FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/211

(2004/C 78 E/0217)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3048/03

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(17. lokakuuta 2003)

Aihe: Pedofilian torjunnan järjestäminen

Sveitsin Ticinon kantonin telematiikka-asioita käsittelevä poliisi järjesti kansainvälisen kokouksen, jossa kansainvälinen Innocence en danger -liike (Pariisi) ilmoitti, että kymmenien lastensuojelutyötä tekevien erimaalaisten kansalaisjärjestöjen vuosia kestäneestä uutterasta työstä huolimatta poliisille on eri puolilla maailmaa tehty yli 272 000 ilmoitusta pedofiilisista ja äärimmäisen vakavaa aineistoa sisältävistä Internetsivuista. Näin ollen maailmassa pitäisi olla 272 000 avointa oikeustapausta lapsipornografista materiaalia levittäviä ”tuntemattomia” kohtaan. Näistä tuloksista näkyy, että lapsipornografia on maailmanlaajuinen ilmiö ja myös sen käyttäjät ovat eri puolilla maailmaa, ja näin saadaan uutta tietoa Internetissä tapahtuvasta pedofiliasta. Saatavilla olevien kuvien määrä on huolestuttava, ja kuvat esittävät miljoonia lapsia eri puolilta maailmaa. Edellä mainitussa kokouksessa Innocence en danger -liikkeen varapuheenjohtaja ja voittoa tavoittelemattoman italialaisen Meter-yhdistyksen puheenjohtaja don Fortunato Di Noto ehdotti, että toimet on kohdistettava lasten tunnistamiseen. Koska toimielinten byrokratia kuitenkin on kovin hidasta, toimintaa ei ole koordinoitu EU:ssa eikä kansainvälisesti.

1. Pitääkö edellä esitetty unionin jäsenvaltioiden osalta paikkansa?

2. Kuka on vastuussa siitä, että pedofilian torjuntaa ei ole järjestetty eikä koordinoitu, kansalliset telematiikka-asioita käsittelevät poliisiviranomaiset vai Europol, joka ei ole tehnyt aloitteita asian selvittämiseksi?

3. Mitä komissio aikoo tehdä tämän ei-toivotun tilanteen korjaamiseksi?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(16. joulukuuta 2003)

Komissio on todella huolestunut arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta Internetissä esitettävän lapsipornografian kasvavasta ongelmasta. Internetin haitallista ja laitonta sisältöä on yritettävä torjua jatkuvasti hallitusten, erityisesti lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten toteuttaman kansainvälisen yhteistyön avulla, mutta yhteistyötä tämän kauhistuttavan ilmiön torjumiseksi tehokkaasti tarvitaan myös hallitusten ja Internet-alan, vihjelinjajärjestelmien ja valtioista riippumattomien järjestöjen välillä.

Ensisijainen vastuu laittomasta sisällöstä (myös lapsipornografiasta) on jäsenvaltioiden lainvalvonta- ja oikeusviranomaisilla, jotka tekevät kansainvälistä yhteistyötä Internetissä esitettävän lapsipornografian torjunnan alalla jo toimivien yhteistyökanavien, kuten Europolin ja Interpolin, välityksellä.

Euroopan unioni on ollut edelläkävijä laittoman ja haitallisen sisällön vastaisessa taistelussa vuodesta 1996 lähtien, jolloin parlamentti ja neuvosto päättivät yksimielisesti yhteisestä lähestymistavasta. Neuvoston ja parlamentin vuonna 1999 hyväksymä toimintasuunnitelma Internetin käyttöturvallisuuden parantamiseksi (1) on tärkeä tekijä komission toiminnassa tällä alalla. Komissio rahoittaa Euroopan vihjelinja-verkostoa, jonka avulla käyttäjät voivat ilmoittaa laittomasta sisällöstä, myös lapsipornografiasta.

Lapsipornografian torjuntaan tähtäävään Euroopan unionin strategiaan sisältyy myös tietokonerikosten ja lapsipornografian vastaisia säädöksiä ja käytännön toimenpiteitä. Näihin kuuluvat komission ehdotus neuvoston puitepäätökseksi (2) lasten seksuaalista hyväksikäyttöä ja etenkin Internetissä esiintyvää lapsipornografiaa koskevien rikoslakien ja rangaistusten lähentämisestä (3) ja alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta 24 päivänä syyskuuta 1998 annettu neuvoston suositus (4) sekä Internetissä välitettävän lapsipornografian vastaisista toimenpiteistä 29 päivänä toukokuuta 2000 tehty neuvoston päätös (5).

Vuoden 2003 alussa komissiolle toimitettiin lopullinen toteutettavuustutkimus lasten hyväksikäyttöä koskevasta kansainvälisestä tietokannasta. Tutkimukselle myönnettiin yhteisön rahoitusta STOP II -ohjelmasta, ja sen toteutti usean jäsenvaltion asiantuntijoista koostuva hanketyöryhmä. Työryhmä ehdotti verkotetun kansainvälisen lasten hyväksikäytön kuvatietokannan perustamista. Tietokanta perustuu Interpolin aluillaan olevaan järjestelmään.

Tällaisen kansainvälisen tietokannan varsinainen toteuttaminen ei kuulu komission toimivaltaan, joten se jätetään jäsenvaltioiden ja muiden halukkaiden maiden harkintaan. Komissio kuitenkin rahoittaa AGIS-ohjelmasta tutkimuksen tämän tietokannan perustamisen täytäntöönpanosta. Komissio tekikin 3. lokakuuta 2003 sopimuksen Yhdistyneen kuningaskunnan poliisin valtakunnallisen yksikön National Crime Squadin kanssa pitkälle kehittyneen verkotetun kansainvälisen lasten hyväksikäytön kuvatietokannan perustamisesta. Tietokanta on tehokas väline, jonka avulla lainvalvontaviranomaiset kaikkialla maailmassa voivat tunnistaa Internetissä esiintyviä uhreja ja lasten hyväksikäyttäjiä. Se vähentää kansainvälisten toimien päällekkäisyyttä ja lisää kansainvälistä yhteistyötä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

Komissio uskoo, että ehdotetun tietokannan avulla pystytään huomattavasti kehittämään tämän kauhistuttavan rikoksen valvontaa, koska sen avulla voidaan parantaa tiedonvaihtoa, vähentää päällekkäisyyksiä ja lisätä merkittävästi analysointikykyä.

(1) EYVL L 33, 6.2.1999.

(2) KOM(2000) 854 lopullinen.

(3) Neuvosto päätti yhteisestä lähestymistavasta komission ehdotuksen pohjalta 14. lokakuuta 2002. Kahden jäsenvaltion parlamentaariset varaumat ovat kuitenkin edelleen voimassa.

(4) EYVL L 270, 7.10.1998.

(5) EYVL L 138, 9.6.2000.