KIRJALLINEN KYSYMYS E-2514/01

esittäjä(t): Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) komissiolle

(14. syyskuuta 2001)

Aihe: Laiton maahanmuutto

Laiton maahanmuutto on yleinen ilmiö kaikilla EU:n rajoilla, mutta tietyille alueille se on erityisen kipeä inhimillinen, sosiaalinen ja taloudellinen ongelma.

Pitääkö komissio normaalina ja hyväksyttävänä, että Maghreb-maista ja Saharan eteläpuolisista maista valtava määrä ihmisiä on ylittänyt ja ylittää edelleen Gibraltarin salmen pienillä veneillä saadakseen paremman tulevaisuuden itselleen ja perheilleen ja että monet heistä menettävät henkensä tuolla matkalla?

Uskooko komissio, että Espanja ja Marokko kykenevät ratkaisemaan tämän yhä kärjistyvän ongelman nyt kun näiden maiden väliset suhteet ovat viileämmät kuin koskaan ennen kalastukseen, huumekauppaan ja etenkin laittomaan maahanmuuttoon liittyvien ongelmien vuoksi?

Eikö komission mielestä se, että Espanjan viranomaiset kuvailevat nykytilannetta adjektiivilla kestämätön, osoita, ettei Espanja pyri eikä kykene löytämään todellista ratkaisua tähän ongelmaan?

Tämän koko yhteisöä koskevan ongelman inhimilliset, sosiaaliset ja taloudelliset seuraukset koettelevat eniten Andalusian autonomiaa, joka ei kuitenkaan ole saanut ongelman ratkaisemiseen tarvittavia varoja ja poliittisia valtuuksia.

Pitääkö komissio asianmukaisena, että kolmannen maailman tukemiseksi perustetut valtioista riippumattomat järjestöt pystyttävät leirejä Andalusian rannikolle tarjotakseen maahanmuuttajille apua, jota he eivät saa asianomaisilta viranomaisilta?

Eikö komissio katso, että yhteisön olisi ryhdyttävä välittömiin, tätä yhteisönlaajuista asiaa koskeviin toimiin sellaisen yhteisen politiikan muotoilemiseksi, jonka avulla voidaan löytää todellinen ratkaisu tähän ongelmaan, jota Espanja ja Marokko eivät ilmeisesti kykene ratkaisemaan?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(10. joulukuuta 2001)

Komission näkemyksen mukaan laiton maahanmuutto on ongelma, johon on löydettävä pikaisesti ratkaisu. Komissio on vakuuttunut siitä, että tehokas toiminta edellyttää kaikkien osapuolten vahvaa sitoutumista asiaan Tampereen Eurooppa-neuvoston (15. ja 16. lokakuuta 1999) ilmaiseman todellisuuden kumppanuuden hengessä. Komission kanta Afrikasta tapahtuvaan maahanmuuttoon on, että pyrkimyksiä rajavalvonnan parantamiseen on tehostettava. Unioni on kehittämässä tähän tarkoitukseen monen- ja kahdenvälisiä sekä unionin sisäisiä toimintatapoja.

Erityisen tärkeitä tässä suhteessa ovat seuraavat osa-alueet:

- Barcelonan prosessi: Maahanmuutto on olennainen osa vuonna 1995 käynnistettyä Barcelonan prosessia. EuroVälimeri-kumppanuuden puitteissa 15.16. marraskuuta 2000 pidettyyn kokoukseen osallistuneet ulkoministerit sopivat oikeus- ja sisäasioita koskevan alueellisen ohjelman perustamisesta vuonna 2001 sekä siitä, että maahanmuuttoasioihin kiinnitetään erityistä huomiota. Unioni ehdottaa maahanmuuton käsittelyyn kokonaisvaltaista lähestymistapaa, johon sisältyisivät laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjunta, takaisinottamissopimusten kehittäminen, tehokkaiden rajavalvontajärjestelmien käyttöönotto ja tarvittavan koulutuksen antaminen rajavalvojille, viisumien myöntämismenettelyn helpottamisen ja nopeuttamisen tutkiminen, laillisten maahanmuuttajien kotouttamisen kehittäminen ja syrjimättömän kohtelun edistäminen unionin alueella, muuttovirtatilastoja koskevan tietojenvaihdon kehittäminen ja yhteisten kehityshankkeiden kehittäminen maahanmuuttajien alkuperämaiden kanssa.

- Maahanmuuttoa koskeva vuoropuhelu Marokon kanssa: Marokolla on keskeinen asema käsiteltäessä unionin alueelle suuntautuvaa laitonta maahanmuuttoa. Assosiaatiosopimuksen tultua voimaan maaliskuussa 2000 kysymystä unionin suhteesta Marokkoon on käsitelty sopimuksen yhteydessä. Marokko ja unioni ovat yhtä mieltä siitä, että Pohjois-Afrikasta unioniin suuntautuvien kasvavien muuttovirtojen ongelmaan on tartuttava välittömästi. Myös ensimmäinen assosiaationeuvosto korosti maahanmuutto-ongelman tärkeyttä vaatien rakentavaa keskustelua aiheesta. Alan asiantuntijat Marokosta ja unionin alueelta aloittivat kesä- ja heinäkuussa avoimet ja vilpittömät keskustelut. Lisäksi Marokko esitti konkreettisia ehdotuksia laittoman maahanmuuton torjumiseksi 9. lokakuuta 2001 pidetyssä assosiaationeuvoston kokouksessa.

Yhteistyökumppanit ovat yhtä mieltä siitä, että maahanmuuttokysymystä on lähestyttävä kokonaisvaltaisesti ja noudattaen toimintatapaa, jossa ulkosuhteet, kehitysyhteistyöpolitiikka, taloudellinen apu sekä oikeus- ja sisäasioiden alalla harjoitettava yhteistyö on yhdistetty tasapainoisesti toisiinsa.

Marokko ja unioni ovat päässeet sopimukseen kolmesta alasta, joihin yhteistyössä pitäisi keskittyä. Nämä ovat sosiaalis-taloudellinen yhteistyö, laillisen maahanmuuton hallinnan kehittäminen sekä laittoman maahanmuuton torjunta. Viimeksi mainittuun sisältyy myös Saharan eteläpuolisista maista tulevan laittoman kauttakulkumuuton torjunta.

- Barcelonan prosessin ja kolmansien maiden kanssa solmittavien kahdenvälisten suhteiden lisäksi komissio pitää tärkeänä laitonta maahanmuuttoa koskevien unionin sisäisten toimintatapojen kehittämistä viipymättä. Unionin tasolla on näin ollen kehitettävä toimintatapoja, joiden avulla voidaan torjua ja ehkäistä laitonta maahanmuuttoa ja erityisesti meriteitse tapahtuvaa laitonta maahantuloa. Neuvosto pääsi toukokuussa 2001 sopimukseen laittomassa maahantulossa, liikkumisessa ja maassa oleskelussa avustamisen määrittelyä koskevasta direktiivistä(1) ja sitä täydentävän puitepäätöksen rikosoikeudellisten puitteiden vahvistamisesta laittomassa maahantulossa ja maassa oleskelussa avustamisen ehkäisemiseksi. Komission tiedonanto neuvostolle laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta(2) hyväksyttiin 15. marraskuuta 2001.

(1) EYVL C 253, 4.9.2000.

(2) KOM(2001) 672 lopullinen.