KIRJALLINEN KYSYMYS E-3800/02 esittäjä(t): Bernard Poignant (PSE) komissiolle. Englannin käyttäminen yhä useammin ainoana työkielenä.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0049 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3800/02 esittäjä(t): Bernard Poignant (PSE) komissiolle (7. tammikuuta 2003) Aihe: Englannin käyttäminen yhä useammin ainoana työkielenä Euroopan komission www-sivustoilta löytyy kielille omistettu sivusto, jonka aloitusteksti kuuluu seuraavasti: Ikuisesti monikielisenä säilyvässä Euroopassa kielten opiskelu avaa portit. Henkilökohtaisesti se voi avata tien paremmalle uralle ja mahdollisuuksille elää, opiskella tai työskennellä ulkomailla ja jopa nauttia enemmän lomistaan. Yrityksille monikielinen henkilöstö voi avata Euroopan ja maailman markkinat. Mutta kyse ei ole pelkästään tästä. Henkilön puhuma kieli on osa hänen identiteettiään ja hänen kulttuuriaan. Kielten opiskelu merkitsee myös toisten henkilöiden ja heidän ajatusmaailmansa ymmärtämistä. Tämä puolestaan merkitsee rasismin, muukalaisvihan ja suvaitsemattomuuden vastustamista. Euroopan komission ja ehdokasmaiden monivuotisen rahoitussopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan kuitenkin, että rahoitussopimusta koskeva kaikki komission ja ehdokasmaan viestintä käydään englanniksi. Vaikka englanti onkin nykyisin yksi kolmesta työkielestä, sen käyttö on päivä päivältä lisääntymässä. Pitääkö paikkansa, että siitä tulee todellisuudessa ehkä jopa laillisesti Euroopan unionin ainoa virallinen kieli? Pitääkö paikkansa, että komissio vaatii yhden ainoan kielen käyttöä edellä mainitussa rahoitussopimuksessa? Miten komissio aikoo ylläpitää monikielisyyden toimielinten jokapäiväisessä työskentelyssä? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (7. maaliskuuta 2003) Parlamentin jäsenen kyseenalaistama säännös edustaa käytäntöä, jota noudatettiin aivan yleisesti liittymisneuvottelujen aikana. Unioniin liityttyään jokainen uusi jäsenvaltio saa asetuksen N:o 1/1958(1) mukaan käyttää omaa äidinkieltään viestinnässään komission ja muiden yhteisön toimielinten kanssa. Komission ja ehdokaismaiden monivuotiset rahoitussopimukset laaditaan sekä tuensaajamaan kielellä että englanniksi, mutta englanninkielinen teksti on todistusvoimainen. Rahoitussopimusten mukaan niitä koskeva komission ja ehdokasmaiden viestintä on käytävä englanniksi. Sopimusneuvottelut käytiin lähinnä englanniksi, mutta kyseisen maan edustajien sitä toivoessa neuvotteluissa voitiin käyttää myös ranskaa ja toisinaan saksaa. Komissio haluaa painottaa, että henkilöstösääntöjen 25 artiklan mukaan palvelukseen ottamisen yleisenä ehtona on, että henkilöllä on perusteellinen kielitaito yhdessä Euroopan unionin virallisista kielistä ja tehtäviensä hoitamiseen riittävä kielitaito toisessa näistä kielistä. Komissio haluaa vielä kiinnittää parlamentin jäsenen huomiota siihen, että sen sisäisessä koulutuspolitiikassa on vuodesta 1991 lähtien ollut käytäntönä kartoittaa jokaisen uuden virkamiehen tai muun toimihenkilön kielitaito. Tavoitteena on kannustaa virkamiehiä parantamaan toisen vieraan kielen taitoa tai opiskelemaan kolmatta vierasta kieltä. Tässä yhteydessä komissio muistuttaa vielä pitävänsä ehdottoman tärkeinä intensiivikielikursseja, joiden avulla voidaan korvata ja täydentää niiden virkamiesten kielikoulutusta, joilla ei palvelukseen tullessaan ole erityiskoulutuksessa (siis muussa kuin kielikoulutuksessa) eniten käytetyissä kielissä vaadittavaa kielitaitoa. Erityisesti ovat kunnostautuneet ne kouluttajat, jotka käyttävät erityiskoulutuksen ilmoitetun kielen lisäksi myös toista vierasta kieltä. Mikä parasta, nykyisin suositaan yhä enemmän kahdella kielellä opetettavia kursseja (johdon koulutuksessa), joiden kouluttajat on yhä useammin valittu juuri monikulttuurisen taustansa takia. Usein erityiskoulutuksessa käytetään jopa kolmea kieltä. (1) Euroopan talousyhteisön neuvoston asetus N:o 1 Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä (EYVL B 17, 6.10.1958).