KIRJALLINEN KYSYMYS E-1657/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Kansainvälisen oikeuden ensisijaisuus EU:n direktiiviin ja kansalliseen ympäristölainsäädäntöön nähden.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0036 - 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1657/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (29. toukokuuta 2000) Aihe: Kansainvälisen oikeuden ensisijaisuus EU:n direktiiviin ja kansalliseen ympäristölainsäädäntöön nähden Komission mielestä on välttämätöntä laatia selvitys rauta-Reinin ympäristövaikutuksista, koska radan Alankomaan osuus kulkee läpi ympäristöltään haavoittuvaisten alueiden, jotka kuuluvat luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) soveltamisalan piiriin (E-0525/00)(2). Vastauksellaan komissio antaa ymmärtää, että kysymyksessä E-2381/99(3) mainitut rauta-Reiniä koskevat kansainväliset sopimukset ovat toissijaiset luontotyyppidirektiiviin ja Alankomaiden ympäristölainsäädäntöön nähden. Wienin sopimuksessa kansainvälisen oikeuden ensisijaisuus kansallisen lainsäädännön suhteen kuitenkin määritellään selvästi. Belgian ja Alankomaiden välisen jakosopimuksen sopimuspuolista yksi sitä paitsi ei ole EU:n jäsenvaltio, nimittäin Venäjä. Vastauksessaan kysymykseen E-2381/99 komissio katsoi, että kansainvälisten sopimusten ja kansallisen lainsäädännön keskinäistä järjestystä koskeva kysymys ei ole asianmukainen, sillä yhteisön lainsäädännön soveltaminen ei välttämättä merkitse, että sopimuksia ei voida noudattaa. Kun otetaan huomioon komission kysymyksessä E-0525/00 omaksuma kanta, on mahdollisimman pian saatava juridinen selvyys siitä, ovatko kysymyksessä E-2381/99 mainitut kansainväliset sopimukset ensisijaiset luontotyyppidirektiiviin ja Alankomaiden ympäristödirektiiviin nähden. Onko luontotyyppidirektiivi ja siihen perustuva Alankomaiden ympäristölainsäädäntö toissijainen kysymyksessä E-2381/99 mainittujen kansainvälisten sopimusten suhteen, koska a) yksi Belgian ja Alankomaiden välisen jakosopimuksen osapuolista, Venäjä, ei ole EU:n jäsenvaltio ja b) Wienin sopimuksessa kansainvälisen oikeuden ensisijaisuus kansalliseen oikeuteen nähden määritellään selvästi? Jos vastaus on kielteinen, miten komissio perustelee käsityksensä, että luontotyyppidirektiivi ja Alankomaiden ympäristölainsäädäntö käyvät kansainvälisen oikeuden edelle? (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. (2) EYVL C 26 E, 26.1.2001, s. 58. (3) EYVL C 280 E, 3.10.2000, s. 35. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (20. heinäkuuta 2000) Vastauksessaan Bart Staesin kirjalliseen kysymykseen E-2381/99(1) komissio toteaa, ettei sen tehtävänä ole arvioida parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemien sopimusten vaikutuksia. Vastauksessa todetaan myös, että jäsenvaltioiden on arvioitava Rauta-Reinin radan tulevaa käyttöä ja tehtävä sitä koskevat päätökset. Komission on varmistettava, että EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ja toimielinten sen perusteella toteuttamia toimenpiteitä sovelletaan asianmukaisesti. Jos komissio katsoo jäsenvaltion jättäneen täyttämättä EY:n perustamissopimuksessa asetetun velvoitteen, se voi toteuttaa kyseisen sopimuksen 226 artiklan (entisen 169 artiklan) mukaiset toimenpiteet. Komissio ei voi tehdä näin, kun on kysymys sellaisista sopimuksista, joiden sopimuspuolia jäsenvaltiot ovat. Laatiessaan vastausta Alexander de Roon esittämään kirjalliseen kysymykseen P-1875/99(2) komissio pyysi Alankomaiden viranomaisilta lisätietoja luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(3) ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(4) soveltamisesta Rauta-Reinin radan uudelleen avaamista koskevien suunnitelmien vuoksi. Alankomaat ei ole vielä vastannut komission tietopyyntöön. Jos Alankomaiden vastauksen perusteella on syytä epäillä, ettei yhteisön lainsäädäntöä ole noudatettu, komissio toteuttaa viipymättä kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan kaikilta osin. (1) EYVL C 280 E, 3.10.2000, s. 35. (2) EYVL C 170 E, 20.6.2000, s. 113. (3) EYVL L 103, 25.4.1979. (4) EYVL L 206, 22.7.1992.