KIRJALLINEN KYSYMYS E-0652/02

esittäjä(t): Antonio Di Pietro (ELDR) komissiolle

(11. maaliskuuta 2002)

Aihe: Carime-pankin työntekijöiden oikeuksien loukkaaminen

Carime-pankin työntekijät Calabrian, Basilicatan ja Puglian alueilla ovat viime viikkoina ryhtyneet erilaisiin työtaistelutoimiin mainittua pankkia vastaan, josta Comindustria on hiljattain hankkinut 75 prosenttia. Pankki on akuutissa kriisissä, johon on vaikea löytää ratkaisua ja tällä on ollut vakavia työllisyysvaikutuksia.

Tässä dramaattisessa tilanteessa pankissa edustettuina olevat ammattiyhdistykset FABI, FALCRI, FIBA/CISL, FISAC/CGIL, UILCA/UIL, joihin kuuluu yli 80 prosenttia pankin työntekijöistä, ovat arvostelleet avoimesti Carime-pankin johtoa, koska se rikkoo 11. heinäkuuta 1999 tehdyn kansallisen työehtosopimuksen 14 artiklan 2, 3 ja 7 kohtaa sekä 2. helmikuuta 2001 annetun asetuksen N:o 18 2 artiklaa, jossa säädetään, että ammattiyhdistysten edustajien pakollista kuulemisesta koskevat yhteisön säännökset on pantava täytäntöön. Pankin uusi johto aloitti toimintansa yli yhdeksän kuukautta sitten, mutta tästä huolimatta se ei ole vielä esittänyt uuden omistajan todellisia tavoitteita ja strategioita koskevaa toimialakohtaista suunnitelmaa ja näin ollen työntekijät ovat täyden epätietoisuuden varassa.

Pankki rikkoo myös muulla tavoin lainsäädäntöä ja työehtosopimusta:

- työnantaja on kieltäytynyt tunnustamasta työntekijöiden oikeuden bonuksiin vuodelta 2000 Carime-pankin ylijäämäisestä tuloksesta huolimatta ja huolimatta siitä, että budjetti-indikaattorit osoittavat tuloksen parantuneen edellisestä vuodesta (11. heinäkuuta 1999 tehdyn työehtosopimuksen 40 artikla) ja se on keskeyttänyt ylityökorvauksen maksamisen työntekijöille, joille se kuuluu (edellä mainitun työehtosopimuksen 32 artikla);

- sovittuja työaikoja ei ole noudatettu, mikä loukkaa selkeästi sopimusehtoja (88, 89 ja 91 artikla) ja työaikalainsäädäntöä;

- työnantaja on uhkaillut ja jopa irtisanonut sairaslomalla olevia työntekijöitä; näitä toimia voidaan pitää tuomittavina, etenkin kun ne koskevat henkilöitä, jotka heikon terveytensä vuoksi ovat henkisesti ja fyysisesti haavoittuvampia; työnantaja on myös uhkaillut ammattiyhdistysten edustajia kurinpitotoimilla.

Nämä erittäin vakavat seikat huomioonottaen, jotka myös Italian pankkiyhdistyksen puheenjohtaja on julkisesti tuominnut, tiedustelisin komissiolta, onko sen mielestä tässä rikottu työntekijöille tiedottamista ja työntekijöiden kuulemista koskevia yhteisön direktiivejä? Jos vastaus on myönteinen, mihin toimiin komissio voi ryhtyä, jotta yhteisön oikeutta noudatetaan tulevaisuudessa?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(25. huhtikuuta 2002)

Arvoisan parlamentin jäsenen esille tuoma tilanne näyttää kuuluvan yksinomaan Italian viranomaisten toimivaltaan.

Mainituilla kansallisilla säännöksillä direktiivi 98/50/EY(1) (yritysten luovuttaminen) saatetaan osaksi Italian kansallista lainsäädäntöä. Direktiiviä ei sovelleta komissiolle esitetyssä kysymyksessä kuvatuissa tilanteissa, joissa yrityksen osakasrakenne muuttuu.

Koska yhteyttä yhteisön lainsäädäntöön ei ole, komissio ei voi puuttua asiaan varsinkaan EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla. On siis Italian viranomaisten asia arvioida tapaus asiaan liittyvän Italian lainsäädännön kannalta.

(1) Neuvoston direktiivi 98/50/EY, annettu 29. kesäkuuta 1998, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 77/187/ETY muuttamisesta, EYVL L 201, 17.7.1998. Nämä kaksi direktiiviä on konsolidoitu 12. maaliskuuta 2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/23/EY, EYVL L 82, 22.3.2001.