KIRJALLINEN KYSYMYS E-2262/02

esittäjä(t): Anne Jensen (ELDR) komissiolle

(24. heinäkuuta 2002)

Aihe: Urkuja koskevat EU:n tarjouskilpailut

Esitin 1. kesäkuuta 2001 komissiolle kirjallisen kysymyksen urkuja koskevista EU:n tarjouskilpailuista (E-1583/01(1)).

Komission 18. heinäkuuta 2001 antamasta vastauksesta kävi ilmi muun muassa, että komissiolla ei vielä ollut riittävästi tietoa, jotta se voisi arvioida, koskeeko julkisia tavaranhankintoja

koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14. kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/36/ETY(2) Saksan ja Ruotsin kirkkoja. Komissio lupasi tutkia asian mahdollisimman pian ja ilmoittaa kysyjälle tutkimustensa tuloksista.

Mikä komission tutkimusten tulos oli? Onko Ruotsin ja Saksan kirkkojen järjestettävä urkujen rakentamisesta tarjouskilpailu?

(1) EYVL C 340 E, 4.12.2001, s. 240.

(2) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(20. syyskuuta 2002)

Yleensä on ratkaistava tapauskohtaisesti, voidaanko jotakin elintä pitää julkisoikeudellisena laitoksena ja siten hankintaviranomaisena julkisia hankintoja koskevien direktiivien tarkoituksessa.

1) Julkisoikeudellisella laitoksella tarkoitetaan laitosta, joka on nimenomaisesti perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia tarpeita, ja joka ei harjoita teollista tai kaupallista toimintaa,

2) ja joka on oikeushenkilö

3) ja jonka rahoituksesta suurin osa on peräisin valtiolta, alueellisilta tai paikallisilta viranomaisilta tai muilta julkisoikeudellisilta laitoksilta, tai sen johto on näiden laitosten valvonnan alainen tai sen hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenistä valtio, alueellinen tai paikallinen viranomainen tai muu julkisoikeudellinen laitos nimittää yli puolet(1).

Parlamentin jäsenen mainitsemassa tapauksessa on tutkittava erityisesti, täyttyykö näistä julkisoikeudelliselle laitokselle asetetuista ehdoista jälkimmäisin.

Ruotsissa on toteutettu 1. tammikuuta 2000 alkaen lakimuutoksia, jotka koskevat Ruotsin valtion ja kirkon välisiä suhteita (vrt. Ruotsin kirkkolaki). Ruotsissa on muutettu myös julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä. Ruotsin valtio ja kirkko erotettiin toisistaan 1. tammikuuta 2000.

Julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä muutettiin, jotta Ruotsin kirkon seurakunnat ja uskonnolliset yhdistykset voitiin vapauttaa velvollisuudesta soveltaa kyseistä lainsäädäntöä muulloin kuin hautaustoimilain mukaisen toimintansa yhteydessä. On huomattava, että Ruotsin kirkko saa valtiolta rahoitustukea kulttuuriperinnön suojelemiseen. Koska Ruotsin viranomaiset eivät ole vielä määritelleet tarkasti tämän tuen laajuutta, komissio ei pysty päättämään lopullisesti, voidaanko Ruotsin kirkkoa pitää julkisoikeudellisena laitoksena yhteisön lainsäädännön tarkoituksessa.

Saksassa kirkot rahoittavat itse itsensä. Kirkollisverot jotka itse asiassa kerää Saksan verohallinto ohjataan suoraan kirkoille, jotka voivat päättää vapaasti näiden varojen käytöstä. Toisaalta kirkot ovat valtion valvonnan alaisia, vaikkakin rajoitetusti. On kyseenalaista, voiko tällainen rajoitettu valvonta täyttää ehdot, joista säädetään yhteisön julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä. Julkisilla viranomaisilla ei ole valtaa nimittää kirkkojen hallintoelinten jäseniä. Komissio aikoo kerätä lisätietoja voidakseen arvioida paremmin valtion valvonnan laajuutta, ennen kuin se päättää lopullisesti, voidaanko Saksan kirkkoja pitää julkisoikeudellisina laitoksina yhteisön lainsäädännön tarkoituksessa.

(1) Julkisia hankintoja koskevien direktiivien mukaan julkisoikeudellisella laitoksella tarkoitetaan laitosta, joka on nimenomaisesti perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia tarpeita ja joka ei harjoita teollista tai kaupallista toimintaa, ja joka on oikeushenkilö, ja jonka rahoituksesta suurin osa on peräisin valtiolta, alueellisilta tai paikallisilta viranomaisilta taikka muilta julkisoikeudellisilta laitoksilta tai jonka johto on näiden laitosten valvonnan alainen taikka jonka hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenistä valtio, alueellinen tai paikallinen viranomainen taikka muu julkisoikeudellinen laitos nimittää enemmän kuin puolet.