Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2549/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Ongelmia CEDEFOP:n henkilöstön työhönotossa CEDEFOP:n henkilöstön työhönotossa ilmenevät ongelmat ja työhönottoon liittyvät oudot menettelyt ovat jatkuvasti esillä kreikkalaisessa lehdistössä. Erityisesti kiinnitetään huomiota avoimia paikkoja koskeviin kummallisiin ilmoituksiin, joita lähes aina seuraavat oikaisut, mikä aiheuttaa sekaannusta ja herättää paikkaa hakevissa henkilöissä ihmetystä. Äskettäin Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan jäsenet vastaanottivat - yhdessä keskuksen johtajan Van Rensin lähettämän kahden kirjeen kanssa, joissa esitettiin komissioon kohdistuvia valituksia - CEDEFOP:n vuosikertomuksen 1997. Tässä mainitaan (s. 75), että keskuksessa työskentelee yhteensä 88 virkamiestä, kun taas kaikissa CEDEFOP:n Euroopan parlamentin budjettivaliokunnalle (ja myös ministerineuvostolle) lähettämissä tiedoissa todetaan, että sen palveluksessa on 81 virkamiestä. Keskuksen henkilöstön työhönotossa noudatettavat käytännöt yhdessä ristiriitaisten virkamiesten tarkkaa määrää koskevien tietojen kanssa synnyttävät oikeutettua ihmetystä keskuksen toiminnan suhteen. Haluaisin saada tietää: Mikä on Euroopan komission virallinen kanta tähän asiaan sekä millä tavoin se aikoo puuttua asiaan turvatakseen henkilöstön työhönottoon ja keskuksen toimintaan liittyvien menettelyjen avoimuuden, mikä lopettaisi väheksyvät huomauttelut, joita tehdään keskuksesta, ja myös sen sijaintimaasta Kreikasta, vaikka tämä pyrkii kunniantuntoisesti turvaamaan sen, että keskus jatkossa toimisi häiriöittä? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (19. lokakuuta 1998) Kuten kaikki yhteisön erillisvirastot, myös erityisasetuksella perustettu Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus Cedefop määrittää henkilöstöpolitiikkansa itsenäisesti, ja keskuksen henkilöstöpolitiikkaa koskeva komission valvonta rajoittuukin edustukseen keskuksen hallintoneuvostossa. Kaikkien ura-alueiden ja palkkaluokkien nimitysvaltuudet on annettu hallintoneuvoston päätöksellä keskuksen johtajalle, lukuun ottamatta hallintoneuvoston toimivaltaan kuuluvaa johdon nimittämistä tai ylentämistä (katso asetus N:o 337/75). Keskuksen hallintoneuvosto käsittelee lisäksi henkilöstöpolitiikkaa koskevat yleiset kysymykset ja näihin kysymyksiin liittyvät talousarvionäkökohdat. Hallintoneuvosto laatii keskuksen vuotuisen toimintasuunnitelman, ja ennakkoarvion tueksi laaditaan "henkilöstön määrää kuvaava taulukko, johon sisältyy jokaista ura-aluetta kohden hallintokaavio hyväksytyistä toimista ja täytettyjen toimien määrästä tulojen ja menojen ennakkoarviota esitettäessä" (katso Cedefopin varainhoidosta annetun neuvoston asetuksen (ETY) 1416/76, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (ETY) 1948/93, 12 artiklan 1 kohta). Keskus on soveltanut kyseistä säännöstä tulkitsemalla käsitteen "ura-alue" viittaavan neljään henkilöstösääntöjen 4 artiklassa tarkoitettuun ura-alueeseen (A, B, C ja D), joihin paikalliset toimihenkilöt eivät sisälly. Henkilöstösääntöjen mukaisen toimihenkilöiden määrän (81) ylittyminen, joka ilmenee henkilöstön määrää kuvaavasta taulukosta, selittyy näin ollen sillä, että keskuksen vuosikertomuksessa on otettu huomioon myös lisähenkilöstö, esimerkiksi paikalliset toimihenkilöt. Useimpien yhteisön erillisvirastojen ja toimielinten talousarviossa on budjettikohta "paikalliset toimihenkilöt", joiden palkkaamiseen on varattu vaihteleva määrä varoja. Parlamentin jäsen mainitsee kysymyksessään kaksi parlamentin budjettivaliokunnalle osoitettua valituskirjettä. Kirjeet koskivat komission suunnitelmia keskukselle vuonna 1999 myönnettävän tuen määräksi. Komissio muistuttaa, että tehdessään esityksen Cedefopin vuoden 1999 talousarvioksi sen oli otettava huomioon vuoden 1999 alustavan talousarvioesityksen valmisteluun liittyvät yleiset talousarviota koskevat rajoitteet. Erillisvirastot ovat kuitenkin virallisesti pyytäneet ja saaneet komissiolta apua tietyillä aloilla, esimerkiksi palkkojen ja eläkkeiden maksussa sekä yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän hallinnoinnissa, vastineena palvelusta maksetusta korvauksesta. Henkilöstöhallinnon alalla komission ja erillisvirastojen väliset suhteet ovat epävirallisemmat. Komission toiminta kyseisellä alalla rajoittuu toimimiseen neuvonantajana Cedefopin palkkaaman henkilöstön jaottelua koskevien ehdotusten käsittelyssä. Komission lausunnot perustuvat vuonna 1983 annettuihin komission sisäisiin sääntöihin, joita Cedefop soveltaa kaikkiin toimihenkilöihinsä, myös johtoonsa. Komission ja samalla myös Cedefopin varainhoidon valvoja valvoo omalta osaltaan kyseisten sääntöjen noudattamista, kun siltä pyydetään hyväksymismerkintää keskuksen nimitysvaltaa käyttävän johtajan tekemiin maksusitoumuspyyntöihin. Komissio muistuttaa parlamentin jäsenelle kehittäneensä joitakin vuosia sitten erillisvirastojen ja erityisesti Thessalonikiin siirretyn Cedefopin pyynnöstä virastoille suunnattua neuvontatoimintaa, jonka tavoitteena on yhtenäistää virastojen ja toimielinten menettelytavat henkilöstösääntöjen ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelusuhteen ehtojen soveltamisen alalla.