Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4140/97 komissiolle esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Tuaregien ihmisoikeudet Nigerissä Tuaregit asuvat keskisen Saharan alueella, jonka jakavat nykyisin Algeria, Libya, Niger, Mali ja Burkina Faso. Tuaregiväestön lukumäärä on yli 3 miljoonaa ja heidän humanitaarinen tilanteensa tällä hetkellä on vakava, suuri osa heistä asuu pakolaisleireillä. Nigerin nykyisen itsevaltaisen hallituksen toimista johtuen Nigerin tasavallan ja tuaregien vastarintaliikkeen välinen rauhansopimus on rikkoutunut, mikä on johtanut Nigerin hallituksen ja tuaregiväestön selkkauksen kiihtymiseen tällä alueella. Tuaregit ylläpitävät paimentolaiskansalle ominaisia kulttuuri- ja yhteiskunnallis-taloudellisia piirteitään, joita halveksitaan maissa, joissa he elävät ja toimivat. On pelko, että konfliktin kiihtyminen voi aiheuttaa laajamittaisen sotilaallisen hyökkäyksen tuaregeja vastaan ja heidän tilanteensa edelleen heikentymisen. Mikä on komission arvio tuaregien tilanteesta ja heidän yhteenotostaan Nigerin hallituksen kanssa? Voiko komissio tiedottaa, onko sillä käynnissä tuaregeille suunnattuja yhteistyö- tai avustustoimia kansalaisjärjestöjen välityksellä tai suoraan? Mihin humanitaarisiin tai poliittisiin toimiin komissio voi ryhtyä tuaregikansan integriteetin puolustamiseksi ja sen hengissäpysymisen takaamiseksi? Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (5. helmikuuta 1998) Huhtikuun 24. päivänä 1995 tehtiin rauhansopimus Nigerin hallituksen ja tuaregien vastarintaliikkeen välillä, mikä lopetti neljä vuotta kestäneen selkkauksen Nigerin pohjoisosassa. Sopimuksen toteuttaminen päättyi 5. syyskuuta 1997 sen viimeisen vaiheen allekirjoittamiseen, joka koski kotiutettujen joukkojen integroimista puolustus- ja turvallisuustoimiin sekä julkisiin tehtäviin. Kolme tuaregeista muodostunutta vähemmistöliikettä - jotka ovat epäilemättä arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemia tuaregeja - kuuluivat aseelliseen vastarintajärjestöön (l'Union des forces de la résistance armée, UFRA). Sopimuksen toteutusehdot kuitenkin loukkasivat heidän mielestään tuaregejä, joten he erosivat UFRA:sta ja liittyivät maan itäosan tubujen muodostamiin kapinaliikkeisiin, Saharan vallankumoukselliset asevoimiin (FARS). Nämä liikkeet allekirjoittivat 28. marraskuuta 1997 Algerian toimiessa sovittelijana Nigerin hallituksen kanssa sopimuspöytäkirjan, joka lisättiin 24. huhtikuuta 1995 allekirjoitettuun rauhansopimukseen. Tässä pöytäkirjassa määrätään pysyvä tulitauko ja esitetään toimenpiteitä rauhan paluttamiseksi alueelle. Komissio tuki sovittelijan ja Nigerin viranomaisten pyrkimyksiä rauhanprosessin toteuttamiseksi. Vastatakseen ihmisten välittömiin tarpeisiin, komissio toimitti huomattavaa humanitaarista apua Nigerin kotiseuduiltaan siirtyneille ja paenneille kansoille sekä paikallisille asukkaille, jotka pyrkivät asettautumaan takaisin kotipaikkakunnalleen ja aloittamaan normaalin elämän. Apua on tässä vaiheessa myönnetty 2,9 miljoonan ecun arvosta Agadezin ja Tahuan departementeille. Apu kattaa kaikki väestönosien itse nimeämät perusalat (vesi, elintarvikkeet, terveydenhuolto). Tätä apua toteuttavat paikan päällä kokeneet eurooppalaiset kansalaisjärjestöt, jotka suosivat apua saavien yhteisöjen osallistumista. Elintarvikekriisien ehkäisemiseksi komissio myöntää tämän vuoden alussa lisäapua seitsemän miljoonaa ecua, joista yli kolme miljoonaa ecua elintarvikeapuun. Samanaikaisesti komissio on vuodesta 1995 lähtien toteuttanut 15 miljoonan ecun arvoista hanketta paimentolaisalueen integroiduksi kehittämiseksi. Tämä alue kärsi erityisesti kapinan ja aseellisen selkkauksen seurauksista. Komissio on kaikki nämä toimet mukaan lukien yksi pääasiallisista avun lahjoittajista Nigerin pohjoisosan kansojen hyväksi.