FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/800

(2004/C 84 E/0896)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0487/04

esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle

(23. helmikuuta 2004)

Aihe: Maitotalous Euroopan unionissa: Argentiina ja WTO:n ”rauhanlauseke”

WTO:n ”rauhanlausekkeen” voimassaolo umpeutui 31. joulukuuta, ja Argentiina on jo uhannut käynnistää WTO:n riidanratkaisuelimessä menettelyn Euroopan unionia vastaan EU:n maitoalan tukien vuoksi.

Uskooko Euroopan komissio, että Argentiinan uhkaus voisi vaarantaa jossain vaiheessa vastattain uudistetun yhteisön järjestelmän?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(21. huhtikuuta 2004)

Komission kanta rauhanlausekkeen voimassaolon päättymiseen on seuraava: Turvautuessaan oikeudenkäynteihin yrittäessään kumota tuet, jotka on myönnetty maataloussopimuksen mukaisesti, Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenet vaarantavat maataloutta koskevat laaja-alaiset neuvottelut, joilla on tarkoitus päästä kaikkia jäseniä tyydyttävään sopimukseen.

Myös komissio on huolissaan joistakin vientikäytänteistä, joista voidaan mainita esimerkkinä maitoalalla toimivat valtion kaupalliset yritykset (State Trading Enterprises, STE). Vaikka vuonna 2001 annetulla Uuden-Seelannin maitoteollisuusalan rakennemuutoslailla on korvattu Uuden-Seelannin maitotaloustoimi-kunta yrityksellä, joka hallinnoi 98:aa prosenttia maan maitoalasta, joka hoitaa maitotaloustoimikunnan tehtäviä ja jolla on ainoan viejän asema, kyseinen yritys on edelleen mainitun lain sille antamien lakisääteisten etuoikeuksien perusteella juridisesti ja käytännössä valtion kaupallinen yritys. Mainitun lain mukaan kyseisellä yrityksellä on oikeus lisensseihin, joiden perusteella voidaan harjoittaa vientiä sellaisille markkinoille kuten USA, Kanada, Dominikaaninen tasavalta, Japani ja EU — joissakin tapauksissa vuoden 2011 alkuun saakka. Sen lisäksi, että yrityksellä on oikeus kaikkiin vientilisensseihin joillekin mainituista markkinoista, sillä on yksinomainen vientilisenssi sellaisille markkinoille, joiden tariffikiintiöt kyseiset maat ovat avanneet.

GATT-sopimuksen XVII artiklassa ja XVII artiklan tulkintaa koskevassa lausekkeessa velvoitetaan jäsenvaltiot tekemään vuosittain ilmoitus sellaisista valtiosta riippumattomista yrityksistä, markkinointitoimi-kunnat (marketing boards) mukaan luettuina, joille on myönnetty yksinomaisia tai erityisiä oikeuksia tai erioikeuksia (kuten lakisääteisiä valtuuksia), joita käyttäessään tällaisilla yritykset myyntinsä kautta vaikuttavat viennin määrään tai kohdistumiseen. Jäsenten olisi noudatettava ilmoituksissaan mahdollisimman suurta avoimuutta, jotta voidaan arvioida mahdollisimman yksiselitteisesti tällaisten ilmoitettujen yritysten toimintatavat ja niiden toiminnan vaikutukset kansainväliseen kauppaan. Uuden-Seelannin tuorein ilmoitus on tehty 20. heinäkuuta 2001, ja siinä mainitaan, että NZDB voidaan edelleen ilmoittaa valtion kaupalliseksi yritykseksi mutta että asiaa on tutkittava lisää. Sittemmin NZDB:n korvannut yritys on laajentanut huomattavasti osuuttaan maitotuotteiden maailmanmarkkinoista. Asiaa koskevat yksityiskohtaiset tiedot toimitetaan suoraan kysyjälle.

Komissio on huolissaan tilanteesta siksi, että yksittäisellä yrityksellä on lakisääteinen monopoliasema huomattavalla osuus maitotuotteiden etuuskohtelukaupassa maailmanlaajuisesti, tällainen järjestely saattaa johtaa ristiinrahoitukseen, yksi myyjä vaikuttaa tällaisessa tilanteessa markkinahinnan muodostumiseen eikä tilanteessa noudateta WTO:n sääntöjen XVII artiklan määräyksiä.

Jäsenten — erityisesti vientiin suuntautuneiden jäsenten — on kuitenkin tehdä valinta kahden toisensa pitkälti pois sulkevan vaihtoehdon välillä: joko ne uskovat, että monenväliset neuvottelu ovat keino päästä oikeudenmukaiseen ja markkinasuuntautuneeseen kauppajärjestelmään tai että WTO:n oikeudenkäynnit ovat oikea tapa edetä.

Komissio on vakuuttunut siitä, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistus vahvistaa entisestään yhteyttä EU:n WTO:ssa tekemien sitoumusten ja sen sisäisen tulipolitiikan välillä.