KIRJALLINEN KYSYMYS E-0624/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. Autojen hintojen alentaminen.



Virallinen lehti nro 052 E , 06/03/2003 s. 0016 - 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0624/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (5. maaliskuuta 2002) Aihe: Autojen hintojen alentaminen Euroopan komissio esitti jokin aika sitten ehdotuksen automarkkinoiden vapauttamisesta. Pyrkien turvaamaan mahdollisimman suuren hyväksynnän se ilmoitti myös aikomuksestaan kuulla virallisesti parlamenttia (ja asian muita osapuolia), vaikka tämä ei ole sen virallinen velvollisuus asetusehdotuksen laatimisen tässä vaiheessa. Lopullisena tavoitteena on autojen hintojen alentaminen, kilpailun lisääminen ja viime kädessä kuluttajien hyötyminen. Samalla kun komissio pyrkii tähän suuntaan, on kuitenkin valtioita kuten Kreikka ja Tanska, joissa erityinen kulutusvero pitää autojen hinnat poikkeuksellisen korkeina. Tämä vero on korkea varsinkin ajoneuvoilla, joiden moottori on yli 1 800 kuutiota. Lisäksi erityisen taloudelliset dieselmoottorit (joiden päästöt ovat vähemmän haitallisia verrattuina bensiinimoottorien päästöihin) on kielletty Kreikan suurissa kaupungeissa. Tämän vuoksi kreikkalainen kuluttaja on loukussa 1 0001 600 kuution ajoneuvojen luokassa. On syytä panna merkille, että kreikkalaisen kuluttajan ostovoima on huomattavasti alhaisempi kuin muiden EU-maiden keskivertokuluttajan ostovoima, joten Kreikassa tarvitaan huomattavasti useampi kuukausipalkka yksityisauton ostoon. Lisäksi verotusjärjestelmä on sidottu moottorin kuutiosenttimetreihin eikä hevosvoimiin, mistä seuraa, että vanhentuneen teknologian ajoneuvoja verotetaan samanasteisesti kuin kehittyneempiä. Onko komissio tietoinen edellä mainitusta tilanteesta? Miksi Kreikalla näyttää olevan EU:n korkein autoverotus? Koska tämä tilanne muuttuu? Onko tämä yliraskas verotus sopusoinnussa yhtenäisten sisämarkkinoiden täytäntöönpanon edellyttämän yhdenmukaistamisen kanssa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (23. toukokuuta 2002) Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, komissio on laatinut luonnoksen komission asetukseksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoteollisuudessa(1). Kilpailusta vastaava komission jäsen esitteli ehdotuksen parlamentin täysistunnossa 5. helmikuuta 2002 ja parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa 19. helmikuuta 2002. Ehdotuksella pyritään lisäämään tämän alan kilpailua, ja se perustuu oletukseen, että kilpailun lisääntyminen johtaa tehokkaampaan hintakilpailuun. Sillä ei pyritä yhdenmukaistamaan lopullisia kuluttajahintoja tai verottomia hintoja, vaan siihen, että kuluttajat voisivat todella hyödyntää yhtenäismarkkinoita. Arvoisa parlamentin jäsen tietää, että ajoneuvoverotuksen alalla on vain vähän yhteisön lainsäädäntöä(2) tai yhdenmukaistamista. Tämän vuoksi kukin jäsenvaltio soveltaa omaa lainsäädäntöään, jonka on oltava EY:n perustamissopimuksen perusperiaatteiden mukaista, josta ei varsinkaan saa aiheutua rajamuodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa ja jossa on noudatettava syrjimättömyyttä (EY:n perustamissopimuksen 90 artikla). Tämän johdosta kansallisella lainsäädännöllä säädetyt ajoneuvoverokannat ja veroprosentit vaihtelevat huomattavasti. Kreikka soveltaa rekisteröintiveroa, joka tunnetaan erityisenä ajoneuvojen kulutusverona ja joka on korkeimpia niistä kymmenestä jäsenvaltiosta, joissa tällainen vero on käytössä. Komissio on selvillä näistä eroista ja niiden henkilöautojen vapaalle liikkuvuudelle sisämarkkinoilla aiheuttamista ongelmista. Komissio harkitsee myös mahdollisia tulevia toimia ajoneuvoverotuksen alalla ja aikoo antaa aiheesta lähikuukausina tiedonannon käynnistääkseen keskustelun jäsenvaltioiden ja yhteisön muiden toimielinten kanssa. Tiedonannossa käsitellään tiettyjä ajoneuvoverotuksen vero- ja ympäristönäkökohtia myös rekisteröintiveroon liittyen. Komissio haluaa myös huomauttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että komission pyrkimykset lähentää ajoneuvoverotuksen tasoa ovat osoittautuneet käytännössä hyvin vaikeiksi toteuttaa, koska veroasioita koskevat päätökset edellyttävät yksimielisyyttä. (1) Julkaistu EYVL C 67, 16.3.2002, ja pyydetty toimittamaan huomautuksia kuukauden kuluessa julkaisupäivästä. (2) Neuvoston direktiivi 83/182/ETY, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista ja direktiivi 83/183/ETY, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista (EYVL L 105, 23.4.1983).