KIRJALLINEN KYSYMYS E-3363/01

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE), Theresa Villiers (PPE-DE)ja Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) komissiolle

(6. joulukuuta 2001)

Aihe: Kabotaasi, Euroopan lentoliikennealan tulevaisuus ja kilpailu lentoasemien lähtövuoroista

Komissaari de Palacio on viime viikkoina vaatinut Euroopan vaikeuksissa olevan lentoliikennealan uudelleenjärjestelyjä. Katsooko komissio, että konkursseilta pelastamisen ja kilpailunvastaisten valtiontukien sijaan olisi parempi helpottaa lentoyhtiöiden fuusioita ja tarpeen vaatiessa tehottomampien lentoyhtiöiden sulautumista tehokkaampiin yhtiöihin, ja jopa jouduttaa tätä prosessia toteuttamalla todelliset yhtenäismarkkinat Euroopan unionissa siten, että esim. brittiläis-hollantilais-suomalainen lentoyhtiö voisi lennättää matkustajia Madridista Roomaan tai saksalais-italialais-espanjalainen yhtiö voisi lennättää matkustajia Ateenasta Kööpenhaminaan? Eikö olisi parempi huolehtia siitä, että lentoreittien vapauttaminen toisi mukanaan porttien ja lähtövuorojen vapauttamisen (yksinkertaisen leasing-järjestelmän avulla), jolloin menestymisen perustana olisi tehokkuus ja hyvä johtaminen, eikä pelkkien lentoasemarakenteiden omistus? Jos poliittisia esteitä ei oteta lukuun, millaisia oikeudellisia esteitä komission edessä olisi tällaisten päämäärien saavuttamiseksi?

Katsooko komissio myös, että tämä olisi paras tapa luoda hyvin toimeentulevia ja menestyviä eurooppalaisia lentoyhtiöitä, jotka kykenisivät kilpailemaan tehokkaasti pohjoisamerikkalaisten vastineidensa kanssa? Katsooko komissio, että tällaisten uudistusten varaan voisi rakentaa super open skies -sopimuksen, joka mahdollistaisi sen, että esimerkiksi Pariisista New Yorkin kautta Chicagoon tai San Diegoon lentävä ranskalais-tanskalais-portugalilainen lentoyhtiö voisi ottaa matkustajia New Yorkista loppumatkan ajaksi, tai vastaavasti amerikkalainen Ateenaan lentävä lentoyhtiö voisi tehdä välilaskun Lontooseen ja poimia matkustajia Ateenan lennolle?

Katsooko komissio, että sen hiljattain tekemä päätös olla jakamatta uudelleen lentoyhtiöiden haluamia, mutta käyttämättä jääneitä lähtövuoroja on oikea tapa tehdä komissaari de Palacion vaatimia alan uudelleenjärjestelyjä? Mitkä ovat komission päätösvallan juridiset rajat tällä alalla?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(29. tammikuuta 2002)

Komissio on samaa mieltä siitä, että valtiontuki ei ole ratkaisu yhteisön lentoliikenteen ongelmiin vaan yhteisön lentoyhtiöiden kehittämisen kannalta avainasemassa ovat hyvin toimivat sisämarkkinat. Yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan kaikilla jäsenvaltioiden lentoyhtiöillä on täydellinen, tasavertainen ja syrjimätön pääsy yhteisön markkinoille. Yhtiöt voivat liikennöidä minkä tahansa yhteisön lentoasemien välillä riippumatta siitä, missä jäsenvaltioissa niiden kotipaikka on. Yhteisön lainsäädännössä edellytetään, että lähtö- ja saapumisajat jaetaan oikeudenmukaisesti ja ilman syrjintää, ja että kaikilla yhteisön lentoyhtiöillä on oltava tasavertainen oikeus hakea niitä. Ainoastaan jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden välisillä kansainvälisillä reiteillä palvelujen tarjoamista rajoitetaan vielä kansallisuuden perusteella. Tämä onkin estänyt lentoliikennealan täydellisen integroimisen yhteisössä. Komissio on saattanut tämän asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

Yhdysvaltojen ja EU:n välinen kattava sopimus olisi huomattava edistysaskel lentoliikennealalle Euroopassa ja antaisi EU:n ja Yhdysvaltojen lentoyhtiöille entistä enemmän vapautta tarjota palveluja. Lisäksi se mahdollistaisi kansainväliset investoinnit ilmailuun kuten muihinkin tärkeisiin elinkeinoihin. Tämän vuoksi komissio on pyytänyt neuvostolta valtuutusta aloittaa neuvottelut Yhdysvaltojen kanssa, mutta tähän mennessä neuvosto on kieltäytynyt sitä antamasta.

Lentoyhtiöt joutuivat vuoden 2001 syyskuun 11. päivän jälkeen taloudellisiin vaikeuksiin, joiden vuoksi monet niistä peruuttivat toistaiseksi palvelujaan. Tämä jätti joitakin lähtö- ja saapumisaikoja käyttämättömiksi. Tavallisesti tällaiset käyttämättömät ajat otetaan kauden päättyessä pois kyseiseltä yhtiöltä ja jaetaan uudelleen muille lentoyhtiöille. Koska tässä tapauksessa niin monet lentoyhtiöt peruuttivat palvelujaan poikkeuksellisten tapahtumien vuoksi, komissio katsoi, että oli syytä antaa lentoyhtiöiden pitää kesäkauden päättyessä käyttämättömät lähtö- ja saapumisajat lokakuussa, joten niitä ei jaettu uudelleen kuten tavallisesti olisi tehty. Komissio tekee neuvostolle ja parlamentille talvikauden päättyessä maaliskuussa 2002 uuden ehdotuksen, jossa vahvistetaan tämä kanta. Tavoitteena on antaa lentoyhtiöille mahdollisuus aloittaa palvelut uudelleen kysynnän elpyessä. Tämä on kuitenkin tilapäinen poikkeustoimenpide, jolla ei pitäisi olla vaikutusta laajempiin uudelleenjärjestelyihin.