KIRJALLINEN KYSYMYS E-2570/00 esittäjä(t): Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) komissiolle. Karjatiloja koskevien säädösten vaikutus haarapääskykantaan.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0185 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2570/00 esittäjä(t): Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) komissiolle (1. elokuuta 2000) Aihe: Karjatiloja koskevien säädösten vaikutus haarapääskykantaan Haarapääskykanta on pienentynyt Suomessa maaseudun rakennemuutoksen ja karjatalouden vähentymisen vuoksi. Haarapääskyt, jotka pesivät lähes yksinomaan ihmisten tekemiin rakennelmiin, ovat menettäneet suuren määrän pesäpaikkoja. Pesäpaikkojen lisäksi haarapääskykantaa on verottanut harakoiden nopea yleistyminen, sillä harakat käyttävät ravinnokseen pääskyjen munia ja poikasia. Suomen Luonto -lehdessä kirjoitettiin lisäksi, että tilanne pahenee entisestään, kun EU:n navettasäädös uhkaa viedä pääskyiltä pesäpaikat. Unioni on lehden mukaan antanut määräyksiä, jotka estävät lintujen pesimisen karjatiloilla. Unionin rajoituksen taustalla lienee pelko siitä, että linnut voisivat levittää tauteja, etenkin salmonellaa, karjatiloihin. Voisiko komissio selventää, millä karjatiloja koskevalla säädöksellä voi olla yllä kuvatun laisia vaikutuksia? Jos kyseinen säädös on olemassa, onko näiden karjatiloja koskevien lisärajoituksien vaikutuksia mietitty haarapääskyjen ja niiden pesimisen kannalta? Mitä komissio aikoo tehdä, jotta haarapääskyjen pesäpaikat voidaan turvata? Toisaalta, onko pääskykannan pienentymisen vaikutusta Suomen kesään huomioitu? Suomalaisen uskomuksen mukaan pääskyset tuovat kesän, joten niiden häviäminen aiheuttaisi vakavaa huolta kesää yhdeksän kuukautta odottaneiden suomalaisten mielissä. Onko komissio tietoinen tästä pääskyjen symbolisesta merkityksestä Suomen kansalle ja suomalaiselle kulttuurille ja voidaanko se ottaa asianmukaisesti huomioon unionin päätöksenteossa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (4. lokakuuta 2000) Maidontuotantotilojen yleisistä hygieniavaatimuksista 26 päivänä toukokuuta 1989 annetun komission direktiivin 89/362/ETY(1) liitteessä esitetään lypsämiseen sovellettavat yleiset hygieniasäännöt. Kun näistä hygieniasäännöistä keskusteltiin jäsenvaltioiden kansallisten asiantuntijoiden kanssa, linnut ei ainoastaan pääskyt vaan muutkin lajit mainittiin mahdollisina tartuntalähteinä. Katsottiin, että linnuista saattaisi aiheutua kahdenlaisia riskejä: lintujen ulosteista peräisin olevat salmonellabakteerit saattaisivat saastuttaa maidon lypsyn tai varastoinnin aikana ja lehmät saattaisivat altistua lintutuberkuloosia aiheuttavalle mykobakteerille. Asiantuntijaryhmä totesi päätelmissään, että salmonellabakteeri siirtyisi maitoon paljon todennäköisemmin lehmien omien ulosteiden kuin lintujen ulosteiden välityksellä. Onkin selvää, että lypsykarja on pidettävä puhtaana ja lehmien utareet on puhdistettava ennen jokaista lypsyä. Sen sijaan lintutuberkuloosiin osalta katsottiin, että onnistuneesta nautatuberkuloosin hävittämisestä huolimatta tietty osa nautakarjasta saattaisi altistua uudelleentartunnalle. Riskinaiheuttajana pidettiin kuitenkin ainoastaan siipikarjaa. Tämän vuoksi direktiivin 89/362/ETY liitteen hygieniasäännöissä määrätään, että sikoja ja siipikarjaa ei saa pitää navetassa tai lypsytiloissa. Hygieniasäännöissä asetetaan lisäksi lypsytiloihin sovellettava perusvaatimus, jonka mukaan kärpästen, jyrsijöiden ja muiden tuhoeläinten hävittämisestä on huolehdittava lypsytiloissa sekä maidon käsittelyyn ja varastointiin käytettävissä tiloissa. Olisi väärin tulkita hygieniavaatimuksia koskevia sääntöjä siten, että haarapääskyt luokiteltaisiin siipikarjaksi tai tuhoeläimiksi. Lisäksi edellä mainittuja hygieniavaatimuksia sovelletaan ainoastaan lypsytiloihin ja maitotuotteiden käsittelyssä ja varastoinnissa käytettäviin tiloihin. Kyseessä olevia vaatimuksia ei siis sovelleta pelkästään eläinsuojana käytettäviin navettoihin eikä haarapääskyihin. (1) EYVL L 156, 8.6.1989.