KIRJALLINEN KYSYMYS P-3056/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Kotieläinten alkuperäiskantoja koskevien tukien lakkauttaminen Portugalissa.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0049 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3056/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (22. syyskuuta 2000) Aihe: Kotieläinten alkuperäiskantoja koskevien tukien lakkauttaminen Portugalissa Kotieläinten alkuperäiskantoja koskevat tuet olivat välttämättömiä uhanalaisten eläinrotujen säilyttämiseksi, korkealaatuisen lihatuotannon takaamiseksi ja kuluttajien luottamuksen saavuttamiseksi. Nämä toimet olivat erittäin tärkeitä maatalousalan edistämisen kannalta tietyillä epäsuotuisilla alueilla Portugalin maaseudulla. Viimeisimmissä yhteisön tukikehyksissä näitä toimia tuettiin Portugalin maaseudun kehittämissuunnitelmasta. Myös uusien yhteisön tukikehysten puitteissa toteutettavaan vuosia 20002006 koskevaan suunnitelmaan sisältyy kyseisiä tukia. Olen kuitenkin saanut tietää, että komissio aikoo muuttaa tukien myöntämistä koskevia sääntöjä ja vähentää sellaisille eläinroduille myönnettäviä tukia, joissa naaraiden lukumäärä on alle 1 000. Tämä merkitsee käytännössä yli 20 alkuperäisrotua ja 140 000:ta nauta-, lammas- ja vuohikarjaan kuuluvaa eläintä koskevan tuen (noin 2 miljardia escudoa) lakkauttamista. Pitävätkö nämä tiedot tukien myöntämistä koskevien sääntöjen muuttamisesta paikkansa? Mihin kyseinen ehdotus perustuu? Eikö tämä toimenpide ole vastoin maatalouden monimuotoisuuden ja laatutuotannon säilyttämisen periaatteita? Onko komissio tietoinen niistä vakavista sosioekonomisista seurauksista, joita tämä toimenpide aiheuttaa sadoille portugalilaisille tuottajille ja useille Portugalin maaseutualueille? Eikö komissio katso, että olisi parempi noudattaa laatua ja alueellista tuotantoa edistävää politiikkaa joka takaisi enemmän tukea pienille ja keskisuurille maatalousyrittäjille tehotuotannon etuja edistävän politiikan sijasta? Franz Fischlerin komission puolesta antama täydentävä vastaus (30. lokakuuta 2000) Vuoteen 1999 asti kestäneellä kaudella uhanalaisten eläinlajien säilyttämiseen tarkoitetut tuet myönnettiin ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92(1) perusteella. Viljelijöiden kannustamiseksi kasvattamaan näitä vähemmän tuottavia lajeja myönnettiin nautayksikköä (NY) kohden maksettavaa korvausta. Kyse on toimenpiteestä, jonka tavoitteena on biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen, eikä näitä tukia voida missään tapauksessa rinnastaa maatalouden tulotukeen, sillä niiden on korvattava vähemmän tuottavia rotuja kasvattavien viljelijöiden tulonmenetykset. Kaudella 20002006 uhanalaisia rotuja tuetaan maatalouden ympäristötoimenpiteiden kautta, joista säädetään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999(2) 2224 artiklassa. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun komission asetuksen (EY) N:o 1750/1999(3) mukaan tukea voidaan myöntää viljelijöille, jotka sitoutuvat kasvattamaan kyseisen alueen uhanalaista paikallista rotua olevia kotieläimiä. Paikallisten rotujen on lisäksi osaltaan vaikutettava luonnon säilymiseen toimenpiteen kohdealueella. Asetuksen (EY) N:o 1750/1999 mukaan kyseisiä rotuja on pidettävä uhanalaisina asiaankuuluvien kansainvälisten elinten hyväksymien tilastollisten tietojen perusteella, jotta niihin voidaan toteuttaa mainittua toimenpidettä. Näin ollen komissio on noudattanut ainoata tällä hetkellä käytettävissä olevaa, YK:n Elintarvike- ja maatalousviraston (FAO) perustetta hyväksyessään sellaisten rotujen tukemisen, joilla yleisesti ei ole yli 1000 lisääntymiskykyistä naarasta. Se käy parhaillaan kuitenkin kaikkein asiaankuuluvimpia tieteellisiä neuvotteluita mahdollisuudesta soveltaa komission erityistilanteeseen paremmin sopivaa lähestymistapaa. (1) EYVL L 215, 30.7.1992. (2) EYVL L 160, 26.6.1999. (3) EYVL L 214, 13.8.1999.