KIRJALLINEN KYSYMYS E-3592/00

esittäjä(t): Gordon Adam (PSE) komissiolle

(22. marraskuuta 2000)

Aihe: Hiilivetyjä koskeva tutkimus

Koska öljytuotteiden hinta ja saatavuus aiheuttavat nykyisellään laajalti huolta Euroopan unionissa, kysyn:

a) Onko komissio arvioinut uudelleen hiilivetyjen tutkimukselle asetettuja ensisijaisia tavoitteita?

b) Miten komissio aikoo hyödyntää viidettä puiteohjelmaa hiilivetytuotannon lisäämiseksi Euroopan unionissa edistäen samalla tutkimusta, jonka tavoitteena on parempien erottelutekniikoiden kehittäminen hiilivetyvarojen hyödyntämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla?

c) Kun otetaan huomioon, että hiilivetyjen tehokasta käyttöä on tarpeen lisätä, jotta vähennettäisiin päästöjä ja oltaisiin vähemmän riippuvaisia öljytuotteiden tuonnista Euroopan unioniin, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä kannustaakseen tutkimusta tällä alalla?

Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus

(19. tammikuuta 2001)

Euroopan yhteisön vuotuinen rahoitus hiilivetyjen etsintään ja tuotantoon oli viidennen puiteohjelman kahtena ensimmäisenä toimintavuotena 25 miljoonaa euroa. Jäsenvaltioiden tälle alalle myöntämä vuotuinen tutkimus- ja kehitysrahoitus oli arviolta 150 miljoonaa euroa. Yhteisön rahoitus on siis noin 15 prosenttia Euroopan yhteisössä myönnetystä hiilivetyalan julkisesta rahoituksesta. Yhdysvalloissa alan julkinen rahoitus on arvoltaan 200 miljoonaa dollaria vuodessa.

a) ja b) Uusia öljyesiintymiä on viimeisten 10 vuoden aikana löydetty vuodessa keskimäärin 1015 prosenttia 1960-luvun öljylöydöistä. Koska öljylähteen elinikä on noin 40 vuotta, öljyntuotannon arvioidaan vähenevän vuosiin 20102015 mennessä. Vaikka vain pieni osa maailman öljyvaroista on Euroopassa (ETA-alueella noin 2 %), näillä voi olla merkittävä strateginen rooli Euroopan yhteisön toimitusvarmuuden kannalta. Öljyntuotannon jatkuvuuden tai kasvattamisen vuoksi voidaan joutua ottamaan käyttöön uusia öljyesiintymiä, joissa öljyn poraaminen on kalliimpaa. Tässä tilanteessa öljyntuotanto edellyttää valtavia investointeja öljyn etsintään ja tuotantoon syvillä merialueilla ja vaikeissa ympäristöissä, ja öljystä tulee kalliimpaa. Tällaisiin investointeihin verrattuna yhteisön 50 miljoonan euron rahoituksella viidennen puiteohjelman kahden ensimmäisen toimintavuoden aikana voidaan saada hyvin vähän aikaan. Tämän vuoksi etusijalle on asetettu tutkimus ja kehitys, jolla pyritään alentamaan kustannuksia muissa puhtaissa energiamuodoissa kuin ydinenergiassa, joiden hiilidioksidipäästöt ovat alhaiset tai olemattomat, kuten uusiutuvat energiamuodot ja polttokennot, joille on usein tarjolla vähän rahoitusta. Tämä otetaan esille energiaa, ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan aihepiirikohtaisen ohjelman työohjelman lokakuussa 2000 tehdyssä puolivälin tarkistuksessa. Hiilivetyjen etsintä ja poraus ei kuulu ohjelman vuosien 20012002 painopisteisiin (kohdennettuihin toimiin), joille on osoitettu 60 % budjetista, mutta alan tutkimus- ja kehitystyötä käsitellään kuitenkin ohjelman yleisessä osassa, johon kohdistetaan loput 40 % rahoituksesta.

c) Riippuvuutta öljyntuonnista ja hiilidioksidi- ja epäpuhtauspäästöjen vähentämistä käsitellään komission vihreässä kirjassa Energiahuoltostrategia Euroopalle(1). Vihreässä kirjassa yksilöidään Euroopan energiahuollon rakenteellisia heikkouksia, joihin kuuluvat riippuvuus ulkoisista toimituksista erityisesti hiilivetyjen osalta sekä lisääntyvä kysyntä. Nämä heikkoudet aiheuttavat Euroopan energiatuotannolle riskejä, jotka voivat kasvaa tulevina vuosikymmeninä. Yksi vakavimmista heikkouksista koskee liikennealaa. Yhteisön liikenneala on lähes sataprosenttisesti riippuvainen öljystä, kuluttaa lähes 70 % kaikesta yhteisössä käytetystä öljystä (josta 75 % tuodaan yhteisön ulkopuolisista maista) ja sen energiankulutus kasvaa nopeammin kuin minkään muun sektorin. Lisäksi hiilidioksidipäästöjen kasvu yhteisössä vuosina 19902010 johtuu 90-prosenttisesti liikenteestä. Vihreässä kirjassa todetaan, että energiahuollon riskien vähentämiseksi tarvitaan eurooppalaista strategiaa, jossa otetaan huomioon unionin laajentuminen, kestävä kehitys ja markkinoiden vapauttaminen. Yksi toiminnan kohdealoista on liikenne. Energian kysyntäpolitiikan lisäksi vihreässä kirjassa vaaditaan vaihtoehtoisten polttoaineiden kehittämistä hiilivetyjen lisäksi, esimerkiksi vety- ja biopolttoaineiden. Edellä mainittu tarkistettu työohjelma sisältää puhtaita liikenteen polttoaineita koskevan kohdennetun toimen, jolla pyritään kehittämään nopeasti puhtaita biopolttoaineita (joilla ei ole

lainkaan hiilidioksidipäästöjä) ja maakaasusta valmistettuja puhtaita polttoaineita (joiden hiilidioksidi- ja epäpuhtauspäästöt ovat vähäisemmät kuin öljyn). Tämä auttaa osaltaan vähentämään liikennealan riippuvuutta öljystä. Kohdennettuun toimeen kuuluu myös polttotutkimus, jolla pyritään vähentämään epäpuhtauspäästöjä ja lisäämään tehokkuutta.

(1) KOM(2000) 769 lopullinen.