ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0445/01 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle. Musta lista.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0051 - 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0445/01 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle (16. helmikuuta 2001) Aihe: Musta lista Vastauksessaan kysymykseeni P-3153/00(1) komissio toteaa, että mustalle listalle voidaan kirjata yrityksiä, joiden luotettavuutta on syytä epäillä. Miten komissio sovittaa ilmaisun hallinto- tai oikeusviranomaisten lopullinen päätös yhteen sen yleisen oikeuskäytännön kanssa, jonka mukaan jokainen on syytön, kunnes on itse tunnustanut syyllisyytensä tai kunnes tuomioistuin on langettanut tuomion? (1) EYVL C 151 E, 22.5.2001, s. 81. Michaela Schreyerin komission puolesta antama vastaus (4. huhtikuuta 2001) Komissio huomauttaa, että yhteisön lainsäädännössä säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa vain tiettyjen periaatteiden mukaisesti. Syyttömyyttä ja syyllisyyttä koskevia olettamia sovelletaan yleensä lähinnä rikosoikeudellisissa kysymyksissä. Arvoisan parlamentinjäsenen tarkoittamat mustat listat sen sijaan ovat hallinnollisten valtaoikeuksien toteuttamisväline. Komissio muistuttaa, että eräiden EMOTR:n tukiosastosta rahoitettujen toimien edunsaajien osalta toteutettavista toimenpiteistä 22 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1469/95(1) ja näiden toimenpiteiden soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 745/96(2) erotetaan kahdenlaisia toimijoita, joiden luotettavuutta on syytä epäillä, sen mukaan, onko näille toimijoille osoitettu: - hallinto- tai oikeusviranomaisen lopullinen päätös, jonka mukaan kyseiset toimijat ovat tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta syyllistyneet yhteisön säännösten vastaisuuksiin, vai - ensimmäisen oikeusasteen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös, jota voidaan tarkistaa tai joka voidaan kumota. Jälkimmäiseen ryhmään kuuluviin toimijoihin voidaan soveltaa eräitä edellä mainituissa asetuksissa hyväksyttyjä toimenpiteitä (toimien tehostettua valvontaa tai suojatoimia kuten parhaillaan toteutettaviin toimiin liittyvien määrien maksamisen keskeyttäminen tai vakuuden vapauttaminen). Ainoa varsinainen rangaistus, osallistumiskielto, voidaan sen sijaan määrätä vain silloin kun sääntöjenvastaisuus on todettu hallinto- tai oikeusviranomaisen lopullisella päätöksellä. Kyseessä ei ole rikosoikeudellinen vaan hallinnollinen rangaistus, joka edellyttää, että noudatetaan tiettyjä periaatteita, joihin kuuluvat eritoten toimijan kuuleminen ennalta ja toimijan oikeus hakea muutosta toimivaltaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. (1) EYVL L 145, 29.6.1995. (2) EYVL L 102, 25.4.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0749/01

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(13. maaliskuuta 2001)

Aihe: Komission edustustojen rooli kolmansissa maissa

Mitä ohjeita komissio on antanut ulkomaanedustustoissaan ympäri maailmaa työskenteleville henkilöille vierailevien parlamentin jäsenten vastaanotosta?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(16. toukokuuta 2001)

Euroopan parlamentin unionin ulkopuolisiin maihin suuntautuvissa virallisissa vierailuissa (esimerkiksi puhemiehen, varapuhemiehen tai parlamentin valtuuskunnan tai valiokunnan puheenjohtajan vierailuissa) komission lähetystö auttaa vierailun valmisteluissa yhdessä parlamentin yksiköiden ja komission Brysselin-yksiköiden kanssa. Se tarjoaa myös tilanneselostuksia ja mahdollisuuksien mukaan logistista tukea. Lähetystön päällikkö seuraa yleensä vierailun mukana koko sen ajan. Lähetystö ottaa myös yhteyttä tiedotusvälineisiin ja mahdollisuuksien mukaan järjestää parlamentin vierailijoille vastaanoton. Lisäksi lähetystö tarjoaa seurantatietoa vierailun tuloksista, erityisesti paikallisten tiedotusvälineiden reaktioista.

Kun kyse on epävirallisista vierailuista tai parlamentin yksittäisten ryhmien vierailuista, kyseinen Euroopan parlamentin jäsen tai toimivaltainen elin tiedottaa komissiolle vierailusta ja pyydetystä avusta. Lähetystö vastaa näihin pyyntöihin komission yksiköiden opastuksella valmiuksiensa mukaan. Näissä tapauksissa lähetystö ei yleensä tee aloitteita hallituksen suhteen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0527/01 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) komissiolle. Vakaussopimus Espanjassa.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0072 - 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0527/01 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) komissiolle (22. helmikuuta 2001) Aihe: Vakaussopimus Espanjassa Komissio totesi 24. tammikuuta 2001, että Irlannin talousarvio vuodelle 2001 ei ole Feiran Eurooppa-neuvostossa 19. kesäkuuta 2000 sovittujen talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Komissio pyysikin neuvostoa laatimaan suositukset, jossa Irlantia vaaditaan sovittamaan budjettipolitiikkansa talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaiseksi (perustamissopimuksen 99 artiklan 4 kohta). Espanjassa Audiencia Nacional -tuomioistuimen äskettäisen päätöksen mukaan vuoden 1997 talousarvioon sisältynyt valtion virkamiesten palkkojen jäädyttäminen ei ole lainmukainen ja Espanjan hallituksen on korotettava virkamiesten palkkoja kyseisen varainhoitovuoden kuluttajahintaindeksin mukaisesti. Joidenkin arvioiden mukaan korotus merkitsisi noin 900 miljardin pesetan menoja. Fuentes Quintanan mukaan palkankorotus kiihdyttäisi inflaatiota huomattavasti ja johtaisi julkistalouden suureen epätasapainoon, joten se olisi Espanjan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja mikä pahempaa, juuri tehdyn vakaussopimuksen vastainen. Aikooko komissio ehdottaa neuvostolle, että se laatii Espanjalle samanlaiset suositukset kuin Irlannille, jos hallitus joutuu korottamaan virkamiesten palkkoja? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (10. toukokuuta 2001) Espanjan hallitus on hakenut muutosta kysymyksessä mainittuun Audiencia Nacional -tuomioistuimen päätökseen. Tämän vuoksi on mahdollista, että asiassa tehtävän päätöksen täytäntöönpanosta ei aiheudu budjettikustannuksia. Joka tapauksessa komissio arvioi kunkin jäsenvaltion finanssipolitiikkaa kokonaisuutena eikä yksittäisten menoluokkien kustannusten perusteella. Kyseistä asiaa koskevan lopullisen tuomion budjettivaikutukset eivät siten ole keskeisiä arvioinnin kannalta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1007/01 esittäjä(t): Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) komissiolle. Eurobarometri.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0179 - 0179



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1007/01 esittäjä(t): Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) komissiolle (30. maaliskuuta 2001) Aihe: Eurobarometri Eurobarometrin viimeisimmät tulokset ovat mielenkiintoisia arvioitaessa EU:ta koskevan yleisen mielipiteen kehittymistä. Esitetyt kysymykset koskevat yhteistä rahaa, työllisyystilannetta, unionin laajentumista ja yhteistä ulkopolitiikkaa. Komissio muuttaa tai tarkistaa näitä kysymyksiä säännöllisesti. Onko komissio valmis ottamaan käyttöön yhden uuden kysymyksen, josta voisi tulla tärkeä indikaattori, kun on kyse ulkomaalaisten (EU-kansalaisten ja ei-EU-kansalaisten) oikeudesta äänestää Eurooppa-vaaleissa ja paikallisvaaleissa ja tämän oikeuden tunnustamisesta. Kyselyjen tulokset voisivat osaltaan edistää ulkomaalaisten äänioikeutta koskevan kampanjan uudelleenaloittamista Euroopan neuvoston vuonna 1992 antaman suosituksen mukaisesti. Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (7. kesäkuuta 2001) Kuten arvoisa parlamentinjäsen tietää, yhteisön oikeudessa [EY:n perustamissopimuksen 19 artiklassa (ent. 8 b artikla)] taataan Euroopan unionin kansalaisille oikeus äänestää asuinjäsenvaltionsa kunnallisvaaleissa ja europarlamenttivaaleissa. Komission tiedot EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisista eivät välttämättä ole ajan tasalla, koska jäsenvaltiot ovat velvollisia ilmoittamaan sille vain sellaiset vaalilakiensa muutokset, jotka koskevat unionin kansalaisia. Komission tietojen mukaan siis Tanska, Irlanti, Alankomaat, Suomi ja Ruotsi antavat äänioikeuden EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisille mutta Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta vain joillekin heistä. Ranskassa ja Belgiassa käydään parhaillaan keskustelua EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten äänioikeuden laajentamisesta. Koska komissiolla on vain rajallinen määrä varoja mielipidetutkimusten järjestämiseen, se keskittää määrärahansa lähinnä tutkimuksiin, jotka koskevat sen omaan toimivaltaan kuuluvia asioita. EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten äänioikeus kuuluu kuitenkin jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, joten komissio ei aio lähitulevaisuudessa ottaa asiaa Eurobarometrin piiriin. Komissio kuitenkin muistuttaa, että sen hallinnoima Eurobarometria koskeva puitesopimus on avoinna kaikille Euroopan unionin toimielimille, joten esimerkiksi Euroopan parlamentti voi ehdottaa Eurobarometriin uusia kysymyksiä omalla kustannuksellaan ja omalla vastuullaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1133/01 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle. Zimbabwe.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0178 - 0179



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1133/01 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle (10. huhtikuuta 2001) Aihe: Zimbabwe Pitääkö paikkansa, että Zimbabwen Punaisen Ristin puheenjohtaja on tri Swithum Mombeshora, joka on samalla Zanu/PF-puoluetta edustava energiaministeri Mugaben hallituksessa? Pitääkö myös paikkansa, että esimerkiksi Punaisen Ristin Mberenqua Eastin paikallisosaston puheenjohtajana toimii zuishavalainen opettaja, Mr. Shiri, joka on ollut pidätettynä ja tuomittuna väkivaltaisuuksista MDC-puolueen jäseniä kohtaan, mutta joka Mugaben myöntämän armahduksen jälkeen on jälleen yllyttämässä väkivaltaisuuksiin tulevien presidentinvaalien edellä? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (31. toukokuuta 2001) Swithun Mombeshora on liikenneministeri ja Zimbabwen Punaisen ristin puheenjohtaja. Shiri puolestaan on erään toisen asteen koulun vararehtori Mberengwan piirikunnassa. Poliisi pidätti hänet vallassa olevaa puoluetta Mberengwassa ennen vaaleja tukeneiden poliittisten väkivaltaisuuksien yhteydessä, mutta hänet vapautettiin pian sen jälkeen eikä asia ole johtanut jatkotoimiin. Shiri oli jäsenenä Zimbabwen Punaisen ristin Mberengwan paikalliskomiteassa. Komitea on nyt hajotettu, kunnes vaalit saadaan pidettyä. Ei ole komission asia arvostella Zimbabwen Punaisen ristin paikallisella tai kansallisella tasolla tekemiä yksittäisiä nimityksiä. Ehdottaisin tiedustelemaan asiaa Punaisen ristin ja Punaisen puolikuun yhdistysten kansainväliseltä liitolta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1420/01 esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) komissiolle. EU:n ja Sveitsin kahdenväliset sopimukset.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0107 - 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1420/01 esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) komissiolle (17. toukokuuta 2001) Aihe: EU:n ja Sveitsin kahdenväliset sopimukset EU:n ja Sveitsin kahdenväliset sopimukset ovat tärkeä osa niiden välisiä suhteita monilla aloilla. Mitkä ovat sopimusten voimaantuloajat ja millä tavoin ne saatetaan voimaan? Mitä muita keskusteluja on käynnistetty osapuolten välillä ja millä aloilla integraatio menee pisimmälle? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2001) Sveitsin kanssa 21. kesäkuuta 1999 allekirjoitetut seitsemän sopimusta tulevat voimaan yhdellä kertaa, kun ne on ratifioitu. Yksi sopimuksista, henkilöiden vapaata liikkumista koskeva, vaatii kaikkien yhteisön jäsenvaltioiden ratifiointia, mutta ratifiointia ei ole vielä saatu päätökseen. Komissio toivoo, että kaikkien sopimusten ratifiointi saadaan päätökseen tämän vuoden loppuun mennessä tai ensi vuoden alussa. Komissio on tämän vuoden keväänä käynyt Sveitsin kanssa alustavia keskusteluja kahdeksalla muullakin alalla, jotka ovat Sveitsin osallistuminen Euroopan ympäristökeskuksen toimintaan, tilastoyhteistyö, yhteistyö petosten torjunnassa, valmistettujen maataloustuotteiden kauppa, palvelukauppa, Sveitsin osallistuminen yhteisön ohjelmiin (tiedotusvälineet, nuoriso sekä yleissivistävä ja ammatillinen koulutus), säästötulojen verotus sekä Schengenin sopimuksen ja Dublinin yleissopimuksen alaan kuuluvat kysymykset. Neuvosto on jo antanut tai antaa lähiaikoina komissiolle neljää ensin mainittua alaa koskevat neuvotteluohjeet. Neuvottelut voivat alkaa näillä aloilla heti, kun Sveitsi on hyväksynyt omat neuvotteluvaltuutensa. Alustavat keskustelut muilla aloilla eivät vielä ole yhtä pitkällä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0067/01

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle

(22. tammikuuta 2001)

Aihe: Komission jäsenen Frank Fischlerin keskustelut Marokon pääministerin ja muiden Marokon hallituksen jäsenten kanssa Euroopan unionin ja Marokon välisestä kalastussopimuksesta

Maatalous- ja kalastusasioista vastaavan komission jäsenen ja Marokon pääministerin ja muiden Marokon hallituksen jäsenten välisten 3.4. tammikuuta käytyjen keskustelujen, samoin kuin muiden vastuuhenkilöiden kanssa viime kuukausina käytyjen keskustelujen perusteella näyttää siltä, että komission poliittinen tavoite oli ainoastaan saada aikaan sopimus, joka siitä huolimatta, että se ensimmäisenä vuonna täyttää hyväksyttävinä pidettävät, joskin vuosien 19951999 sopimusta paljon epäsuotuisammat ehdot, johtaa muutamassa vuodessa Marokon rannikkovesillä kalastavien Espanjan Galician, Andalusian ja Kanarian saarten sekä Portugalin laivastojen toiminnan nopeaan ja täydelliseen lopettamiseen. Kuka tahansa tästä vakavasta ongelmasta kiinnostunut saa vaikutelman, että komissio mahdollisesti asianomaisten valtioiden tukemana ja varustamoiden ja merimiesten näkökantojen vastaisesti neuvottelee tavoitteenaan vetäytyä täysin kyseisiltä vesiltä käyttämättä hyväksi Marokon kanssa käydyissä keskusteluissa Euroopan unionin koko neuvottelukapasiteettia ja jättää näin ollen täyttämättä sille kuuluvat yhteisön kalastukseen liittyvät velvoitteet.

1. Onko tämä todellinen komission neuvotteluasema? Jos ei, niin mikä on komission todellinen kanta?

2. Eikö komissio katso, että niin asianomaisten varustamoiden ja merimiesten kuin Euroopan parlamentin jäsentenkin on saatava tietää, mitä komissio tekee asian suhteen?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(1. maaliskuuta 2001)

Komissio on noudattanut yhteydenpidossaan Marokon kanssa johdonmukaisesti kantaa, joka on neuvoston lokakuussa 1999 hyväksymän neuvotteluvaltuutuksen mukainen.

Marokon suhteissa on aloitettava uusi vaihe ja parhaana esimerkkinä tästä ovat Marokon kalastusalan kasvun ja kehityksen tukemista sekä Euroopan laillisten etujen puolustamista koskevat komission konkreettiset ehdotukset.

Kaikki viime kuukausien ponnistelut osapuolten välisten teknisen ja poliittisen tason tapaamisten yhteydessä ja huolehtien tarkasta yhteensovittamisesta asiasta eniten kiinnostuneiden jäsenvaltioiden kanssa on keskitetty uuden molempia osapuolia hyödyttävän ja tasapuolisen kalastusalan kumppanuuden hahmotteluun.

Komissio noudattaa edelleen tätä lähestymistapaa neuvoston direktiivien mukaisesti.

Komissio muistuttaa sitoumuksestaan tiedottaa säännöllisesti ja täysimääräisesti komissiolle, parlamentille ja kaikille asiasta kiinnostuneille toimijoille tämän keskeisen kysymyksen käsittelyssä lähiviikkojen aikana tapahtuvasta edistyksestä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1407/01

esittäjä(t): Lord Inglewood (PPE-DE) komissiolle

(11. toukokuuta 2001)

Aihe: Suu- ja sorkkataudin vaikutus EU-rahoituksen käyttöön

Aikooko komissio sallia monipuolistamista varten myönnettyjen yhteisön varojen käytön suu- ja sorkkataudin seurauksista vakavasti kärsineen liiketoiminnan ennalleen palauttamiseen?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(19. heinäkuuta 2001)

Monipuolistamiseen käytettäviä rahoitusvaroja ohjaa neuvoston 17 päivänä toukokuuta 1999 antama asetus (EY) N:o 1257/1999 Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta(1). Sen mukaan varoja voidaan käyttää kahdenlaisiin toimenpiteisiin:

- maatilainvestoinnit (4 artikla)

- toimintojen monipuolistaminen maataloudessa ja sitä lähellä olevilla aloilla monimuotoisuuden tai vaihtoehtoisten tulonlähteiden edistämiseksi (33 artikla).

Jäsenvaltiot ovat voineet itse päättää rahanjaosta näiden toimenpiteiden välillä, kun ne ovat valmistelleet maaseudun kehittämisen ohjelmia ja jos rakennerahasto-ohjelmissa on tavoitteeseen 1 tai 2 soveltuvia osia. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 alaiset kullekin ohjelmalle myönnettyjen tukien lajit ja yksityiskohdat vaihtelevat kansallisten tai alueellisten olosuhteiden ja tärkeysjärjestysten mukaan. Jäsenvaltiot voivat joustavasti muokata ohjelmia vastaamaan viimeaikaista kehitystä tai pitkän aikavälin strategisia tarpeita. Jotkin jäsenvaltioiden tekemät säännösten muokkaukset edellyttävät kuitenkin komission hyväksyntää.

Joustavuuden on kuitenkin oltava neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaista. Asetukseen kirjattujen toimenpiteiden nojalla liiketoiminnan uudelleenaloittamista voidaan tukea monipuolistamisella tai muilla investoinneilla, jotka joko vähentävät tuotantokustannuksia tai parantavat ja elvyttävät tuotantoa. Tukea ei kuitenkaan voida käyttää uuden karjan hankintaan maatiloille, joiden karja on jouduttu hävittämään.

Edellä mainittu asetus sisältää mahdollisuuden muihin rakenteellisiin toimenpiteisiin, joilla voidaan tukea suu- ja sorkkataudista kärsineitä elinkeinoja. Tukea voidaan antaa maataloustuotteiden jalostukselle ja markkinoinnille, koulutukselle, maatalouden infrastruktuurille, maaseudun elinkeinojen ja maaseudun väestön peruspalveluille, kylien kunnostamiselle ja kehittämiselle sekä matkailu- ja käsityöläiselinkeinoille. Jäsenvaltiot voivat itse päättää, mitä toimenpiteitä ne ottavat käyttöön osana välitöntä kriisistä

toipumista tai pitkän aikavälin toipumista. Jäsenvaltiot voivat myös päättää rahoituksen tasosta ja jakamisesta. Komissio on tietoinen nykyisten rakennerahasto-ohjelmien valvontakomiteoiden tekemistä ja harkinnassa olevista päätöksistä, joilla nopeutetaan matkailuun, markkinointisuunnitelmiin, liiketoiminnan tukeen ja muihin osa-alueisiin liittyviä projekteja, jotka auttavat pahiten kärsineitä alueita selviämään ongelmistaan.

(1) EYVL L 160, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0950/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Bisfenoli-A:n käyttö.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0130 - 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0950/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (28. maaliskuuta 2001) Aihe: Bisfenoli-A:n käyttö Onko komissio sitä mieltä, että bisfenoli-A:n nykyinen käyttö on yhdenmukainen kuluttajansuojan kanssa? Voiko komissio vahvistaa, että tällä hetkellä on olemassa tieteellisiä tutkimustuloksia siitä, että bisfenoli-A:n määrä, jolle ihmiset nykyään altistuvat, vastaa suurin piirtein sitä määrää, joka aiheuttaa hiirillä lisääntymishäiriöitä, ja että bisfenoli-A aiheuttaa tunnetusti hormonihäiriöitä? Voiko komissio ilmoittaa, missä tapauksissa se tietää bisfenoli-A:ta käytettävän nykyään? Voiko se lisäksi vahvistaa bisfenoli-A:n käytön säilykepurkkien pintakäsittelyn yhteydessä, hampaiden muovipaikoissa ja polykarbonaatista valmistetuissa muovipulloissa? Onko komissio tietoinen vaihtoehtoisista tuotteista, joita voitaisiin käyttää saman lopputuloksen saavuttamiseksi ilman kyseisiä sivuvaikutuksia? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (13. kesäkuuta 2001) Bisfenoli-A:n mahdollisia riskejä terveydelle ja ympäristölle arvioidaan olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23. maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93(1) perusteella. Bisfenoli-A:ta käytetään polykarbonaattien ja epoksihartsin valmistuksessa. Näitä aineita käytetään useilla tavoilla kulutushyödykkeissä. Esimerkkejä ovat ruoka- ja juomasäiliöt, joiden sisäpinnalla on epoksihartsia, sekä polykarbonaattiastiat ja -pullot (esim. äidinmaitovastikkeen käytön yhteydessä). Lisäksi kuluttajat altistuvat bisfenoli-A:lle hammaspaikkojen kautta. Riskinarvioinnissa on tunnistettu terveysongelmia (silmien ja hengitysteiden ärsyyntymistä, ihon herkistymistä, vaikutuksia maksaan ja lisääntymiskykyyn) tietyissä ammatillisissa altistumistilanteissa. Lisäksi on havaittu tiettyihin käyttötapoihin liittyviä ympäristövaikutuksia. Näissä tilanteissa ei ole kuitenkaan havaittu kuluttajien altistumista. Keskustelut kehitystoksisuudesta ja hiirissä havaituista pienten annosten aiheuttamista häiriöistä ovat vielä kesken. Riskinarvioinnin tulosten yhteenveto esitetään Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavassa komission suosituksessa. Mikäli havaitaan kohtuuttomia riskejä, komissio harkitsee tarvittaessa toimenpiteitä riskien vähentämiseksi niillä aloilla, joilla on aihetta huoleen. Tässä yhteydessä otetaan huomioon myös vaihtoehtoisiin tuotteisiin liittyvät kysymykset. (1) EYVL L 224, 3.9.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1224/01 esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) ja Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle. Ajoneuvojen rekisteröinti.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0093 - 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1224/01 esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) ja Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle (26. huhtikuuta 2001) Aihe: Ajoneuvojen rekisteröinti Alueet ovat kaikissa EU:n jäsenvaltioissa elinvoimaisia ja tärkeitä. Monissa jäsenvaltioissa hallinto on järjestetty alueisiin perustuen. Olisi siis kaikin puolin myönteistä, että alueellinen identiteetti ilmenisi eurooppalaisissa rekisterilaatoissa. EU:n pitäisi ehdottaa eurooppalaisten rekisterilaattojen yhdenmukaistamista niin, että myös alueet näkyisivät niissä. Onko komissio valmis hyväksymään tämän eurooppalaista todellisuutta ilmentävän ehdotuksen? Loyola de Palacion komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1211/01 ja E-1224/01 (21. kesäkuuta 2001) Ajoneuvojen rekisterikilpien eritelmät kuuluvat lähinnä jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jäsenvaltioiden lainsäädännössä noudatetaan vuonna 1968 tehtyä tieliikennettä koskevaa Wienin yleissopimusta, joka on solmittu Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission alaisuudessa. Yleissopimuksessa määrätään, että kansainvälisessä liikenteessä olevassa moottoriajoneuvossa tulee olla takana rekisterinumeron lisäksi rekisteröintijäsenvaltion tunnusmerkki (esimerkiksi Espanjan tunnusmerkki on E). Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisö puuttuu rekisteröintikilpiä koskeviin kysymyksiin ainoastaan silloin, kun se on välttämätöntä tavaroiden ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi yhteisön alueella. Viime vuosina useat jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön niin sanotun eurokilven eli rekisteröintikilpimallin, jonka vasemmassa reunassa on sinisellä pohjalla Euroopan lipun 12 keltaista tähteä sekä rekisteröintijäsenvaltion tunnusmerkki. Koska osa jäsenvaltioista ei tunnustanut eurokilven tunnusmerkkiä, neuvosto antoi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen rekisteröintijäsenvaltion tunnusmerkin tunnustamisesta yhteisön sisäisessä liikenteessä 3 päivänä marraskuuta asetuksen (EY) N:o 2411/98(1). Asetuksen tarkoitus on antaa yhteisön sisäisessä liikenteessä yhtäläinen asema eurokilpien tunnusmerkeille ja Wienin yleissopimuksen vaatimille tunnusmerkeille. Tämä on yhteisön ainoa rekisterikilpiä koskeva lainsäädäntö. Ottaen huomioon Wienin yleissopimuksen onnistumisen komissio ei ole suunnitellut ehdottaa lainsäädäntöä kansallisten rekisteröintikilpien yhtenäistämisestä eikä komissio täten myöskään aio harkita alueellisten tai muiden tunnusten sisällyttämistä rekisteröintikilpiin. (1) EYVL L 299, 10.11.1998.