KIRJALLINEN KYSYMYS E-2762/02

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(1. lokakuuta 2002)

Aihe: Myynninedistämiskampanjoiden sääntely lasten juhlien aikoihin

Vastauksessaan kirjalliseen kysymykseen E-1857/02(1) komission jäsen Frederik Bolkestein toteaa, että lasten juhliin liittyviä itsesäänneltyjä mainoskampanjoita voidaan käsitellä kansallisella tai paikallisella tasolla, kunhan EY:n perustamissopimuksessa määrättyjä vapaan liikkuvuuden periaatteita noudatetaan.

Samalla hän ilmoittaa komission aikovan suojella erityisen herkkiä kohderyhmiä kuten lapsia mainonnan kielteisiltä vaikutuksilta.

1. Voiko komission jäsen kertoa, voiko Belgia velvoittaa naapurijäsenvaltioissa raja-alueilla toimivia kauppiaita noudattamaan tätä itsesääntelyn järjestelmää? Saavatko toisin sanoen Alankomaiden, Saksan, Luxemburgin ja Ranskan kauppiaat rajoituksetta mainostaa Belgiassa erityisesti lapsille suunnattuja tuotteita vapaaehtoisesti sovittuna mainoskieltoaikana? Jos vastaus on myönteinen, eivätkö belgialaiset kauppiaat kärsi siinä tapauksessa epäoikeudenmukaisesta kilpailusta?

2. Voiko toisaalta Belgian valtiovarainministeri määrätä sakkoja niille belgialaisille kauppiaille, jotka eivät noudata Belgiassa kyseisiä sovittuja sääntöjä, kuten tiedonannon KOM(2002) 289 sivulla 11 kohdassa 29/(2) annetaan ymmärtää?

3. Myöntääkö komissio ne edut, jotka sisältyvät perinteisiä lasten juhlia, olivatpa ne luonteeltaan mitä tahansa, edeltävän ja lapsille suunnatun mainonnan kieltämiseen yleisen sääntelyn avulla? Aikooko komissio sen vuoksi vielä päättää antaa erityisen, vaikutuksiltaan vapaaehtoisia käytännesääntöjä laajemman asetuksen, jossa ei oteta ainoastaan huomioon tavaroiden ja palveluiden vapaata liikkuvuutta, vaan myös ylimittaisten mainoskampanjoiden mahdollisesti kielteiset vaikutukset lapsiin?

(1) EYVL C 301 E, 5.12.2002, s. 240.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(5. marraskuuta 2002)

Arvoisa parlamentin jäsen viittaa komission vastaukseen kirjalliseen kysymykseen E-1857/02(1), joka koskee Belgiassa noudatettavaa itsesääntelyä lapsille suunnattuihin juhliin liittyvien mainoskampanjoiden yhteydessä, ja pyytää komissiolta tarkempaa lausuntoa siitä, tarvitaanko yhteisön tasolla erityisiä sääntöjä tällä alueella.

1. Arvoisa parlamentin jäsen kysyy, voivatko Belgian viranomaiset vaatia naapurijäsenvaltioiden kauppiaita noudattamaan Belgian itsesääntelyjärjestelmää. Jos Belgian viranomaiset soveltaisivat tätä järjestelmää naapurijäsenvaltioiden kauppiaisiin ja jos näin rajoitettaisiin palvelujen tarjoamisen vapautta, olisi tutkittava, onko järjestelmästä aiheutuva vapauden rajoittaminen suhteellinen toimenpide alaikäisten suojelemiseksi. Tähän mennessä komissio ei ole saanut näyttöä siitä, että järjestelmää olisi sovellettu ulkomaisiin kauppiaisiin. Komissio ei myöskään ole selvillä järjestelmän yksityiskohdista. Tässä vaiheessa komission ei siis tarvitse ottaa, eikä se pysty ottamaan, kantaa siihen, onko järjestelmän soveltaminen ulkomaisiin kauppiaisiin lainmukaista.

2. Komissio ei ole toimivaltainen vastaamaan kysymykseen siitä, onko Belgian valtiovarainministerillä oikeus rangaista belgialaisia kauppiaita, jotka eivät noudata itsesääntelyjärjestelmää. Tämä on ratkaistava kansallisen lainsäädännön perusteella.

3. Yhteisön toimenpiteiden hyödyllisyyden osalta komissio ilmoittaa, ettei sillä ole aikomusta ehdottaa tällä alueella tässä vaiheessa mitään toimenpiteitä. Kuten aikaisempaan kirjalliseen kysymykseen annetussa vastauksessa kerrottiin, komission olisi ensin oltava selvillä siitä, aiheutuuko tämän alueen erilaisista kansallisista säännöksistä rajat ylittäviä rajoituksia, jotta se voisi perustella yhdenmukaistamista koskevat ehdotuksensa. Komission pitäisi myös arvioida, ovatko todetut rajoitukset suhteellisia alaikäisten suojelemiseksi, ennen kuin se voisi ryhtyä yhdenmukaistamistoimiin. Lisäksi komissio haluaisi toistaa, että sen tiedonanto kuluttajansuojaa Euroopan unionissa koskevan vihreän kirjan seurannasta(2) käynnistää lisäkuulemiskierroksen mahdollisesta hyvän kauppatavan mukaisia käytäntöjä koskevasta puitedirektiivistä. Kuuleminen koskee kaupallisten käytäntöjen (muun muassa mainonnan) sääntelyä, harhaanjohtavia ja hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä sekä häirinnän tai muun sopimattoman painostuksen käyttöä. Tiedonannossa mainitaan myös se ajatus, että kun elinkeinonharjoittaja tietoisesti kohdistaa toimintansa tiettyyn herkkään kuluttajaryhmään (kuten lapsiin), kuluttajalle aiheutuvaa vahinkoa koskevaa määritelmää on mukautettava vastaavasti.

(1) EYVL C 301 E, 5.12.2002, s. 240.

(2) KOM(2002) 289 lopullinen.