KIRJALLINEN KYSYMYS E-0801/00 esittäjä(t): Michel Hansenne (PPE-DE) komissiolle. Palvelut ranskalaisille valtiollisille tai kunnallisille sairaaloille.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0159 - 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0801/00 esittäjä(t): Michel Hansenne (PPE-DE) komissiolle (16. maaliskuuta 2000) Aihe: Palvelut ranskalaisille valtiollisille tai kunnallisille sairaaloille Kun Belgiassa arvonlisäveron alainen tutkimuslaitos suorittaa direktiivin 77/388/ETY(1) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettuja palveluja ranskalaiselle valtiolliselle tai kunnalliselle sairaalalle, kuka on velvollinen maksamaan arvonlisäveroa tällaisista palveluista ja mihin maahan? Olisiko vastaus sama, jos sama palvelujen tarjoaja suorittaisi samanlaisia palveluja sairaalalle, joka on sijoittautunut esimerkiksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tai johonkin toiseen jäsenvaltioon, joka ei ole käyttänyt direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitettua valinnan mahdollisuutta? Onko komissio antanut jäsenvaltioiden viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden käyttöön kaiken kattavan luettelon, jonka perusteella voidaan tietää, missä tapauksissa arvonlisäveroa on maksettava, kun valtio on käyttänyt direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitetun valinnan mahdollisuuden? Katsooko komissio, että jäsenvaltioiden viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden tehtävänä on hankkia itse tietoa ulkomaalaisesta lainsäädännöstä palvelun vastaanottajan maassa sen määrittelemiseksi, onko arvonlisäveroa maksettava palvelun tarjoajan maahan vai ei? Eikö komissio pelkää, että tiettyjen kuudennen arvonlisäverodirektiivin täytäntöönpanoa koskevien tietojen levittämättä jättäminen johtaa tapauksiin, joissa veroa ei kanneta verovelvollisten tai heitä valvovien virkamiesten tietämättömyyden vuoksi? (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2000) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä; yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat pitää julkisoikeudellisten laitosten harjoittamaa toimintaa, joka on vapautettu verosta 13 ja 28 artiklan nojalla, sellaisena toimintana, jota nämä harjoittavat viranomaisen ominaisuudessa. Tätä vaihtoehtoa sovellettaessa jäsenvaltio voi päättää katsoa sellaisten toimintojen, jotka periaatteessa kuuluvat arvonlisäveron sovellusalaan, mutta jotka voidaan vapauttaa 13 artiklan nojalla (esimerkiksi julkisyhteisöjen ylläpitämien sairaaloiden tai vastaavanlaisten laitosten harjoittama sairaanhoito ja lääkärinhoito), kuuluvan kokonaan arvonlisäveron sovellusalan ulkopuolelle. Kummassakaan tapauksessa arvonlisäveroa ei kanneta kyseessä olevista palveluista. Sen sijaan, kuten arvoisa parlamentin jäsen perustellusti ottaa esille, kyseisellä valinnalla on merkitystä määriteltäessä kyseisten julkisoikeudellisten laitosten tiettyjen kustannusten verotuspaikkaa. Niinpä niistä tutkimuspalveluista, joita verovelvollinen suorittaa julkisyhteisön ylläpitämälle sairaalalle, on kannettava veroa joko siinä jäsenvaltiossa, jossa julkinen sairaala sijaitsee (yleisten periaatteiden mukaisesti), tai siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelun tuottajalla on toimipaikkansa (kun jäsenvaltio, jossa julkisyhteisön ylläpitämä sairaala sijaitsee, on päättänyt käyttää hyväkseen edellä mainittua mahdollisuutta). On huomattava, että nykyinen arvonlisäveromenettely käsittää useita sellaisia tapauksia, joissa verotuspaikka määritetään palvelun vastaanottajan mukaan. Tällaisessa tapauksessa on ensisijaisesti palvelun suorittajan tehtävä selvittää asiaankuuluvat asiakastansa koskevat verotustiedot. Jäsenvaltioilla on käytössään asianmukaisia keinoja kyseessä olevien toimintojen tehokkaan valvonnan takaamiseksi yhteisön tasolla. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla 19. joulukuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY(1) määritellään jäsenvaltioiden keskinäisen avun osalta jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa koskevat yhteiset säännöt. Lisäksi komissio johtaa hallinnollisen yhteistyön pysyvää komiteaa, joka antaa kansallisten hallintoelinten edustajille mahdollisuuden keskustella kaikista kyseiseen yhteistyöhön liittyvistä kysymyksistä. Viranomaisiin sovellettava verotusmenettely sekä tiettyjä yleishyödyllisiä toimintoja koskevien verovapautuksien sovellusala ovat niitä aiheita, joita komissio aikoo tutkia uudelleen nykyisen ALV-menettelyn uudistamisen yhteydessä kyseisen veron tasapuolisemman soveltamisen takaamiseksi. (1) EYVL L 336, 27.12.1977.