KIRJALLINEN KYSYMYS E-1679/99 esittäjä(t): Marialiese Flemming (PPE-DE) komissiolle. Antibioottien käyttö eläinten ruokinnassa.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0072 - 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1679/99 esittäjä(t): Marialiese Flemming (PPE-DE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Antibioottien käyttö eläinten ruokinnassa Antibiootteja on käytetty rehuissa jo vuosikymmenten ajan kasvua edistävinä lisäaineina. Niiden käytössä piilee vaara, että antibiootteja ei ehkä voidakaan aina käyttää eläinsairauksien hoitamiseen, koska bakteerikannat ovat tulleet vastustuskykyisiksi. Lisäksi antibioottien jäämät saattavat päätyä ihmisiin esimerkiksi munien, maidon ja lihan kautta, mikä on huomattava uhka terveydelle. Ruotsi kielsi antibioottien käytön rehuissa kasvua edistävinä lisäaineina jo 1.1.1986 eli ennen liittymistään Euroopan unioniin. Itävallan puheenjohtajakauden aikana EU:ssa kiellettiin neljän eri antibiootin käyttö lisäaineena. Kannattaako komissio kaikkien antibioottien kasvua edistävän käytön kieltämistä eläinten ruokinnassa? Jos komissio kannattaa kieltämistä, mitä toimia se aikoo toteuttaa, jotta kielto otetaan käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (9. marraskuuta 1999) Rehujen lisäaineista 23. marraskuuta 1970 annetulla neuvoston direktiivillä 70/524/ETY(1) säännellään sekä antibioottien hyväksymistä käytettäväksi kasvunedistäjinä että tällaisen hyväksymisen peruuttamista. Rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee tiettyjen antibioottien hyväksymisen peruuttamista 17. joulukuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) 2821/98(2) peruutettiin neljältä antibiootilta (virginiamysiini, tylosiinifosfaatti, spiramysiini ja sinkkibasitrasiini) hyväksyntä, jonka mukaan niitä voitiin käyttää rehujen lisäaineina. Koska joko näiden neljän antibiootin käyttö ihmislääkkeinä oli sallittu tai koska niiden oli osoitettu aiheuttavan ristiresistenssiä ihmislääkinnässä käytettäville antibiooteille, päädyttiin siihen, että kyseisten antibioottien käyttö olisi rajattava ihmislääkintään. Kieltoa ei ulotettu neljään muuhun antibioottiin (monensiiniin, salinomysiiniin, avilamysiiniin ja flavofosfolipoliin), sillä ainoatakaan niiden kanssa samaan ryhmään kuuluvaa ainetta ei toistaiseksi käytetä ihmis- eikä eläinlääkinnässä. Ruotsin (liittymisasiakirjaan perustuva) kielto, jonka mukaan antibiootteja ei saa käyttää lisäaineina, päättyi 31. joulukuuta 1998. Tammikuun 1. päivänä 1999 Ruotsi keskeytti direktiivin 70/524/ETY 11 artiklan nojalla väliaikaisesti edellä mainittujen neljän, edelleen markkinoilla olevan antibiootin käytön sallimisen. Komissio ja jäsenvaltioiden edustajat pysyvässä rehukomiteassa tutkivat asian tiimoilta toimitettuja asiakirjoja. Komission tieteellinen ohjauskomitea antoi 28. toukokuuta 1999 lausuntonsa mikrobilääkeresistenssistä. Komitea teki antibioottien käytöstä rehujen lisäaineina seuraavat suositukset: Sellaisiin aineryhmiin, joita käytetään tai joita voitaisiin käyttää ihmis- tai eläinlääkinnässä, kuuluvien aineiden käyttöä olisi ryhdyttävä vähentämään mahdollisimman pian ja lopulta luovuttava siitä kokonaan. Kasvunedistäjänä käytettävät mikrobilääkkeet, joiden ei tunneta aiheuttavan suolistobakteeritulehdusten riskiä, olisi lisäksi pyrittävä korvaamaan muilla kuin mikrobilääkkeillä. Vuoden 1998 lopulla komissio ryhtyi jo tällaisiin toimiin neljän antibiootin osalta, ja parhaillaan se tarkastelee asiaa viidennen kohdalla. Lisäksi komissio selvittää, miten muiden antibioottien käytöstä voitaisiin pitemmän ajan kuluessa luopua ja korvata ne muilla kuin mikrobilääkkeillä. (1) EYVL L 270, 14.12.1970. (2) EYVL L 351, 29.12.1998.