KIRJALLINEN KYSYMYS E-3158/98

esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE) komissiolle

(19. lokakuuta 1998)

Aihe: Korualan kauppa yhteisössä

Espanjan korukauppiaitten liitto on valittanut komissiolle esteistä, joita espanjalaisilla korujen viejillä on tuotteittensa kaupan pitämisessä yhteisön markkinoilla.

Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä näiden esteiden poistamiseksi?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(14. joulukuuta 1998)

Ensinnäkin on mainittava, että on olemassa neuvoston ja parlamentin direktiiviehdotus, jonka tarkoituksena on jalometalleja koskevien kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistaminen jalometallisesineiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi(1). Ehdotuksen tavoitteena on yhdenmukaistaa pitoisuudet, pitoisuusleimat ja vastuuleimat sekä sertifikaatiojärjestelmät (harkinnassa on ollut kolme vaihtoehtoista järjestelmää: laadunvarmistus, EY-ilmoitus vaatimustenmukaisuudesta ja ulkopuolisen laitoksen suorittama tarkastus). Ehdotusta ei ole kuitenkaan ole saatu vielä hyväksyttyä, koska jäsenvaltioiden mielipiteet sertifikaatiomenettelyistä eroavat toisistaan. Neuvostossa tällä hetkellä keskusteltavana olevassa versiossa ehdotetaan kompromissiratkaisua. Sen mukaan ainoastaan kahden sertifikaatiojärjestelmän välillä kolmesta voidaan saavuttaa vastaavuus. Nämä kaksi järjestelmää ovat ulkopuolisen laitoksen suorittama tarkastus ja laadunvarmistus. Kolmatta järjestelmää, jossa annetaan EY-ilmoitus vaatimustenmukaisuudesta, pidetään valinnaisena.

Komissio on aloittanut jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevan menettelyn. Toiminnan käynnistämiseen on vaikuttanut vuonna 1992 tehty laaja-alainen tutkimus jäsenvaltioiden lainsäädännöstä ja sen tulokset sekä se, että yhteisön tason yhdenmukaistaminen on antanut odottaa itseään. Menettelyn tarkoituksena vaatia jäsenvaltioilta seuraavia asioita: toisessa jäsenvaltiossa lyödyn leiman tai vähintään direktiiviehdotuksessa mainittujen leimojen tunnustaminen (Italian puheenjohtajakaudella vuoden 1996 huhtikuussa ehdotetussa tämänhetkisessä versiossa leimavalikoima on Kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) standardien mukainen ja sitä on täydennetty leimalla 999), toisessa jäsenvaltiossa laillisesti lyödyn pitoisuusleiman tunnustamista koskevan lausekkeen sisällyttäminen, silloin kun leima antaa kansallisessa lainsäädännössä vaadittuja tietoja vastaavat tiedot, toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjä vastuuleimoja koskevan lausekkeen sisällyttäminen, sekä kotimaisten ja maahantuotujen tuotteiden toisistaan eroavan merkintäkäytännön poistaminen siinä tapauksessa, että maahantuotuja tuotteita ehdotetaan merkittäväksi tuontimaassa. Jäsenyysvelvoitteiden laimin-lyöntiä koskeva menettely on johtanut siihen, että suurin osa jäsenvaltioista on jo muuttanut lainsäädäntöään. Muutamissa jäsenvaltiossa prosessi on vielä kesken tai ratkaisuun ollaan pääsemässä. Voidaan todeta, että komission toiminnan tuloksena jäsenvaltioiden viranomaiset hyväksyvät vastedes vastavuoroista tunnustamista koskevan periaatteen jalometalliesineiden kaupassa.

Erityisesti Espanjan jalometallialan toimijoiden esittämien valitusten myötä on kuitenkin käynyt ilmi, että ongelmia on edelleen. Espanjan lainsäädännön mukaan tarkastusleiman voi lyödä joko virallinen laitos tai valtuutettu laitos. Jälkimmäisessä tapauksessa on kyseessä valmistajan ehdottama laitos, jonka kansalliset viranomaiset ovat valtuuttaneet juuri tätä tarkoitusta varten ja jotka valvovat leimausta tarkasti. Tämä järjestelmä muistuttaa laadunvalvontajärjestelmää. Mutta tosiasiallinen tunnustaminen törmää käytännössä siihen, että jäsenvaltiot, jotka ovat tietoisia ulkopuolisen laitoksen suorittaman tarkastuksen olemassaolosta, kieltäytyvät tunnustamasta, että ne olisivat vastaavia valmistajan vastuunalaisuudessa lyötyjen leimojen kanssa, vaikka ne kuuuluvat laadunvalvontajärjestelmään. Viime aikoina komissio on kirjannut useita valituksia ja viran puolesta paljastettuja tapauksia, ja se on aloittanut uudelleen keskustelun jäsenvaltioiden kanssa ongelman ratkaisemiseksi. Jäsenvaltioiden viranomaisilta on nimenomaan kysytty, ovatko nämä valmiita tunnustamaan, että ulkopuolisen laitoksen lyömä leima vastaa laadunvalvonnan, joka tarjoaa ammattitaidon ja riippumattomuuden kannalta asianmukaiset ja riittävät takuut, yhteydessä lyötyjä leimoja.

(1) EYVL C 209, 29.7.1994.