ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0771/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Jäsenvaltioiden hyötyminen ympäristöystävällistä maataloutta koskevan asetuksen (ETY) N:o 2078/92 tarjoamista mahdollisuuksista.



Virallinen lehti nro 229 E , 26/09/2002 s. 0135 - 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0771/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (19. maaliskuuta 2002) Aihe: Jäsenvaltioiden hyötyminen ympäristöystävällistä maataloutta koskevan asetuksen (ETY) N:o 2078/92 tarjoamista mahdollisuuksista Voisiko komissio kertoa, antaen käytettävissä olevat vertailutiedot viimeisten viiden vuoden ajalta, millä tavoin kukin jäsenvaltio on hyödyntänyt asetuksen (ETY) 2078/92(1) tarjoamia mahdollisuuksia (edunsaajien lukumäärä, pinta-alat, edunsaajien prosenttiosuus, pinta-alojen prosenttiosuus ja tukien määrä)? (1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 85. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (25. huhtikuuta 2002) Vuonna 1998 komissio laati valmisteluasiakirjan ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30. kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 täytäntöönpanosta yhteisön alueella. Tämän asiakirjan englanninkielinen nimi on State of application of Regulation (EEC) No 2078/92: Evaluation of Agri-environment Programmes ja se on nähtävänä maatalouden pääosaston www-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/agriculture/envir/programs/index_en.htm. Asiakirjaan sisältyy maatalouden ympäristötoimenpiteiden yksityiskohtainen kuvaus ja vuodesta 1993 lähtien toteutettujen toimenpiteiden analyysi. Jäsenvaltioiden kanssa on sovittu aiempaa tarkemmasta valvonnasta ohjelmakaudella 20002006 (neuvoston asetus (ETY) N:o 2078/92 on kumottu ja sisällytetty Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17. toukokuuta 1999 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1257/1999(1), joka koskee maaseudun kehittämistä yleisellä tasolla). Komissio laatii ensimmäisen tiivistelmäraportin maaseudun kehittämissuunnitelmien täytäntöönpanosta (maatalouden ympäristötoimenpiteet mukaan luettuina) vuoden 2002 jälkipuoliskolla. Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle lähetetään alkajaisiksi maatalouden ympäristötoimenpiteiden menojen viimeaikaista kehitystä kuvaava taulukko, jossa vertaillaan keskenään EMOTR:n tukiosaston ja jäsenvaltioiden vuotuisia menoja vuosina 19941999 (toteutuneet menot) ja vuosien 20002006 suunniteltuja menoja jäsenvaltiokohtaisesti eriteltyinä. (1) EYVL L 160, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0617/02 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle. Alueelliset innovaatio-ohjelmat.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0174 - 0174



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0617/02 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle (6. maaliskuuta 2002) Aihe: Alueelliset innovaatio-ohjelmat Inforegio/News -tiedotteen (tammikuu 2002) mukaan komissio on saanut päätökseen neuvottelut 58:sta alueellisesta innovaatio-ohjelmasta. Voiko komissio ilmoittaa, kuinka monta innovaatio-ohjelmaa se on hylännyt Espanjassa ja miksi? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (5. huhtikuuta 2002) Komissiolle ennen 31. päivää toukokuuta 2001 esitetyistä 18:a alueellista innovaatio-ohjelmaa koskevista Espanjan ehdotuksista 17 on jo hyväksytty tai parhaillaan hyväksyttävänä. Niiden kokonaisrahoitus on yli 80 miljoonaa euroa, josta yhteisön osuus on yli 45 miljoonaa euroa. Yksi ehdotus hylättiin, koska sen ei katsottu täyttävän riittävällä tavalla komission tiedonannossa(1) määriteltyjä arviointiperusteita. Ehdotuksessa etusija oli annettu viestintäinfrastruktuuria koskeville toimenpiteille, ja se vastasi siten perinteistä toimenpideohjelmaa pikemminkin kuin todellista innovatiivista toimintaohjelmaa. (1) Alueet uudessa taloudessa Suuntaviivat EAKR:n innovatiivisille toimille kaudella 20002006 KOM(2001) 60 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0021/02

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(21. tammikuuta 2002)

Aihe: Eläinten lääkintään tarkoitetut terveystuotteet

Eläinten lääkintään tarkoitetuista terveystuotteista annettuun EU-direktiiviin 2001/82/EC(1) 67 artiklaan ehdotetun muutoksen mukaan kaikki karjalle ja hevosille tarkoitetut lääkkeet saisi vain eläinlääkärin kirjoittamalla reseptillä.

Onko komissiolla mitään todisteita siitä, että Yhdistyneiden kuningaskuntien nykyinen lääkkeiden jakelua koskeva säännöstelyjärjestelmä olisi tehoton?

Onko komissiolla todisteita siitäkään, että nykyisen lainsäädännön muuttamisesta olisi todellista hyötyä?

(1) EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1.

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(21. helmikuuta 2002)

Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka se on antanut kirjallisiin kysymyksiin E-2913/01(1) (esittäjä David Bowe) ja E-3323/01(2) (esittäjä Eurig Wyn).

Komissio toteaa uudelleen, että sen ehdotukset eläinlääkkeitä koskevan lainsäädännön muuttamiseksi koskevat muun muassa lääkemääräyksiin liittyviä mutta eivät jakeluun liittyviä säännöksiä. Tässä yhteydessä ei ole tarkasteltu kysymystä siitä, onko jokin tietty kansallinen jakelujärjestelmä tehokas vai ei. Komissio arvioi kuitenkin parhaillaan, onko Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen järjestelmä, jonka mukaan useat eläinlääkkeet voivat olla saatavilla ilman lääkemääräystä, yhteensopiva yhteisön voimassa olevan lainsäädännön ja erityisesti eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY 67 artiklan kanssa.

Korvaamalla edellä mainitun artiklan nykyinen lääkemääräystä koskeva vaatimus, jonka mukaan valmisteet, joiden suhteen eläinlääkärin tulee suorittaa erityisiä varotoimia kaikkien tarpeettomien vaarojen välttämiseksi, jotka kohdistuvat hoidetusta eläimestä saatujen elintarvikkeiden kuluttajaan, lääkemääräystä koskevalla vaatimuksella, jonka mukaan sitä edellytetään elintarvikkeiden tuotantoon käytettäville eläimille annettavilta eläinlääkkeiltä, pyritään yhdenmukaistamaan täydellisesti näiden eläinlääkkeiden oikeudellinen asema jäsenvaltioissa. Lisäksi näin täydennetään yhteisön oikeudellista kehystä ja toteutetaan kattava järjestelmä, joka koskee elintarvikkeiden tuotantoon käytettäville eläimille annettavien lääkkeiden jäljitettävyyttä ja kirjanpitoa lääkemääräysten, jakelun ja käytön osalta. Tämä vastaa elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/23/EY(3) nykyisiä säännöksiä, ja erityisesti sen 10 artiklaa. Lisäksi se sopii yhteen eri vastuualueiden kanssa tapauksissa, joissa lääkkeitä käytetään asiattomasti. Tämän muutoksen pääasiallinen tavoite on taata kuluttajansuoja sekä mahdollisimman suuri hyöty eläinten terveydelle ja hyvinvoinnille.

(1) EYVL C 93 E, 18.4.2002, s. 209.

(2) EYVL C 115 E, 16.5.2002, s. 253.

(3) EYVL L 125, 23.5.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0027/02 esittäjä(t): Francesco Speroni (NI) komissiolle. Euroa koskevat epätarkat lausunnot.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0060 - 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0027/02 esittäjä(t): Francesco Speroni (NI) komissiolle (15. tammikuuta 2002) Aihe: Euroa koskevat epätarkat lausunnot Eräiden tiedotusvälineiden, kuten RAI:n tekstitelevision, mukaan komission puheenjohtaja on euron käyttöönoton yhteydessä korostanut sen vakautta ja todennut, että sen arvo on pysynyt muuttumattomana eri mantereilla esiintyneistä toistuvista talous- ja rahoituskriiseistä huolimatta. Jos kuitenkin verrataan euroa koskevia noteerauksia sen rahoitusmarkkinoille tulon jälkeen, euro näyttäisi heikentyneen merkittävästi moniin muihin valuuttoihin, kuten Yhdysvaltain dollariin, Ison-Britannian puntaan ja Sveitsin frangiin, nähden. Tiedustelisin komissiolta, onko totta, että tällaisia lausuntoja on annettu? Ja jos on, miksi puheenjohtaja on esittänyt paikkaansa pitämättömiä väitteitä? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (4. huhtikuuta 2002) Komission puheenjohtaja on toistanut monissa yhteyksissä, että euro on 1. tammikuuta 2002 tapahtuneen käteiseuron käyttöönoton jälkeen osoittanut toimivansa vakauttavana tekijänä epävarmoina aikoina. Kuten puheenjohtaja korosti parlamentille Strasburgissa unionin tilanteesta pitämässään puheessa 11. joulukuuta 2001, voidaan vain kuvitella, miten 11. syyskuuta 2001 olisi vaikuttanut, jos euroa ei olisi ollut. Euroopan valuuttakurssit olisivat varmasti olleet hyvin epävakaat. Seuraukset olisivat olleet kohtalokkaat sekä yhtenäismarkkinoille että kasvulle ja työllisyydelle koko unionissa, kuten tapahtui 1990-luvun alussa, jolloin Euroopan valuutat olivat hyvin epävakaita. Euro on tuonut Euroopan kansalaisille myös hintavakautta. Vuosina 19992001 kuluttajahinnat nousivat euroalueella alle 2 prosenttia vuodessa. Kehitys oli paljon suotuisampi kuin vuosina 19901998, jolloin kuluttajahinnat alueella nousivat 3,5 prosenttia vuodessa. Euro on vakauttanut hintoja varsinkin sellaisissa jäsenvaltioissa kuin Italia, jossa inflaatio vuoteen 1995 asti oli vuodessa selvästi yli 5 prosenttia. Euron käyttöönottoon valmistauduttaessa saavutettu julkisen talouden vakautus hidasti Italian inflaatiota selvästi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0383/02 esittäjä(t): Bernard Poignant (PSE) komissiolle. Ajoverkot.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0128 - 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0383/02 esittäjä(t): Bernard Poignant (PSE) komissiolle (21. helmikuuta 2002) Aihe: Ajoverkot Ajoverkkojen käyttäminen on ollut kiellettyä 1. tammikuuta 2002 lähtien. Kielto on seurausta kalastajien ja ympäristönsuojelijoiden, joiden mukaan tämä kalastustekniikka on vahingollinen delfiineille, välisestä pitkästä taistelusta. Tällä hetkellä pelaginen troolaus on hyökkäyksen kohteena. Kalastusasiantuntijat katsovat, että kielto ei ole perusteltu. Silti päätös pysyy voimassa. Kysymyksen esittäjä on myös huomioinut, että Välimeren kalastajat, jotka ovat saman ongelman edessä, pystyvät jatkamaan toimintaansa, jos he varustavat verkkonsa erityisillä äänikarkottimilla, jotka pitävät merinisäkkäät pois verkoista. Tämä herättää useita kysymyksiä: onko tämä menetelmä tunnettu? Voivatko Atlantin valtameren kalastajat käyttää samaa menetelmää ja jatkaa siten toimintaansa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (8. maaliskuuta 2002) Tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 894/97 muuttamisesta 8. kesäkuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1239/98(1) tuli voimaan 1. tammikuuta 2002. Tämä tarkoittaa, että tiettyjen laajasti vaeltavien pelagisten lajien pyyntiin käytettävillä ajoverkoilla kalastus on nyt kielletty kaikkialla yhteisön vesillä ja yhteisön aluksilla. Poikkeuksen muodostavat kuitenkin tietyistä Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 18. joulukuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 88/98(2) soveltamisalaan kuuluvat vesialueet. Yhteisön lainsäädännössä ei tätä nykyä ole akustisia hälytyslaitteita (ns. äänimajakoita) koskevia säännöksiä, joilla sallittaisiin äänimajakoilla varustettujen suurten pelagisten ajoverkkojen käyttö. Äänimajakat ovat teknisesti lupaavia, ja niistä voi olla hyötyä vähennettäessä pienten valaiden joutumista saaliiksi tahattomasti ainakin jossakin tietyssä kalastuksessa. Tätä käsitystä on vahvistanut se, että sivusaaliiksi joutuvien pyöriäisten määrä Tanskan verkkokalastuksessa on vähentynyt. Näiden laitteiden tehokkuudesta muussa kalastuksessa ei kuitenkaan voida olla varmoja, koska lajit ja olosuhteet, joissa lajit joutuvat satunnaissaaliiksi, vaihtelevat. Akustisia hälytyslaitteita koskeva tieteellinen työ etenee yhteisön rahoituksen tuella. Tavoitteena on ratkaista ongelma, joka liittyy pienten valaiden joutumiseen saaliiksi tahattomasti. Alustavat tiedot merellä tehdyistä kokeista, joissa testattiin äänimajakoiden käyttöä pelagisissa trooleissa, eivät kuitenkaan ole rohkaisevia. Ratkaisuun pitäisi todennäköisesti pyrkiä käyttämällä erilaisia valikointi- ja erottelulaitteita. Kummankintyyppisiä kokeita tehdään parhaillaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. (1) EYVL L 171, 17.6.1998. (2) EYVL L 9, 15.1.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0626/02 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle. Sähkömarkkinat.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0178 - 0178



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0626/02 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle (6. maaliskuuta 2002) Aihe: Sähkömarkkinat Komission hiljattain julkaisemassa sähkömarkkinoiden avautumista käsittelevässä kertomuksessa korostetaan, että sisämarkkinoilla vallitsee huomattavia kilpailuvääristymiä, etenkin sellaisia, jotka koskevat liian suuria maksuja sähköverkkoon liittymisen yhteydessä. Aikooko komissio ryhtyä toimenpiteisiin vaatiakseen jäsenvaltioita korjaamaan tämän yritysten kilpailua huomattavasti vaikeuttavan tilanteen? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (17. huhtikuuta 2002) Kuten kertomuksen(1) päätelmissä todetaan, komissio uskoo, että ongelma voidaan ratkaista panemalla nopeasti täytäntöön sen ehdotukset markkinoiden avoimuuden laajentamiseksi ja verkkoon pääsyn eriyttämisasteen ja säädellyn valvonnan vahvistamiseksi. Muita erityistoimia ei tietenkään voida sulkea pois, jos voimassa olevia direktiivejä rikotaan tai jos yhteisön kilpailulainsäädäntöä ei noudateta. Rikkomisesta johtuvia menettelyjä on jo toteutettu Belgiaa vastaan sähködirektiivin(2) osalta sekä Saksaa ja Ranskaa vastaan kaasudirektiivin(3) osalta, koska kyseisten direktiivien täytäntöönpanossa esiintyi viivästymistä tai koska niitä ei ollut pantu täytäntöön osittain tai kokonaan. Komissio aikoo uusia benchmarking-menettelyn vuosittain kehityksen seuraamiseksi. Seuranta voi johtaa muihin rikkomisesta johtuviin menettelyihin, komission suosituksiin tai uusiin lainsäädäntöehdotuksiin. (1) Ensimmäinen kertomus sähkön ja kaasun sisämarkkinoiden toteuttamisesta (benchmarking), SEC(2001) 1957. (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/92/EY, annettu 19. joulukuuta 1996, sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä, EYVL L 27, 30.1.1997. (3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/30/EY, annettu 22. kesäkuuta 1998, maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä, EYVL L 204, 21.7.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0401/02 esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) komissiolle. Klementiiniongelma.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0133 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0401/02 esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) komissiolle (21. helmikuuta 2002) Aihe: Klementiiniongelma Sitrushedelmät ovat tunnetusti tärkeitä Valencian alueen taloudelle. Viime joulukuusta lähtien klementiiniala on kärsinyt Ceratitis Wiedin eli hedelmäkärpäsen aiheuttamasta vaikeasta tilanteesta, jonka vuoksi Yhdysvaltojen viranomaiset ovat asettaneet Valencian klementiinit tuontikieltoon. Tämä asia oli amerikkalaisten tarkastajien Valencian matkan aiheena, eikä matkan aikana havaittu mitään ongelmia tai merkkejä siitä, että Yhdysvaltojen kasvi- ja elintarviketurvallisuus voisi olla vaarassa. On selvää, että sitrushedelmäalaa koskeva ongelma on aiheutunut siitä, että Espanjan ja Yhdysvaltojen kahdenvälisiä sopimuksia sekä GATTin puitteissa suunniteltua ja WTO:n tukemaa vapaakauppaa koskevaa sopimusta ei ole pantu täytäntöön. Onko komissio tietoinen ongelmasta? Voiko komissio ottaa kantaa siihen, onko Yhdysvallat rikkonut WTO-sopimusten 2, 5, ja 6 artiklaa samoin kuin GATT-sopimusten XXII ja XXIII artiklaa? Mikäli rikkomuksen todetaan tapahtuneen, mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (18. maaliskuuta 2002) Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle ongelmista, joita espanjalaiset ja erityisesti Valencian alueen klementiinit ovat kohdanneet Yhdysvalloissa. Samoin ne ovat pitäneet komission ajan tasalla Yhdysvaltain hallinnon kanssa sekä poliittisella että teknisellä tasolla käymistään keskusteluista ongelman ratkaisemiseksi mahdollisimman nopeasti, jotta se ei vaikuttaisi seuraavaan satokauteen. Myös kauppapolitiikasta vastaava komission jäsen otti tämän ongelman esille vierailullaan Washingtonissa 24. ja 25. tammikuuta 2002. Mitä tulee siihen, ovatko Yhdysvaltojen toteuttamat toimet sopusoinnussa Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimusten kanssa, komissio analysoi parhaillaan käytettävissä olevaa aineistoa sen määrittämiseksi, onko Yhdysvallat rikkonut kansainvälisiä velvoitteitaan, ja päättääkseen tämän tärkeän asian jatkokäsittelystä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0509/02

esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle

(28. helmikuuta 2002)

Aihe: Sähkölaiteromun käsittely

Sähkölaiteromun (tietokoneet, printterit, faksit jne.) käsittely on asia, joka on saavuttanut yhä laajemmat mittasuhteet. Romun määrä kasvaa vuosi vuodelta. Pelkästään vuonna 1998 Euroopan unionissa tuotettiin 8 miljoonaa tonnia tätä jätettä.

1. Mitkä ovat ihmisten terveydelle aiheutuvat haitat, joita aiheutuu sähkölaiteromun laittomasta hylkäämisestä luontoon?

2. Mitä komissio aikoo tehdä, jotta sähkölaiteromun käsittely saataisiin kokonaan hallintaan?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(2. huhtikuuta 2002)

Suurin ongelma tässä yhteydessä on vaarallisten aineiden huuhtoutuminen ja haihtuminen. Elohopeaa huuhtoutuu, kun tietyt elektroniikkalaitteet, kuten elohopeakatkaisijat, tuhoutuvat. Sama pätee kondensaattoreiden sisältämiin polykloorattuihin bifenyyleihin (PCB-yhdisteisiin). Bromattuja palonestoaineita tai kadmiumia sisältävistä muoveista voi kaatopaikalla huuhtoutua maaperään ja pohjaveteen sekä polybromidifenyylieettereitä (PBDE-yhdisteitä) että kadmiumia. On havaittu, että rikkoutuneesta lyijyä sisältävästä lasista, esimerkiksi katodisädeputken kartiomaisesta lasista, liukenee huomattavasti lyijyioneja, jos pohjavesi on hapanta, kuten kaatopaikoilla usein on asianlaita. Näin ollen tällaisen lasin aiheuttama ympäristön pilaantuminen on kaatopaikoilla todennäköistä. Elohopean huuhtoutumisen lisäksi erityisongelmia aiheuttaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun sisältämän metallisen elohopean ja dimetyleenielohopean haihtuminen. Lisäksi kaatopaikoilla voi syttyä tulipaloja, joita on vaikea hallita. Näiden tulipalojen vaikutuksesta voi vapautua sekä metalleja että muita kemikaaleja, kuten halogenoituja palonestoaineista ja PCB-yhdisteitä sisältävistä kondensaattoreista vapautuvia erittäin myrkyllisiä dioksiineja ja furaaneja, esimerkiksi tetraklooridibentsodioksiinia (TCDD) sekä polykloorattuja ja polybromattuja dioksiineja ja -furaaneja (PCDD-, PBDD- ja PCDF-yhdisteitä).

Ongelman ratkaisemiseksi komissio antoi 13. kesäkuuta 2000 kaksi direktiiviehdotusta(1): yhden sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta ja toisen tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. Neuvosto vahvisti yhteiset kannat näihin ehdotuksiin 4. joulukuuta 2001(2). Yhteiset kannat ovat parhaillaan parlamentin toisessa käsittelyssä.

(1) EYVL C 365 E, 19.12.2000.

(2) SEC(2001) 2021 lopullinen ja SEC(2001) 2023 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0343/02 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) neuvostolle. Vainajien kuljetukset EU:n sisällä.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0094 - 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0343/02 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) neuvostolle (12. helmikuuta 2002) Aihe: Vainajien kuljetukset EU:n sisällä Kasvava joukko Euroopan unionin kansalaisia elää muussa EU-maassa kuin kotimaassaan: monet EU-kansalaiset työskentelevät toisessa EU-maassa, turismi lisääntyy jatkuvasti ja yhä enemmän eläkeläisiä Pohjois-Euroopasta muuttaa pysyvästi Etelä-Eurooppaan. Lisääntyneestä siirtolaisuudesta ja matkustelusta seuraa väistämättä, että yhä lisääntyvässä määrin EU-kansalaisia kuolee muualla EU:ssa kuin kotimaassaan. Samalla kun EU:n sisämarkkina-alue toimii yhä täydellisemmin, esiintyy absurdeja vaikeuksia kotiutettaessa vainajaa EU-jäsenmaasta toiseen. Tämä aiheuttaa vainajan omaisille tarpeettomia kustannuksia ja tuskallisia viivytyksiä. Vainajien kotiuttamista valtiosta toiseen säätelee Berliinin sopimus (1937) ja Euroopan neuvoston sopimus ruumiiden kuljettamisesta (Strasbourg 1973). Nämä sopimukset eivät enää ole ajanmukaisia, koska ne perustuvat sellaiseen rajakontrolliin, jota ei enää ole. Esimerkiksi sinkkiarkkua ei tarvita kuljetettaessa vainajaa (maanteitse) Strasbourgista Lyoniin (460 km), mutta sinkkiarkku on välttämätön kuljetettaessa vainaja Strasbourgista Baden Badeniin (50 km)? Ei ole järkeenkäyviä hygienia- tai turvallisuussyitä, joiden vuoksi tämä olisi perusteltua. Velvoittaako EU:n perussopimus Euroopan unionia takaamaan vainajien vapaan kotiuttamisen EU:n sisällä, kun kyseessä on EU:n kansalainen? Onko asiaa koskevan sääntelyn ajanmukaistaminen vireillä EU:ssa tai kansainvälisesti? Olisiko mahdollista saada aikaan ruumiiden kotiuttamista EU:ssa koskeva säännöstö, jonka nojalla kotiuttaminen jäsenmaasta toiseen olisi yhtä yksinkertaista kuin kotiuttaminen jäsenmaan sisällä? Millaisella aikataululla asiassa olisi mahdollista edetä? Yhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0209/02 ja E-0343/02 (21. toukokuuta 2002) Kysyjien esille ottamasta asiasta ei ole määräyksiä tai säännöksiä Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa eikä yhteisön johdetussa oikeudessa. Neuvosto ei näin ollen pysty vastaamaan tähän kysymykseen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0618/02 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle. Corrubedon kosteikko Cousossa (La Coruña, Espanja).



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0174 - 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0618/02 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle (6. maaliskuuta 2002) Aihe: Corrubedon kosteikko Cousossa (La Coruña, Espanja) Vaikka Xunta de Galixia on ottanut Corrubedon kosteikon Natura 2000 -verkostoon sisällytettävien alueiden luetteloon, aluetta koskevia rakennuslupia on myönnetty laivanrakentamista ja teollisuuskäyttöä varten. Voiko komissio ilmoittaa, miten etenee valitus 2001/4904, SG (2001) A/8849/2, jolla tämä asia on esitetty komissiolle? Voiko komissio ilmoittaa, millaisia vastauksia se on tähän mennessä saanut Espanjan viranomaisilta? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (24. huhtikuuta 2002) Komissio voi vahvistaa, että kantelua 2001/4904 tarkastellaan parhaillaan yhdessä muiden samaa asiaa koskevien asiakirjojen kanssa. Koska asian käsittelyä ei ole vielä saatu päätökseen, asiasta ei ole vielä käyty kirjeenvaihtoa Espanjan viranomaisten kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0053/02 esittäjä(t): Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE) neuvostolle. Deutsche Orden -veljeskunnan Hospitalwerk-hyväntekeväisyysjärjestön (DOH) puitesopimus Euroopan komission kanssa.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0063 - 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0053/02 esittäjä(t): Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE) neuvostolle (25. tammikuuta 2002) Aihe: Deutsche Orden -veljeskunnan Hospitalwerk-hyväntekeväisyysjärjestön (DOH) puitesopimus Euroopan komission kanssa Saksalaisen Deutsche Orden -veljeskunnan Hospitalwerk-hyväntekeväisyysjärjestö (Deutsch-Ordens Hospitalwerk GmbH, kansainvälinen osasto) ja Euroopan komissio tekivät ensimmäisen, 2,95 miljoonan euron puitesopimuksen useissa Aasian maissa käynnistettyjen apuohjelmien tukemiseksi. Näin kirjoittaa DO aktuell, saksalaisen veljesmaakunnan lehti numerossa 4/1999. Der Deutsche Orden on julkisoikeudellinen yhteisö (rekisteröity toimipaikka: Weyarn/Etelä-Baijeri), ja se on ollut maksuvaikeuksissa marraskuusta 2000 lähtien. 1. Mikä oli edellä mainitun sopimuksen sisältö ja tavoite? 2. Minkä edellytysten ja velvoitteiden tuli täyttyä EU-rahoituksen saamiseksi? 3. Kuinka paljon varoja maksettiin? 4. Mitä tulosraportteja DOH:n kehitystyöstä on saatavana? 5. Onko varojen käytöstä tositteita? Millaisia? 6. Tekivätkö komissio ja DOH muita sopimuksia? Mitä? 7. Jatkuuko komission ja DOH:n yhteistyö vai onko se jo loppunut? Vastaus (13. toukokuuta 2002) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään kääntymään suoraan Euroopan komission puoleen, joka ainoana pystyy vastaamaan näihin kysymyksiin.