Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2640/97 neuvostolle esittäjä(t): Paul Lannoye (V) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Tuholaismyrkkyjen käyttö Persianlahden sodassa ¨The Lancet¨ -lehden artikkelissa (349. vuosikerta, maaliskuu 1997, s. 707) kerrotaan, että ainakin kolmessa tapauksessa Persianlahden sodan aikana brittiläiset joukot käyttivät kemiallisen sodankäynnin välineinä tuholaismyrkkyjä ja/tai joutuivat alttiiksi niille. Onko neuvosto tietoinen tästä artikkelista ja muista tämänkaltaisia uutisia koskevista tiedoista? Voiko neuvosto kieltää tai vahvistaa mitkä osat näistä uutisista ovat todenmukaisia ja mitkä eivät? Voiko neuvosto erityisesti vahvistaa missä tapauksissa tuholaismyrkkyjä on käytetty sotilaallisissa sovellutuksissa maatalouden asemesta? Voiko neuvosto vahvistaa, että kyseisen kaltainen sotilaallinen sovellutus olisi EU-oikeuden ja/tai Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden noudattamien kansainvälisten asevalvontasopimusten vastainen? Rikkoisiko se erityisesti kemiallisen aseen kieltävää sopimusta? Jos tällainen rikkomus on tapahtunut, mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt tai tulee ryhtymään? Vastaus (13. marraskuuta 1997) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa tapausta ei ole tuotu neuvoston käsiteltäväksi. Neuvosto ei siten voi vastata mainitun lehtiartikkelin väitteiden pohjalta esitettyihin kysymyksiin. Neuvosto toivoo sen sijaan voivansa tässä yhteydessä muistuttaa Euroopan unionin biologisia ja kemiallisia aseita sekä siviili- ja sotilaskäyttöön soveltuvien tuotteiden siirtoja koskevasta politiikasta. Unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa neuvosto kiinnittää erityistä huomiota aseistariisuntaan, asehankintojen valvontaan ja aseiden leviämisen estämiseen. Useiden alan asiantuntijoista koostuvien neuvoston työryhmien tehtävänä on muun muassa varmistaa, että unioni jatkaa hellittämättä ponnistelujaan edistääkseen sellaisten kansainvälisten sopimusten ja järjestelmien verkon toimivuutta, joiden tarkoituksena on poistaa erityyppisten joukkotuhoaseiden leviämisen aiheuttama uhka. Neuvosto on hyväksynyt asiaa koskevia yhteisiä toimia ja yhteisiä kantoja, ja unioni toimii aktiivisesti diplomaattitasolla saadakseen aikaan yhä laajemman yksimielisyyden näistä keinoista ja niiden täysimääräisestä soveltamisesta. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat kemialliset ja biologiset aseet kieltävän kahden kansainvälisen sopimuksen osapuolia. Unioni pyrkii lisäksi aktiivisesti vahvistamaan näitä sopimuksia: - Bakteriologisten (biologisten) ja toksiiniaseiden kehittämisen, tuottamisen ja varastoimisen kieltämistä ja niiden hävittämistä koskevan yleissopimuksen (BTWC) osalta unioni kiinnittää erityistä huomiota siihen, että yleissopimusta vahvistetaan erityisesti tehokkaan toteamisjärjestelmän avulla. Unionilla on aktiivinen ja rakentava rooli asiaa käsittelevän pöytäkirjan laatimisesta vastuussa olevan tilapäisen työryhmän työskentelyssä. - Unioni on ollut erittäin tyytyväinen siihen, että kemiallisten aseiden kehittämisen, tuottamisen, varastoimisen ja käytön kieltämistä ja niiden tuhoamista koskeva yleissopimus (CWC) tuli voimaan 29. huhtikuuta 1997. Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat olleet ensimmäisten sopimukseen liittyneiden valtioiden joukossa, ja unioni on useaan otteeseen kehottanut kaikkia maita liittymään siihen. Unioni kiinnittää erityistä huomiota sopimuksen yleismaailmallisuuteen ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon. Lisäksi muistutetaan, että neuvosto on vuonna 1994 laatinut valvontajärjestelmän sellaisten tuotteiden viennille, joita voidaan käyttää sekä siviili- että sotilaskäuttöön (¨kaksikäyttötuotteet¨). Valvonnan piiriin kuuluvien tuotteiden luettelossa otetaan huomioon niiden kansainvälisten sopimusten ja järjestelmien kehitys, joihin unionin jäsenvaltiot ovat liittyneet, ja luetteloa tarkistetaan säännöllisesti. Mainittu valvontajärjestelmä on ollut mallina useille kolmansille valtioille niiden uudistaessa lainsäädäntöään.