KIRJALLINEN KYSYMYS E-3023/01 esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) komissiolle. Komission suunnitelmat maastamuuttaneiden ja myöhemmin palanneiden henkilöiden ajokorttien tunnustamiseksi ja vaihtamiseksi.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0213 - 0214



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3023/01 esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) komissiolle (30. lokakuuta 2001) Aihe: Komission suunnitelmat maastamuuttaneiden ja myöhemmin palanneiden henkilöiden ajokorttien tunnustamiseksi ja vaihtamiseksi Espanjalaiset maastamuuttajat, jotka ovat palanneet viime vuosina Latinalaisesta Amerikasta, ovat joutuneet vaikeaan tilanteeseen yhteiskunnassa ja työmarkkinoilla, kun heidän ajokorttejaan ei tunnusteta, koska lähtömaan kanssa ei ole useinkaan tehty kahdenvälistä sopimusta ajokorttien vastavuoroisesta tunnustamisesta ja vaihtamisesta. Euroopan unionilla on 29. heinäkuuta 1991 annettu direktiivi, jossa säädetään, että kolmannen maan myöntämä ajokortti voidaan vaihtaa yhteisön ajokorttiin vain, jos maan kanssa on tehty kahdenvälinen sopimus. Kyseinen direktiivi siirrettiin Espanjan lainsäädäntöön yleisissä kuljettajamääräyksissä, jotka hyväksyttiin 30. toukokuuta 1997 säädetyllä asetuksella. Miten komissio aikoo ratkaista kolmansien maiden myöntämien ajokorttien tunnustamista ja vaihtamista koskevan ongelman ja estää vakavan vahingon, jota ongelmasta aiheutuu maastamuuttaneille, jotka palaavat esimerkiksi Espanjaan ja jotka eivät saa työn kannalta usein välttämätöntä asiakirjaa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (18. joulukuuta 2001) Yhteisön ajokortista 29. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY(1) 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden antamat ajokortit on tunnustettava vastavuoroisesti. Jäsenvaltioiden myöntämien ajokorttien tunnustamisen perusteena on myöntämiskriteereiden yhdenmukaistaminen. Euroopan talousalueen (ETA:n) ulkopuolisissa maissa (kolmansissa maissa) myönnettyjä ajokortteja ei sen sijaan tarvitse tunnustaa vastavuoroisesti. Muiden jäsenvaltioiden ei tarvitse tunnustaa kolmannessa maassa myönnettyä ajokorttia edes siinä tapauksessa, että yksi jäsenvaltio on tunnustanut sen ja vaihtanut sen yhteisön ajokorttiin (kuten direktiivin 91/439/ETY 8 artiklan 6 kohdassa säädetään). Kolmansissa maissa myönnettyjen ajokorttien kahdenvälisestä tunnustamisesta päättää kukin jäsenvaltio itse. Yhteisön ajokortin haltijan muuttaessa vakinaisen asuinpaikkansa ETA:n ulkopuoliseen maahan ajokortin tunnustaminen riippuu voimassa olevista kahdenvälisistä sopimuksista. Sama koskee ETA:n ulkopuolisten maiden ajokortteja, jos kortin haltija haluaa muuttaa vakituisen asuinpaikkansa jäsenvaltioon. Tällä hetkellä luettelot niistä kolmansista maista, joiden ajokortit tunnustetaan kahdenvälisesti, ovat moninaisista syistä epäyhtenäisiä. Yhtenäisen tunnustamispolitiikan täytyisi pohjautua objektiivisiin perusteisiin. Tämä merkitsisi muun muassa tutkintostandardien, asiakirjojen turvallisuuden ja muiden ajokortteihin liittyvien näkökohtien arviointia monissa ETA:n ulkopuolisissa maissa. Komissiolla ei ole toistaiseksi mahdollisuutta toteuttaa tällaista hanketta. (1) EYVL L 237, 24.8.1991. Tämä säädös on Euroopan talousalueen kannalta merkityksellinen teksti.