ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0953/98 esittäjä(t): Riitta Myller (PSE) komissiolle (30. maaliskuuta 1998) Aihe: Mopoautot Ns. mopoauto, eli tieliikenteessä käytettäväksi sallittu kolmipyöräinen ajoneuvo, on EY-säännösten mukaisesti määritelty L2 -luokan ajoneuvoksi. Ajoneuvoa käyttävät useimmiten vanhukset ja liikuntarajoitteiset henkilöt. Ajoneuvon ajonopeus on enimmillään 40 km/h. Mopoauto näyttää kaukaa katsoen ja etenkin pimeässä tavalliselta henkilöautolta. Koska ajoneuvo kulkee kuitenkin muuta liikennettä hitaammin, tulisi muun liikenteen pystyä varautumaan paremmin väistämään mopoautoja onnettomuuksien välttämiseksi. Kysyn komission asianomaiselta jäseneltä, onko mahdollista, että mopoautot määriteltäisiin hitaiksi ajoneuvoiksi, jolloin niissä olisi kolmio varoittamassa muuta liikennettä hitaasti liikkuvasta ajoneuvosta? Toimenpide parantaisi sekä mopoautojen käyttäjien että yleisesti liikenteen turvallisuutta. Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 1998) Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30. kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/61/ETY(1) säädetään nimenomaan, että kevyet nelipyöräiset ajoneuvot, joiden kuormittamaton massa on alle 350 kg, luetaan kolmipyöräisiksi mopoiksi (ajoneuvoiksi, joiden suurin rakenteellinen nopeus on enintään 45 km/h ja joiden moottorin sylinteritilavuus on enintään 50 cm3). Näin ollen kevyet nelipyörät eli ns. mopoautot kuuluvat kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntämenettelyn soveltamisalaan, ja niiden on siis täytettävä sekä edellä mainitun puitedirektiivin vaatimukset että saman puitedirektiivin nojalla annettujen erilaisten erityisdirektiivien vaatimukset. Asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä ei kuitenkaan säädetä, että mopoautot olisi varustettava varoituskolmiolla muiden tienkäyttäjien varoittamiseksi niiden alhaisesta nopeudesta. Jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus säätää tästä kyseisten ajoneuvojen käyttöturvallisuuteen liittyvästä näkökohdasta. (1) EYVL N:o 225, 10.8.1998.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0022



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1163/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: LIFE II -ohjelmasta rahoitetut hankkeet Heinäkuussa 1997 Euroopan komissio valitsi 188 hanketta, joiden rahoitukseen osallistutaan yhteisön ympäristörahoitusvälineellä LIFE II. Voiko komissio ilmoittaa, onko valittujen hankkeiden joukossa Italiaa koskevia, ja antaa tiedot niistä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (16. kesäkuuta 1998) Vuonna 1997 Life II -rahoitusvälineestä myönnettiin yhteisrahoitusta 28 italialaiselle hankkeelle. Kuten aikaisempinakin vuosina, luettelo hankkeista julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(1). Tämän lisäksi kuvaus jokaisesta Life-ohjelmasta rahoitetusta hankkeesta vuodesta 1992 lähtien on talletettu sähköiseen tietokantaan, jonka osoite on http://europa.eu.int/comm/life/home.htm. Lähiaikoina julkaistaan esite onnistuneimmista Life-Ympäristö-ohjelmaan kuuluvista hankkeista. Life-Luonto-ohjelmasta julkaistaan vuosittain monikielinen esite, jossa on kuvaus kaikista rahoitetuista hankkeista. Vuoden 1997 esitteestä toimitetaan kappaleet arvoisille parlamentin jäsenille ja parlamentin sihteeristölle. (1) EYVL C 68, 4.3.1998.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1616/98 esittäjä(t): Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) komissiolle (27. toukokuuta 1998) Aihe: Jakamattomuusperiaate Belgian verosäännöissä ja sen aiheuttama haitta EU:n kansalaisille Tietääkö komissio, että Länsi-Flanderin provinssin hallitus kantaa alueellista veroa, jota ei voida jakaa kalenterivuoden osalle? Onko komission mielestä oikein, että eräs kyseisessä provinssissa 1. tammikuuta 1998 asunut Alankomaiden kansalainen, joka muutti Alankomaihin 4. tammikuuta 1998, joutuu maksamaan koko vuoden 1998 verot Länsi-Flanderiin? Onko komissio samaa mieltä kysyjän kanssa siitä, että tämä muihin kuin belgialaisiin EU:n kansalaisiin kohdistuva syrjintä on este henkilöiden vapaalle liikkumiselle Euroopan unionin alueella? Mikäli vastaus on myönteinen, mitä komissio aikoo tehdä asialle? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (4. elokuuta 1998) Koska komissio ei tunne tarkasti Länsi-Flanderin provinssin kantaman veron luonnetta, mikä mahdollistaisi kyseistä ongelmaa koskevien tarvittavien tutkimusten tekemisen, komissio ei valitettavasti pysty tässä vaiheessa vastaamaan tyhjentävästi parlamentin jäsenen kysymykseen. Komissio pyytää parlamentin jäsentä tarkentamaan kysymystään täsmällisen vastauksen saamiseksi.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0750/98 esittäjä(t): Allan Macartney (ARE) komissiolle (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Kuljetusesteet ja tavaroiden vapaa liikkuvuus Rekkakuskien ja kalastajien sulut aiheuttivat monille skotlantilaisille kuljetusyhtiöille tappioita. Vaikka pieniä korvauksia on myönnetty, ne kuljetusyhtiöt, jotka eivät olleet Ranskassa eivätkä voineet mennä sinne sulkujen takia, eivät ole saaneet eivätkä tule saamaan korvauksia. Voiko komissio vahvistaa, että ottaen huomioon sulkujen vaikutuksen vapaaseen liikkuvuuteen Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan välillä se oli ja on kykenemätön tekemään mitään salliakseen tavaroiden vapaan liikkuvuuden yhdestä jäsenvaltiosta toiseen? Eikö Ranskaa, jolla on perustamissopimuksen 30 artiklan mukaan velvollisuus estää määrällisen vaikutuksen aiheuttavat toimenpiteet, tulisi pitää vastuussa niistä tappioista, joita yhtiöt kärsivät kanaalin molemmilla puolilla sulkujen takia? Aikooko komissio ryhtyä Ranskan vastaisiin toimenpiteisiin, koska se ei varmistanut tavaroiden vapaata liikkuvuutta, vai onko komissio sitä mieltä, että tuomioistuimen äskettäinen espanjalaisten tomaattien tuontikieltoa koskeva päätös (asia C-265/95) riittää takaamaan, että Ranskan hallitus ryhtyy tarkoituksenmukaisiin toimiin tulevaisuudessa? Ottaen huomioon suluista kärsineiden yhtiöiden korvausten puuttumisen ja Ranskan hallituksen tehottomuuden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi, eivätkö Ranskan vastaiset jatkotoimet ole itse asiassa välttämättömiä ensinnäkin suluista aiheutuneen epävarmuuden ilmapiirin poistamiseksi ja toiseksi korvausten myöntämiseksi kaikille niille yhtiöille, jotka kärsivät tappioita vapaan liikkuvuuden puutteen takia? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (16. kesäkuuta 1998) Kuten parlamentin jäsen mainitsi, yhteisöjen tuomioistuin katsoi(1), että Ranska ei ollut noudattanut EY:n perustamissopimuksen 30 artiklasta sekä 5 artiklasta johtuvia velvoitteitaan, koska se ei ollut toteuttanut riittäviä toimenpiteitä hedelmien ja vihannesten vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi alueellaan. Tuomioistuin katsoikin tuolloin ensimmäistä kertaa, että jäsenvaltion passiivisuus yksityishenkilöiden toimintaan nähden, on vastoin 30 artiklaa. Kansallisten tuomioistuinten on otettava huomioon kyseisessä tuomiossa mainitut oikeudelliset seikat arvioidakseen sellaisten yksityishenkilöiden oikeuksia, jotka vetoavat kansallisiin tuomioistuimiin. Itse asiassa kyseiset yksityishenkilöt voivat saada korvausta vahingoista, joita heille aiheutui parlamentin jäsenen mainitsemista suluista, jotka ovat EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan vastaisia. Komissio puolestaan on tehnyt ehdotuksen neuvoston asetukseksi(2). Ehdotus perustui EY:n perustamissopimuksen 235 artiklaan ja sillä perustettiin uusi väliintulojärjestelmä, joka antaa komissiolle mahdollisuuden vaatia jäsenvaltiota toteuttamaan tarvittavia ja oikeasuhtaisia toimenpiteitä tietyntyyppisten kaupan esteiden poistamiseksi. Ehdotus on parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä. (1) Asia C-265/95, komissio v. Ranska, tuomio 9.12.1997. (2) KOM(97) 619, lopullinen.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1561/98 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle (25. toukokuuta 1998) Aihe: Palestiinan asukkaiden häätäminen Itä-Jerusalemista Vahvojen todisteiden mukaan Israelin viranomaiset ovat vuodesta 1994 alkaen pyrkineet edelleen vaikeuttamaan palestiinalaisten elämää Itä-Jerusalemissa rajoittamalla oleskeluoikeuksia. Tämä näyttää olevan yksi osa laajempaa karkottamispolitiikkaa. Ottiko puheenjohtajavaltio esille kyseisen aiheen tavatessaan Israelin hallituksen äskeisellä Lähi-idän vierailullaan? Harkitseeko neuvosto sitä, että Israelin kauppaan EU:n kanssa liittyvien etuoikeuksien ehdoksi asetettaisiin palestiinalaisen viennin tasa-arvoinen pääsy EU:iin ja Jerusalemin karkottamispolitiikan lopettaminen? Vastaus (24. syyskuuta 1998) Israel ja palestiinalaiset ovat sopineet periaatejulistuksen ehtojen mukaisesti olevansa toteuttamatta toimia, jotka voisivat haitata pysyvää asemaa koskevien neuvottelujen tulosta. Euroopan unionin näkemyksen mukaan Israelin toimet, kuten henkilötodistusten peruuttaminen ja siirtokuntien sekä talojen hävittäminen rikkovat tätä sopimusta; tätä näkemystä korostetaan jatkuvasti Israelin viranomaisille. Seuratakseen tarkemmin tilannetta Jerusalemissa EU aloitti vuoden 1997 alkupuolella oman Jerusalemin tilanteen tarkkailuoperaationsa ("Jerusalem Watch"). Tämän tarkkailun puitteissa jäsenvaltioiden pääkonsulit Jerusalemissa ja edustustojen päälliköt Tel Avivissa laativat säännöllisesti selvityksiä Jerusalemissa tapahtuvasta kehityksestä, joka vaikuttaa tai todennäköisesti tulee vaikuttamaan kaupungin palestiinalaiseen luonteeseen. Yhteenveto viimeksi annetusta Jerusalemin tilanteen tarkkailuoperaatioon liittyvästä selostuksesta julkaistiin 29. kesäkuuta. Tämä yhteenveto sekä yhteenvedot viimeaikaisista EU:n tarkkailuun liittyvistä selostuksista on saatavilla Internetistä EU:n neuvoston palvelimelta (http://ue.eu.int). Komissio käsitteli neuvostolle 14. toukokuuta 1998 antamassaan tiedonannossa "Euroopan yhteisön ja Israelin kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan väliaikaisen sopimuksen täytäntöönpano" mm. palestiinalaisten vientitavaroiden Euroopan unioniin pääsyn esteitä. Tiedonannossa esille otettuja asioita käsitellään parhaillaan EU:n ja Israelin asiantuntijoiden välisissä neuvotteluissa.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1849/98 esittäjä(t): Anne McIntosh (PPE) komissiolle (12. kesäkuuta 1998) Aihe: Verovapaa myynti Milloin komissio aikoo saattaa päätökseen tutkimuksensa, joka koskee EU:n sisäisen tulli- ja verovapaan myynnin lopettamisen sosiaalisia, taloudellisia ja alueellisia seurauksia vuoden 1999 jälkeen? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (28. heinäkuuta 1998) Parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan parlamentin täysistunnossa 2. huhtikuuta 1998 käytyyn keskusteluun ja sen jälkeen aiheesta esitettyyn kysymykseen. Komissio vahvistaa, että se ei aio tehdä kyseistä tutkimusta, koska siihen ei ole tarvetta. Komission tutkimusta koskeva kysymys otettiin esille myös Ecofin-neuvostossa 19. toukokuuta 1998. Ministerit eivät päässeet tuolloin asiasta sopimukseen. Samassa yhteydessä komissio lupasi laatia valmisteluasiakirjan jäsenvaltioiden käytettävissä olevissa välineistä, joiden avulla yhteisön sisäisen verovapaan myynnin poistumisen seurauksiin voidaan puuttua. Asiakirjan valmistelu etenee koko ajan, ja asiakirja annetaan lähiaikoina Ecofin-neuvoston ja parlamentin käsiteltäväksi.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1806/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Vaarallisen PVC:n käyttö lasten lelujen valmistuksessa Greenpeace-järjestön esittämät syytökset, joiden mukaan yhteisön työntekijöiden lasten päiväkodeissa on kielletty sellaiset lelut, joiden valmistukseen on käytetty PVC:tä, vaikka tähän mennessä ei ole asetettu muita kansalaisia koskevia rajoituksia, herättävät kielteisiä vaikutelmia yleisön keskuudessa. Greenpeacen näkemyksen mukaan tämä materiaali sisältää aineita, joiden epäillään aiheuttavan pitkällä aikavälillä vakavia vaurioita maksassa, munuaisissa ja suvunjatkamiseen liittyvissä elimissä sekä syövän kehittymisen. Komissiolta kysytään: 1. Ovatko tällaiset lelut vaarallisia EU:n työntekijöiden lapsille, mutta vaarattomia muille lapsille? 2. Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa poistaakseen PVC:tä sisältävien lelujen käytöstä aiheutuvat vaarat, kun lähdetään siitä tosiasiasta, että merkintä "ei alle 3 -vuotiaille lapsille" on riittämätön?
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1845/98 esittäjä(t): Gunilla Carlsson (PPE) komissiolle (12. kesäkuuta 1998) Aihe: Ruotsin työmarkkinavakuutukset Ruotsin ammattiyhdistykset rajoittavat työehtosopimusten avulla voimakkaasti yritysten mahdollisuuksia päättää, missä vakuutusyhtiöissä ne haluavat vakuuttaa työntekijänsä. Tämän tekee mahdolliseksi se, että työehtosopimuksiin kytketyillä vakuutusyhtiöillä on erityisasema Ruotsin lainsäädännössä. Ruotsin kilpailulainsäädännössä ja työmarkkinapolitiikassa kyseiset yhtiöt muodostavat poikkeuksen yleisistä kilpailusäännöistä. Mitä mieltä komissio on tästä tavasta kiertää sääntöjä, jotka on luotu kilpailun takaamiseksi sisämarkkinoilla? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 1998) Alankomaiden tuomioistuin on pyytänyt yhteisön tuomioistuimelta ennakkopäätöstä muun muassa siitä, kuuluvatko työehtosopimukset yhteisön kilpailulainsäädännön soveltamisalaan (asia C-115/97 Brentjens). Komissio on esittänyt mainitussa asiassa kantanaan, ettei EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan määräyksiä sovellettaisi työehtoneuvotteluissa virallisesti tehtyihin työehtosopimuksiin, jotka liittyvät työehtosopimusten perinteisiin kohteisiin (palkat, mukaan lukien eläkkeet, ja työehdot). Komissio ei pysty päättelemään parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella, onko kirjallisessa kysymyksessä mainituissa Ruotsin työehtosopimuksissa kysymys tästä. Parlamentin jäsen voi halutessaan toimittaa komissiolle lisätietoja asiasta.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2059/98 esittäjä(t): Felipe Camisón Asensio (PPE) neuvostolle (6. heinäkuuta 1998) Aihe: Madridin ja Lissabonin välinen rautatieyhteys Neuvosto on tiettävästi antanut uuden asetuksen yhteisön rahallisen tuen antamista koskevista yleisistä määräyksistä Euroopan laajuisiin verkkoihin. Miten suuri voi olla Euroopan yhteisön rahoitusosuus tutkimuksessa, joka koskee molempien Iberian niemimaan pääkaupunkien välistä luotijunaväylähanketta? Vastaus (24. syyskuuta 1998) Agenda 2000 -uudistukseen sisältyvän toimenpidekokonaisuuden osana komissio antoi neuvostolle myös ehdotuksen, joka koskee Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) 2236/95 muuttamista tietyiltä osin. Tässä yhteydessä komissio ehdottaa muun muassa, että yhteisön osuutta tutkimuksiin tarvittavasta rahoituksesta nostettaisiin tietyissä tapauksissa aina 100 prosenttiin asti. Kysymys on parhaillaan neuvoston yksiköiden tarkasteltavana. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman konkreettisen tutkimuksen osalta neuvosto muistuttaa siitä, että komissiolla on toimivalta panna täytäntöön asetus 2236/95.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0156



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2335/98 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Jätteenkuljetukset OECD:n ulkopuolisiin maihin Käytettyjen vaatteiden viejät ovat olleet erittäin huolissaan ehdotuksesta neuvoston asetukseksi, jolla säädetään yhteiset säännöt ja menettelyt tiettyjen jätteiden kuljetuksille eräisiin OECD:n ulkopuolisiin maihin (KOM(94) 0678). Kuluneet vaatteet ja tekstiilit ovat mukana jätteenkuljetusasetuksen 259/93(1) liitteessä II (vihreä luettelo). Katsooko komissio silti, että käytetyt vaatteet ovat jätettä silloin kun ne viedään ulkomaille edelleen käytettäväksi vaatteina? Jos tämä on komission kanta, voiko se perustella tämän kantansa? Komission jäsenen Ritt BjerregaardinKomission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 1998) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi rouva Oomen-Ruijten(2) ja herra Bébéar(3) esittämiin kirjallisiin kysymyksiin E-0107/98 ja E-0016/98. (1) EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1. (2) EYVL C 310, 9.10.1998, s. 22. (3) EYVL C 223, 17.7.1998.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1954/98 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Eritrea ja Lomén sopimuksen ratifiointi Voisiko komissio varmistaa, että Eritrea ei ole halukas ratifioimaan Lomén sopimusta? Onko Eritrea antanut tähän minkäänlaista selitystä? Kuinka komissio aikoo edetä asian suhteen? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 1998) Komissio ei ole saanut virallista kirjallista vahvistusta Eritrean hallitukselta siitä, aikooko se ratifioida tarkistetun neljännen Lomén yleissopimuksen. Komission käsityksen mukaan Eritrean hallituksen käymissä keskusteluissa on etusijalla ollut Euroopan kehitysrahaston (EKR) tai minkä tahansa muun avunantajan myöntämästä rahoituksesta kieltäytyminen sillä perusteella, ettei hallitus halua tulla riippuvaiseksi avustusvaroin tehtävästä rahoituksesta. Komissio pitää Eritrean osallistumista neljänteen Lomén yleissopimukseen, jonka sopimuspuoli Eritrea on edelleen, poliittisesti erittäin tärkeänä. Komissio jatkaa seitsemännen EKR:n täytäntöönpanoa yhdessä Eritrean viranomaisten kanssa ja aikoo olla jatkossakin tiiviisti yhteydessä Eritrean hallitukseen tukeakseen kehityshankkeiden jatkumista Eritreassa. Komissio pyrkii varmistamaan, että Eritrean hallitus osallistuu käynnissä oleviin keskusteluihin ja jatkossa käytäviin neuvotteluihin Euroopan yhteisön ja AKT-maiden välisistä suhteista vuoden 2000 jälkeen. Komission mielestä on tärkeää ottaa kaikki vaihtoehdot huomioon ja antaa Eritrean hallitukselle sen tarvitsema aika selventää kantaansa yhteisön kanssa tehtävään yhteistyöhön.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1336/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Liettuan ydinvoimalaitosten jatkokehittämisen vastustaminen Voiko komissio kertoa, annetaanko Liettualle tukea ydinvoiman kehittämiseen? Tuetaanko muiden polttoainetyyppien tutkimista mitenkään? Komission jäsenen Hans Van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (2. kesäkuuta 1998) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Liettualle ei anneta yhteisön rahoitusta ydinvoiman kehittämiseen eikä muiden polttoainetyyppien tutkimiseen. Yhteisön suora tuki ydinvoima-alalla tai Euroopan jälleenrakennus- tai kehityspankin ydinturvarahastosta myönnettävä tuki suunnataan Ignalinan ydinvoimalaitoksen turvallisuuden parantamiseen.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1901/98 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (16. kesäkuuta 1998) Aihe: Uhrien tuki EU:ssa Voiko komissio ilmoittaa, onko jäsenvaltioissa järjestöjä, jotka tukevat rikosten uhreja antamalla neuvontaa sekä oikeusapua ja jotka auttavat korvausten saannissa ja tukevat rikoksen kohteeksi joutuneita perheitä? Komission jäsenen Anita Gradininkomission puolesta antama vastaus (17. heinäkuuta 1998) Komissio on tietoinen uhrien tukijärjestöistä useimmissa, ellei peräti kaikissa jäsenvaltioissa. Järjestöjen rakenteet poikkeavat toisistaan, mikä johtuu useista eri syistä, muun muassa niiden asemasta kansallisessa uhrien tukijärjestelmässä. Komissio kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä kääntymään European forum for victims services -kattojärjestön puoleen, jossa ovat edustettuina useimpien jäsenvaltioiden järjestöt.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1173/98 esittäjä(t): Ulf Holm (V) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Siirtymätuki Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon talousarvioon on varattu määrärahoja siirtymätuen maksamiseksi niille viljelijöille, jotka haluavat lopettaa tupakan viljelyn ja ryhtyä viljelemään muita kasveja? Onko tämän budjettikohdan määrärahoja lisätty vai vähennetty viimeisten kolmen vuoden aikana? Aikooko komissio ehdottaa määrärahojen lisäämistä tai vähentämistä ensi talousarviossa? Voiko komissio myös ilmoittaa, missä määrin näitä siirtymätukia hyödynnetään? Onko hyödyntämisasteessa eroja eri EU-maiden välillä? Mitä kasveja tupakan sijasta ryhdytään tavallisimmin viljelemään? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 1998) Komissio voi ilmoittaa parlamentin jäsenelle, ettei nykyisessä raakatupakan markkinajärjestelyssä ole yhteisön tukijärjestelmää tuottajille, jotka haluavat lopettaa tupakan viljelyn ja ryhtyä viljelemään muita kasveja. Parlamentille ja neuvostolle hiljattain esittämässään raakatupakan markkinajärjestelyn uudistamista koskevassa ehdotuksessa(1) komissio ehdottaa, että otettaisiin käyttöön yleinen kiintiöiden takaisinostojärjestelmä niille tuottajille, jotka haluavat lopettaa tupakan viljelyn. (1) KOM(98) 19 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1010/98 esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (6. huhtikuuta 1998) Aihe: Napolin kunnan toimiminen yhteisön määräysten vastaisesti julkisia sopimuksia koskevissa asioissa Komissio on aloittanut rikkomusoikeudenkäynnin Italiaa vastaan julkisia sopimuksia koskevista asioista. Komissio on viime aikoina syyttänyt erityisesti Napolia yhdyskuntajätteiden keräämistä koskevan julkisen sopimuksen myöntämisestä. Avoimessa tarjouskilpailussa oli puutteita ja siinä rikottiin julkisista palveluhankinnoista annettua yhteisön direktiiviä 92/50/ETY. Ilmeisiä laiminlyöntejä olivat muun muassa valintaperusteita koskevien olennaisten tietojen puuttuminen, mahdollisia ulkomaalaisia toimijoita syrjivät määräykset, kuluja koskevien täsmällisten tietojen saaminen myöhään ja yhteisön määräyksissä vahvistettua vähimmäismääräaikaa lyhyemmän määräajan vahvistaminen tarjousten esittämiselle. Paikallisissa lehdissä julkaistujen artikkeleiden mukaan useita menettelyyn liittyviä säännönvastaisuuksia on esiintynyt toisen julkisen palveluhankinnan myöntämisessä, joka koskee Napolin kunnan kiinteän omaisuuden hallintaa. Tarjouskilpailun keskeytti itse asiassa Campanian alueen aluehallinnollinen tuomioistuin sen vuoksi, että vaatimukset olivat liian korkeita ja syrjiviä. Niillä ei varmistettu rehellistä kilpailua tarjouskilpailumenettelyssä ja lopulta niillä olisi suosittu nykyistä hallinnoijaa. Voiko komissio näin ollen - varmistaa, että uudessa ilmoituksessa tarjouskilpailusta kiinteän omaisuuden hallinnoimiseksi täytetään viimeinkin tasapuolisuutta ja säännönmukaisuutta koskevat vaatimukset, - varmistaa, että kaikissa Napolin kunnan hallinnoimissa julkisissa palveluhankinnoissa noudatettavat menettelyt ovat säännönmukaisia, ja sanoa näin ollen, rikotaanko vapaan kilpailun periaatetta, - vedota tuomioistuimeen, jotta se määräisi Napolin kunnan ja Italian valtion varmistamaan, että mahdollisesti loukatut lailliset edut turvataan jälleen? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama täydentävä vastaus (7. syyskuuta 1998) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään toimittamaan komissiolle hallussaan olevat tiedot, jotka koskevat Napolin kunnan kiinteän omaisuuden hallinnasta tehtyä sopimusta. Komissio ei voi tarkastaa kaikkien Napolin kunnan tekemien julkisten sopimusten laatimismenettelyjen säännönmukaisuutta. Komissio voi käynnistää EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevan menettelyn Italiaa vastaan, jos sillä on riittävästi tietoja siitä, että julkisia sopimuksia koskevia yhteisön säännöksiä on rikottu.