KIRJALLINEN KYSYMYS E-1229/02

esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) komissiolle

(29. huhtikuuta 2002)

Aihe: Alppien suojelua koskeva yleissopimus

Komissio on edelleenkin haluton osallistumaan Alppien suojelua koskevaan yleissopimuksen edellyttämään työskentelyyn. Tällaista suhtautumista kansainvälisen oikeusjärjestelmän käyttöön on vaikea ymmärtää.

Tiedustelisin komissiolta, mistä syystä se ei osallistu edellä mainittuun työskentelyyn? Milloin Euroopan unionin liittyminen tähän yleissopimukseen ratifioidaan? Milloin nämä pöytäkirjat on allekirjoitettu tai allekirjoitetaan? Milloin pöytäkirjat ratifioidaan, ja mitkä ovat niiden ratifioinnin esteet?

Margot Wallströmin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1148/02, E-1149/02 ja E-1229/02

(12. kesäkuuta 2002)

Neuvosto hyväksyi 26. helmikuuta 1996 yhteisön puolesta päätöksen 96/191/EY Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen solmimiseksi(1). Ratifioimiskirja talletettiin kolme päivää myöhemmin. Yhteisöstä tuli näin 29. toukokuuta 1996 Alppeja koskevan yleissopimuksen jäsen.

Yhteisö allekirjoitti 20. joulukuuta 1994 pöytäkirjat kaupungin ja maaseudun suunnittelusta ja kestävästä kehityksestä, vuoristoalueiden maataloudesta ja luonnon- ja maisemansuojelusta.

Kuten Marialiese Flemmingin parlamentin kyselytunnilla täysistunnossa maaliskuussa 2002 esittämään suulliseen kysymykseen H-0111/02 annetusta vastauksesta käy ilmi(2), komissio haluaa keskittää rajalliset voimavaransa niille alueille, joilla sen politiikat voivat tuoda lisäarvoa.

Siksi komissio ei aio ehdottaa edellä mainittujen pöytäkirjojen ratifioimista. Komissio uskoo kuitenkin, että yhteisölle olisi tärkeää olla mukana Alppeja koskevan yleissopimuksen liikennettä koskevassa pöytäkirjassa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi komissio hyväksyi 16. tammikuuta 2001 ehdotuksen päätökseksi yleissopimuksen täytäntöönpanosta liikenteen alalla tehdyn pöytäkirjan allekirjoittamisesta(3), joka tällä hetkellä on neuvoston tarkasteltavana.

Komissio ei aio tehdä lisäehdotuksia kolmen muun pöytäkirjan allekirjoittamisen tai ratifioimisen osalta. Tätä ei kuitenkaan tule pitää kiinnostuksen puutteena Alppialueen kestävän kehityksen edistämistä kohtaan.

Komissio painottaakin, että se pitää vuoristoalueita tärkeinä. Tämä ilmenee siitä, että komissio toteaa koheesiota käsittelevässä toisessa kertomuksessaan, että vuoristoalueet ovat jo epäedullisessa asemassa, minkä vuoksi ne on otettu mukaan yhdeksi kymmenestä yhteisön koheesiopolitiikan painopistealueesta. Lisäksi komissio aikoo aloittaa selvityksen vuoristoalueista. Sen tavoitteena on määritellä vuoristoalueet (vyöhykejako), perustaa tietokanta, jossa on erilaisia, erityisesti ympäristöön ja vaaroihin liittyviä mittareita, ja analysoida vielä näiden alueiden tilannetta kestävän kehityksen näkökulmasta. Muut yhteisön politiikat, kuten maaseudun kehittämispolitiikka ja ympäristöpolitiikka, vaikuttavat myös vuoristoalueiden, mukaan lukien Alppialueet, kestävään kehitykseen ja vuoristojen ekosysteemien ja biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen.

Dorsale d'Allemagna -tie ei kuulu Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden luettelossa lueteltuihin teihin, jotka on mainittu yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23. päivänä heinäkuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY(4). Vaikka dorsale d'Allemagna ei sellaisenaan kuulu Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeisiin, tämä ei kuitenkaan estä Italian viranomaisia rakentamasta tietä, kunhan rakentaminen tehdään asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti.

(1) EYVL L 61, 12.3.1996.

(2) Kirjallinen vastaus, 12.3.2002.

(3) KOM(2001) 18 lopullinen.

(4) EYVL L 228, 9.9.1996.