KIRJALLINEN KYSYMYS E-1219/00

esittäjä(t): Alonso Puerta (GUE/NGL) komissiolle

(14. huhtikuuta 2000)

Aihe: Tunnelityöntekijöiden turvallisuus Espanjassa

Yhteisön ja jäsenvaltioiden tavoitteena on saada työtapaturmien määrä laskemaan mahdollisimman alhaiseksi. Espanjan hallitus hyväksyi vuonna 1997 neuvoston 24. kesäkuuta 1992 antaman direktiivin 92/57/ETY(1) ja 3. joulukuuta 1992 antaman direktiivin 92/104/ETY(2) saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä, mikä on kuitenkin johtanut huomattaviin ristiriitoihin ja aiheuttanut mm. ylimääräisen turvallisuusriskin tunnelinrakennustyömailla. Näissä työntekijöiden turvallisuutta koskevissa yhteisön direktiiveissä määritellään selvä ero kaivosteollisuuden ja rakennustyömaiden välillä. Direktiivissä 92/57 viitataan tilapäisiin ja siirtyviin rakennustyömaihin, ja sen 1 ja 2 kohdissa jätetään selvästi kaivosteollisuus direktiivin vaikutuksen ulkopuolelle. Työntekijöille riskialttiit työt määritellään tämän direktiivin II liitteen 6 kohdassa seuraavasti: työt kuiluissa, maanalaisissa maarakennuskohteissa ja tunneleissa. Direktiivissä 92/104 viitataan yksinomaan avo- ja kaivoslouhintateollisuuden turvallisuuteen.

Espanjan hallitus saattoi valtiosihteerin aloitteesta 24. lokakuuta annetulla kuninkaan asetuksella 1627/1997 osaksi kansallista lainsäädäntöä direktiivin 92/57, jossa vahvistetaan turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta rakennustyömailla, mukaan lukien työt tunneleissa, kuiluissa ja muissa maanalaisissa maarakennuskohteissa. Kyseisen direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa jätetään kaivosteollisuus selvästi direktiivin vaikutuksen ulkopuolelle. Teollisuus-, energia- ja kaivosministeriön aloitteesta Espanjan hallitus kuitenkin suureksi hämmästykseksi muutti 5. syyskuuta annetulla kuninkaan asetuksella 1389/1997 direktiivin 92/104, jonka 2 artiklan 4 kohdan kaivosteollisuutta koskevaan kohtaan lisättiin kaikki alkutuotannon yhteydessä tapahtuva tunnelien poraus ja louhinta.

Näiden kahden epäjohdonmukaisen säädöksen vuoksi työnjohtajat ja muut tunnelityöntekijät joutuvat tulkitsemaan epäselviä säännöstöjä ja ristiriitaisia ohjeita, mikä johtuu eri turvallisuussäädökset ja rangaistusjärjestelmät omaavien viranomaisten välisten toimivaltojen päällekkäisyydestä. Espanjassa investoidaan huomattavasti julkiseen rakentamiseen seuraavien vuosien aikana, mikä voi aiheuttaa riskitilanteiden lisääntymistä.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta Espanjan viranomaiset poistaisivat 5. syyskuuta annetun kuninkaan asetuksen 1389/1997 2 artiklan 4 kohdan a alakohdan, mikä takaisi direktiivin 92/104 asianmukaisen saattamisen osaksi Espanjan lainsäädäntöä?

(1) EYVL L 245, 26.8.1992, s. 6.

(2) EYVL L 404, 31.12.1992, s. 10.

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(26. toukokuuta 2000)

Komissio on tutkinut toimenpiteitä, joilla Espanja on pannut täytäntöön turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä tai liikkuvilla rakennustyömailla 24 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/57/ETY (kahdeksas direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) ja vähimmäisvaatimuksista avo- ja kaivoslouhintateollisuuden työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi 3 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/104/ETY (kahdestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi), ja katsoo, että kyseiset direktiivit on saatettu asianmukaisesti osaksi Espanjan lainsäädäntöä.

Komission kanta ei ole ristiriidassa sen kanssa, että kuninkaan asetuksessa 1389/1997, jolla avo- ja kaivoslouhintateollisuutta koskeva direktiivi 92/104/ETY on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, sisällytetään kaikenlaisten tunneleiden kaivaminen kaivosalan vähimmäisvaatimusten soveltamisalaan. Kuninkaan asetuksen 1389/1997 mukaisesti tämä ei estä rakennusalan sääntöjen soveltamista eli säännöksiä, joilla tilapäisiä tai liikkuvia rakennustyömaita koskeva direktiivi 92/57/ETY on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Koska direktiivi 92/57/ETY on annettu EY:n perustamissopimuksen 137 artiklan (entisen 118 a artiklan) perusteella, siinä asetetaan tilapäisten tai liikkuvien rakennustyömaiden turvallisuuden ja terveyden suojelun vähimmäisvaatimukset. Ilmaisu vähimmäisvaatimukset tarkoittaa, että jäsenvaltiot voivat EY:n perustamissopimuksen 137 artiklan 5 kohdan mukaisesti ylläpitää tai laatia tiukempia toimenpiteitä kuin ne, jotka on asetettu Euroopan yhteisön toimessa. Jäsenvaltio voi muun muassa laajentaa kaivosalan vähimmäisvaatimusten soveltamisalaa rakennusalan toimintaan edellyttäen, että kyseiselle alalle direktiivissä 92/57/ETY asetetuista vähimmäisvaatimuksista ei tingitä.

Espanjan lainsäädännön tarkastelu osoitti, että soveltamalla kaivosalan vähimmäisvaatimuksia tiettyihin rakennusalan toimintoihin, kuten tunneleiden kaivamiseen, kohennetaan direktiivin 92/57/ETY mukaista työntekijöiden suojelun tasoa.

On jäsenvaltioiden vastuulla taata, että kansallisia lakeja ja määräyksiä, joilla kyseiset direktiivit on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, valvotaan ja tarkkaillaan asianmukaisesti. Kuuluu täysin jäsenvaltioiden toimivaltaan nimetä kyseisiä asioita hoitavat toimivaltaiset viranomaiset.