatavat riskienhallintasuositukset antavat komissiolle tieteellisen perustan tehdä ehdotuksia asianmukaisista toimenpiteistä.

(1) EYVL L 262, 27.9.1976.

(2) EYVL L 200, 30.7.1999.

(3) EYVL L 84, 5.4.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0715/01 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Maatalous- ja metsätraktoreiden enimmäisnopeus.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0107 - 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0715/01 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (8. maaliskuuta 2001) Aihe: Maatalous- ja metsätraktoreiden enimmäisnopeus Vastauksessaan kysymykseen E-2241/00(1) komissio toteaa, että on olemassa vaara tiukempien ajolupamääräysten ja korkeamman verotuksen piiriin kuuluvia tavanomaisia kuljetusyrityksiä koskevan kilpailutilanteen vääristymisestä. Tosiasia on kuitenkin, että suurempi enimmäisnopeus ennen kaikkea lyhentää maataloustraktoreiden ajomatkoja pelloilla tai maa-alueelta toiselle. Lisäksi olemassaolevien kansallisten lakien mukaan maataloustuotteita voidaan kuljettaa ainoastaan kyseisillä ajoneuvoilla, ja kuljetukseen pellolta määräpaikkaan soveltuvat nimenomaan kaksipyöräiset maataloustraktorit, sillä vain ne täyttävät tuotteiden lastaamista ja edelleenkuljetusta koskevat vaatimukset. Voiko komissio kertoa, onko se ottanut nämä seikat huomioon uutta puitedirektiiviä laadittaessa ja onko direktiivin valmistelu saatu jo päätökseen? (1) EYVL C 103 E, 3.4.2001, s. 94. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (13. kesäkuuta 2001) Pitää paikkansa, että komissio valmistelee pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4. maaliskuuta 1974 annetun neuvoston puitedirektiivin 74/150/ETY(1) uudelleenlaatimista. Yksi uudelleenlaatimisen tavoitteista on saattaa tämän puitedirektiivin soveltamisalaan sellaiset maataloustraktorit, joiden enimmäisnopeus on yli 40 km/h. Tätä varten on myös tarpeen asettaa muun muassa turvallisuutta ja jarruja koskevia erityisvaatimuksia. Tämän uuden direktiivin antamisen jälkeen nämä traktorit saavat yhteisön tyyppihyväksynnän. Kysymykset tällaisten ajoneuvojen kuljettamiseen tarvittavasta ajokortista tai niihin sovellettavasta verotuksesta eivät sitä vastoin kuulu traktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan lainsäädännön soveltamisalaan, vaikka ne onkin otettu huomioon ehdotusta laadittaessa. Nämä kysymykset kuuluvat joko erityislainsäädännön soveltamisalaan tai jäsenvaltioiden toimivaltaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Yhteisön ajokortista 29. heinäkuuta 1991 annetun direktiivin 91/439/ETY(2) soveltamisalaan eivät kuulu maatalous- ja metsätraktorit, joten ajokortin osalta toimivalta kuuluu jäsenvaltioille. (1) EYVL L 84, 28.3.1974. (2) EYVL L 237, 24.8.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1121/01 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle. Käytetyn ydinpolttoaineen loppuvarastoinnista.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0210 - 0210



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1121/01 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle (6. huhtikuuta 2001) Aihe: Käytetyn ydinpolttoaineen loppuvarastoinnista Eräät Euroopan maat ovat lähiaikoina tekemässä päätöksiä käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoituspaikoista. Näkeekö komissio mahdolliseksi sen, että varastointipolitiikka yhteisöllistetään niin että kaikkien maiden ei tarvitse säilöä mainittua tavaraa itse vaan että se säilötään koko EU:n näkökulmasta turvallisimpiin paikkoihin? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (8. kesäkuuta 2001) Komissio rohkaisee jäsenvaltioita yhteistyöhön korkea-aktiivisen jätteen loppusijoituksen suhteen. Tällaista jätettä on myös käytetty ydinpolttoaine, jos sitä ei toimiteta jälleenkäsiteltäväksi. Komissio antoi tammikuussa 1999 neuvostolle tiedonannon(1), jossa se totesi seuraavasti: Komissio toistaa vetoomuksensa jäsenvaltioille, että ne pyrkisivät saamaan koko Euroopan unionin omavaraiseksi ja lisäisivät solidaarisuutta toisiaan kohtaan radioaktiivisen jätteen loppusijoitukseen liittyvissä asioissa. Unionin olisi pyrittävä omavaraisuuteen radioaktiivisen jätteen, kuten muidenkin jätteiden, osalta, vaikka radioaktiivisen jätteen kuljetuksen valvontaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä ei ole kielletty viemästä jätettä unionin ulkopuolisiin maihin. On kuitenkin pyrittävä säilyttämään mahdollisuus harjoittaa jäsenvaltioiden välillä vapaaehtoista yhteistyötä silloin, kun esimerkiksi jätteiden loppusijoitukseen liittyvä alueellinen lähestymistapa voisi parantaa turvallisuutta ja lisätä ympäristöön liittyviä etuja. Komission mielestä tätä lähestymistapaa olisi sovellettava edelleen. Alueellisesta lähestymistavasta on hyötyä erityisesti jäsenvaltioille, joissa ydinvoiman osuus on olematon tai hyvin vähäinen, koska pienten jätemäärien loppusijoitukselle tulisi muutoin hyvin suuret yksikkökustannukset. Toisaalta komissio katsoo, että ydinenergiaohjelmaa soveltavilla jäsenvaltioilla olisi oltava riittävästi kapasiteettia, jotta ne pystyvät vähintään huolehtimaan turvallisesti omista jätteistään. Tämä koskee myös jätteiden mahdollista loppusijoitusta riippumatta siitä, tehdäänkö sen osalta vapaaehtoista alueellista yhteistyötä. Läntisen Euroopan geologian ja maankuoren rakenteen ominaisuuksien vuoksi on löydetty tai löydettävissä useita paikkoja, jotka mahdollisesti soveltuvat maaperään tapahtuvaan loppusijoitukseen. Lisäksi kuten äskettäin julkaistussa energiahuollon vihreässä kirjassa(2) todettiin, loppusijoitus on toteutettavissa ja rakennus- ja operaatiotekniikat riittävän kehittyneitä sovellettaviksi. Euroopan unionin maiden geologiset piirteet yhdistettyinä loppusijoitustiloissa käytettyihin teknisiin esteisiin mahdollistavat sen, että jokaisen jäsenvaltion alueelta on hyvin todennäköisesti löydettävissä vähintään yksi mahdollinen loppusijoituspaikka. (1) KOM(98) 799 lopullinen. (2) KOM(2000) 769 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1374/01 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Brittiläisen viittomakielen tunnustaminen viralliseksi kieleksi.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0141 - 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1374/01 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (7. toukokuuta 2001) Aihe: Brittiläisen viittomakielen tunnustaminen viralliseksi kieleksi Brittiläisen viittomakielen (British Sign Language, BSL) virallisen aseman puolesta on ponnisteltu jo kauan. Kuurojen yhteisölle kysymyksellä on kulttuurista, emotionaalista sekä käytännönkin merkitystä. Euroopan parlamentti hyväksyi vuonna 1998 ja 1988 kuurojen viittomakieltä koskevat päätöslauselmat, joissa Euroopan komissiota kehotettiin antamaan neuvostolle ehdotus viittomakielten tunnustamiseksi virallisiksi kieliksi. Voiko komissio kertoa, missä vaiheessa ehdotus on nyt? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (27. kesäkuuta 2001) Komissio on tietoinen viittomakielen merkityksestä kuuroille ja vaikeasti huonokuuloisille. Komissio tuki vuonna 1997 Bristolin yliopiston (Yhdistynyt kuningaskunta) kauaskantoista tutkimusprojektia. Tutkimuksen tarkoitus oli antaa selkeä kuva viittomakielten käytöstä yhteisön alueella ja määritellä viittomakielen asema eri jäsenvaltioissa. Tutkimuksessa korostettiin, että viittomakielet voivat saada virallisen aseman eri tavoin ja että viittomakieleen liittyvät kokemukset ja sen tarjonta vaihtelivat suuresti jäsenvaltioittain. Brittiläinen viittomakieli (British Sign Language) ei ole virallisesti tunnustettu kieli Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole yhtään virallisesti tunnustettua kieltä. Koska ensisijainen vastuu toimista tällä alalla on jäsenvaltioilla, tällä hetkellä ei ole suunniteltu erityisten ehdotusten esittämistä aiheesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1961/01 esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle. Macaon yhteistyöviranomainen.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0232 - 0233



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1961/01 esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle (3. heinäkuuta 2001) Aihe: Macaon yhteistyöviranomainen Euroopan parlamentti hyväksyi 15. helmikuuta 2001 komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan ja unioni ja Macao: suhteet vuoden 2000 jälkeen(1) antamassaan päätöslauselmassa (A5-0017/2001) - sen 18 kohdassa - seuraavan suosituksen: Parlamentti pyytää komissiota sen edellä mainitussa tiedonannossaan ilmaiseman aikomuksen mukaisesti nimittämään Euroopan yhteisön ja Macaon yhteistyöviranomaisen Macaoon auttamaan kahdenvälisen yhteistyön koordinointia ja näin osoittamaan pitävänsä kiinni kummankin osapuolen välisten suhteiden lujittamista koskevasta sitoumuksestaan. Sama huolenaihe oli otettu esiin jo aiemmissa Euroopan parlamentin keskusteluissa, kun se hyväksyi 16. joulukuuta 1999 edellisen päätöslauselman, joka liittyi Macaon siirtymiseen Portugalin hallinnosta Kiinan kansantasavallan alaisuuteen erityishallintoalueena. Samansuuntaisia viittauksia oli myös mainitussa komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Parlamentissa syntyneen keskustelun aikana komission jäsen Nielson lausui, että yhteistyön osalta päätöslauselmassa pyydetään komissiota huolehtimaan nopeasti teknisen yhteistyöviranomaisen nimittämisestä Macaoon. Tässä asiassa olisin halunnut voida kertoa, että ehdolla ollut tekninen yhteistyöviranomainen nimitettiin marraskuussa, kuten oli suunniteltu. Valitettavasti ehdokas vetäytyi loppuvaiheessa sen jälkeen kun valintamenettely oli jo kestänyt useita kuukausia. Pidämme edelleen teknisen yhteistyöviranomaisen nimittämistä erittäin tärkeänä. Todellakin, Euroopan parlamentti on pitänyt EU:n ja Macaon yhteistyöstä vastaavan viranomaisen nimittämistä ja hänen astumistaan virkaan erittäin tärkeänä. Missä vaiheessa on EU:n ja Macaon yhteistyöstä vastaavan viranomaisen nimittämis- ja virkaanastumisprosessi? (1) KOM(1999) 484 - C5-0169/2000 - 2000/2099(COS). Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (19. heinäkuuta 2001) Arvoisa parlamentin jäsen on oikeassa siinä, että valittu ehdokas vetäytyi marraskuussa 2000 nimityksestä EU:n ja Macaon välisestä yhteistyöstä vastaavaksi yhteistyöviranomaiseksi. Tämän valitettavan päätöksen jälkeen, ja koska komission ulkoisen yhteistyön järjestelmä uudistettiin tämän vuoden alussa, komissio on valmistellut Macaota varten vaadittua monivuotista yhteistyöohjelmaa, johon sisältyy myös yhteistyöviranomaisen nimittäminen. Komissio on tyytyväinen voidessaan nyt ilmoittaa, että ohjelmasuunnittelu on edennyt loppuvaiheeseen ja yhteistyöviranomaisen nimittämiskysymys saadaan pian ratkaistua.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0653/01 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle. EU:n saarialueiden sosiaalista ja taloudellista asemaa koskeva selvitys.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0169 - 0170



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0653/01 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle (6. maaliskuuta 2001) Aihe: EU:n saarialueiden sosiaalista ja taloudellista asemaa koskeva selvitys Komission jäsen Barnier vastasi 24. lokakuuta 2000 EY:n perustamissopimuksen 158 artiklasta ja saarten asemasta esitettyyn kysymykseen O-0102/00 ja sanoi aikovansa teettää selvityksen saarten sosiaalisesta ja taloudellisesta asemasta, jotta asiaa voidaan arvioida mahdollisimman tarkasti. Voiko komissio antaa tietoja kyseisen selvityksen tilasta? Pitääkö komissio edelleen kiinni aiemmin antamastaan ilmoituksesta, jonka mukaan tulokset ovat saatavilla vuoden 2001 toisella puoliskolla? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2001) Komissio on päättänyt käynnistää tutkimuksen yhteisön saarialueiden aseman selvittämiseksi. Siihen sisältyy ensinnäkin kaikkia yhteisön saaria ja saaristoja koskevien saatavissa olevien tilastollisten indikaattoreiden kerääminen ja tietokannan perustaminen, minkä pohjalta laaditaan puolueeton selvitys saarialueiden tilanteesta. Sen yhteydessä vertaillaan ja arvioidaan saariasemaan liittyviä ongelmia ja saarten erityistarpeita. Tutkimuksesta on järjestetty tarjouskilpailu(1). Komissio tarkastelee parhaillaan kahtatoista saamaansa tarjousta voidakseen nimetä palvelun tarjoajan. Tutkimuksen kestoajaksi on vahvistettu kuusi kuukautta, ja ensimmäisten väliaikatulosten odotetaan saapuvan komissiolle vuoden 2001 toisen puoliskon lopussa. Komissio esittelee sen jälkeen tutkimuksen lopulliset tulokset parlamentille. (1) EYVL S 248, 28.12.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0711/01 esittäjä(t): Per Gahrton (Verts/ALE) komissiolle. Uiguurien tilanne Xinjiangissa.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0106 - 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0711/01 esittäjä(t): Per Gahrton (Verts/ALE) komissiolle (8. maaliskuuta 2001) Aihe: Uiguurien tilanne Xinjiangissa Uiguurien tilanne Xinjiangissa on ihmisoikeusjärjestöjen raporttien mukaan monella tapaa hälyttävä. Millainen kuva komissiolla on tilanteesta? Miten EU pyrkii parantamaan uiguurien tilannetta? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 2001) Euroopan unioni pitää velvollisuutenaan vahvistaa ihmisoikeuksien kunnioittamista kaikkialla maailmassa. Ihmisoikeudet ovat keskeinen asia unionin suhteissa yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. Komissio seuraa sen vuoksi hyvin tarkasti ihmisoikeustilanteen kehitystä Kiinassa myös Xinjiangin uiguurien itsehallintoalueella asuvien pääosin muhamettilaisten uiguurien osalta. Asia on säännöllisesti esillä Kiinan kanssa käytävässä unionin ja Kiinan välisessä ihmisoikeuksia koskevassa vuoropuhelussa. Xinjiangissa, jonka rajanaapureita ovat Afganistan, Pakistan, Kazakstan, Tadikistan ja Kirgisistanin tasavalta, on yli seitsemän miljoonaa turkin kieltä puhuvaa uiguuria. Separatistiset uiguuriryhmät aiheuttavat huolta Kiinan viranomaisille, ja useimpia uskonnollisen ja kulttuurisen ilmaisun muotoja ja julkista toimintaa valvotaan ja arvioidaan sen poliittisen sisällön mukaan. Vaikka Kiinan väestön suurimman osan elinolosuhteet ovat parantuneet viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana ja talousuudistus ja liberalisointi ovat suoneet yksityisille ihmisille enemmän vapautta ja itsemääräämismahdollisuuksia, Kiinan kansainvälisten velvoitteiden ja maassa vallitsevan ihmisoikeustilanteen välillä on edelleen suuri juopa. Unionin ja Kiinan välinen ihmisoikeuksia koskeva kahdenvälinen vuoropuhelu aloitettiin vuonna 1996. Kiinan kanssa on käsitelty etnisten vähemmistöjen ja uskonnonvapauden tukahduttamista, poliittisen toisinajattelun tukahduttamista, mielivaltaisia pidätysolosuhteita ja kuolemanrangaistuksen yleisyyttä. Unioni on myös säännöllisesti kehottanut Kiinaa pikaisesti ratifioimaan kaksi Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta, nimittäin taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen ja kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kunnioitusta koskevan yleissopimuksen, jotka Kiina allekirjoitti vuosina 1997 ja 1998. Nämä kaksi yleissopimusta ovat edelleen kulmakiviä yksilön oikeuksien tilanteen parantamisessa Kiinassa. Myönteistä on, että kansallinen kansankongressi (NPC) päätti jonkin aikaa sitten hyväksyä Yhdistyneiden Kansakuntien taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen ratifioinnin, vaikkakin varauksin, ja sopimus on nyt pantava täytäntöön. Unioni jatkaa Kiinan painostamista ratifioimaan kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kunnioitusta koskevan yleissopimuksen. Unioni ottaa jatkossakin esiin uiguurien tilanteen ihmisoikeuksia koskevassa vuoropuhelussaan Kiinan kanssa ja myös muissa yhteyksissä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0378/01 esittäjä(t): Mathieu Grosch (PPE-DE) komissiolle. Ajokorttiluokitus ja perävaunut.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0040 - 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0378/01 esittäjä(t): Mathieu Grosch (PPE-DE) komissiolle (8. helmikuuta 2001) Aihe: Ajokorttiluokitus ja perävaunut Neuvosto on antanut yhteisön ajokortista direktiivin 91/439/ETY(1) (ns. toinen ajokorttidirektiivi), jolla yhdenmukaistettiin ajoneuvojen luokkien ja alaluokkien määritelmiä. Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa todetaan B-luokan ajokortin oikeuttavan kuljettamaan ajoneuvoyhdistelmiä, jotka koostuvat B-luokkaan kuuluvasta vetovaunusta ja perävaunusta, jolloin yhdistelmän suurin sallittu paino on enintään 3 500 kg ja jolloin perävaunun suurin sallittu paino on enintään vetovaunun paino. Muita ajoneuvoyhdistelmiä varten, jotka koostuvat B-luokkaan kuuluvasta vetovaunusta ja perävaunusta, jonka paino on enintään 750 kg, tarvitaan B+E-luokan ajokortti. Onko komissio tietoinen siitä, että useat kuljettajat hyödyntävät nykyistä sääntelyä ja kuljettavat 3 500 kg:n rajoituksen perusteella yli 750 kg:n painoisia perävaunuja (esim. asuntovaunut ja veneiden tai hevosten kuljetukseen käytettävät perävaunut), vaikka heillä on ainoastaan B-luokan ajokortti? Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa toista ajokorttidirektiiviä muutettaessa poistaakseen tämän sääntelyn ja edellyttääkseen yli 750 kg:n painoisia perävaunuja kuljettavilta E-luokan ajokorttia? (1) EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (10. huhtikuuta 2001) Yhteisön ajokortista 29. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttaminen sisältyy komission työohjelmaan vuodeksi 2001. On selvää, että muihin ajoneuvoluokkiin mukauttamisen lisäksi joidenkin nykyään luokkaan B kuuluvien ajoneuvoyhdistelmien painot ja mitat edellyttävät vaadittua parempaa ajoneuvon teknistä hallintaa. Onkin luonnollista kysyä, olisiko näiden ajoneuvoyhdistelmien kuljettamiseen vaadittava luokan B+E-ajokorttia. Komissio ei kuitenkaan halua tässä vaiheessa ennakoida päätöstä, jonka se tekee asiasta myöhemmin. Muutosehdotus toimitetaan tietenkin hyvissä ajoin neuvostolle ja parlamentille voimassa olevia menettelyjä noudattaen.