Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3335/98 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE) komissiolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Lämmitysöljyn verotuksen yhdenmukaistaminen Euroopan yhdentymisprosessin yhteydessä ja Schengenin sopimuksen mukaisesti on välttämätöntä yhdenmukaistaa kilpailuehtoja. EU:n eri jäsenvaltioissa on voimassa erilaisia määräyksiä lämmitysöljyn verotuksesta, mistä johtuu, että lämmitysöljyn hinta Itävallassa on 495 liiraa (ilman arvonlisäveroa) ja Italiassa sitävastoin 1108 liiraa (ilman arvonlisäveroa), josta pelkän veron osuus on 747 liiraa. Raja-alueiden asukkaat eivät voi hyötyä tästä, koska lämmitysöljyn tilaaminen naapurimaasta on niin monimutkaista ja kallista, että tavaran myynnistä aiheutuu loppujen lopuksi korkeammat kulut kuin alunperin kalliimmassa maassa. Voiko komissio ilmoittaa, miksi lämmitysöljyn verotuksessa on edelleen näin suuria eroja eri jäsenvaltioissa huolimatta direktiivistä 92/81/ETY(1), jolla säädetään laajasta kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta, ja direktiivistä 92/82/ETY(2), jolla jäsenvaltioilta vaaditaan kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämistä, ja miksi lämmitysöljyn tilaamiseen ulkomailta liittyy lähes ylipääsemättömiä esteitä pankkitakuiden tallettamisesta aina valtiovarainministeriön tarkastuksiin niin, että toimittajat jopa kieltäytyvät tavaran toimittamisesta? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) Valmisteverojen perimisessä yhteisössä noudatetaan tällä hetkellä valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/12/ETY(3). Direktiivin 7 artiklassa säädetään, että valmistevero on kannettava siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotteita käytetään. Kivennäisöljyjen tapauksessa tämä sääntö koskee kaikkia niitä tuotteita, joita kuljetetaan jäsenvaltiosta toiseen muilla tavoin kuin ajoneuvojen vakiosäiliöissä. Siksi on oikein, että Italian viranomaiset vaativat maksamaan lämmitysöljystä Italiassa perittävän suuruista valmisteveroa. Kivennäisöljyjen verotuksen vähimmäistaso vahvistetaan neuvoston direktiivissä 92/82/ETY, mutta jäsenvaltioilla on oikeus määrätä kehystä korkeampi verotaso. Tämä on johtanut huomattaviin verotasojen välisiin eroihin eri jäsenvaltioissa. On totta, että ongelmia syntyy juuri näiden erojen takia ja että energiatuotteista maksettavien välillisten verojen yhdenmukaistaminen helpottaisi kansalaisten tämänhetkisiä ongelmia. Komissio on jo muutamien vuosien ajan yrittänyt saada jäsenvaltiot vakuuttuneiksi suuremman yhdenmukaistamisen tarpeellisuudesta. Energiatuotteiden verotusta koskevassa komission viimeisimmässä ehdotuksessa(4) esitetään veron perusteen laajentamista kaikkiin kilpaileviin polttoaineisiin verotuksen aiheuttamien vääristymien poistamiseksi. Lisäksi komissio ehdottaa, että energiatuotteiden verotuksen vähimmäistasoja korotettaisiin huomattavasti. Vaikka verotasoja koskevan päätöksen tekeminen jää jäsenvaltioille, on toivottavaa, että prosessi johtaisi aikanaan verotasojen suurempaan lähentämiseen. Ehdotuksesta keskustellaan parhaillaan asiasta vastaavan neuvoston työryhmässä. Väliaikainen kertomus esitettiin Ecofin-neuvoston kokouksessa joulukuussa. Parlamentti käy myös mielipidekeskustelua, ja ehdotus hyväksytään toivottavasti vuoden 1999 alkupuolella. (1) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12. (2) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19. (3) EYVL L 76, 23.3.1992. (4) KOM(97) 30 lopullinen.