KIRJALLINEN KYSYMYS P-2494/99 esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle. Luonnonlohikannan turvaaminen Tornionjoessa.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0148 - 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2494/99 esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Luonnonlohikannan turvaaminen Tornionjoessa Suomen hallitus antoi vuonna 1996 Itämeren luonnonlohikannan säilymisen kannalta tärkeän kalastusasetuksen, jolla pyrittiin turvaamaan lohen pääsy lisääntymisalueille. Poikastuotanto paranikin väliaikaisesti merkittävästi Tornionjoessa ja Simojoessa. Vuonna 1998 avomerikalastuksen rajoituksia lievennettiin, ja Tornionjoen lohisaaliit romahtivat puoleen edellisestä vuodesta. Merialueen rauhoituksen lieventämisen ohella lohikannan säilymiseen ja lisääntymiseen ovat vaikuttaneet Tornionjokisuun merialueelle lohenkalastuksen kieltoaikana siian pyyntiin myönnettävät poikkeusluvat. Siian kalastukseen tarkoitettuihin pyydyksiin jää erittäin paljon nousulohta. Keskeisiä ongelmia ovat myös merialueilla vuosia jatkunut lohien ylikalastus, kalastuksen valvontaan liittyvät ongelmat sekä Suomen ja Ruotsin kalastusviranomaisten erilaiset näkemykset kalastus- ja rauhoitusasioista. Itämeren alueen luonnonlohi on EU:n uhanalaisten lajien luettelossa, ja luonnonlohikantojen geneettinen diversiteetti on pitkään jatkuneen ylikalastuksen seurauksena pienentynyt. Mihin konkreettisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä Itämeren uhanalaisen luonnonlohikannan pelastamiseksi? Onko komissio valmis puuttumaan luvattomaan avomerikalastukseen, ellei Suomen hallitus sitä tee? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 2000) Komissio on pannut merkille Itämeren lohta koskevat myönteiset merkit. Kansainvälinen Itämeren kalastuskomissio (IBSFC) hyväksyi helmikuussa 1997 lohta koskevan toimintasuunnitelman (SAP). Toimintasuunnitelman tavoitteena on saavuttaa vähintään 50 prosentin luonnollinen poikastuotanto kaikkien luonnonlohijokien potentiaalisesta tuotantokapasiteetista, parantaa lohien elinympäristöä ja palauttaa lohikannat potentiaalisiin lohijokiin. Suunnitelmaa on täydennetty esimerkiksi rauhoitusalueita ja kalastusta rajoittavia aikoja koskevilla kansallisilla toimenpiteillä. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) on vahvistanut, että toteutetut hoitotoimet ovat huomattavasti lisänneet kotijokiin palaavien luonnonlohien määrää. Joissa kutevien luonnonlohien lisääntynyt määrä on johtanut luonnonlohien poikastuotannon kasvuun. Vastaavaa parannusta ei ole todettu kaikissa lohijoissa. Tornionjoessa tuotannon kasvu on kuitenkin ollut erittäin laajaa, ja ICES on raportoinut lohen esiintymisestä joissakin joen osissa ensimmäistä kertaa toisen maailman sodan jälkeen. ICESin tietojen ja kansallisten lähteiden perusteella tuotanto Tornionjoessa ei ole romahtanut; vuonna 1998 tuotanto oli päinvastoin korkeimmillaan sitten 1970-luvun alun. Vaikka tuotannon on vuonna 1999 todettu laskeneen, se on silti vielä erittäin hyvä ja lähes viisinkertainen vuosiin 19761987 verrattuna. Tuotannon voitiin odottaakin laskevan vuonna 1999, sillä jokeen palaavat lohet kuuluivat vähälukuisempiin, M-74-oireyhtymästä kärsineisiin vuosiluokkiin, joissa oli siksi vähemmän kudulle nousseita lohia. Nousulohien ja saaliiden määrän lasku vuonna 1999 ei näin ollen välttämättä johdu siian kalastuksesta. Mikäli siian kalastuksessa saadut lohen sivusaaliit lasketaan asianmukaisesti Suomen käytettävissä olevaan kiintiöön tai päästetään elävänä takaisin mereen, ne eivät vaikuta lohta koskevan toimintasuunnitelman mukaiseen kalakannan hoitoon. Komissio tietää, että lohta koskevaan toimintasuunnitelmaan sisältyvää vastuullista hoitostrategiaa on jatkettava näiden jokien luonnonlohikantojen elvyttämistä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi.