KIRJALLINEN KYSYMYS P-1662/00

esittäjä(t): Ari Vatanen (PPE-DE) komissiolle

(18. toukokuuta 2000)

Aihe: Yhteisöoikeuden vastainen autoverotus Suomessa

Kun EU:n komissio vuonna 1998 antoi virallisen huomautuksen muista jäsenmaista Suomeen tuotavien käytettyjen ajoneuvojen verotuksesta, se pyysi samalla raportoimaan sille muista asiaan liittyvistä yhteisöoikeuden vastaisuuksista. Tämän johdosta haluan tuoda esille kolme asiaa.

Ensinnäkin yhteisömaista tuodun auton autoveroperuste on selkeästi ankarampi kuin kotimaassa valmistetun auton autovero. Suomen autoverolain perustava virhe on ollut säätää 100 prosentin suuruisen autoveron perusteeksi Suomessa valmistetuille autoille vain valmistuskustannukset valmistuspaikalla ja toisista yhteisömaista tuotaville autoille tullausarvo, joka on uusien autojen osalta maahantuojan ostohinta ja toisaalta käytettyjen autojen osalta suomalaisen maahantuojan myyntihinta.

Toiseksi Suomen autoverolain lineaarinen arvonalennuksen laskemisjärjestelmä ei vastaa tosiasiallista arvonalentumista. Esimerkiksi Saksasta tuodun, seitsemän kuukautta käytetyn VW-Golf-merkkisen henkilöauton hinnaksi on verotuksen jälkeen tullut yli 160 000 markkaa, kun samanaikaisesti vastaavan uuden auton hankintahinta vähittäismyyjältä on ainoastaan 125 000 markkaa. EY:n tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan neutraliteettiperiaatetta rikotaan, jos toisesta yhteisömaasta tuodusta tuotteesta kannetaan korkeampaa veroa kuin kotimaisesta tuotteesta vaikkakin vain yksittäistapauksessa.

Kolmanneksi Suomen autoverokäytäntö on EY:n VI arvonlisäverodirektiivin vastainen. Vaikka direktiivi yksiselitteisesti toteaa, että käytettyjen autojen arvonlisävero peritään myyjämaassa, Suomeen tuotuun käytettyyn autoon kohdistuu arvonlisäverotus myyjämaan lisäksi myös Suomessa. Tämä tapahtuu siten, että Suomessa lasketaan autoverolle arvonlisävero.

Suomalaisen kuluttajan kannalta EU:n sisämarkkinat eivät käytettyjen autojen kaupan osalta toimi, mistä on osoituksena myös se, että Suomeen on tuotu muista EU-maista alle 1 000 käytettyä henkilöautoa vuodessa, kun Ruotsiin pelkästään Saksasta tuotujen käytettyjen autojen lukumäärä on ollut noin 50 000 (vuonna 1998). Mitä komissio aikoo tehdä muuttaakseen Suomen autoverotuskäytäntöä, joka on edellä esitetyn kolmen syyn nojalla perustamissopimuksen 95 artiklan (90 artiklan) ja EY:n arvonlisädirektiivien vastainen? Mihin pikaisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä suomalaisten kuluttajien oikeuksien suojaamiseksi?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(30. kesäkuuta 2000)

Suomen hallitus on ryhtynyt hoitamaan asiaa vuoden 1998 virallisen ilmoituksen johdosta tehden monelta osalta muutoksia Suomen lainsäädäntöön. Se on erityisesti korottanut käytettyjen autojen vuotuista arvonalennusta, jota käytetään autoveron perusteen laskennassa, 6 prosentista 7,2 prosenttiin vuodessa. Kahdeksan vuotta vanhemman ajoneuvon vuotuiseksi arvonalennukseksi katsotaan 10,8 prosenttia, mikä on muutos lineaariseen arvonalennuksen laskemisjärjestelmään, jota ennen sovellettiin koko ajoneuvon käyttöiän ajan. Se on lisäksi poistanut aiemmin sovelletun enimmäisarvonalennusta koskevan 75 prosentin katon tunnustaen nyt tämän katon ylittävät arvonalennukset. Suomen hallitus on myös poistanut vähäpäästöisten ajoneuvojen verokannustimiin liittyvät rajoitukset. Nämä kannustimet oli ennen tarkoitettu vain uusille ajoneuvoille, mutta nyt Suomen hallitus on laajentanut ne koskemaan myös käytettyjä ajoneuvoja jos ne vastaavat vähäpäästöisille ajoneuvoille asetettuja edellytyksiä. Se on myös poistanut käytettyä ajoneuvoa koskevan 10 000 ajokilometrin (km) vaatimuksen, jonka oli täytyttävä, jotta ajoneuvon voitiin katsoa olevan käytetty ajoneuvo.

Ottaen huomioon nämä muutokset ja niistä seuraavat parannukset autonomistaville veronmaksuvelvollisille ja sen seikan, että autoverotuksen alalta, jota ei ole vielä yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, puuttuvat täsmälliset säännökset, komissio katsoo, että esitettyjen kanteluperusteiden osalta uutta lainsäädäntöä voidaan pitää hyväksyttävänä. Se muodostaa kuitenkin lopullisen kantansa vasta, kun yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomionsa samankaltaisessa asiassa C-393/98 Gomes Valente, joka on vireillä tuomioistuimessa ja jonka käsittely on edennyt pitkälle. Komissio ottaa huomioon myös arvoisan parlamentin jäsenen esittämät seikat.

Arvoisan parlamentin jäsenen esittämän kysymyksen niiltä osin, joita edellä mainittu rikkomisesta johtuva menettely ei kata, eli yhtäältä Suomessa valmistettuihin ajoneuvoihin ja toisaalta muista yhteisön jäsenmaista lähtöisin oleviin ajoneuvoihin sovellettavan autoveron määräytymisperusteen, arvonlisäveron soveltamista ajoneuvoihin koskevien sääntöjen ja ajoneuvojen tuontia Suomeen koskevien tilastojen osalta todettakoon että, komissio aikoo tutustua näihin kysymyksiin ottaen huomioon käytettävissään olevat tiedot ja pitäen tarvittavissa määrin yhteyttä Suomen viranomaisiin toimiakseen asiaankuuluvalla tavalla sen takaamiseksi, että yhteisön oikeutta noudatetaan.