ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3822/97 komissiolle esittäjä(t): Roberto Mezzaroma (UPE) (28. marraskuuta 1997) Aihe: Viittomakieli Haluan tehdä komissiolle tiettäväksi, että yhteisen viittomakielen puuttuminen on ongelma. Yhteinen viittomakieli on välttämätön, jotta eurooppalaiset kuuromykät voisivat kommunikoida keskenään kaikkialla Euroopassa. Tällä hetkellä viittomakieli vaihtelee eri kansallisuuksien välillä, mikä aiheuttaa vakavia kommunikointiongelmia kuuromykille ja vaikeuttaa samalla tukihenkilöiden koulutusta kuuromykille. Mitä komissio aikoo tehdä tämän ongelman ratkaisemiseksi, kun samalla olisi otettava huomioon eri valtioiden kulttuuriperinteet ja kuuromykkien kommunikoinnin helpottaminen? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (16. tammikuuta 1998) Parlamentti myönsi 500 000 ecua vuonna 1995 viittomakieliin liittyville toimille yhteisössä. Komissio pyysi tämän jälkeen kuuroja Euroopan tasolla edustavaa kansalaisjärjestöä (European Union of the deaf) kehittämään viittomakieliprojekteja vuosina 1996 ja 1997. Niissä piti ottaa huomioon parlamentin vuonna 1988 antama päätöslauselma, jolla pyrittiin edistämään kuurojen oikeutta käyttää viittomakieltä. Vuosien 1996-1997 projektien tuloksia tarkasteltiin viittomakieliä käsitelleessä erityiskonferenssissa, joka pidettiin Brysselissä syyskuussa 1997. Tällä konferenssilla pyrittiin muun muassa ohjaamaan julkista tukea kuuroille, jotta he voisivat käyttää valitsemaansa välinettä eli viittomakieltä osallistuakseen tasaveroisesti yhteiskunnan toimintaan. Myös komissio tukee tätä pyrkimystä. Koska yhteisön alueella on kuitenkin yhtä monia, ellei vielä useampiakin viittomakieliä kuin puhuttuja kieliä ja kuurot saavat koulutuksensa oman alueensa viittomakielellä, joka heijastelee tuon alueen historiallisia ja kulttuuriin liittyviä erityispiirteitä, yhteisen viittomakielen kehittämistä yhteisön alueelle ei suunnitella.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3541/97 neuvostolle esittäjä(t): James Moorhouse (PPE) (14. marraskuuta 1997) Aihe: Euroopan unionin transseksuaalit kansalaiset Kun otetaan huomioon Euroopan neuvoston suositus 1117 sekä transseksuaalien Euroopan kansalaisten oikeudellisessa asemassa ja kohtelussa esiintyvä suuri hajonta eri jäsenvaltioissa, onko olemassa suunnitelmia ehdotuksiksi näiden vähäosaisten ja syrjittyjen kansalaisten kansalaisoikeuksien kohentamiseksi? Onko neuvosto tietoinen siitä syrjinnän asteesta, jota nämä ihmiset kohtaavat työpaikkaa hakiessaan, passia myönnettäessä, vankilaoikeuksien sekä adoptio- ja avioliitto-oikeuden suhteen, ja siitä, kuinka näissä tilanteissa noudatettavat erilaiset käytännöt haittaavat vakavasti monien EU:n kansalaisten hyvinvointia, taloudellista menestystä ja onnea? Vastaus (17. maaliskuuta 1998) Neuvosto on tietoinen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamasta tuomiosta, joka koskee direktiivin 76/207 tulkintaa erään transseksuaalin työnsaannista ja työehdoista ((Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 30. huhtikuuta 1996 antama tuomio, P vastaan Sja Cornwallin County Council, asia C-13/94, Kok. s. I-2143. )). Neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, ettei se tällä hetkellä tarkastele Euroopan unionin transseksuaaleihin kansalaisiin liittyvää kysymystä. Lisäksi sille ei ole annettu asiaa koskevia ehdotuksia.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3462/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (31. lokakuuta 1997) Aihe: Ispran YTK Olen kuullut, että Englannissa on perustettu yritys, jonka toinen kotipaikka sijaitsee Rancon kaupungissa lähellä Ispran YTK:ta. Tämän yrityksen tehtävänä olisi rekrytoida työntekijöitä, jotka työskentelisivät YTK:ssa.Ovatko nämä hämmentävät tiedot tosia? Komission jäsenen Edith Cressonin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 1998) Lombardiassa ja erityisesti Varesen maakunnassa on aina ollut tiuha pienten ja keskisuurten yritysten verkosto. Nämä pk-yritykset voivat osallistua komission järjestämiin tarjouskilpailuihin, jos ne täyttävät kilpailuvaatimukset. Siinä tapauksessa, että niiden kanssa tehdään sopimus, niiden on suoriuduttava tehtävistä omalla vastuullaan ja omalla henkilöstöllään. Mainitunlainen Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustettu yritys, jolla on toimipaikka Rancossa, on olemassa. Ylipäätään on syytä huomata, että Pohjois-Italiassa toimii yhä enemmän muiden jäsenvaltioiden yrityksiä. Kyseisen tai minkään muunkaan yrityksen kanssa ei kuitenkaan ole tehty minkäänlaista sopimusta henkilöstön rekrytoimisesta Yhteiselle tutkimuskeskukselle (YTK).
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3751/97 komissiolle esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Itävallan ekopisteytysjärjestelmä Onko komissio tietoinen siitä, että Itävallassa on ongelmia elektronisen ekopisteytysjärjestelmän käyttöönotossa, minkä vuoksi hollantilaiset tavarankuljettajat tulevat ensi vuonna kohtaamaan ongelmia, koska heillä ei ole ¨vanhanaikaisia¨ ekomerkintöjä? Voiko komissio lisäksi selventää, miten se pidetään ajan tasalla elektronisen ekopisteytysjärjestelmän kehityksestä Itävallassa? Jos komissio on tietoinen ongelmasta, aikooko se ryhtyä toimenpiteisiin, jotta itävaltalaisen järjestelmän negatiiviset seuraukset hollantilaisille tavarantoimittajille jäisivät mahdollisimman rajoitetuiksi, ottaen huomioon myös sen, että hollantilaisen lupia myöntävän viranomaisen (NIWO) täytyy investoida uuteen tietokonejärjestelmään ja että itävaltalaisen ekopisteytysjärjestelmän pitäisi lakata olemasta voimassa 1. tammikuuta 2001? Onko komissio tietoinen siitä, pidetäänkö jäsenmaat ajan tasalla Itävallan elektronisen ekopisteytysjärjestelmän kehityksestä, ja jos pidetään, niin miten? Jos näin on, voiko komissio ilmoittaa, jos se tietää, miten muissa jäsenvaltioissa on reagoitu tämän elektronisen ekopisteytysjärjestelmän käyttöönottoon liittyviin ongelmiin? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 1998) Asiasta vastaava Itävallan ministeriö - Bundesministerium für Wissenschaft und Verkehr - on tiedottanut säännöllisesti komissiolle sähköisen ekopisteytysjärjestelmän käyttöönoton edistymisestä. Komissio sai viimeisimmät tiedot 10. marraskuuta 1997, jolloin Itävallan viranomaiset vahvistivat, että uusi järjestelmä on aikataulun mukaisesti toimintakunnossa 1. tammikuuta 1998. Siitä, miten järjestelmä vaikuttaa Alankomaiden liikenteenharjoittajiin, arvoisalle parlamentin jäsenelle voidaan todeta, että ekopisteytysjärjestelmä lakkaa olemasta voimassa 1. tammikuuta 2001 vain siinä tapauksessa, että järjestelmän tavoite - 60 prosentin vähennys Itävallan kautta kulkevien rekkojen typpioksidipäästöihin - on saavutettu pysyvästi kyseiseen määräaikaan mennessä. Jos tavoitetta ei saavuteta, järjestelmää jatketaan 31. joulukuuta 2003 asti. Komissio haluaa huomauttaa, että sähköisen ekopisteytysjärjestelmän vuoksi ei vaadita mitään investointeja uuteen tietokonejärjestelmään. Järjestelmä on suunniteltu niin, että mikään jäsenvaltio ei tarvitse enempää kuin normaalin mikrotietokoneen ja Internet-yhteyden. Ecopoint-järjestelmän hallintokomitea on tiedottanut asian kehittymisestä jäsenvaltioille. Komitea on kokoontunut keskimäärin 3*4 kertaa vuodessa. Jotkut jäsenvaltiot ovat olleet huolissaan siirryttäessä byrokraattisesta ja riittämättömästä asiakirjoihin perustuvasta ekopisteytysjärjestelmästä telemaattiseen järjestelmään. Arvoisaa jäsentä kuitenkin muistutetaan siitä, että jäsenvaltiot äänestivät yksimielisesti järjestelmän puolesta, kun asiasta käytiin yksityiskohtaisia keskusteluja Itävallan liittymisneuvotteluiden aikana.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4168/97 komissiolle esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Sädehoidosta aiheutuvia vaurioita koskeva tutkimusrahoitus EU:ssa ja ¨paras menettely¨ muissa EU-maissa Sain äskettäin kirjeen vaalipiirissäni Yhdistyneessä kuningaskunnassa yhdistykseltä, joka pyrkii edistämään sellaisen tiedon saatavuutta, jonka tarkoituksena on varoittaa naisia kaikista mahdollisista rintasyövän sädehoidon aiheuttamista sekä lyhyt- että pitkäaikaisista sivuvaikutuksista. Mitä rahoitusta on saatavilla sädehoidon aiheuttamia vaurioita koskevaa tutkimusta varten EU:ssa? Mitä sädehoidon aiheuttamia vaurioita koskevaa tutkimusta tehdään EU:ssa? Mikä on se sädehoitoon liittyvä ¨paras menettely¨, joka on käytössä muissa EU-maissa? Komission jäsenen Edith Cressonin komission puolesta antama vastaus (9. helmikuuta 1998) Euroopan yhteisö tukee sädehoidon sivuvaikutusten tutkimusta biolääketieteen ja terveyden alan erityisohjelmaan 1994*1998 (Biomed 2) kuuluvassa syöpätutkimusosuudessa ((EYVL L 361, 31.12.1994. )). Kaiken syöpätutkimuksen ohjeellinen rahoitus ohjelmasta on 33,5 miljoonaa ecua. Suurin osa syöpätutkimusta rahoitetaan jäsenvaltioiden tasolla. Komissio tukee Biomed 2 -ohjelmasta yhtä tutkimushanketta, joka käsittelee sädehoidon aiheuttamia kudosvaurioita. Hankkeen budjetti on 410 784 ecua, ja siihen osallistuvat 14 eurooppalaista tutkimusryhmää kehittävät menetelmiä, joilla voidaan selvittää, keillä potilaista on suurin riski saada komplikaatioita sädehoidosta. Päätavoite on sovittaa annos henkilökohtaisesti. Ennen hoidon aloittamista otetaan kudos- ja verinäytteitä. Moninaisilla laboratoriokokeilla pyritään ennakoimaan mahdollisimman tarkkaan, miten terve kudos sietää sädehoitoa. Tällä tavalla parannetaan kokonaistulosta vähentämällä vaurioiden vaaraa ja parantamalla potilaalle annettavaa hoitoa. Yksi hankkeen tavoitteista on kehittää valiokäytäntö, jota hankkeeseen osallistuvat keskukset voivat soveltaa. Lisäksi komission ohjelmasta ¨Eurooppa syöpää vastaan¨ on tuettu useita laadunvarmistus- ja muita toimenpiteitä, joilla sädehoidon standardeja on pyritty parantamaan Euroopassa. Kaikkia näitä tutkimuksia johtaa Euroopan terapeuttisen radiologian ja kasvainopin yhdistys ESTRO (European society for therapeutic radiology and oncology) ((ESTRO, Avenue E. Mounier 83, 1200 Bruxelles/Brussel. Puh. (32-2) 775 93 40. )). Vuonna 1995 julkaistiin laadunvarmistusasiakirja teoksessa Radiotherapy and oncology ((Radiotherapy and oncology 35 (1995), s. 61-73. Kustantaja Elsevier. )). ESTRO tarjoaa nykyään komission tuella kansainvälisiä kursseja, joilla parannetaan sädehoitoalan koulutuksen tasoa Euroopassa.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4007/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Eurooppalaisen liuskekiven myynninedistämiskampanja Eurooppalaisen liuskekiven myynninedistämisen taso on yleensä ottaen hyvin alhainen. Tuotteen arvostus johtuu sen perinteistä ja sen erinomaisista tuloksista katemateriaalina. Maissa, jota sitä ei perinteisesti käytetä, liuskekivi on kuitenkin yksi tuntemattomammista rakennusmateriaaleista - jopa monet arkkitehdit ja rakentajat eivät ole tietoisia sen teknisistä ominaisuuksista, sen asentamisesta, kestosta ja mahdollisuuksista. Yleinen mielikuva siitä on, että se on kallis tuote, joka on varattu ainoastaan historiallisille rakennuksille tai luksusrakennuksille. Ei myöskään ole mielikuvaa, joka erottaisi oman eurooppalaisen liuskekivemme kolmansista maista peräisin olevasta liuskekivestä. Alan teollisuuden merkityksestä ei myöskään yleensä ottaen olla sosiaalisesti tietoisia. Eikö komissio tässä tilanteessa katso, että EU:n olisi tarpeellista tukea eurooppalaisen liuskekiven myynninedistämistä? Onko komissio toteuttanut tai aikooko se toteuttaa eurooppalaisen liuskekiven myynninedistämiseen ja levittämiseen suunnattuja toimenpiteitä? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4006/97, E-4007/97 ja E-4010/97 (6. helmikuuta 1998) Komissio vahvisti neuvostolle esittämässään kertomuksessa muun kuin energia-alan vuoriteollisuudesta 18 päivänä marraskuuta 1993 annettujen neuvoston päätelmien täytäntöönpanosta ((Asiak. SEC(96) 852. )), että yhteisön lainsäädännöllä ei ole paljonkaan merkitystä ympäristökustannusten ongelmissa verrattuna kansallisiin tai sitä alemman tason säädösaloitteisiin. Komissio ei kiellä alan alueellista merkitystä eikä rakennerahastojen hyödyntämisoikeutta, mutta sillä ei ole rahoitusvälineitä, joilla alan kustannuksia voitaisiin korvata. Komissiolla ei ole käytössään keinoja tukea suoraan liuskekivialan tuotteita, ja sen mielestä tämä on ensisijaisesti ammattijärjestöjen tehtävä. Komissio huomauttaa kuitenkin, että tavoitetta voidaan edistää ammattikoulutuksen alaan liittyvällä yhteistyöllä muiden rakennusalan tai tutkimuksen toimijoiden kanssa. Panemalla täytäntöön rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/106/ETY ((EYVL L 40, 11.2.1989. )), johon ala liittyy standardointityön välityksellä, vaikutetaan todennäköisesti myönteisesti tuotteen julkiseen kuvaan ja yhteisön tuottajien kansainväliseen kilpailukykyyn. Komissio teki 20. marraskuuta 1997 päätöksen 97/808/EY ((EYVL L 331, 3.12.1997. )) rakennusalan tuotteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettelystä lattianpäällysteiden (floorings) osalta saatuaan pysyvältä rakennusalan komitealta myönteisen lausunnon.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3245/97 komissiolle esittäjä(t): Rijk van Dam (I-EDN), Frits Castricum (PSE) ja Georg Jarzembowski (PPE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Satamille suunnattua valtion tukea koskevat suuntaviivat 5. heinäkuuta 1995 antamassaan tiedonannossa ¨Lyhyen matkan merikuljetusten kehittäminen Euroopassa: Tulevaisuudennäkymät ja haasteet¨ komission tarkoituksena on määrätä suunnitelluissa suuntaviivoissa siitä, millä tavoin valtion tukia koskevia perustamissopimusten määräyksiä tulisi soveltaa satama-alaan. 1. Voiko komissio ilmoittaa - kaksi vuotta edellä mainitun tiedonannon julkaisemisesta - milloin se julkaisee satamille suunnattua tukea koskevat suuntaviivat? 2. Millä tavoin komissio aikoo valvoa sitä, että jäsenvaltioiden satamille myöntämä tuki vastaa perustamissopimuksen määräyksiä? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 1997) 1. Komission vastikään julkaisemassa merisatamia ja merenkulun infrastruktuuria koskevassa vihreässä kirjassa ((Asiak. KOM(97) 678 lopullinen. )) käsitellään useita satama-alaa koskevia kysymyksiä, erityisesti infrastruktuurin julkista rahoitusta ja valtiontukea. Satamille suunnattua valtiontukea koskevien suuntaviivojen julkaiseminen riippuu suuresti yhteisön muiden toimielinten, jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja muiden osapuolten kanssa vihreän kirjan julkaisemisen seurauksena käytävien neuvottelujen tuloksista. 2. Satamille nykyisin myönnettävän valtiontuen tutkiminen riippuu suuresti tuen tyypistä ja tarkoituksesta, joka saattaa vaihdella sosiaalituesta infrastruktuuria varten myönnettävään taloudelliseen tukeen. Mitä tulee viimeksi mainittuun, komissio on aina ollut sitä mieltä, että julkiset investoinnit infrastruktuuriin eivät yleensä ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan mukaista valtiontukea edellyttäen, että kyseiset rakenteet ovat avoimia kaikille yleisen edun mukaisille käyttäjille eikä käyttöoikeuden myöntämisessä harjoiteta syrjintää. Toisaalta sellaisten rakenteiden julkinen rahoitus, joita saavat käyttää tietyt yritykset, kuuluu yleensä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan soveltamisalaan.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3948/97 neuvostolle esittäjä(t): Johannes Swoboda (PSE) (15. joulukuuta 1997) Aihe: Aloite Kosovo-kysymyksen ratkaisemiseksi Ranska ja Saksa ovat tehneet aloitteen Kosovo-kysymyksen ratkaisemiseksi. Missä määrin edellä mainittu aloite on suunniteltu yhteistyössä neuvoston kanssa ja millaisia ovat olleet tähän aloitteeseen osallistuneiden osapuolien ensimmäiset reaktiot? Vastaus (7. huhtikuuta 1998) 1. Ranska ja Saksa ovat tiedottaneet neuvostolle aloitteestaan ja toimittaneet siihen liittyvän kirjeen, joka lähetettiin presidentti Milosevicille sen jälkeen, kun asiasta oli keskusteltu EU:n ja yhteydenpitoryhmän muiden jäsenten kanssa. Kirjeessään Ranska ja Saksa toivat esille, että heidän aloitteensa olisi nähtävä yrityksenä löytää ratkaisu Kosovon ongelmiin ja lopettaa Jugoslavian liittotasavallan kansainvälinen eristyneisyys alueen ja Euroopan vakauden edistämiseksi. Valitettavasti aloite näyttää monien muiden kansainvälisen yhteisön tekemien aloitteiden tavoin jääneen toistaiseksi ilman vastakaikua. 2. Neuvosto seuraa osaltaan tarkasti Kosovon tilannetta. Neuvoston puheenjohtaja on esittänyt asiaa koskevan julkilausuman parlamentin täysistunnossa 11. maaliskuuta 1998 ja ilmoittaa parlamentille tilanteen kehityksestä asianmukaisissa yhteyksissä. 3. Neuvosto on toteuttanut viime aikoina sarjan toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on painostaa Belgradia etsimään rauhanomainen ratkaisu Kosovon ongelmaan. Näihin toimenpiteisiin kuuluu mm. aseidenvientikielto, vientikielto niiden tarvikkeiden osalta, joita olisi mahdollista käyttää kansallisiin tukahduttamistoimiin tai terrorismiin, vientiluoton keskeyttäminen sekä viisumien epääminen tietyiltä Serbian edustajilta, joilla on todettu olevan selkeä vastuu turvallisuuskysymyksistä Kosovossa. Tämä päätös, joka perustuu ulkoasiainministereiden 13. maaliskuuta käymiin keskusteluihin, on osoitus siitä vakavuudesta, jolla Euroopan unioni suhtautuu Kosovon viimeaikaisiin tapahtumiin. Euroopan unionin tarkoituksena on jatkaa Belgradin viranomaisten painostamista, jotta saataisiin aikaan mielekäs vuoropuhelu ilman ennakkoehtoja. Sekä heidän että Kosovon albanialaisjohdon odotetaan tuntevan vastuunsa, sillä Jugoslavian liittotasavallan, Kosovo mukaan lukien, etu ja alueen vakaus riippuvat siitä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4043/97 komissiolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Kuubalaisten toisinajattelijoiden vapauttaminen vankilasta Onko komissio ottanut yhteyttä Kuuban viranomaisiin Kuuban kansalaisten Marta Beatriz Roquen, René Gómezin, Vladimiro Rocan ja Félix Bonnen vapauttamiseksi vankilasta? Heidät vangittiin vain siksi, että he kuuluivat Kuuban sisällä toimiviin toisinajattelijaryhmiin. Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1998) Euroopan unioni esitti vuoden 1997 heinäkuussa puheenjohtajamaansa Havannassa olevan edustajansa välityksellä kaksi virallista vetoomusta arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemien neljän toisinajattelijan vapauttamiseksi. Komissio tuki kyseisiä vetoomuksia, jotka tehtiin sen puolesta osana unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Komission edustajat ovat viime aikoina tehneet selväksi Kuuban viranomaisille, että kyseiset neljä toisinajattelijaa on vapautettava ja yleensäkin viranomaisten asenteen muututtava opposition suhteen sananvapautta ja yhdistymisvapautta koskevien perusoikeuksien kunnioittamiseksi ennen kuin Euroopan unioni voi harkita yhteistyösuhteiden tiivistämistä Kuuban kanssa.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3756/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (17. marraskuuta 1997) Aihe: Kurdit ja poliittinen turvapaikka Kurdit eivät ole roistoja eivätkä lainsuojattomia, ja Italiaan meritse tulevat pakolaiset, ainakin kurdit, aiheuttavat poliittiseen turvapaikkaan liittyviä kansainvälisiä ongelmia. Pitää muistaa, että näitä ihmisiä, joita vastaan taistellaan ja joita jahdataan salaisessa sodassa, joka valitettavasti ei ole liikuttanut kansalaisia, sorretaan usein julmalla tavalla, eikä heillä ole rauhaa Irakin hallitsemalla alueella, ei myöskään Iranin, Syyrian tai Turkin valvomilla alueilla. Jos kurdeille ei anneta pakolaisstatusta, en ymmärrä kenelle se ylipäätään voitaisiin antaa. On todettava, ettei yksikään kansainvälinen järjestö näytä tekevän päätöstä ensimmäisen askeleen ottamisesta edes pelkästään humanitaarisella tasolla; vaadimme, että Euroopan on oltava ensimmäisten joukossa poistamassa tätä häpeää. Euroopan on aloitettava miettimällä, mitä ovat sivistyneessä yhteiskunnassa poliittinen turvapaikka, pakolaisten vastaanoton tarpeet ja mahdollisuus työhön Euroopan unionin maissa. Schengenin sopimuksen jälkeen Pugliaa ei enää voi pitää Italian, vaan Euroopan rajana. Pyydän komissiota ja neuvostoa toimimaan nopeasti valtavan kurdiongelman ratkaisemiseksi Euroopan tasolla ja ottamaan ratkaisuun mukaan välittömästi myös YK:n turvallisuusneuvoston. Korostettakoon, että kurdikysymyksen huomiotta jättämisestä voi seurata ongelman räjähtäminen käsiin: joko pakoreitit suuntautuvat muiden Euroopan maiden kautta tai syntyy vaarallinen aseellinen selkkaus, jota ei voida enää hallita, ja jolla on katastrofaaliset mittasuhteet. Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (10. joulukuuta 1997) Pakolaisen oikeusaseman myöntäminen turvapaikkaa jäsenvaltioissa hakeville kuuluu jäsenvaltioiden toimivallan piiriin. Yhteinen kanta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen 1 artiklassa ((Neuvoston 4 päivänä maaliskuuta 1996 määrittelemä yhteinen kanta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella pakolaisten oikeusasemaa koskevan 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitetun 'pakolainen'-käsitteen yhdenmukaistetusta soveltamisesta (EYVL N:o L 63, 13.3.1996). )), johon arvoisan parlamentin jäsenen voisi olla hyödyllistä tutustua, tarkoitetun 'pakolainen'-käsitteen yhdenmukaistetusta soveltamisesta hyväksyttiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon kuuluvan oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön yhteydessä. Irakilaisten pakolaisten saapumisen nostama ongelma otettiin esille yleisten asiain neuvostossa 6. lokakuuta 1997 sekä oikeus- ja sisäasiainministereiden tapaamisessa Mondorfissa 9. - 10. lokakuuta 1997. Neuvoston asianomaiset ryhmät tutkivat asiaa parhaillaan.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3409/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (28. lokakuuta 1997) Aihe: Castel Sant'Angelon alikulkutunnelin rakentaminen Roomaan ¨Castel Sant'Angelon alikulkutunneli¨ -hanketta on muutettu huomattavasti alkuperäiseen suunnitelmaan nähden. Radikaalit muutokset johtuvat siitä, että töiden edetessä ilmeni, että alkuperäissuunnitelma oli toteuttamiskelvoton. Hankkeen kustannukset ovat nousseet 100 miljardista liirasta 169 miljardiin ja alkuperäinen aikataulu on mitä ilmeisimmin muuttumassa. Samalla kun komissio vielä odotti vastausta ympäristövaikutusten arvioinnista esitettyihin vaatimuksiin, vastaavanlainen ongelma esiintyy myös uudessa hankkeessa. Voiko komissio selvittää, 1. noudatetaanko uudessa hankkeessa ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. )), erityisesti sen osalta mikä koskee kansalaisten osallistumista menettelyihin sekä arkkitehtonisen perinnön ja historiallisten monumenttien kunnioittamista ja säilyttämistä? 2. Voiko komissio sanoa, lisääkö EIP arvioitujen menojen kasvamisen vuoksi (sekä tämän että muiden Rooma 2000 -puitesopimuksen alaan kuuluvien hankkeiden osalta) rahoitusta suhteellisesti? 3. Vaarantaako aikataulussa myöhästyminen rahoituksen saamisen EIP:ltä hanketta varten? 4. Missä tapauksissa EIP voisi perua rahoituksen? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (8. joulukuuta 1997) Kyseinen hanke ei kuulu Euroopan investointipankin (EIP) rahoittaman Rooma 2000 -ohjelman sisältämiin investointeihin. Pankki ei ole tiennyt tästä hankkeesta eikä siten ole suorittanut alustavia tutkimuksiakaan. Komissiolla ei ole tämän enempää tietoa hankkeesta, sillä jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta tiedottaa komissiolle kaikkien suunnittelemiensa hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinneista.