KIRJALLINEN KYSYMYS P-0590/98 komissiolle esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) (23. helmikuuta 1998)

Aihe: Elintarvikkeiden terveystutkimusten periaatteellisista eroista USA:n dekontaminaation ja EY:n ¨pellolta pöytään välillä¨

Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välillä neuvotellaan eläinlääkintä- ja terveysmääräyksiä koskevan sopimuksen allekirjoittamisen edellytyksistä. Kuluttajien terveyden suojelemiseksi käytössä olevat menetelmät ovat USA:ssa ja EU:ssa periaatteiltaan täysin erilaiset. USA:ssa tutkitaan vain lopputuote, kun taas EU:ssa kuluttajia suojellaan tehokkaasti kontrolloimalla koko tuotantoketju ¨pellolta pöytään¨. USA:n teollisuusmaisen tehokkaassa kotieläintuotannossa käytetään paljon antibiootteja ja hormoneja tehokkuuden nostamiseksi. Samaan aikaan EU:ssa panostetaan ympäristön ja eläinsuojelun sekä kestävän kehityksen tavoitteet täyttävään laajaperäiseen maataloustuotantoon sekä koko elintarviketuotantoketjun kontrollointiin, jotka luonnollisesti aiheuttavat lisäkustannuksia.

Saamieni tietojen mukaan komissiossa pidetään tärkeänä USA:n ja EU:n välisen ¨Veterinary Agreementin¨ hyväksymistä. Miksi? Eikö EU:n omien kuluttajiensa terveyden turvaamiseksi tulisi huolehtia siitä, että EU-alueella kaupan olevat tuontielintarvikkeet täyttävät samat korkeat laatu-, hygienia- ja eläinlääkintänormit, joita vaadimme omalta elintarviketuotannoltamme? Komissaari Fischler on puhunut vakuuttavasti ruoan korkeasta laadusta ja kuluttajien terveyden turvaamisesta. Eikö nyt komission tehtävä ole puolustaa EU:n valitsemia tuotantostandardeja ja omaa kattavaa kontrolliamme? Kysymys on EU:n kuluttajan- ja ympäristönsuojelun periaatteiden saamisesta seuraavaan WTO-pöytään vuonna 1999. Jos komissio nyt hyväksyy em. ¨Veterinary Agreementin¨, menetämme mahdollisuutemme puolustaa EU:n laatuelintarvikkeiden kontrollijärjestelmiä ¨pellolta pöytään¨.

Aikooko komissio vaatia EU:n kauppakumppaneilta - kuten USA:lta - yhtä kattavia elintarvikkeiden terveys- ja laatukontrollijärjestelmiä kuin EU:lla itsellään on?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (30. maaliskuuta 1998)

Komission aloitettua Yhdysvaltojen lihaa vievien laitosten tarkastukset 1980-luvun puolivälissä on ilmennyt kaupankäyntiin liittyviä vaikeuksia, jotka johtuvat eroista EY:n ja Yhdysvaltojen soveltamissa terveystoimenpiteissä. Näiden kauppaan liittyvien ongelmien poistamiseksi tehtiin 1990-luvun alussa sopimus (¨punaista lihaa koskeva sopimus¨), jonka neuvosto hyväksyi vuoden 1992 lokakuussa neuvoston päätöksellä 93/158/ETY ((EYVL L 68, 19.3.1993. )). Sopimuksessa tunnustettiin, että kummankin sopimuspuolen lainsäädäntöjärjestelmä antoi periaatteessa vastaavat takeet kansanterveyteen liittyviä riskejä vastaan. Siinä vahvistettiin kaupan jatkumiseksi tarvittavat tekniset ratkaisut ja todettiin, että sopimuspuolet aloittaisivat mahdollisimman pian keskustelut muista eläinlääkintäalalla esiintyvistä eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppaan liittyvistä ongelmista.

Näitä keskusteluja vauhditti edelleen 1. tammikuuta voimaan tullut WTO-sopimus terveys- ja kasvinsuojelutoimista (SPS-sopimus), jonka 4 artiklassa määrätään, että jäsenten on hyväksyttävä muiden jäsenten terveystoimet vastaavina, vaikka nämä toimet poikkeavat niiden omista, jos viejäjäsen osoittaa puolueettomasti tuojajäsenelle, että sen soveltamilla toimilla saavutetaan tuojajäsenen kannalta tarkoituksenmukainen terveydensuojelun taso. Kyseissä artiklassa vaaditaan myös jäseniä pyydettäessä aloittamaan neuvottelut kahden- ja monenvälisten sopimusten tekemiseksi terveyttä koskevien toimenpiteiden vastaavuuden tunnustamisesta.

Yhdysvaltojen ja yhteisön välinen sopimusluonnos, jonka komissio on lähettänyt neuvostolle ((KOM (97) 566 lopullinen. )) ja johon myös arvoisa parlamentin jäsen viittaa, koskee tiettyjen eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppaan vaikuttavia terveystoimia. Sopimusluonnoksen soveltamisala ei kata tällä hetkellä lääkeainejäämiä (esim. hormoneja ja antibiootteja) koskevia toimenpiteitä. Tämän vuoksi näitä tulee käsitellä kunkin osapuolen omassa kauppalainsäädännössä.

Sopimusluonnoksella pyritään helpottamaan osapuolten välistä eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppaa ottamalla käyttöön terveystoimien tunnustamismekanismi, kun tämä on mahdollista, ja laatimalla puitteet vastaavuuksien löytämiseksi muilla aloilla. Kunkin osapuolen vastaavat toimet voidaan hyväksyä, jos osapuoli katsoo kaupalle yhteisesti asetettujen ehtojen täyttävän terveyden valvonnalle asetetun tason. Joka tapauksessa tuojana toimiva osapuoli päättää, täyttävätkö viejänä toimivan osapuolen toimet suojelulle asetetun tason. Sopimusluonnoksen määräykset eivät vaikuta osapuolille WTO-sopimuksen nojalla kuuluviin oikeuksiin, vaan luonnoksen tarkoituksena on löytää kummankin puolen hyväksyttävissä olevia ratkaisuja sen sijaan, että kauppaa vahingoittavien kiistojen annettaisiin kehittyä.

Sopimusluonnokseen sisällytetään tietojen vaihtoa koskevia määräyksiä ja erityismääräyksiä tautiepidemioiden puhkeamisesta tiedottamisesta. Siihen on sisällytetty myös turvalauseke, jonka nojalla osapuolet voivat turvautua yksipuolisiin hätätoimenpiteisiin ihmisten tai eläinten terveyden suojaamiseksi.

Olisi korostettava, ettei kyseinen sopimusluonnos muuta millään tavoin yhteisön peruslainsäädäntöä. Tällaiset muutokset tulee tehdä neuvoston tai parlamentin toimesta EY:n perustamissopimuksen 100 a artiklaan perustuen.

Sopimus hyväksyttiin yksimielisesti neuvoston kokouksessa 16. ja 17. maaliskuuta 1998, ja siihen liitettiin sopimuksen allekirjoittamista koskevat menettelylliset takeet.