KIRJALLINEN KYSYMYS E-1735/02

esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle

(17. kesäkuuta 2002)

Aihe: Euroopan tiedotuspalvelujen vaikutus ja kustannukset jäsenvaltioissa

24. kesäkuuta 2002 julkaistun Eurobarometrin 56.3 mukaan 80 prosenttia Euroopan Unionin kansalaisista ei ole vielä koskaan kuullut EU:n tiedotuspalveluista. Ainoastaan 3 prosenttia jäsenvaltioiden kansalaisista käyttää EU:n tiedotuspalveluita tietolähteenään unionista.

1. Kuinka paljon käytetään EU:ssa varoja eri tiedotuspalveluiden joihin kuuluvat komission ja parlamentin edustustot toimintaan jäsenvaltioissa? Voiko komissio esittää tiedotusyksiköittäin ja kuluittain eritellyn selvityksen asiasta?

2. Ovatko komission mielestä ne kulut, joista tiedotuspalvelujen säilyttäminen riippuu, oikeassa suhteessa näitä palveluja käyttävien EU-kansalaisten tarpeisiin?

3. Miten komissio aikoo palauttaa näiden tiedotuspalvelujen kustannushyödyn tasapainon?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(27. syyskuuta 2002)

Komission 23 edustuston toiminnan kustannukset olivat vuonna 2000 yhteensä 22 216 764 euroa, jotka jakautuivat seuraavasti:

- Budjettikohta A-4200:toimintamenot:13 587 018

- Budjettikohta A-1112:paikalliset toimihenkilöt: 7 683 253

- Budjettikohdat A-4100, 4110, 7001, 7004, 1410, 4020, 4030, 7004, 7010, 7020 ja 7060:muut henkilöstömenot: 946 493.

Tiedottamisesta suurelle yleisölle tuli yksi komission edustustojen painopisteistä vuonna 2001, jolloin hyväksyttiin tiedonanto Euroopan unionin tiedotus- ja viestintäpolitiikan uudesta yhteistyökehyksestä(1). Muut painopisteet ovat jäsenvaltioiden poliittista tilannetta koskevien tietojen ja neuvojen toimittaminen komissiolle sekä vuorovaikutus kansallisten, alueellisten ja paikallisten tiedotusvälineiden kanssa ja niiden seuranta. Lisäksi edustustot valmistelevat komissaarien vierailuja, edistävät keskustelua Euroopan unionia koskevista asioista ja toteuttavat tiedotuskampanjoja komission ja Euroopan parlamentin sopimista aiheista, kuten euron käyttöönotosta ja EU:n laajentumisesta.

Toisessa tiedonannossa, joka koskee Euroopan unionin tiedotus- ja viestintästrategiaa(2), ehdotetaan, että edustustot toimivat tulevaisuudessa läheisessä yhteistyössä Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden kanssa, jolloin ne voivat saavuttaa suuremman osan väestöstä.

Komissio iloitsee siitä, että kysyjä on kiinnostunut Eurobarometristä, ja haluaa kiinnittää huomiota myös muihin samassa tutkimuksessa saatuihin tuloksiin:

- Euroopan unionia koskevan tiedon lähteinä komission edustustot ja Euroopan parlamentin tiedotustoimistot ovat tärkeysjärjestyksessä heti tiedotusvälineiden, Internetin ja läheisten kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen, siis ennen kansallisia tiedotuslaitoksia, ammattiliittoja ja esimerkiksi kuluttajajärjestöjä. On myös otettava huomioon, että 25 prosenttia kansalaisista ei ole koskaan kiinnostunut saamaan tietoa Euroopan unionista. Juuri siksi komissio antoi 2. heinäkuuta 2002 uuden strategiatiedonannon lisätäkseen kiinnostusta, torjuakseen apatiaa ja lisätäkseen vuoropuhelua kansalaisten kanssa EU-asioista.

- Niiden ihmisten osuus, jotka ovat kuulleet Euroopan unionin tiedotuspalveluista, vaihtelee merkittävästi jäsenvaltioiden välillä. Tämä johtuu selvästi useista tekijöistä, joista mainittakoon koulutustason vaihtelu sekä kulttuuriset ja poliittiset eroavaisuudet. Komissio myöntää kuitenkin, että kaikissa jäsenvaltioissa on tehtävä töitä tiedon tuomiseksi mahdollisimman lähelle kansalaisia.

Uudessa tiedonannossa todetaankin, että tehokkain tapa tiedottaa ihmisille ja saada heidät kiinnostumaan EU:sta on muokata tiedotustyö paikallisiin oloihin ja käsityksiin sekä kohderyhmien erityisiin kiinnostuksen- ja huolenaiheisiin. Edustustojen rooli uuden strategian tässä osassa on tietenkin erittäin arvokas.

Koska komission edustustojen tehtävät vaihtelevat ja kehittyvät, on vaikeaa arvioida tarkasti unionista tiedottamisen kustannushyötysuhdetta. On kuitenkin selvää, että parantamisen varaa ja tarvetta on. Komissio uskoo, että kun unionin tiedotus- ja viestintästrategia on nyt hyväksytty ja siihen sisältyviä ehdotuksia vähitellen toteutetaan, yhteistyö Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden kanssa tekee tiedottamisesta kansalaisille entistä tehokkaampaa.

(1) KOM(2001) 354 lopullinen.

(2) KOM(2002) 350 lopullinen.