ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3270/98

esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle

(30. lokakuuta 1998)

Aihe: Hygienia lihanjalostuksessa

Itävallan asetus hygieniasta lihanjalostusyrityksissä perustuu 14. kesäkuuta 1993 annettuun direktiiviin 93/43 (ETY)(1). Tämän mukaisesti puisten lihakirveen varsien, kuivauspiikkien ja veitsenkahvojen käyttö ei ole enää sallittua 1.1.1998 lähtien. Myös puiset lihan säilytysastiat tulee korvata syöpymättömällä, helposti puhdistettavalla ja desinfioitavalla materiaalilla.

Onko komissio sitä mieltä, että tietyt vaihtoehtoiset menettelytavat voivat varmistaa tarpeellisen ja toivottavan hygienian vähintään samassa määrin? Pitääkö paikkansa, että puualtaiden desinfioinnilla voidaan saavuttaa jopa paljon parempi hygienia, koska bakteerit elävät tiettävästi pidempään muovissa?

Pitääkö komissio mahdollisena sitä, että puun käyttämiselle myönnettäisiin poikkeus ammattimaisessa lihanjalostuksessa ja maatalouden lihanjalostuksessa?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(12. tammikuuta 1999)

Kansanterveyttä koskevan lainsäädännön tavoitteena on suojella kuluttajia elintarvikkeilta, jotka ovat saastuneita ja ihmisravinnoksi kelpaamattomia tai vaaraksi ihmisten terveydelle.

Puisten välineiden ja laitteiden käyttö teurastamoissa ja lihanjalostuslaitoksissa on kielletty direktiivin 64/433/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, I liitteessä olevan 1 luvun 4 kohdan a alakohdan nojalla. Asiantuntijat ovat useaan otteeseen keskustelleet aiheesta ja tutkineet asiaa tieteellisesti. Kaikki tutkimukset ovat osoittaneet, että puuta on mahdotonta pitää kunnolla puhtaana ja että sen pinta karhenee ja halkeilee kosketuksissa hankalien nesteiden (esim. kuuma vesi, rasvahapot, puhdistusaineet) kanssa.

Lopputuloksena on, että nämä nesteet, jotka ovat vaarallisten bakteerien hyviä ravinteita, imeytyvät puuhun ja tarttuvat lihaan päästessään kosketuksiin sen kanssa jalostusprosessin aikana. Tästä syystä on ehdotettu, että lihanjalostuksessa käytettäisiin muovisia tai metallisia välineitä, jotka ovat helpommat puhdistaa ja joihin bakteereja sisältävät nesteet eivät imeydy.

Edellä mainittujen keskustelujen ja tutkimusten tuloksena ja tehokkaan ja ennaltaehkäisevän kuluttajansuojan turvaamiseksi komissio ei kannata poikkeuksien myöntämistä puumateriaalin käyttämiseksi lihanjalostuslaitoksissa, joissa liha voi saastua.

(1) EYVL L 175, 19.7.1993, s. 1.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2981/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Vuoristolampaan lihan hinta Onko komissio tietoinen vuoristolampaan (mountain lamb) lihan hinnan täydellisestä romahtamisesta Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja aikooko komissio ottaa huomioon lampaanlihan alueellisten markkinahintojen erot laskiessaan tämän vuoden palkkioita? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (22. lokakuuta 1998) Komissio on tietoinen eräiden tuottajien nykyisistä ongelmista Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa. Yhteisön keskihintaan perustuva palkkion laskumekanismi on kuitenkin hyvin vakiintunut. Alueellisten markkinoiden perusteella maksettavien maksujen käyttöönotto olisi vaikea toteuttaa. Lisäksi se vaarantaisi yhtenäismarkkinoiden olemassaolon ja johtaisi vääristymiin jäsenvaltioiden välisessä kaupassa. Joka tapauksessa olisi muistettava, että tällainen järjestelmä voisi johtaa alhaisempiin palkkioihin, kuten olisi käynyt esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa kesän alussa, jolloin hinnat sen markkinoilla olivat yhteisön korkeimmat.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3691/98 esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle (7. joulukuuta 1998) Aihe: Suvunjatkamiseen liittyvät oikeudet ja liittymishakemukset Onko komissiolla mitään tietoa liittymistä hakeneiden maiden suvunjatkamisoikeuksia koskevasta tilanteesta? Onko näissä maissa käynnissä mitään EU:n hankkeita perhesuunnittelupalveluiden laajentamiseksi? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Komissio ei ole toteuttanut mitään nimenomaisesti suvunjatkamisoikeuksiin liittyviä tutkimuksia hakijamaissa. Komission tietoon ei ole tullut, että suvunjatkamisoikeuksia olisi hakijamaissa evätty keneltäkään. Perhepolitiikan määrittely ei kuulu yhteisön toimivaltaan, vaan se on edelleen jäsenvaltioiden vastuulla. Tästä yleisperiaatteesta huolimatta perhesuunnittelu kuuluu joidenkin Lien-ohjelmasta rahoitettujen pienoisprojektien toimiin. Lien-ohjelma kohdistuu sosiaalialan kansalaisjärjestöihin.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3289/98 esittäjä(t): Arthur Newens (PSE) komissiolle (9. marraskuuta 1998) Aihe: PO XVII - tiedotusbudjetti Voiko komissio vahvistaa, että se on myöntänyt PO XVII:lle (Energia) 4,5 miljoonan ecun määrärahat vuoden 1998 tiedotuspolitiikkaa varten, ja voiko se antaa tietoja näiden varojen jakamisesta erityisesti yritysten LOIR ja DEIRA osalta? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1999) Pääosastolla XVII ei ole erillistä budjettikohtaa tiedotuspolitiikkaa varten. Energia-alan tiedotustoimet järjestetään ja rahoitetaan eri ohjelmien, erityisesti Joule-Thermie-, SAVE-, Altener- ja Synergia-ohjelmien yhteydessä. Tiedotustoimet toteutetaan edellä mainittujen ohjelmien sisältämien erityissäännösten mukaisesti. Tiedotustoimintaa rahoitetaan Joule-Thermie-ohjelman Thermie-osan puitteissa kahdesta eri budjettikohdasta: B6-7517-01 (koodi 10 - toimintakulut) ja B6-7151-01 (koodi 50 - tiedotus, julkaisut). Toimintabudjettiin on myönnetty 2,17 miljoonaa ecua, ja siitä tuettiin vuoden 1998 aikana 23:a toimea. Tämän lisäksi hallinnollisesta koodista 50 (tiedotus, julkaisut) annettiin 250 000 ecun rahoitustuki ohjelmaesitteiden, tietopakettien ja ohjelmien toimintakertomusten laatimiseen. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat kaksi yritystä, LIOR (ETEY) ja sitä hallinnoiva yritys DEIRA S.A., valittiin vuonna 1998 osallistumaan kahteen hankkeeseen. Ensimmäinen hankkeista rahoitettiin Joule-Thermie-ohjelman toimintabudjetista ja toinen Altener-ohjelmasta. Tuetut toimet liittyvät aurinkoenergiaa käsittelevän interaktiivisen multimedia-CD-ROMin tuottamiseen (Joule-Thermie-ohjelmasta saatu kokonaistuki on 120 000 ecua) ja uudistuvaa energiaa käsittelevän ns. Agores-web-sivuston laatimiseen (tuen kokonaismäärä 170 175 ecua).
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2216/98 esittäjä(t): David Thomas (PSE) komissiolle (16. heinäkuuta 1998) Aihe: Munivien kanojen hyvinvointi Voiko komissio vahvistaa, onko direktiivin 88/166/ETY(1) säännökset pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa? Kuinka monta paikan päällä tapahtuvaa tarkastusta komission tarkastajat ovat suorittaneet selvittääkseen, noudatetaanko direktiiviä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 1998) Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen mukaan kaikki jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön 7 päivänä maaliskuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/166/ETY, joka on yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 131/86 antaman tuomion mukainen (häkeissä pidettävien munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 25 päivänä maaliskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/113/ETY julistaminen mitättömäksi). Komissio on kuitenkin äsken vastaanottanut erään kauppajärjestön valituksen, jonka mukaan direktiiviä ei ole saatettu asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä joissakin jäsenvaltioissa. Valitusta tutkitaan parhaillaan. Eläinten hyvinvoinnin varmistamiseksi komission eläinlääkintätarkastajat ovat keskittyneet tähän mennessä tarkastuskäynneillään jäsenvaltioissa eläinten suojelemiseen kuljetuksen aikana (neuvoston direktiivi 91/628/ETY(2)) ja eläinten suojeluun teurastus- tai lopetushetkellä (neuvoston direktiivi 93/119/ETY(3)). Eläinlääkinnällisiä paikalla tehtäviä tarkastuksia on lähiaikoina kuitenkin tarkoitus laajentaa muille aloille, joista voidaan mainita häkeissä pidettävien munivien kanojen hyvinvointi. (1) EYVL L 74, 19.3.1988, s. 83. (2) EYVL L 340, 11.12.1991. (3) EYVL L 340, 31.12.1993.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0102



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3779/98 esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Sianliha-alan tukeminen Sianliha-ala on hintakriisissä Euroopan unionissa. Tämä tuo esille tiettyjä merkittäviä rakenneongelmia, jotka ennen pitkää on kohdattava koko niiden vakavuudessaan. Nykyinen kriisi vaikuttaa erittäin merkittävällä tavalla pieniin perhetiloihin, jotka useissa tapauksissa joutuvat lopettamaan toimintansa väliaikaisesti tai jopa lopullisesti. Sianliha-ala merkitsee Euroopan unionissa yli 20 000 miljoonan ecun liikevaihtoa ja on huomattava työpaikkojen luoja. Onko komissio harkinnut mahdollisuutta toteuttaa rakenteellisia toimia, jotta vältettäisiin ylituotantotilanteiden, jotka aiheuttavat hintojen laskua ja pakottavat tuottajat myymään alle kustannusten, toistuminen tulevaisuudessa? Onko komissio näiden toimien joukossa tutkinut mahdollisuutta tukea emakkojen vetämistä pois markkinoilta liikatuotannon vähentämiseksi? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1999) Yhteisön sianlihateollisuus on vaikeuksissa, koska tuotanto ylittää reilusti yhteisön kulutuksen. Siankasvattajat lisäsivät karjaa kaikkialla Euroopassa markkinahintojen noustua poikkeuksellisen korkeiksi vuosina 1996-1997. Tuotannon kasvaessa tapahtuva hinnanlasku on sianliha-alan tyypillinen suhdanneilmiö. Sianliha-alan markkinoiden odotetaan säätelevän itseään, joten markkinahinnat kuvastavat tarjonnan ja kysynnän välistä tasapainoa. Komissiolla on käytettävissään joitakin keinoja, joilla se voi tarvittaessa puuttua markkinoiden toimintaan, ja se hyödyntää nyt kaikkia käytettävissä olevia toimenpiteitä tukeakseen sianlihamarkkinoita. Sianliha-alan nykyinen markkinajärjestely on toiminut melko hyvin. Euroopan sianlihamarkkinoilla on tapahtunut monia hinnanlaskuja, jotka ovat aina tehostaneet siankasvatusalaa ja parantaneet sen rakennetta. Jotkut jäsenvaltiot ovat esittäneet uusia ehdotuksia siitä, miten markkinajärjestelyä voitaisiin muuttaa. Ehdotuksista keskusteltiin sianlihan hallintokomiteassa 4. marraskuuta 1998. Tässä yhteydessä keskusteltiin myös emakkojen vetämisestä pois tuotannosta. Keskustelussa päädyttiin kuitenkin siihen, että ponnistelut olisi keskitettävä tavanomaisiin markkinatukitoimenpiteisiin.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4046/98 esittäjä(t): Ian White (PSE) komissiolle (13. tammikuuta 1999) Aihe: Hyväksyttyjen teurastamojen hygienian tason valvonta Miksi komissio on sitä mieltä, että direktiivin 64/433/ETY(1) mukaiset vuonna 1995 voimaan tulleet toimeenpanomääräykset eivät vastaa virallisten eläinlääkärien suorittaman valvonnan tasoa Britannian hyväksytyissä teurastamoissa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 1999) Komissio on antanut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen perustellun lausunnon kyseisestä asiasta. Merkittävin asiakirjassa esille tuotu rikkominen liittyy tarkastuksiin, joita kelpoisuusehdot täyttävät virkaeläinlääkärit tekevät Yhdistyneen kuningaskunnan lihankäsittelylaitoksissa. Komissio on erityisesti asettanut kyseenalaiseksi eläinlääkintätarkastusten määrän, joka on ilmeisen riittämätön eräissä laitosluokissa, sekä sen, että tarkastuksia tekevät lihahygieniatarkastajat, vaikka heillä ei ole yhteisön lainsäädännön edellyttämää kelpoisuutta tarkastusten tekemiseen. Lainsäädännön mukaan kelpoisuusehdot täyttävien eläinlääkäreiden on tehtävä tarkastukset tai valvottava niitä riittävällä tavalla. Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt, että sillä on tällä hetkellä vaikeuksia palkata riittävästi eläinlääkintähenkilöstöä. Se esitti hiljattain komissiolle ehdotuksensa tämän ongelman ratkaisemiseksi. (1) EYVL 121, 29.7.1964, s. 2012.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2206/98 esittäjä(t): ( Hanja) Maij-Weggen (PPE) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: Kalastus Alankomaiden Antilleilla Voiko komissio ilmoittaa, miksi Alankomaiden Antilleille on asetettu kalan vientikielto? Milloin komissio aikoo kumota tämän kiellon? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 1998) Kalastustuotteiden tuontia kolmansista maista on vuodesta 1991 asti säädelty terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/493/ETY(1). Siinä säädetään erityisesti ehdoista, jotka laitosten, uivien jalostamojen ja pakastusalusten on täytettävä, jotta ne hyväksytään saattamaan kalastustuotteita yhteisön markkinoille. Direktiivi koskee yhteisön sisäistä tuotantoa, ja siinä säädetään, että kalastustuotteiden tuontiin sovellettavien säännösten on oltava ainakin yhteisön säännöksiä vastaavat. Kolmansista maista tai merentakaisilta alueilta peräisin olevien kalastustuotteiden vientiedellytysten vahvistamiseksi direktiivissä säädetään, että komissio on erityisesti otettava huomioon kolmannen maan tai alueen lainsäädäntö, kolmannen maan tai alueen toimivaltaisen viranomaisen ja tarkastuslaitosten organisaatio, yhteisöön vietäväksi tarkoitettujen kalastustuotteiden tuotannon, varastoinnin ja lähetyksen aikaiset todelliset terveydelliset olosuhteet sekä vakuudet, jotka kolmas maa voi antaa direktiivin liitteessä olevien sääntöjen noudattamisesta. Komission 22 päivänä huhtikuuta 1997 tekemässä päätöksessä 97/296/EY sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joista kalastustuotteiden tuonti ihmisravinnoksi on sallittua(2), vaaditaan, että jäsenvaltioiden on pyrittävä tuomaan ainoastaan liitteessä olevassa luettelossa mainituista kolmansista maista tai alueilta peräisin olevia ihmisravinnoksi tarkoitettuja kalastustuotteita missä tahansa muodossa. Luettelossa olevat maat tai alueet ovat antaneet asiaa koskevat tiedot ja vakuudet. Kaupankäynnin keskeytymisen välttämiseksi päätöksessä annetaan poikkeuksellisesti jäsenvaltioille lupa tuoda kahdenkeskisin sopimuksin kalastustuotteita 1. päivään heinäkuuta 1998 asti sellaisista kolmansista maista ja alueilta, jotka eivät ole luettelossa. Koska Alankomaiden Antillit antoivat tarvittavat tiedot komissiolle myöhemmin kuin 1. heinäkuuta 1998, komissio ei voinut jättää ehdotusta kalataloustuotteiden tuonnin sallimiseksi Alankomaiden Antilleilta jäsenvaltioihin. Siksi Alankomaiden Antillit eivät ole päätöksen 97/296/EY luetteloissa. Heti kun saadut tiedot on arvioitu ja voidaan päätellä, että yhteisön markkinoille tarkoitettuja kalastustuotteita koskevat terveydelliset olosuhteet Alankomaiden Antilleilla ovat yhteisön säännöksiä vastaavat, ehdotus tuotteiden tuonnin sallimiseksi esitetään. (1) EYVL L 268, 24.9.1991. (2) EYVL L 122, 14.5.1997.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3497/98 esittäjä(t): Helwin Peter (PSE) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Suunniteltu kauppakeskus Zweibrückenissä Vastatessaan kirjalliseen kysymykseeni E-1408/98(1) komissio ilmoitti pyytäneensä Saksan liittohallitukselta lisätietoja asiasta. Pyydän komissiota nyt ilmoittamaan, onko nämä tiedot jo saatu ja voidaanko asiasta näin ollen tehdä päätös tai millainen päätös asiassa on jo tehty. Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 1998) Parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-1408/98 annetussa vastauksessa mainitut Saksan hallitukselta pyydetyt tiedot ovat saapuneet komissioon. Koska näiden asiakirjojen perusteella ei kuitenkaan ollut mahdollista tehdä lopullista päätöstä etenkään siitä, onko kyse valtiontuesta ja soveltuuko tämä tuki yhteismarkkinoille, tehtiin yhdessä asiasta vastaavien liittovaltion ja osavaltion viranomaisten kanssa tarkastuskäynti paikan päälle lokakuussa 1998. Tässä yhteydessä esitetyt suulliset todisteet selvensivät tilannetta siten, että päätöksen tekeminen on nyt mahdollista. Komissio tiedottaa päätöksestään valittajalle kirjallisesti heti, kun Saksan viranomaiset ovat toimittaneet suullisia todisteita tukevat kirjalliset asiakirjat. (1) EYVL C 402, 22.12.1998, s. 128.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3729/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Ateenan metron valmistumisen viivästyminen Ateenan metron rakennustöistä vastaavan urakoitsijayrityksen antamat takuutodistukset lankeavat marraskuussa 1998 Kreikan valtion hyväksi - kyse on 15 miljardista drakmasta - koska hankkeen oli määrä valmistua marraskuussa. Nyt konsortio pyrkii siihen, että lausekkeita, jotka koskevat mahdollisuutta, ettei hanke valmistu määräpäivänä, ei pantaisi täytäntöön ja että koko aikataulu arvioidaan uudelleen siten, että hanke luovutettaisiin vuonna 2002. Konsortio haluaa myös, että sen 53 miljardin drakman suuruiset rahoitusta koskevat lisävaatimukset hyväksyttäisiin niiden geologisten lisäongelmien vuoksi, joiden eteen konsortio on joutunut. Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan konsortio ja kreikkalainen osapuoli ovat tehneet herrasmiessopimuksen löytääkseen pääsyn umpikujasta. Komissiolta kysytään: 1. Mikä on komission kanta tähän herrasmiessopimukseen ottaen huomioon Kreikalle suunnatussa toisessa yhteisön tukikehyksessä asetetut tavoitteet, joista myös komissio on vastuussa? 2. Onko hankkeen budjettia tarkistettu ja jos näin on, kuinka monta kertaa? 3. Onko EU:n hankkeelle myöntämää rahoitusta tarkistettu ja mitä toimia ja minkä suuruisia summia tarkistukset ovat koskeneet? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Komissio ei ole tietoinen siitä, että Ateenan metrohankkeen urakoitsijan ja tilaajan välillä olisi tehty niin sanottu herrasmiessopimus. Myös jäsenvaltion viranomaiset ovat vahvistaneet, että tällaista sopimusta ei ole olemassa. Kreikan viranomaiset ovat myös ilmoittaneet komissiolle äskettäin käydyistä neuvotteluista, joissa käsiteltiin useita kyseiseen suurhankkeeseen liittyviä teknisiä ongelmia. Voimassa olevan sopimuksen määräysten mukaisesti käydyissä neuvotteluissa päädyttiin molempien sopimuspuolten väliseen yhteisymmärrykseen, mistä ei kuitenkaan aiheudu minkäänlaisia muutoksia voimassa olevaan sopimukseen. Alkuperäinen sopimus hankkeen rakentamisesta allekirjoitettiin vuonna 1991 ja sitä tarkistettiin vuonna 1994. Kyseinen tarkistus koski myös sopimussummaa, jota korotettiin 14,64 prosentilla. Vuonna 1994 tarkistettu sopimus on edelleen voimassa. Sen määräysten mukaisesti urakoitsijalle on myönnetty viiden prosentin lisäkorvaus hankkeen ja ympäröivän rakennuskannan turvallisuuden lisäämiseksi toteutettavista ylimääräisistä toimenpiteistä, joihin kuuluu muun muassa testaustunneleiden rakentaminen. Tämän lisäksi on myönnetty yhden prosentin suuruinen lisäsumma erilaisten hanketta koskevien parannusten toteuttamiseksi. Kreikkaa koskevan yhteisön tukikehyksen (YTK) mukaiset yhteisön määrärahat kyseiselle hankkeelle ohjelmakaudella 1994-1999 ovat 783 miljoonaa euroa (Euroopan aluekehitysrahaston rahoitusosuus), eikä niihin ole tehty tarkistuksia kertaakaan mainitun YTK:n hyväksymisen jälkeen.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2392/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Kotieläinten liikkuvuuden rajoittaminen Onko komissio tietoinen siitä, että kotieläinten liikkuvuutta rajoitetaan Irlannin ja EU:n muiden alueiden välillä? Onko komissio samaa mieltä siitä, että nämä rajoitukset ovat tieteellisen näytön perusteella epäoikeudenmukaisia ja että ne ovat ristiriidassa henkilöiden ja heidän omaisuutensa vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 1998) Komissio on tietoinen parlamentin jäsenen mainitsemista ongelmista, jotka liittyvät raivotautikaranteenia koskeviin säännöksiin. Irlannissa on 1. heinäkuuta 1994 alkaen ollut käytössä vaihtoehtoinen karanteenijärjestelmä, jota sovelletaan kyseiseen jäsenvaltioon tuleviin, kaupan pidettäviin koiriin ja kissoihin. Järjestelmään sisältyy rokotus ja verinäytteiden ottaminen sekä todistus, jonka mukaan kaupan pidettävät koirat ja kissat on kasvatettu eristyksissä. Koirat ja kissat on voitava tunnistaa sähköisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3976/98

esittäjä(t): W.G. van Velzen (PPE) komissiolle

(4. tammikuuta 1999)

Aihe: Pettenissä (Alankomaissa) sijaitsevan ydinjätteen varastointi

Alankomaiden lehdistössä julkaistiin äskettäin (Volkskrant 3. ja 5. joulukuuta 1998) kirjoituksia Pettenin suuvuoreaktorin ydinjätteen varastointikyvyssä olevista ongelmista. Näissä kirjoituksissa on uutta tietoa tästä ongelmasta. Yhdysvallat ovat 1980-luvulta lähtien vaatineet siirtymistä vähän rikastettuun uraaniin, mikä liittyy siihen, että terroristeja kiinnostaa erityisesti runsaasti rikastettu uraani. Euroopan komissio ei ole noudattanut tätä kehotusta, koska vähän rikastetulla uraanilla ei saada aikaan riittävää neutronivuota, jota tarvitaan mm. ydinreaktorissa suoritettavaan ydintutkimukseen. Lisäksi muuntamisesta aiheutuvat kulut ovat erittäin suuret, eikä komission mukaan tähän ole varaa.

1. Viime aikoina on kehitetty polttoainetyyppi, joka antaa riittävän neutronivuon. Pettenin reaktorin muuntaminen vastaamaan tätä ei ole enää teknisesti mikään ongelma. Onko tutkimuksessa Pettenin reaktorin asteittaisesta muuntamisesta, jota Winfrithissä (Iso-Britannia) sijaitseva tutkimuslaitos AEA Technology laatii, jo osoitettu, että suurvuoreaktorin täydellinen muuntaminen voidaan tehdä vuodessa? Ovatko kulut alhaisemmat, kuin mitä oletettiin, koska reaktoria voidaan käyttää muuntamisen aikana?

2. Yhdysvallat ovat luvanneet, että jos reaktori muunnetaan, Yhdysvallat ottaa loppuun käytetyt ydinpolttoainesauvat takaisin siellä sijaitsevaan keskusvarastoon. Tämä saattaisi olla ratkaisu Pettenin ydinjätteen varastointiin? Eikä komission olisikin parempi päättää siirtymisestä vähän rikastettuun uraaniin?

Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus

(4. maaliskuuta 1999)

Uutta hyvin tiheää polttoainetta, joka sisältää pelkästään vähän rikastettua uraania, on tutkittu, ja vaikka kokemusta ei vielä ole saatu riittävästi, runsaasti rikastetun uraanin korvaamista uudella polttoaineella suurvuoreaktoreissa (HFR) on kuitenkin ollut mahdollista suunnitella.

Parhaillaan tehtävillä termohydraulisilla testeillä pyritään varmistamaan, että reaktori toimii uudella polttoaineella samantapaisissa olosuhteissa kuin missä tällä hetkellä valmistetaan lääketieteessä käytettäviä radioisotooppeja. Asiasta odotetaan päätöstä helmikuussa 1999.

Muuntamisesta aiheutuisi suuria kuluja, ja se pitäisi tehdä vaiheittain sitä mukaa kuin uusia polttoainesauvoja olisi saatavilla. Muuntamistyö pystyttäisiin tekemään kymmenen käyttöjakson aikana (12 kuukaudessa), mutta sen aloittamisajankohtaa on mahdotonta vahvistaa tällä hetkellä.

Muuntamispäätös voisi mahdollistaa sen, että Yhdysvaltain energiaministeriö ottaisi käytetyt ydinpolttoainesauvat takaisin.

Tämä käytetyn ydinpolttoaineen hävittämismahdollisuus koskee vain 25 prosenttia suurvuoreaktorissa käytetyistä polttoainesauvoista, ja sitä voidaan pitää vaihtoehtona varastoinnille radioaktiivisesta jätteestä vastaavan keskusorganisaation COVRAn Habogin varastointilaitoksessa.