KIRJALLINEN KYSYMYS E-1276/02

esittäjä(t): Luigi Vinci (GUE/NGL) komissiolle

(6. toukokuuta 2002)

Aihe: Mont Blancin tunnelin avaaminen uudelleen

Komissiota on kuultu ehdoista, joiden perusteella Mont Blancin tunneli voidaan avata uudelleen raskaalle liikenteelle. Asiaa koskevan asetuksen 4 artiklassa säädetään, että tunnelia voisi käyttää enintään 240 kansainvälisen maantiekuljetuksen (TIR) rekkaa tunnissa, eli 5 760 rekkaa päivässä. Tunneliin johtavat tiet kulkevat ihmiskunnan ja maailman perintönä pidetyn, kansainvälisillä asiakirjoilla, kuten Alppeja koskevalla yleissopimuksella, suojellun Mont Blancin massiivin kautta. Asetuksen mukainen Mont Blancin tunnelin läpikulkuliikenne vaikuttaa siis koko alueeseen tunneliin johtavien teiden vuoksi. Niinä kolmena vuonna, joina tunneli on ollut suljettuna, eli 24. maaliskuuta 1999 alkaen, tehdyt tutkimukset keskittyivät ainoastaan tunnelin turvallisuuteen. Ympäristöön ja ihmisten turvallisuuteen alueilla, joiden kautta tunneliin johtavat tiet kulkevat, ei kiinnitetty huomiota, lukuun ottamatta hankkeita kahden valtavan pysäköintialueen rakentamiseksi (molemmat 3000 rekalle), jotta raskasta liikennettä koskevat liikennöintisäännöt voidaan täyttää. Pysäköintialueet eivät ole kuitenkaan vielä valmiita, joten pysäköinti tulee tapahtumaan Aostassa (Italia) ja Le Fayet'issa (Ranska), eli noin 30 kilometrin päässä tunnelista.

Mihin toimiin komissio aikoo pian ryhtyä varmistaakseen, että alue on suojattu näin laajamittaisen raskaan liikenteen aiheuttamilta vahingoilta, kun otetaan huomioon, että ennen 24. maaliskuuta 1999 tapahtunutta onnettomuutta tunnelia käyttäneet noin 2 800 rekkaa päivässä saastuttivat jo ilmaa huomattavasti, ja säilyttääkseen Mont Blancin alueen koskemattomuuden ehdottamalla kestävän kehityksen malleja, joissa yhdistyvät asukkaiden tarpeet ja henkilöiden ja tavaroiden vapaa liikkuvuus alueella, joka on yleisesti tunnustettu herkäksi ja araksi?

Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin P-1264/02 ja E-1276/02

(5. kesäkuuta 2002)

Mont Blancin tunnelin uudelleenavaaminen palauttaa tarpeellisen yhteyden Ranskan ja Italian välille ja vähentää samalla riskejä ja ympäristöhaittoja, joita on aiheutunut kuorma-autoliikenteen siirtämisestä Mauriennen ja Susan laaksoihin. Laaksojen asukkaat joutuvat nykyisin kärsimään päästöistä suuressa määrin. Liikennettä koskevat määräykset ovat nyt huomattavasti tiukempia kuin vuoden 1999 traagisen tulipalon aikana. Kuorma-autojen määrää voidaan rajoittaa automaattisesti Mont Blancin akselilla varmistamalla liikenteen tasaisempi jakautuminen Mont Blancin ja Fréjusin tunnelien välillä. Myös turvallisuutta voidaan tehostaa.

Tämä uudelleenavaaminen ei ole kuitenkaan missään tapauksessa pitkän aikavälin ratkaisu, koska ongelma pitäisi pikemminkin pyrkiä ratkaisemaan valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(1) kuvatuilla johdonmukaisilla toimenpiteillä, joiden tarkoituksena on tarjota kestävä ratkaisu Alppien kauttakulkuliikennettä koskevaan ongelmaan.

Komissio katsookin, että Alppien alueen tieliikennevirtoja olisi säänneltävä käyttämällä ensisijaisesti ympäristöä vähemmän kuormittavia liikennemuotoja ja etenkin rautatieliikennettä. Tämän vaihtoehdon valinta riippuu monista edellytyksistä. Vaikka nykyisten rautatieinfrastruktuurien paremmin kohdennettu käyttö, kuten parlamentin jäsen korostaa, onkin ensimmäinen olennainen vaihe, se ei kuitenkaan riitä, kun otetaan huomioon rautatieliikenteen nykyinen tilanne. Tämä voi olla kilpailukykyinen vaihtoehto Euroopan sisäiselle tieliikenteelle vain, jos palvelujen laatua parannetaan huomattavasti. Siksi komissio on esittänyt tämän vuoden alussa tiedonannon Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennettä(2), johon on liitetty rautatieliikennettä koskeva toinen ehdotuspaketti. Näiden avulla pyritään saavuttamaan tämä kunnianhimoinen tavoite.

Lisäksi komissio tukee infrastruktuurialalla sekä poliittisesti että taloudellisesti kahden Alppien yli kulkevan rautatiekaistan mahdollisimman nopeaa rakentamista ja käyttöönottoa. Nämä kaistat, LyonTorino-akseli ja Brennerin akseli, sisältyvät jo Euroopan laajuisen liikenneverkon suuntaviivoihin. Komissio on esittänyt tätä tarkoitusta varten myös ehdotuksen, jonka tarkoituksena on lisätä rajat ylittäviä rautatiehankkeita Alppien kaltaisilla haavoittumiselle alttiilla alueilla(3).

Komissio ehdottaa valkoisessa kirjassa lisäksi uuden infrastruktuuritariffeja koskevan yhteisön kehyksen luomista, jotta tariffit vastaisivat paremmin eri liikennemuotojen ulkoisia kustannuksia. Tämän pitäisi edistää ratkaisevasti Alppien yli kulkevan liikennevirran sääntelyä. Näiden uusien sääntöjen avulla pitäisi myös saada lisätuloja Alppien yli kulkevan rautatieliikenteen rahoittamiseksi.

Lisäksi komission mielestä meri- ja jokiliikenteen lisääntyvää käyttöä olisi rohkaistava Alppien yli kulkevan liikenteen vähentämiseksi. Siirtyminen ympäristöä vähemmän kuormittaviin liikennemuotoihin edellyttää satamapalvelujen parantamista etenkin Välimeren satamissa. Eri liikennemuotojen yhdistettävyyttä tukevassa uudessa Marco Polo -ohjelmassa onkin tehostettava muun muassa lyhyen matkan meriliikennettä, jotta siitä tulisi tieliikenteen uskottava kilpailija.

Kaikki nämä toimenpiteet ovat näin ollen yhdenmukaisia kestävän kehityksen strategian kanssa, jota komissio pitää yhtenä pääasiallisista painopistealueistaan ja jota on kuvattu laajalti liikennettä käsittelevässä valkoisessa kirjassa.

(1) KOM(2001) 370 lopullinen.

(2) KOM(2002) 18 lopullinen.

(3) EYVL C 75 E, 26.3.2002.