KIRJALLINEN KYSYMYS E-0109/00

esittäjä(t): Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) ja Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle

(26. tammikuuta 2000)

Aihe: Viiden kehysohjelman tutkimustehokkuus

Viidennen kehysohjelman edeltäjien tehokkuutta ei ole koskaan tutkittu perusteellisesti. Syötetiedot on analysoitu ja onnistuneista hankkeista on tehty yleiskuvaus. Tutkimus yhteiskunnallisesta tuloksesta kuitenkin puuttuu.

Nederlands Centraal Planbureau CPB (Alankomaiden talouspoliittinen tutkimusvirasto) esitteli hiljattain (työasiakirja 111, heinäkuu 1999) yksinkertaisen tutkimusmenetelmän. Sillä tutkitaan, missä määrin tutkimusehdotukset, jotka eivät saaneet rahoitusta viidennestä kehysohjelmasta, on kuitenkin toteutettu. Viidennen kehysohjelman tarkoitushan on kannustaa tutkimukseen, jota markkinaosapuolet eivät yksin toteuttaisi. Jos nyt osoittautuu, että hylätyt hankkeet on kuitenkin toteutettu kokonaisuudessaan, se merkitsee, että viides kehysohjelma ei toimi tarkoituksensa mukaisesti.

1. Onko komissio tietoinen, että CPB:n kehittämistä tutkimusmenetelmistä?

2. Katsooko komissio, että nämä menetelmät antavat viitteitä viidennen kehysohjelman tehokkuudesta?

3. Jos eivät anna, mikseivät? Jos antavat, aikooko komissio käyttää näitä menetelmiä?

Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus

(3. maaliskuuta 2000)

1. Komissio on tietoinen NCP:n (Nederlandse Centraal Planbureau) esittämistä menetelmistä.

2. Omien tutkimustensa perusteella komissio katsoo, että puiteohjelman tehokkuuden arviointi on monimutkainen tehtävä, ja että sen kokonaisvaikutusten mittaamiseksi ei ole olemassa yhtä ainoaa sopivaa tapaa. NCP:n ehdottama menetelmä onkin vain yksi mahdollinen vaihtoehto, jota voidaan harkita tässä yhteydessä. Menetelmän varjopuoli on se, että sillä tutkitaan vain hylättyjä hankkeita sekä oletetaan, että puiteohjelman tehtävä on vain tukea tutkimusta, jota ei muuten toteutettaisi.

Hankkeisiin annettavan yhteisön tuen arvoa ei pitäisi arvioida ainoastaan sillä perusteella, olisiko hanke toteutettu ilman rahoitusta, vaan tutkimalla, onko julkisella tuella parannettu hankkeen toteutusta esimerkiksi tekemällä siitä parempi, laajempi, nopeampi tai lisäämällä hankkeeseen liittyvää yhteistyötä. Lisäksi hankkeen rahoittamisen syitä olisi arvioitava toissijaisuusperiaatteesta johdetun eurooppalaisuuden lisäarvon perusteella. Myös ohjelmien arviointiperusteet liittyvät tähän yhteisön lisäarvoon, johon sisältyy erityisesti niin sanotun kriittisen massan luominen yhdistämällä kansallisen tason resursseja, osallistumalla yhteisön politiikkojen täytäntöönpanoon ja ratkaisemalla yhteisön tasolla ilmeneviä ongelmia. Puiteohjelman tehokkuuden arvioinnissa on siis yksittäisten hankkeiden tutkimisen lisäksi tärkeää arvioida kaikkia ohjelman mukaisesti rahoitettuja hankkeita kokonaisuutena. Tässä otetaan huomioon se, että ohjelmien vaikutus on enemmän kuin hankkeiden yhteenlaskettu vaikutus.

Näistä syistä puiteohjelman ja erityisohjelmien tehokkuuden arviointi ei voi perustua kokonaan sellaisten hylättyjen hankkeiden tutkimiseen, joiden ei ole katsottu vastaavan yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmien tavoitteita.

3. Eurooppalaisuuden lisäarvon korostamisen tärkeyteen kiinnitti huomiota myös komission viime vuonna kokoama tutkimusohjelmien arviointiin erikoistuneiden asiantuntijoiden ryhmä, joka on tutkinut tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen tulosten ja vaikutusten mittaamista. Ryhmän kertomus Options and

limits for assessing the socio-economic impact of European RTD programmes lähetetään sekä kysyjälle että parlamentin sihteeristölle. Tämän asiantuntijaryhmän suosituksia tutkitaan parhaillaan puiteohjelman seurannan ja arvioinnin yhteydessä.