KIRJALLINEN KYSYMYS E-1866/00

esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle

(9. kesäkuuta 2000)

Aihe: Garrafin kaatopaikka (Barcelona)

Barcelonassa, Gavà i Beguesin kunnan alueella on kaatopaikka, joka on ollut toiminnassa vuodesta 1972 lähtien ja johon varastoidaan pakkaamattomia kaupunkijätteitä. Tällä hetkellä kaatopaikan kapasiteetti on yli 20 miljoonaa tonnia jätettä.

Kyseinen kaatopaikka on sijoitettu huokoisen kalkkimassiivin päälle, eikä sijoituksen yhteydessä pohjaa ole suojattu millään tavoin. Tuloksena 28 vuoden ajan jätteistä on suodattunut jäämiä maan alle, josta ne ovat liuenneet mereen ja Delta del Llobregatin (luokiteltu erityiseen luonnonsuojelusuunnitelmaan) deltan pohjaveteen saakka. Kaatopaikka on Katalonian yhteisön 18. helmikuuta 1987 antamassa säädöksessä seuraavasti luonnehditun luonnonpuiston sisällä: Plan Especial de Protección del Medio Físico y del Paisaje del Espacio de Interés Natural del Garraf (erityinen suojelusuunnitelma Garrafin alueen fyysistä ympäristöä ja maisemaa varten). Viime vuoteen saakka voimassa olleen säädöksen pykälässä 28 määrättiin, että orgaanisen aineen maahan päästäminen on lopetettava 31. joulukuuta 1999 mennessä.

6. huhtikuuta 2000 hyväksyttiin kaksivuotinen tarkistus kunnallisten jätteiden hallintaohjelmaan (Programa Metropolitano de Gestión de los Residuos Municipales), ja Garrafin kaatopaikan käytölle asetettiin takarajaksi 31. joulukuuta 2006.

Sekä jätteiden hallintaohjelman tarkistamisen yhteydessä että erityisen suojelusuunnitelman yhteydessä ei otettu huomioon kaatopaikkoja koskevaa neuvoston direktiiviä 1999/31/EY, joka jäsenvaltioiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöään 31. heinäkuuta 2001 mennessä (18 artikla). Tämän mukaisesti Garrafin kaatopaikka ei täytä kaatopaikalle asetettuja avoinna pitämisen edellytyksiä vaan se on suljettava (liitteen I kohdat 1, 2 ja 3).

Toisaalta Garrafin kaatopaikka on laiton, koska se on luonteeltaan teollinen laitos, joka sijaitsee metsäalueeksi luokitellulla alueella. Lisäksi kaatopaikalle ei ole saatu Gavàn kaupungin hallinnolta toimilupaa.

Täyttymättä jäävät myös 18. maaliskuuta 1991 jätteistä annetun direktiivin 91/156/ETY 1 artiklan 3 ja 4 kohdat(1) Myöskään direktiivi 97/11/EY ei täyty.

Mihin toimiin Euroopan komissio aikoo ryhtyä, jotta edellä mainitut yhteisön direktiivit täyttyisivät?

(1) EYVL L 78, 26.3.1991.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(31. heinäkuuta 2000)

Komissio ei ole tietoinen parlamentin jäsenen mainitsemista seikoista.

Tällä hetkellä jätteiden käsittelystä säädetään jätteistä 15. heinäkuuta 1975 annetulla neuvoston direktiivillä 75/442/ETY(1), jota on muutettu 18. maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY(2). Direktiivin 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle ja erityisesti, että ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää ja kasveja sekä eläimiä, ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja, eikä vahingoiteta haitallisesti maaseutua tai erityisalueita. Direktiivin 75/442/ETY 9 artiklassa säädetään, että jätteiden huolehtimista toteuttavien laitosten tai yritysten on saatava siihen lupa.

Koska kyseessä saattaa olla kaatopaikoista 26. huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY(3) noudattamatta jättäminen, on syytä huomauttaa, että direktiivissä ei vielä velvoiteta jäsenvaltioita millään tavalla, sillä sen 18 artiklan mukaan direktiivin täytäntöönpanon määräaika on 16. heinäkuuta 2001.

Mitä tulee tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista koskevan direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3. maaliskuuta 1997 annettuun neuvoston direktiiviin 97/11/EY(4), on syytä mainita, että sen 3 artiklan 2 kohdan mukaan direktiivin 85/337/ETY säännöksiä sovelletaan niiden alkuperäisessä muodossa, jos lupahakemus on jätetty ennen päivämäärää 14. heinäkuuta 1999.

Perustamissopimusten valvojana komissio ryhtyy kuitenkin tarvittaviin toimenpiteisiin varmistaakseen, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan tässä tapauksessa.

(1) EYVL L 194, 25.7.1975.

(2) EYVL L 78, 26.3.1991.

(3) EYVL L 182, 16.7.1999.

(4) EYVL L 73, 14.3.1997.