KIRJALLINEN KYSYMYS E-3083/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. EIP:n pienyrityksille suunnatun edullisen luotonannon täydellinen epäonnistuminen Ruotsissa.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0063 - 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3083/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (28. lokakuuta 2002) Aihe: EIP:n pienyrityksille suunnatun edullisen luotonannon täydellinen epäonnistuminen Ruotsissa Unionin politiikassa puhutaan paljon pienten ja keskisuurten yritysten vaalimisesta ja suosimisesta. Yksi tapa auttaa pk-yrityksiä on tarjota niille edullisia lainoja. Korkeimman mahdollisen luottokelpoisuutensa ansiosta EIP pystyy lainaamaan rahaa edullisin ehdoin. EIP:n yleistavoite on edistää EU:n kehitystä ja jäsenvaltioiden yhdentymistä. Föreningssparbanken teki vuonna 2001 ensimmäisenä ruotsalaisena liikepankkina EIP:n kanssa sopimuksen edullisten lainojen tarjoamisesta pk-yrityksille. Föreningssparbankenilla oli mahdollisuus myöntää lainoja ns. kokonaislainan puitteissa noin 400 miljoonan kruunun arvosta. Summalla oli tarkoitus rahoittaa ennen kaikkea pienyritysten infrastruktuuri- ja teollisuusinvestointeja. Vuotta myöhemmin, toukokuussa 2002, voitiin kuitenkin todeta, ettei EIP:n yhteistyökumppani ollut lainannut tarkoitukseen varatuista rahoista yhtään kruunua. Pankki oli saanut monia tiedusteluja, mutta asiakkaiden mielestä edut olivat liian huonot ehtoihin nähden. Ruotsalainen pankki oli toivonut voivansa tarjota yritysasiakkailleen jotakin hyvää. EIP:n lainojen oli tarkoitus muodostua liikepankkien lainoja halvemmiksi. Kuitenkin kun EIP:n lainoja verrattiin toukokuussa 2002 Föreningssparbankenin tavallisiin yrityslainoihin, voitiin todeta, ettei korkoerotus ollut edes puolta prosenttiyksiköä vaan vain 1020 ns. basispistettä. Korkoetu ei siis ollut erityisen suuri lainansaajille. Toinen syy yrittäjien vähäiseen kiinnostukseen oli hallinnollisen työn lisääntyminen. EIP:n osallistuminen merkitsee yritykselle, että sen on annettava tietoja toiminnastaan vielä yhdelle lisäosapuolelle. Vaikka vaatimusta voidaan pitää kohtuullisena, herättää se myös närkästystä. On selvää, että kun EIP on mukana luotonannossa yhtenä osapuolena, sen on osallistuttava jollain tavoin, vaikka riskit jäävätkin edelleen Föreningssparbankenin kannettaviksi. Millä tavoin komissio aikoo ottaa huomioon Ruotsin kokemukset keskusteltaessa pienille ja keskisuurille yrityksille tarjottavista edullisista lainoista ja niiden ehdoista? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 2002) Euroopan investointipankin (EIP) mukaan Föreningssparbankenin kanssa sovitut järjestelyt ovat olleet voimassa vain verrattain lyhyen aikaa eikä niitä ole vielä toteutettu täydessä laajuudessaan. Sopivien lopullisten edunsaajien nimeämisessä on kuitenkin edistytty. On myös odotettavissa, että lainaohjelma voidaan toteuttaa kokonaisuudessaan muissa jäsenvaltiossa toteutettujen globaalilainaohjelmien periaatteiden mukaisesti. Ohjelma rahoitetaan EIP:n omista varoista, eikä sitä tueta lainkaan yhteisön talousarviosta. Yksin EIP määrittelee lainaehdot normaalin menettelynsä mukaisesti. Pienille ja keskisuurille yrityksille odottaisi olevan ensiarvoisen tärkeää jo sen, että keskipitkien ja pitkien lainojen saatavuus on parantunut Ruotsin markkinoilla. EIP:n lainojen hinnoittelukin on kilpailukykyinen vaihtoehtoisiin lainoihin nähden. EIP panostaa voimakkaasti pienille ja keskisuurille yrityksille suunnattujen rahoituspalvelujen monipuolistamiseen ja siten myös uusien palvelujen tarjoamiseen, kun ne tulevat saataville.