ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2589/02 esittäjä(t): Pere Esteve (ELDR) neuvostolle. Yhteinen eurooppalainen ilmatila.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0095 - 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2589/02 esittäjä(t): Pere Esteve (ELDR) neuvostolle (16. syyskuuta 2002) Aihe: Yhteinen eurooppalainen ilmatila Euroopan parlamentti on äskettäin hyväksynyt Marieke Sanders-ten Holten mietinnön A5-0266/2002 yhteisestä eurooppalaisesta ilmatilasta (lennonvarmistuspalvelut, ilmatila ja ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuus). Kyseessä on huomattavia poliittisia osatekijöitä sisältävä ratkaisu. Haluaisin tietää, työskennelläänkö asian parissa tällä hetkellä, sillä kansallista etua koskevat ongelmat, jotka ovat tulleet esiin aina, kun asiaa on käsitelty neuvostossa, on jo ratkaistu vai estävätkö erimielisyydet vielä sopimukseen pääsyn. On syytä ottaa huomioon, että asia on luonteeltaan kiireellinen, yleisö reagoi asiaan hyvin herkästi ja kansalaiset odottavat lopullisen ratkaisun syntyvän nopeasti. Itse olen pysynyt asiaa koskevien komission töiden tasalla. Missä vaiheessa neuvottelut ovat neuvostossa? Vastaus (18. helmikuuta 2003) Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomista koskevalla neljän säädösehdotuksen kokonaisuudella pyritään pääasiassa yhteisten periaatteiden ja sääntöjen soveltamiseen ilmatilassa lentoliikenteen ruuhkautumisen ja lentojen viivästymiseen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi. Neuvosto aloitti yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan säädösehdotuskokonaisuuden käsittelyn lähes välittömästi sen jälkeen, kun komissio oli sen esittänyt. Barcelonan Eurooppa-neuvosto totesi kannattavansa asian valmistelua. Neuvosto keskusteli istunnossaan maaliskuussa 2002 joistakin säädöskokonaisuuteen liittyvistä erityiskysymyksistä ja antoi siten arvokkaan panoksensa meneillään olevaan käsittelyyn. Kesäkuussa 2002 pidetyssä istunnossa neuvosto pani merkille Espanjan puheenjohtajakaudella toteutetut toimet ehdotuskokonaisuuden hiomiseksi. Nykyinen puheenjohtajavaltio on toimikautensa alusta alkaen tehnyt selväksi, että säädöskokonaisuuden käsittely kuuluu neuvoston tärkeimpiin painopisteisiin. Neuvoston työskentely on järjestetty sen mukaisesti niin, että asiassa on mahdollista päästä huomattaviin tuloksiin. Neuvosto pani merkille istunnossaan 3. lokakuuta 2002 puheenjohtajavaltion väliraportin, jossa esiteltiin yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan säädösehdotuskokonaisuuden käsittelyn tilanne neuvostossa. Työtä jatketaan edelleen ja tavoitteena on, että neuvosto voisi päästä poliittiseen sopimukseen yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevasta säädöskokonaisuudesta joulukuussa pidettävässä istunnossaan Barcelonan Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3635/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle. Tuotteiden kuluttajapakkausten sisältö.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0234 - 0235



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3635/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle (17. joulukuuta 2002) Aihe: Tuotteiden kuluttajapakkausten sisältö Äskettäin tehty saksalainen tutkimus osoittaa, että eri tuotteiden kuten elintarvikkeiden, juomien, kosmetiikan, pesuaineiden ja tupakan kuluttajapakkausten sisältö on noin 12 prosentissa tutkituista tapauksista vähäisempi kuin pakkauksessa ilmoitetaan. Saksan kuluttajajärjestöt väittävät, että valmistajat jättävät pakkaukset vajaiksi ja että tämä on järjestelmällistä. Onko komissio tietoinen tästä käytännöstä? Jos on, mitä se tekee käytännön lopettamiseksi? Onko sillä hallussaan tutkimuksia ja tietoja, jotka vahvistavat saksalaisen tutkimuksen tulokset? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (31. tammikuuta 2003) Komissio ei ole tietoinen mainituista käytännöistä eikä sillä ole käytettävissään tietoja, jotka tukisivat saksalaisen tutkimuksen tuloksia. Vastuu tuotteiden painon tai määrän tarkastamisesta on kansallisilla viranomaisilla. Komissio on aina valmis saattamaan selkeästi esitetyn ja vakuuttavasti perustellun valituksen kyseisten viranomaisten tietoon. Tuotteiden painoa tai määrää koskevan kansallisen lainsäädännön lisäksi valmistajat voivat myös hyödyntää yhteisön lainsäädäntöä, jota sovelletaan sisältöä koskevien merkintöjen tarkastamiseen. Standardimenetelmällä täytettyjen tuotteiden pakkaukset voidaan varustaa e-merkillä. E-merkki tunnustetaan kaikissa jäsenvaltioissa, ja sitä voidaan käyttää minkä tahansa kansallisen lainsäädännön nojalla myönnetyn merkin ohella. Osana (valmispakkausten alan) SLIM-IV -aloitetta (sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistaminen) komissio on valmistelemassa direktiiviluonnosta, jolla e-merkkiä koskevasta menettelystä tehdään pakollinen kaikkialla unionissa. Mikäli vajaatäytetyt pakkaukset osoittautuvat ongelmaksi kuluttajille, asiaa voidaan käsitellä syksyksi suunnitellussa yleisessä kuulemismenettelyssä. Tuotteiden painoa tai määrää koskevat tarkastukset on erotettava kysymyksestä, olisiko pakkauskokojen oltava vakioituja vai vapaasti määriteltäviä, mikä on parhaillaan yleisen keskustelufoorumin aiheena: http://europa.eu.int/yourvoice/prepacking_fi.htm.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2249/02 esittäjä(t): Pedro Marset Campos (GUE/NGL) neuvostolle. Vesivoimalan rakentaminen alkuperäiskansoille kuuluvalle alueelle Chilessä.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0060 - 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2249/02 esittäjä(t): Pedro Marset Campos (GUE/NGL) neuvostolle (23. heinäkuuta 2002) Aihe: Vesivoimalan rakentaminen alkuperäiskansoille kuuluvalle alueelle Chilessä Espanjalaisen Endesa-yrityksen yksityistämä ja ostama Endesa Chile -yritys rakentaa Ralcon vesivoimalaa, joka peittää alleen 630 hehtaaria alkuperäisasukkaille kuuluvasta alueesta. Tämän seurauksena kaksi Bío Bío -joen seudulla aina asunutta pehuenche-alkuperäisyhteisöä joutuu siirtymään pois alueelta, mikä on vastoin 5. lokakuuta 1993 annettua alkuperäiskansoja koskevaa lakia nro 19 253 ja 9. maaliskuuta 1994 annettua ympäristölakia nro 19 300. Tämän lisäksi 22 chileläistä julkista tahoa on antanut kielteisen lausunnon rakennustöistä, ja Maailmanpankki on kieltäytynyt rahoittamasta hanketta, koska se rikkoo pankin eettisiä sääntöjä. Alueella asuneista 93 perheestä kahdeksan on kieltäytynyt muuttamasta alkuperäiskansoja koskevaan lakiin vedoten. Muut ovat luovuttaneet painostuksen, uhkailun ja kiristyksen vuoksi. Chilen hallitus ei piittaa omista laeistaan ja on perustanut asiantuntijaryhmän, jonka tehtävänä on arvioida ja määrittää näille kahdeksalle perheelle maksettavat korvaukset. Tämä on vastoin lainsäädäntöä ja hälyttävä ennakkotapaus Chilen alkuperäiskansojen eloonjäämistä silmällä pitäen. 1. Onko neuvosto tietoinen tästä tilanteesta? 2. Eikö neuvosto pidä EU:n ja Chilen äskettäin allekirjoittaman assosiaatiosopimuksen perusteella tarpeellisena vaatia siihen sisältyvien demokratialausekkeiden ja alkuperäiskansojen oikeuksien kunnioittamista? 3. Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä tässä alkuperäiskansojen oikeuksien ja täten myös EU:n ja Chilen assosiaatiosopimuksen rikkomistapauksessa? Vastaus (6. helmikuuta 2003) 1. Neuvosto ei ole ollut tietoinen kysymyksessä mainitusta tilanteesta eikä se näin ollen ole myöskään keskustellut siitä. 2. Neuvottelijat komissio ja Chilen viranomaiset parafoivat EU:n ja Chilen välisen assosiaatiosopimuksen 10. kesäkuuta 2002. Komission ehdotus toimitettiin neuvostolle 7. lokakuuta 2002. Sopimuksen allekirjoittaminen on neuvoston esityslistalla 18. marraskuuta 2002. Allekirjoittamisen jälkeen Chilen viranomaiset aloittavat kansallisen ratifiointimenettelyn. Kun ratifiointi on tapahtunut ja siitä on ilmoitettu, neuvosto päättää vakiintuneiden menettelyjen mukaisesti kyseisen sopimuksen väliaikaisten soveltamistoimenpiteiden täytäntöönpanosta. 3. Neuvosto haluaa kuitenkin muistuttaa, että se pitää Chilen viranomaisten kanssa säännöllisesti eri tasoilla poliittiseen vuoropuheluun kuuluvia kokouksia. Se ei epäröi tarpeen vaatiessa ottaa keskusteluissa Chilen viranomaisten kanssa esille kysymystä mahdollisista vakavista ihmisoikeusloukkauksista yleensä tai mahdollisia yksittäisiä tapauksia, joissa alkuperäiskansojen oikeuksia on loukattu.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2985/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0142 - 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2985/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla Euroopan parlamentti hyväksyi 5. huhtikuuta 2001 päätöslauselman kalastuksen turvallisuudesta ja onnettomuuksien syistä(1), jonka 4 kohdassa se pyysi kieltämään vähitellen kalastuksen 20 vuotta vanhemmilta aluksilta, paitsi jos ne ovat läpäisseet vuosittaiset turvallisuustestit. Saman päätöslauselman 6 kohdassa se kehotti komissiota jatkamaan yhteisrahoitusta sellaisten yli 20 vuotta vanhojen kalastusalusten vaihtamiseksi, jotka eivät täytä aluksella työskentelevien turvallisuutta ja terveyttä koskevia vähimmäisvaatimuksia. Kalastusalusten keskimääräinen ikä on hyvin korkea. Joissakin maissa se on yli 20 vuotta, ja ajan mittaan aluksilla tapahtuu enemmän onnettomuuksia. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt päätöslauselman hyväksymispäivän jälkeen laivaston uudenaikaistamiseksi ja nuorentamiseksi siten, että alusten keskimääräinen ikä laskisi ja kaikkein vanhimpien alusten tarkastuksia lisättäisiin? (1) EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 359. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 2002) Parlamentin päätöslauselman 6 kohdan osalta komissio tunnustaa tarpeen laivaston uudenaikaistamiseksi mutta on samalla sitä mieltä, että kyseisen tavoitteen on oltava sopusoinnussa tavoitteen sen kanssa, joka tähtää liikakapasiteetin vähentämiseen ja laivaston koon sopeuttamiseen olemassaoleviin kalavaroihin. Tämän takia komissio on yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisen yhteydessä ehdottanut alusten romuttamiseen myönnettävän taloudellisen tuen säilyttämistä ja alusten rakentamiseen myönnettävän tuen lakkauttamista. Komissio olettaa näillä toimenpiteillä olevan myönteinen vaikutus laivaston keskimääräiseen ikään, kun ensimmäisinä romutettaisiin vanhemmat ja vähemmän tehokkaat alukset. Komissio on samaan aikaan ehdottanut yhteisön yhteisrahoituksen jatkamista turvallisuuteen liittyvissä investoinneissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3290/02 esittäjä(t): Giovanni Fava (PSE) komissiolle. Hätätilanne Kataniassa.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0198 - 0199



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3290/02 esittäjä(t): Giovanni Fava (PSE) komissiolle (14. marraskuuta 2002) Aihe: Hätätilanne Kataniassa Euroopan unioni osoittaa solidaarisuutta kehityksessä jälkeenjääneitä alueita kohtaan ja kiinnittää erityistä huomiota koheesiopolitiikkaan. Viime aikoina luonnonkatastrofit ovat koetelleet Sisiliaa ja siellä erityisesti Kataniaa ympäröivää aluetta. Eikö komission mielestä olisi aiheellista muuttaa Agenda 2000:n resurssienjakoa antamalla ehdottoman ensisijaisesti tukea edellä mainittujen katastrofien aiheuttamien vahinkojen korjaamiseen? Eikö hätätilanne edellytä komission mielestä joustavaa ja kohdennettua Agenda 2000:n tukien käyttöä, vaikka se merkitsisikin Sisilian aluepoliittisiin toimiin varattujen määrärahojen ylittämistä? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 2002) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että rakennerahastojen hajautetun hallinnoinnin uudessa kehyksessä (21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999 rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä)(1), hallintaviranomainen (Sisilian tapauksessa) on suoraan vastuussa alueellisen toimenpideohjelman toteuttamisesta. Komissio on valmis tutkimaan Italian viranomaisten välittämiä ehdotuksia voimassa olevien yhteisön säädösten mukaisesti voidakseen vastata Katanian hätätilanteeseen. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3638/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Pankkivarat.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0235 - 0235



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3638/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (17. joulukuuta 2002) Aihe: Pankkivarat Voiko komissio antaa viimeisimmän saatavissa olevan vuoden tiedot siitä, kuinka suuri osuus jokaisen jäsenvaltion pankkivaroista on sellaisten pääomayhtiöiden hallussa, joiden omistuspohja on pääasiallisesti kyseisessä jäsenvaltiossa? Entä kuinka suuri osuus jäsenvaltion pankkivaroista on sellaisten pääomayhtiöiden hallussa, joiden omistuspohja on pääasiallisesti kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella? Voiko komissio ilmoittaa jälkimmäisen laskelman yhteydessä myös kuinka suuri osuus jäsenvaltion pankkivaroista on omistukseltaan EU:n jäsenvaltioissa (muissa kuin kyseisessä jäsenvaltioissa)? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 2003) Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle toimitettavasta taulukosta käyvät ilmi luottolaitosten kokonaisvarat, Euroopan talousalueen (ETA) jonkin toisen maan lainsäädännön mukaisesti perustettujen luottolaitosten sivuliikkeiden varat, niiden tytäryhtiöiden varat, joiden pääasiallinen omistaja sijaitsee toisessa ETA-maassa, Euroopan talousalueeseen kuulumattoman maan lainsäädännön mukaisesti perustettujen luottolaitosten sivuliikkeiden varat sekä niiden tytäryhtiöiden varat, joiden pääasiallinen omistaja sijaitsee muussa kuin ETA-maassa. Näiden lukujen pohjalta lasketaan erilaiset prosenttiosuudet, jotka kuvaavat luottolaitosten kokonaisvaroja. Tiedot koskevat vuosia 2000 ja 2001 ja ne ovat saatavilla Euroopan keskuspankista. Taulukkoon sisältyvät sekä sivuliikkeiden että tytäryhtiöiden tiedot. Sivuliikkeellä tarkoitetaan toimipaikkaa, joka on luottolaitoksen oikeudellisesti riippuvainen osa ja hoitaa suoraan joko kaikki tai osan luottolaitokselle ominaisista liiketoimista. Toisin kuin tytäryritykset sivuliikkeet eivät ole oikeushenkilöitä siinä maassa, johon ne ovat asettautuneet.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2800/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Clitheroen sementtitehdas Englannissa.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0106 - 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2800/02 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (7. lokakuuta 2002) Aihe: Clitheroen sementtitehdas Englannissa Kun otetaan huomioon komission päätös välittää Yhdistyneelle kuningaskunnalle perusteltu lausunto, koska se ei ole suorittanut Clitheroessa Lancashiressä sijaitsevien sementtiuunien polttoaineen vaihdon ympäristövaikutusten arviointia, aikooko komissio vaatia muutostöitä tai uusien ehtojen määrittämistä, jotta vaarallisen jätteen polttamista kyseisissä uuneissa voitaisiin rajoittaa? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 2002) Parlamentin jäsen viittaa komission perusteltuun lausuntoon Clitheroessa Lancashiressä sijaitsevista sementtiuuneista. Lausunto koskee tapaa, jolla Yhdistyneen kuningaskunnan laissa on pantu täytäntöön tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY(1) ja siihen 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY(2) tehdyt muutokset. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen perusteltu lausunto annettiin, koska komissio katsoo Yhdistyneen kuningaskunnan soveltavan direktiiviä 85/337/ETY väärin. Erityisesti komissio epäilee, että Yhdistyneen kuningaskunnan käyttämät ns. materiaalisia käyttötarkoituksen muutoksia koskevat suunnittelulainsäädännön säännökset, voivat estää direktiivissä 85/337/ETY asetettujen perusteiden mukaisen päätöksen tekemisen siitä, onko hankkeesta tai hankkeen muutoksista tehtävä ympäristövaikutusten arviointi. Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan päästölupajärjestelmältä ei ole edellytetty direktiivin 85/337/ETY mukaisuutta direktiivissä edellytetyllä tavalla (direktiivi otetaan huomioon ainoastaan maankäytön suunnittelujärjestelmässä). Nämä seikat nousivat esiin useissa valituksissa, joista yksi liittyi juuri Clitheroen sementtiuuneihin. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisissa komission toimissa päähuomio kiinnittyy kuitenkin lähinnä siihen, että Yhdistynyt kuningaskunta saattaisi lainsäädäntönsä direktiivin 85/337/ETY mukaiseksi, pikemminkin kuin muutostöihin tai uusien ehtojen asettamiseen vaarallisten jätteiden polttamisen rajoittamiseksi Clitheroessa. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 73, 14.3.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2062/02

esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle

(11. heinäkuuta 2002)

Aihe: Valtiontuki

Harkitseeko komissio poikkeuksia valtiontuesta yrityksille, jotka ovat joutuneet vaikeuksiin äärimmäisten olosuhteiden, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan suu- ja sorkkatautikriisin, vuoksi?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(5. elokuuta 2002)

EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määrätään, että yhteismarkkinoille soveltuu tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi.

Yritysten tavanomaisia riskejä tai vakuutuskelpoisia riskejä ei yleensä katsota luonnonmullistuksiksi tai poikkeuksellisiksi tapahtumiksi. Komissio on yleensä hyväksynyt sen, että tulvat, maanjäristykset ja maanvyörymät, lumivyöryt, tornadot jne. voidaan katsoa luonnonmullistuksiksi. Sodat, maan sisäiset levottomuudet tai lakot, merkittävät ydin- tai teollisuusonnettomuudet ja tulipalot on katsottu poikkeuksellisiksi tapahtumiksi.

Suu- ja sorkkataudista on korostettava, että maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen kohdassa 11.2.1 todetaan nimenomaan, että pääsääntöisesti komissio ei hyväksy eläin- tai kasvitautien puhkeamista luonnonmullistuksiksi eikä poikkeuksellisiksi tapahtumiksi. Toistaiseksi ainoa poikkeus on ollut nautojen spongiformisesta enkefalopatiasta aiheutunut kriisi (BSE-kriisi), joka hyväksyttiin poikkeukselliseksi tapahtumaksi sen laajan levinneisyyden ja täysin uuden luonteen vuoksi.

Yhteisön suuntaviivoissa maatalousalan valtiontuesta sallitaan kuitenkin tuen myöntäminen korvaukseksi eläin- tai kasvitautien puhkeamisesta aiheutuneista menetyksistä, mukaan lukien taudin leviämisen ehkäiseminen.

Hyvityksiä taloudellisten toimijoiden välillisistä menetyksistä muualla kuin maatalousalalla ei yleensä hyväksytä, koska tällaisissa tapauksissa on vaikeaa määritellä kohdattujen menetysten syyt ja määrät. Tapauskohtaisten täsmällisten olosuhteiden perusteella käytettävissä on kuitenkin useita tukivälineitä, mukaan lukien tuki uusille investoinneille liiketoiminnan monipuolistamiseksi, tuki konsultointipalveluja varten ja tuki pelastus- tai rakenneuudistustoimenpiteille. Lisäksi on muistettava, että vähämerkityksistä tukea koskevan säännön mukaan yhteisön valtiontukisäännöt eivät koske tukia, joiden enimmäismäärä on 100 000 euroa kolmen vuoden ajanjaksolla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2634/02 esittäjä(t): Brian Simpson (PSE) komissiolle. Belgian valtionrautatiet on tuhonnut Eurooppalaista kulttuuriperintöä.



Virallinen lehti nro 052 E , 06/03/2003 s. 0193 - 0194



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2634/02 esittäjä(t): Brian Simpson (PSE) komissiolle (18. syyskuuta 2002) Aihe: Belgian valtionrautatiet on tuhonnut Eurooppalaista kulttuuriperintöä Onko komissio tietoinen siitä, että Belgian valtionrautatiet (SNCB/NMBS) on tuhonnut vanhan ja merkittävän rautatieveturin, jonka luokka on 44 ja numero 44.201 ja joka on rakennettu vuonna 1906, vaikka sen tärkeimmät osat olivat vielä käyttökunnossa? Katsooko komissio, että tämänkaltainen Euroopan rautateiden perinnön hävittäminen on osoitus harkitusta tuhoamisvimmasta ja sen tähden tuomittavaa? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (24. lokakuuta 2002) EY:n perustamissopimuksen 151 artiklassa määrätään, että yhteisöllä on toimivalta - rohkaista jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä kulttuurin alalla - tukea ja täydentää (mikäli tarpeellista, taloudellisen tuen avulla) jäsenvaltioiden toimintaa seuraavilla aloilla: - Euroopan kansojen kulttuurin ja historian tuntemuksen ja sitä koskevan tiedon levityksen parantaminen - Euroopan kannalta merkittävän kulttuuriperinnön säilyttäminen ja suojaaminen - muu kuin kaupallinen kulttuurivaihto - taiteellinen ja kirjallinen luova toiminta, audiovisuaalisen alan toiminta mukaan luettuna. On tärkeää huomata, että saman 151 artiklan mukaisesti yhteisöllä ei ole toimivaltaa jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamisessa(1) kulttuurin alalla, joka kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Näin ollen arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys ei kuulu yhteisön toimivaltaan, vaan jäsenvaltion yksinomaiseen toimivaltaan. (1) EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 5 kohdan ensimmäinen luetelmakohta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2186/02 esittäjä(t): Reinhard Rack (PPE-DE) komissiolle. LVRV:n tuet.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0142 - 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2186/02 esittäjä(t): Reinhard Rack (PPE-DE) komissiolle (19. heinäkuuta 2002) Aihe: LVRV:n tuet LVRV-ohjelmasta tuetaan liikenteeseen ja ympäristöön liittyviä infrastruktuuriprojekteja, joiden joukossa on myös jätehuoltoa koskevia hankkeita. Talouselämän edustajat esittävät kuitenkin voimakasta kritiikkiä, koska tiettävästi vain julkisen sektorin hakemia hankkeita tuetaan. Tämän kilpailuedun perusteella lukuisissa Slovenian kaupungeissa jätehuoltoa hoitavat kuten ennenkin yksinomaan julkiset, kunnalliset jätehuoltoyritykset. Pitääkö tämä tieto todellakin paikkansa vai onko se virheellinen? Jos tieto pitää todellakin paikkansa, onko komission mielestä mahdollista korjata tämä epäkohta? Tuen tarkoituksenahan pitäisi oikeastaan olla ympäristönormien parantaminen ehdokasvaltioissa riippumatta siitä, kuka hankkeet toteuttaa. Juuri tämän tuen kohdemaissa kunnilla vain on usein sekä niukasti budjettivaroja että riittämättömästi kuljetuskalustoa ja laitteita. Yksityinen kumppani voisi usein olla erittäin hyödyllinen. Miksi yksityinen yritys ei voisi hakea projektia yhteistyössä kunnan kanssa? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (27. syyskuuta 2002) Yksi liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen (ISPA) tavoitteista on ehdokasvaltioiden tukeminen niiden ponnisteluissa yhteisön ympäristölainsäädäntöön mukautumiseksi ja erityisesti infrastruktuuri-investointien vaatimiin kustannuksiin osallistuminen. Kansallisilla viranomaisilla on vastuu päättää siitä, kuinka yhteisön lainsäädännön tavoitteet täytetään toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Nykyisissä jäsenvaltioissa vastuu kotitalouksien jätehuollosta on suurelta osin siirretty alueellisille tai kunnallisille viranomaisille, ja näiden viranomaisten on päätettävä, minkä tyyppiset yritykset (yksityiset, julkiset tai yhteisyritykset) huolehtivat tällaisen jätteen keruusta ja käsittelystä. Slovenian tapauksessa yhdyskuntajätteen keruusta ja huollosta huolehtivat pääasiassa nykyiset kunnalliset huoltoyhtiöt. ISPA-asetuksen(1) 6 artiklan mukaisesti ISPA:sta yksittäisiin hankkeisiin myönnetyn yhteisön tuen enimmäistaso voi olla 75 prosenttia julkisista tai näitä vastaavista menoista, mukaan lukien sellaisten elinten menot, joiden toiminnan hallinnollisten tai oikeudellisten puitteiden perusteella näitä elimiä voidaan pitää julkisia elimiä vastaavina. Näin ollen tietyin ehdoin on mahdollista, että yksityiset yritykset ehdottavat yhdessä paikallisen viranomaisen kanssa hanketta tuettavaksi ISPA:sta. Sovellettavien ehtojen tarkoituksena on välttää sitä, että yksityisille toimijoille luotaisiin kohtuuttomia tuottoja tai sellaisten markkinat julkisen tuen seurauksena. Komissio aikoo esittää toimintaohjeet sekä yksityisten että julkisten osapuolten tukemiseksi ISPA:sta tuettavien hankkeiden valmistelussa. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1267/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, liittymistä edeltävästä rakennepolitiikan välineestä, EYVL L 161, 26.6.1999.