FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/106

(2004/C 78 E/0107)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2356/03

esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE), Caroline Jackson (PPE-DE), Johannes Blokland (EDD), Alexander de Roo (Verts/ALE) ja Karl-Heinz Florenz (PPE-DE) komissiolle

(17. heinäkuuta 2003)

Aihe: Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevan direktiivin (2002/95/EY) tulkinta

Komission puolesta kirjalliseen kysymykseen E-0789/03 (1) antamassaan vastauksessa komission jäsen Margot Wallström toteaa, että [direktiivin 2002/95/EY] 2 artiklan 3 kohdassa ei säädetä niiden käytöstä uusissa 1. heinäkuuta 2006 jälkeen markkinoille tuoduissa sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. Tässä tarkoitetaan ”niiden käytöllä” vara-osia. Kysymys ei kuitenkaan koskenut uudelleenkäyttöä varaosina ennen 1. heinäkuuta 2006 markkinoille saatetuissa sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. Kyse oli sellaisten komponenttien uudelleenkäytöstä uusissa laitteissa, jotka sisältävät vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevassa direktiivissä (2002/95/EY (2)) kiellettyjä aineita, mutta jotka ovat peräisin käytetyistä, ennen 1. heinäkuuta 2006 markkinoille saatetuista sähkö- ja elektroniikkalaitteista.

Sähkö- ja elektroniikkalaiteromudirektiivin (2002/96/EY (3)) 3 artiklan d kohdassa ”uudelleenkäyttö” määritellään seuraavasti: ”kaikki toimet, joissa sähkö- ja elektroniikkalaiteromua tai sen komponentteja käytetään samaan tarkoitukseen, johon ne on suunniteltu”. Tämän määritelmän soveltaminen mahdollistaa purettujen komponenttien käytön jatkamisen missä tahansa laitteessa, riippumatta siitä, onko kyse jo olemassa olevasta laitteesta vai uudesta. Näin vältetään käytettyjen, mutta ongelmitta uudelleenkäyttöön soveltuvien komponenttien ennenaikainen poisheittäminen, mikä tukee sähkö- ja elektroniikkalaiteromu-direktiivin ympäristötavoitteiden toteutumista.

Jos tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevan direktiivin 2 artiklan 3 kohtaa tulkitaan ahtaasti siten, että edellä kuvatun kaltainen uudelleenkäyttö ei ole sallittua, tulkinta on ristiriidassa sähkö- ja elektroniikkalaiteromudirektiivin tuotesuunnittelua koskevan 4 artiklan kanssa. Kyseisessä artiklassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden on edistettävä sellaista sähkö- ja elektroniikkalaitteiden suunnittelua ja valmistusta, jolla otetaan huomioon ja helpotetaan sähkö- ja elektroniikkalaite-romun sekä sen osien ja materiaalien purkamista ja hyödyntämistä sekä erityisesti sen uudelleenkäyttöä ja kierrätystä”. Näin ollen sellaisten käytetyistä ja ennen 1. heinäkuuta 2006 markkinoille saatetuista sähkö- ja elektroniikkalaitteista purettujen komponenttien, jotka sisältävät vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevassa direktiivissä kiellettyjä aineita, mutta jotka muuten soveltuvat erinomaisesti uudelleenkäyttöön, ennenaikainen loppukäsittely ja tuhoaminen on vastoin sähkö- ja elektroniikkalaiteromudirektiivin 4 artiklassa tarkoitettuja päämääriä.

Yhtyykö komissio näkemykseen, jonka mukaan on sallittua, että 1. heinäkuuta 2006 jälkeen markkinoille ensimmäisen kerran saatetut uudet sähkö- ja elektroniikkalaitteet sisältävät komponentteja, jotka on purettu uudelleenkäyttöä varten laitteista, jotka on saatettu markkinoille ennen kyseistä päivämäärä, huolimatta siitä, että kyseiset komponentit sisältävät tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevassa direktiivissä tarkoitettuja aineita?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(11. syyskuuta 2003)

Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa 27. tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/95/EY (4) yksi päätavoite on, etteivät uudet sähkö- ja elektroniikkalaitteet (eli laitteet jotka saatetaan markkinoille ensimmäisen kerran 1. heinäkuuta 2006 alkaen) sisällä lyijyä, kadmiumia, elohopeaa, kuudenarvoista kromia, polybromibifenyyliä (PBB) tai polybromidifenyylieetteriä (PBDE). Tästä syystä mainitussa direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään näitä aineita koskevasta nimenomaisesta kiellosta. Direktiivissä säädetään kahdenlaisista poikkeuksista tähän vaarallisten aineiden käyttöä koskevaan kieltoon. Ensiksikään kieltoa ei sovelleta direktiivin liitteessä lueteltuihin käyttötarkoituksiin (5). Lisäksi 2 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisten sähkö- ja elektroniikkalaitteiden korjaamiseen tarkoitettuihin varaosiin eikä sellaisten sähkö- ja elektroniikkalaitteiden uudelleenkäyttöön, jotka on saatettu markkinoille ennen 1 päivää heinäkuuta 2006.” Säännöksen tarkoituksena on mahdollistaa vanhojen laitteiden korjaaminen varaosilla ja varmistaa, että vanhoja sähkö- ja elektroniikkalaitteet käytetään uudelleen. Poikkeusta sovelletaan ainoastaan vanhoihin laitteisiin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2006. Direktiivissä sallitaan siis vaarallisia aineita sisältävien varaosien pitäminen kaupan vanhojen laitteiden korjaamista varten sekä vanhojen laitteiden pitäminen kaupan uudelleenkäyttämistarkoituksessa.

Vastauksena parlamentin jäsenen kysymykseen komissio katsoo kuitenkin, ettei voida sallia sitä, että uudet sähkö- ja elektroniikkalaitteet sisältäisivät uudelleenkäytettyjä vanhojen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden osia, jos tällaisten osien käyttöä rajoitetaan mainitussa direktiivissä.

Komissio katsoo, että tällaisen käytön salliminen olisi ensinnäkin ristiriidassa edellä mainitun direktiivin päätavoitteen ja 2 artiklan 3 kohdan sanamuodon kanssa. Direktiivin säännöksistä poikkeavan lähestymistavan omaksuminen voisi johtaa siihen, että uusiin laitteisiin voidaan jälkikäteen asentaa osia, jotka sisältävät vaarallisia aineita. Tällöin vaaralliset jätteet pysyisivät pitempään jätevirrassa ja samalla rajoitettaisiin pyrkimyksiä lisätä kierrätystä. Samalla vaikeutettaisiin myös tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetun direktiivin sekä sähkö- ja elektroniikkalaite-romusta 27. tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/96/EY (4) täytäntöönpanoa.

Sovittelumenettelyn aikana harkittiin kyllä mahdollisuutta sallia sellaisten osien jälkiasentamisen salliminen uusiin laitteisiin, joiden käyttöä rajoitetaan tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetulla direktiivillä, mutta siitä päätettiin luopua.

Komissio katsoo edellä esitetyn tulkinnan perusteella, ettei tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetun direktiivin 2 artiklan 3 kohta ei ole ristiriidassa sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin 4 artiklan kanssa. Edellisessä direktiivissä säädetään vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta uusissa laitteissa, kun taas jälkimmäisen tarkoituksena on estää sähkö- ja elektroniikkaromun haitallisia vaikutuksia, jotka kohdistuvat ihmisten terveyteen ja ympäristöön. Mainittujen vaarallisten aineiden käyttö uusissa sähkö- ja elektroniikkalaitteissa olisi myös sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin 4 artiklassa lueteltujen tavoitteiden — kierrätyksen sekä osien ja materiaalien purkamisen edistäminen — vastaista edellä mainituista syistä.

(1) EUVL C 11 E, 15.1.2004, s. 118.

(2) EUVL L 37, 13.2.2003, s. 19.

(3) EUVL L 37, 13.2.2003, s. 24.

(4) EUVL L 37, 13.2.2003.

(5) Direktiivin 4 artiklan 2 kohta, 5 artikla ja liite.