KIRJALLINEN KYSYMYS E-2804/00 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle. Lakisääteisen sosiaalivakuutuksen piiriin toisessa jäsenvaltiossa kuuluvan työsuhteen huomiotta jättäminen työttömyyskorvausta määritettäessä.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0180 - 0181



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2804/00 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle (4. syyskuuta 2000) Aihe: Lakisääteisen sosiaalivakuutuksen piiriin toisessa jäsenvaltiossa kuuluvan työsuhteen huomiotta jättäminen työttömyyskorvausta määritettäessä Tietääkö komissio, että oikeus työttömyyskorvaukseen Saksan liittotasavallassa on riippuvainen siitä, missä korvausta hakeva henkilö on viimeksi tehnyt lakisääteisen sosiaalivakuutuksen piiriin kuuluvaa työtä? Onko tämä Euroopan unionin määräysten mukaista? Vastaako vuodelta 1971 peräisin oleva asetus ETY/1408(1) vielä nykyistä todellisuutta? Saksan kansalainen työskenteli opintojensa aikana ja niiden jälkeen yhdeksän kuukautta Saksassa. Tämän jälkeen hän työskenteli lisää tietoa hankkiakseen Isossa-Britanniassa. Saadakseen työttömyyskorvausta Saksan liittotasavallassa henkilön on periaatteessa täytynyt työskennellä lakisääteisen sosiaalivakuutuksen piiriin kuuluvassa työsuhteessa kaksitoista kuukautta viimeisten kolmen vuoden aikana. Kyseisessä tapauksessa työttömyyskorvaushakemus hylättiin, koska asianomainen ei työsuhteensa päätyttyä Isossa-Britanniassa ollut työskennellyt Saksassa. Hänelle ei kuitenkaan ollut voitu välittää työtä, koska hän oli raskaana. Työttömyyskorvaushakemuksen hylkäämispäätöksessä viitattiin asetuksen ETY/1408/71 76 artiklan 3 kohtaan. (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (12. lokakuuta 2000) Yhteisön sosiaaliturvalainsäädännöllä, erityisesti neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1408/71(1), ei yhdenmukaisteta kansallisia sosiaaliturvajärjestelmiä vaan ne sovitetaan yhteen, jotta siirtotyöläiset ja heidän perheenjäsenensä eivät menetä sosiaalista suojeluaan heidän muuttaessaan yhteisön alueella. Työttömyysetuuksien osalta asetuksen 67 artiklassa säädetään, että henkilön joutuessa työttömäksi jäsenvaltion, jossa henkilö hakee työttömyysetuutta, on otettava huomioon vakuutus- tai työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet palkattuna työntekijänä toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, mikäli tätä edellytetään työttömyysetuutta koskevan oikeuden saamiseksi ensin mainitussa jäsenvaltiossa. Samassa yhteydessä todetaan myös, että tätä sovelletaan vain, jos henkilön vakuutus- tai työskentelykaudet kyseisissä jäsenvaltioissa ovat täyttyneet välittömästi ennen työttömäksi joutumista. Asetuksessa säädetään kuitenkin poikkeuksesta, joka koskisi arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa tapausta, jos kyseisen henkilön asuinpaikka oli säilynyt Saksassa (71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohta). Tällaisessa tapauksessa hän voisi kokonaan työttömäksi joutuessaan valita, haluaako hän saada työttömyysetuudet Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Saksassa. Jotta voidaan määrittää, säilyikö henkilön asuinpaikka tietyssä jäsenvaltiossa tässä tapauksessa Saksassa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että huomioon on otettava asumisen kesto ja jatkuvuus ennen muuttoa, maastapoistumisen tarkoitus ja kesto, toisesta jäsenvaltiosta saatu toimi sekä kaikista asiaan liittyvistä seikoista ilmenevät henkilön aikomukset(2). Jäsenvaltion laitos tai tuomioistuin soveltaa sitten näitä perusteita sen käsiteltävänä olevaan tapaukseen. (1) Viimeinen konsolidoitu toisinto: Neuvoston asetus (EY) N:o 118/97, annettu 2 päivänä joulukuuta 1996 (EYVL L 28, 30.1.1997), sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21 päivänä maaliskuuta 1972 (EYVL L 149, 5.7.1971) annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle (EYVL L 74, 27.3.1972 sellaisena kuin se on muutettuna EYVL L 28, 30.1.1997). (2) Asia C-102/91, Doris Knoch v. Bundesanstalt für Arbeit (Kok. 1992, s. I-4341).