ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1808/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Yleiskoulutuksen opetusohjelmien uudistaminen ja uusien koulukirjojen kirjoittamisen toimeksiannot Kreikassa Ohjelman "koulutus ja ammatillinen peruskoulutus" alaohjelman 1 "yleiskoulutus ja tekninen koulutus" toimen 1.1.a "ohjelmat -kirjat" mukaan opetusohjelmien laatimiselle, josta ovat vastuussa hankkeen koordinointiryhmä ja aihekohtaiset komiteat, ja kirjojen kirjoittamiselle on säädetty erityiset menettelyt. Lisäksi toimen teknisessä selvityksessä määrätään, että valittavien uusien kirjojen, jotka tullaan rahoittamaan toisesta yhteisön tukikehyksestä, tulee olla hankkeessa edellytettyjen menettelyjen tuloksena syntyneiden opetusohjelmien mukaisia. Tietääkö komissio, ovatko ehdotetut uudet kirjat, joita se aikoo rahoittaa, opetusohjelmien koordinointiryhmän työstämien opetusohjelmien mukaisia? Tuleeko niiden kirjojen, jotka lopulta valitaan rahoitettaviksi ohjelman edellä mainitusta toimesta, kirjoittajille antaa suora toimeksianto vai valitaanko heidät kilpailun kautta? Minkä menetelmän Kreikan opetusministeriö on valinnut? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (3. elokuuta 1998) Komissio katsoo, että Kreikkaa koskeviin yhteisön tukikehyksiin kuuluvaan koulutus- ja peruskoulutusalan ohjelmaan sisältyvän toimen 1.1 "opetussuunnitelmat ja oppikirjat" osana laadittujen uusien oppikirjojen olisi vastattava koordinointiryhmän työstämiä opetussuunnitelmia. Komissiolla ei ole kuitenkaan tarkempia tietoja aiheesta. Toimen teknisen selvityksen mukaan rahoitettaviksi valittujen uusien oppikirjojen laatijat olisi valittava avoimella kilpailulla. Ainoastaan kahdessa erityistapauksessa oppikirjojen laatijoille voidaan antaa suora toimeksianto. Tämä koskee niitä oppikirjoja, jotka kuuluvat tekijänoikeuden piiriin ja joiden saattaminen ajan tasalle ja muuttaminen voidaan tilata niiden alkuperäisiltä laatijoilta, ja joitakin yhtenäistetyn lukion oppikirjoja, jotka on laadittava pian, jotta niitä voidaan käyttää jo lukuvuonna 1998-1999.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1165/98 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Alueelliset lentokentät ja pääsy keskuslentokentille Lentoliikenne alueellisille lentokentille ja niiltä lähtevä liikenne muodostavat merkittävän ja kasvavan ilmailun alan. Onko komissio tietoinen, että vaikka alueellisia lentokenttiä käyttävien matkustajien määrä on lisääntynyt, näillä lentokentillä on edelleen suhteettoman suuria taloudellisia vaikeuksia varmistaa lähtö- ja saapumisaikansa keskuslentokentillä?
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1788/98 esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) , Laura González Álvarez (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Suurjännitelinjojen vaikutukset terveyteen Monet yhteiskunnalliset ryhmittymät (paikallisyhdistykset, ympäristöjärjestöt jne.) ovat kiinnittäneet huomiota viime aikoina suurjännitelinjojen asentamisesta johtuvien elektromagneettisten kenttien aiheuttamiin terveysvaikutuksiin. Näiden ryhmittymien lisäksi useat tiedemiehet ovat vahvistaneet linjojen asentamisesta johtuvan elektromagneettisen säteilyn vaikutukset kansanterveyteen. Muun kuin ionisoivan elektromagneettisen säteilyn vaikutukset näyttävät saavan vahvistusta tutkimuksista, joiden mukaan säteilylle altistumisen ja sen terveydelle vahingollisen vaikutuksen välillä on syy-yhteys. Mitkä ovat tuoreimmat tutkimukset, joita komissiolla on elektromagneettisesta saasteesta ja sen vaikutuksesta terveyteen? Pitääkö komissio tarpeellisena direktiivin laatimista tällaisen säteilyn vaikutuksista ihmisiin? Pitääkö komissio yhteisön ja erityisesti Espanjan voimassaolevaa suurjännitelinjojen asentamisturvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä riittävänä? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (20. heinäkuuta 1998) Komissio seuraa jatkuvasti tutkimusta sekä vahvistetuista että arvioiduista terveysvaikutuksista, jotka liittyvät ihmisten altistumiseen elektromagneettisille kentille (EMF). Elektromagneettisia kenttiä tutkitaan useissa yhteisön ohjelmissa sekä kansainvälisissä hankkeissa, kuten Maailman terveysjärjestön (WHO) EMF-ohjelmassa. Komissio julkaisi vuonna 1996 asiaan liittyviin tutkimuksiin ja määräyksiin perustuvan raportin ionisoimattoman säteilyn lähteistä, sille altistumisesta ja sen terveysvaikutuksista ("Non-ionizing radiation: sources, exposure and health effects"). Komissio on tiedottanut aloitteista laajasti. Aihe on tuotu esiin myös monissa pyynnöissä ja parlamentin kysymyksissä, erityisesti useissa kirjallisissa kysymyksissä (R. Angelillin esittämä kysymys E-2630/97(1), M.S. Baldin esittämä kysymys E-1387/97(2), G. Fordin esittämä kysymys E-510/96(3), D.R. Bowen esittämä kysymys E-2751/96(4) ja A.T. Billinghamin esittämä kysymys E-2087/96(5)). Komissio teki vuonna 1993 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, joka koskee fyysisistä tekijöistä johtuville riskeille altistuvien työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen liittyviä vähimmäisvaatimuksia(6). Ehdotus sisälsi vaatimukset rajoituksista, jotka koskevat työntekijöiden altistumista muulle kuin ionisoivalle elektromagneettiselle säteilylle. Lisäksi komissio on tehnyt ehdotuksen neuvoston suositukseksi, joka koskee väestön altistumisen rajoittamista taajuudeltaan 0 Hz-300 GHz oleville sähkömagneettisille kentille(7). (1) EYVL C 102, 3.4.1998. (2) EYVL C 373, 9.12.1997. (3) EYVL C 173, 17.6.1996. (4) EYVL C 60, 26.2.1997. (5) EYVL C 356, 25.11.1996. (6) EYVL C 77, 18.3.1993. (7) KOM(98) , 268 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0024



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1301/98 esittäjä(t): Corrado Augias (PSE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Perustamissopimuksen 93 artiklan täytäntöönpano Katsooko komissio, että EY-sopimuksen 93 artiklassa annetut valtuudet tarkastaa valtiontukien yhteensopivuus yhteismarkkinoiden kanssa rajoittuvat kansallisten tukia säätelevien lakien tutkimiseen? Onko pikemminkin niin, että kyseiset valtuudet ulottuvat myös näistä tukiaisista aiheutuvien vaikutusten arviointiin? Jos jälkimmäinen tulkinta on oikea, ja jos kansallisista laeista ei muuta johdu, katsooko komissio omaavansa valtuudet puuttua yhteisön lainsäädännön avulla tapauksiin, joissa tukien myöntäminen on johtanut yhteisön oikeuden vastaisiin vaikutuksiin? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (16. kesäkuuta 1998) EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla komissio on velvollinen valvomaan jäsenvaltioiden harjoittamaa valtiontukipolitiikkaa ja sen noudattamista. Komission on annettava hyväksyntänsä tukitoimenpiteille ennen kuin jäsenvaltiot voivat niitä toteuttaa. Tämän velvoitteen luonne edellyttää, että tutkinta ei rajoitu kansalliseen valtiontukilainsäädäntöön. Komission on tutkittava kaikki yrityksille suoraan tai välillisesti valtion varoista myönnetyt tuet riippumatta siitä, säännelläänkö niitä kansallisesti. Lisäksi komission on saatava varmuus siitä, että kaikkia hyväksyttyjä valtiontukiohjelmia sovelletaan oikein. Kuten arvoisa parlamentin jäsen huomauttaa, EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan nojalla edellytetään, että komissio tutkii huolellisesti kunkin valtiontukitoimenpiteen todelliset ja mahdolliset vaikutukset. Tukien laillisuus riippuu niiden vaikutuksista kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, sekä siitä, voidaanko tuet hyväksyä sillä perusteella, että ne edistävät yhteisön tavoitteiden saavuttamista. Tällä komission velvollisuudella ei olisi todellista merkitystä mikäli komissiolla ei olisi toimivaltuuksia. EY:n perustamissopimuksen 93 artiklassa komissiolle annetaan valtuudet hyväksyä tukitoimenpide yhteensopivaksi EY:n perustamissopimuksen kanssa tai asettaa ehtoja toimenpiteen hyväksymiselle, jotta se olisi yhteensopiva. Näissä tapauksissa komissio pidättää itsellään oikeuden tarkastella tukijärjestelmiä ja ehdottaa muutoksia tulevaisuudessa, mikäli järjestelmä ei enää vaikuta EY:n perustamissopimuksen mukaiselta. Komissio voi myös julistaa tukiohjelman yhteismarkkinoille soveltumattomaksi. Komissio voi kieltää sellaisen ilmoitetun tuen maksamisen, jolla rikotaan EY:n perustamissopimusta. Kilpailun vääristymien oikaisemiseksi se voi myös pyytää jäsenvaltiota perimään takaisin hyväksytyn tuen, jota on käytetty väärin tai joka on hyväksytty virheellisten tietojen perusteella. Komissio voi myös vaatia takaisinmaksettavaksi ennen komission ennakkohyväksyntää myönnetyt tuet, joiden vaikutukset eivät sovellu yhteismarkkinoille. Näiden menettelyjen avoimuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi komissio on aiemmin tänä vuonna antanut asetusehdotuksen EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä(1). (1) EYVL C 116, 16.4.1998.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1740/98 esittäjä(t): Olivier Dupuis (ARE) komissiolle (20. toukokuuta 1998) Aihe: RAI:n esittämän Altiero Spinelliä koskeneen tv-lähetyksen rahoitus Italian television tärkeimmällä kanavalla RAI 1:llä esitettiin 7. ja 8. toukokuuta 1998 Angelo Sferrazzan ja Edmondo Paolinin ohjaama, osittain Euroopan komission rahoittama ohjelma Altiero Spinellistä. Ohjelma lähetettiin klo 00.50 aamulla, eli sellaiseen aikaan, jolloin katsojia on joko hyvin vähän tai ei ollenkaan. Oliko komissio tietoinen lähetyksen ajankohdasta? Voisiko komissio ilmoittaa, mikä oli tarkalleen tämän ohjelman rahoitukseen myönnetty summa, minkä kokoisia summia Italian televisiolle yleisesti myönnetään sekä sen, millaisiin käyttötarkoituksiin näitä määrärahoja myönnetään? Eikö komissio katsokin, että on välttämätöntä valvoa, että Euroopan unionin - eli toisin sanoen eurooppalaisten veronmaksajien - osittain rahoittamat lähetykset esitettäisiin sellaisina aikoina, jolloin mahdollisimman suuri määrä kansalaisia voisi niistä hyötyä? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (1. heinäkuuta 1998) Komissio on osallistunut "Euroopan isät" -ohjelmasarjan yhteydessä RAI:n tuottaman, Altiero Spinellia koskevan dokumentin rahoitukseen. Komission rahoitusosuus oli 40.000 ecua eli alle kolmasosa kokonaistuotantokustannuksista. Dokumentti esiteltiin lehdistölle Roomassa 6. toukokuuta 1998 ja se sai laajaa julkisuutta tiedotusvälineissä. Koska dokumentti oli RAI:n opetusohjelmiin erikoistuneen osaston tuottama, RAI:n omien sääntöjen mukaan se tuli lähettää ensimmäisen kerran opetusohjelmille varattuna lähetysaikana eli RAI Uno -kanavalla keskiyön jälkeen. Dokumentti lähetetään myöhemmin uusintana parempaan katseluaikaan. Dokumenttia on tarjottu myös muille televisioyhtiöille, jotka ovat tuottaneet "Euroopan isät" -ohjelmasarjan osia. Tämän lisäksi dokumenttia levitetään komission tiedotusverkoston kautta.
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0088



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1836/98 esittäjä(t): Felipe Camisón Asensio (PPE) komissiolle (12. kesäkuuta 1998) Aihe: Tupakanviljelijöiden tuet Euroopan parlamentin täysistunnossa 12. toukokuuta 1998 Strasbourgissa työllisyys- ja sosiaaliasioista vastaava komission jäsen Padraig Flynn sanoi, että hän on aina ollut vastaan tupakanviljelijöiden tukia. Hän sanoi myös toivovansa, että ne voitaisiin jonakin päivänä lopettaa. Hän lisäsi, että oli tähän mennessä onnistunut tässä tavoitteessaan vain osittain. Hän toivoi, että tämä asia otettaisiin uudelleen esille lähiaikoina ja että tupakanviljelytuet unionin politiikan osana lopetettaisiin. Näin huomiota herättävien lausuntojen johdosta kysyn komissiolta seuraavaa: Onko komission jäsen Flynn ajatellut, että hänen toiveensa toteuttaminen merkitsisi työttömyyden lisääntymistä unionin taloudellisesti heikoimmin kehittyneillä alueilla kuten Extremadurassa? Eikö näin negatiivinen seuraus huolestuta häntä asemassa, jossa hänellä on suurin vastuu työpaikkojen luomisesta? Onko komission jäsen myös selvillä siitä, että vaikka tupakanviljely lopetettaisiin Espanjassa, Portugalissa, Italiassa ja Kreikassa, se ei yhtään vähentäisi tupakoimista Euroopan unionissa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (10. syyskuuta 1998) Komissio neuvoo arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan komission kertomukseen neuvostolle raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä(1) sekä komission ehdotukseen neuvoston asetukseksi raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) 2075/92 muuttamisesta(2). Työllisyystilanteesta yhteisön epäsuotuisilla alueilla voidaan todeta, että Euroopan sosiaalirahaston (ESR) kuluvan ohjelmakauden aikana lähes 50 prosenttia varoista on myönnetty tavoitteeseen 1 kuuluville alueille. Jäsenvaltiot voivat uusien rakennerahastoasetusten avulla osana Euroopan työllisyysstrategiaa keskittää ESR:n tuen näille alueille. Tupakankulutuksen vähentämisen osalta komissio neuvoo arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan komission joulukuussa 1996 antamaan tiedonantoon(3). (1) KOM(96) 554 lopullinen. (2) EYVL C 108, 7.4.1998. (3) KOM(96) 609 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1545/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (19. toukokuuta 1998) Aihe: Kukkien ja kasvien kulutus Viitaten kukkaviljelytuotteiden kulutuksen lisäämisestä annettuun asetukseen ETY N:o 832/97(1), tukijärjestelmän ensimmäisessä toimintavaiheessa näyttää tulleen ilmi, että esitettyihin ja toteutettuihin ohjelmiin on vaikuttanut ratkaisevasti se, että vain yhdellä elimellä Euroopan unionin alueella oli riittävästi omia varoja tukialoitteiden kokonaishinnan ja yhteisön osuuden välisen eron maksamiseen. 1. Pitääkö tämä väite paikkansa? Jos pitää, niin 2. eikö komissio katso, että kannattaisi harkita vakavasti käyttöön otetun välineen tehokkuutta, tasapuolisuutta ja puolueettomuutta, 3. eikö komission mielestä se, että EU on hyväksynyt Alankomaiden kansallisen lain maan kautta kulkevien kukkien (yhteisön tai yhteisön ulkopuolisten) veroluontoisten maksujen perimisestä, lisää hyvin todennäköisesti vielä enemmän lähivuosina epätasapainoa, joka vallitsee kukka-alasta vastaavan Alankomaiden viraston taloudellisten ja todellisten toimintamahdollisuuksien ja muun jäsenvaltioiden kukka-alan välillä, 4. eikö se katso, että kukkaviljelyalan jättäminen pois Agenda 2000:sta oli perusteetonta ja että sillä on lähivuosina kielteisiä seurauksia? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (5. kesäkuuta 1998) Komissio ei voi vahvistaa kysymyksen ensimmäisen kohdan väitettä. Itse asiassa kokemus on osoittanut, että useilla ammatillisilla tai toimialakohtaisilla organisaatioilla on ollut varoja esitetyn myynninedistämistoiminnan yhteisrahoitukseen. Tämä yhteisrahoitusjärjestelmä on sitä paitsi samanlainen kuin muiden alojen järjestelmä. Kansallisen maksun osalta huomautettakoon, että kyseisen alan toimijoilta perityistä pakollisista maksuista saatujen varojen käyttö on toimenpide, joka voi helpottaa ohjelmien toteuttamista. Tämän vuoksi näiden varojen käyttö sallittiin vuonna 1998 erityisistä toimenpiteistä elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) 2275/96 yksityiskohtaisista soveltamissäänöistä 16 päivänä huhtikuuta 1998 annetulla komission asetuksella (EY) 805/98(2). Komissio muistuttaa parlamentin jäsentä vielä siitä, että erityisistä toimenpiteistä elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alalla 22 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2275/96(3) nojalla yhteisö rahoittaa kukkaviljelytuotealan myynninedistämistoimenpiteitä kolmen vuoden ajan. Yhteisö voi päättää vasta tämän ajankohdan jälkeen saatujen tulosten arvioinnin perusteella tällä alalla mahdollisesti toteutettavista toimenpiteistä. (1) EYVL L 119, 8.5.1997, s. 17. (2) EYVL L 115, 17.4.1998. (3) EYVL L 308, 29.11.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1112/98

esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle

(8. huhtikuuta 1998)

Aihe: EU:n naudanlihalle asettama tuontikielto

1. Perustuuko hormoneilla kasvatettujen nautojen lihalle asetettu EU:n tuontikielto ainoastaan todisteeseen käytettyjen hormonien terveydelle haitallisista jäännöksistä? Mitä muita perusteita tuontikiellolle on?

2. Ketkä pätevät ja arvostetut tiedemiehet työskentelevät asiaan liittyvien EU:n perustelujen parissa? Millä alalla?

3. Terveys- ja kasvinsuojelutoimilla pyritään lähes yksinomaan terveysriskien estämiseen. Asettaako komissio myös muita vaatimuksia? Jos asettaa, mitä?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(11. kesäkuuta 1998)

1. Tiettyjen estrogeenisten, androgeenisten ja gestageenisten hormonien käytön kielto yhteisön karjankasvatuksessa sekä näillä kasvuhormoneilla käsitellyistä naudoista saadun lihan tuontikielto perustuu näiden hormoneiden lihassa olevien jäämien kuluttajille aiheuttamaan mahdolliseen vaaraan. Näitä toimenpiteitä hyväksyessään parlamentti katsoi, että kyseisistä aineista ei ole ollut saatavilla riittävän täydellistä tieteellistä tietoa ja että sen vuoksi niiden käytön suotavuudesta ja niiden vaikutuksista ihmisten terveyteen on paljon epäilyksiä. Vaikka valituselin tunnustaakin, että yhteisön esittämä tieteellinen näyttö oli asiaankuuluvaa, se katsoi kuitenkin, että tämä tieteelllinen näyttö ei ollut kyseessä olevassa tapauksessa riittävän tarkka, toisin sanoen siinä ei keskitytty riittävästi kyseisten hormonien genotoksisiin ja karsinogeenisiin vaikutuksiin käytettäessä niitä kasvun lisäämiseen ja erityisesti lihassa olevien hormonien jäämien mahdollisiin vaikutuksiin.

2. Valituselimen päätelmät huomioon ottaen komissio on ryhtynyt keräämään näiden kuuden kasvunedistäjinä käytetyn hormonin ja niiden metaboliittien lihassa oleviin jäämiin liittyvien vaarojen arvioinnin edellyttämää tarkempaa tieteellistä tietoa. Komissio on osoittanut tätä varten määrärahoja pyytääkseen kansainvälisesti tunnettuja tiedemiehiä hankkimaan puuttuvat tiedot.

3. Kuten parlamentin jäsen pani merkille, eläinten ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet koskevat nimenomaan ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle aiheutuvia vaaroja, ja hormoneilla käsitellyistä eläimistä lähtöisin olevan lihan tuontikielto kuuluu ehdottomasti näihin toimenpiteisiin.
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1972/98 esittäjä(t): Antonio Trizza (NI) komissiolle (15. kesäkuuta 1998) Aihe: Italialainen kylmäpuristetun oliiviöljyn markkinointia koskeva lakiehdotus Italialaisella lakiehdotuksella nro 4698 (edustajainhuoneen ja Italian tasavallan senaatin pysyvän maatalousvaliokunnan 26. toukokuuta 1998 hyväksymä), joka koskee kylmäpuristetun ja muiden oliiviöljyjen markkinointitoimia, pannaan täytäntöön yhteisön elintarvikkeiden merkitsemistä, myyntiä ja mainontaa koskevat direktiivit (direktiivit 89/395/ETY(1) ja 89/396/ETY(2)). Tämän lakiehdotuksen tarkoituksena on suojella kuluttajia siten, että he eivät erehdy tuotteen alkuperästä tai tuotantopaikasta. Epäselvistä syistä johtuen komissio on pyytänyt ilmoittamaan lakiehdotuksesta jäsenvaltioille niiden määräysten perusteella, jotka voidaan katsoa direktiivissä 83/189/ETY tarkoitetuiksi nk. teknisiksi standardeiksi(3). Direktiivin 94/10/ETY(4) mukaisesti näillä teknisillä standardeilla tarkoitetaan tuotantomenetelmiä ja -prosessia. Komissio on mahdollisesti erehdyksessä pyytänyt näiden toimien keskeyttämistä, ottamatta huomioon, että ne on tarkoitettu ainoastaan sellaisten standardien määrittämiseen, joilla varmistetaan, että tuotteita markkinoidaan asiallisesti mitä tulee niiden alkuperään ja valmistuspaikkaan. Miten komissio voi perustella Italian maatalousministerille lähettämiään lähes uhkaavan sävyisiä ilmoituksia, kun otetaan huomioon yhteisön maatalouspolitiikka, joka pyrkii suojelemaan kuluttajia sekä tukemaan ja suojelemaan tyypillisiä paikallisia tuotteita? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 1998) Kysyjän tarkoittamassa lakiehdotuksessa vahvistetaan neitsytoliiviöljyn ja ekstra-neitsytoliiviöljyn pakkausmerkintöihin liittyvät erityisvaatimukset näiden öljyjen markkinoimiseksi Italiassa. Kyseiset erityisvaatimukset ylittävät yhteisön tämän alan direktiiveissä säädetyt vaatimukset, ja niitä voidaan pitää teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28. maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY 1 artiklassa tarkoitettuina "teknisinä eritelminä". Italian viranomaiset ovat perustellusti ja kyseisessä direktiivissä käyttöön otetun menettelyn mukaisesti antaneet kyseisen hankkeen komissiolle tiedoksi 4. toukokuuta 1998. Edellä mainitun direktiivin 9 artiklan 1 kohdan mukaan Italian viranomaisten on lykättävä tiedoksiannetun hankkeen hyväksymistä kolmen kuukauden ajaksi eli tässä tapauksessa 5. elokuuta 1998 saakka, jotta komissio ja muut jäsenvaltiot voivat esittää mahdolliset hankkeeseen liittyvät vastalauseensa yhteisön sisäisen kaupan esteiden välttämiseksi. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 30. huhtikuuta 1996 asiassa Securitel antaman tuomion mukaan (asia C-194/94, Kok. 1996, s. 2201) menettelyllisien takeiden noudattamatta jättäminen aiheuttaisi sen, että näin vahvistettuja säännöksiä ei voitaisi soveltaa kolmansiin osapuoleen. (1) EYVL 186, 30.6.1989, s. 17. (2) EYVL 186, 30.6.1989, s. 21. (3) EYVL 109, 26.4.1983, s. 8. (4) EYVL 100, 19.4.1994, s. 30.
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2237/98 esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: Isokoskeloiden metsästys Jos Baijerin valtiopäivät noudattaa pian ympäristövaliokuntansa 25. kesäkuuta 1998 antamaa päätösehdotusta, isokoskeloiden metsästys on tulevaisuudessa jälleen mahdollista Baijerissa. Ornitologien lausuntojen mukaan Baijerissa on kuitenkin vain 300 tämän lintulajin pesivää paria. Mergus Merganser on Saksassa "punaisella listalla" erityisen uhanalaisena lajina. 1. Lintujensuojeludirektiivin (79/409/ETY(1)) liitteen II säännösten mukaan isokoskeloiden metsästysluvan myöntäminen on jäsenvaltioiden harkintaan kuuluva asia. Onko komission mielestä isokoskeloiden kanta Baijerissa todellakin riittävä ja ovatko perusteet tämän harvinaisen linnun metsästyksen sallimiseksi riittävät, jotta Baijerin osavaltion hallituksen ratkaisu olisi puolustettavissa? 2. Onko komissio tietoinen isokoskelokannan kehityksestä Saksassa ja erityisesti Baijerissa? Jos on, mitä tietoja komissiolla on ja miten se arvioi niitä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (30. heinäkuuta 1998) 1. Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 7 artiklan 3 kohdan mukaan direktiivin liitteessä II olevassa 2 osassa lueteltuja lajeja, joihin kuuluu myös isokoskelo (Mergus merganser), saa metsästää ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, joista on maininta. Koska mainintaa ei Saksan osalta ole, isokoskelon metsästys voidaan sallia maassa ainoastaan poikkeustapauksissa mainitun direktiivin 9 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 2. Komissio on tietoinen isokoskelon suojelun tasosta. Tason arvioidaan olevan koko Eurooppaa tarkastellen suotuisa. Tilanne ei kuitenkaan ole sama kaikissa jäsenvaltioissa, joissa isokoskelo pesii, ja tieteellisten julkaisujen mukaan lajin kanta on pienentynyt Saksassa. Saksan viranomaisten olisikin otettava tämä huomioon kaikissa toimenpiteissään, joilla voi olla vaikutusta isokoskeloon. (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.