KIRJALLINEN KYSYMYS E-1807/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE-DE) komissiolle. CE-merkintä.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0029 - 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1807/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE-DE) komissiolle (12. lokakuuta 1999) Aihe: CE-merkintä CE-merkintä on tavaroiden vapaan liikkumisen edellytys EU:ssa ja se luotiin alun perin tuotteiden EU-passiksi. Komission alkuperäiseen CE-merkintöjä koskevaan ehdotukseen on suhtauduttu varauksella erityisesti siksi, että kuluttajat saattavat pitää CE-merkintää laatumerkintänä. Tällaisen arvion esitti muun muassa Euroopan parlamentin asiasta vastaava valiokunta moduuleja ja CE-merkintöjä koskevasta neuvoston päätöksestä (93/465/ETY) antamassaan mietinnössä. On myös huomattava, että Euroopan parlamentti kannatti 12. helmikuuta 1999 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan vaatimustenmukaisuusmerkintöjen porrastettua järjestelmää, johon kuuluisi CE-merkinnän lisäksi myös vapaaehtoisia yksityisiä tai lakisääteisiä vaatimustenmukaisuusmerkintöjä. Tuleva komission jäsen Erkki Liikanen vastasi Euroopan parlamentin esittämiin kysymyksiin 14 kohdassa, että Eurooppalaisen standardoinnin, sertifioinnin ja akkreditoinnin entistä laajempi käyttö on tärkeää avoimuuden ja markkinoita kohtaan tunnetun luottamuksen lisäämiseksi. Tätä on edistettävä niin sääntelyn kuin vapaaehtoisten toimien avulla. (Tämä koskee siis myös CE-merkintää.) Nämä lausunnot eivät kuitenkaan näytä olevan tarpeeksi vakuuttavia, koska komission haluamat muutokset ja niin sanotut tulkintavirheet aiheuttavat talouselämässä jatkuvaa epävarmuutta. 1. Mihin konkreettisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä CE-merkintää koskevien direktiivien tai muiden asiakirjojen osalta tai mitä muutoksia se aikoo niihin esittää? Yhtyykö se vastaisuudessa Euroopan parlamentin pyrkimykseen sallia CE-merkinnän ohella vapaaehtoisten ja yleisesti tunnettujen yksityisten vaatimustenmukaisuusmerkintöjen käyttö? 2. Onko talousasioita seuraavan teollisuudesta vastaavan komission pääosaston mielestä yksityisten merkintöjen käytön rajoittaminen tai jopa kieltäminen mahdoton vaihtoehto, koska tällaista kieltoa ei voitaisi soveltaa kolmansista maista tulevaan kilpailuun (esimerkiksi yhdysvaltalainen U1-merkintä) ja koska se vääristäisi kilpailua merkittävästi? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (10. joulukuuta 1999) 1. CE-merkintä osoittaa, että yhteisön markkinoille saatetut teollisuustuotteet täyttävät kaikki vaatimukset, jotka on asetettu valmistajille teknistä yhdenmukaistamista koskevien direktiivien perusteella. Näissä direktiiveissä säädetään CE-merkin kiinnittämisestä osoituksena siitä, että tuote täyttää turvallisuutta, kansanterveyttä ja kuluttajansuojaa koskevat vaatimukset. Komissio muistuttaa parlamentin jäsentä siitä, että EY:n perustamissopimuksen 95 artiklassa (entinen 100 a artikla) määrätään korkeasta suojelun tasosta, josta CE-merkintä on osoitus. Koska CE-merkinnän merkityksestä ja käyttöalasta on hyvin erilaisia tulkintoja eri jäsenvaltioissa, komissio on tehnyt aloitteita, joiden tarkoituksena on selkeyttää tilannetta ja erityisesti määritellä mahdollinen päällekkäisyys CE-merkinnän ja vapaaehtoisten kansallisten merkintöjen välillä. Lisäksi komissio julkaisee piakkoin uutta lähestymistapaa ja kokonaisvaltaista lähestymistapaa koskevan oppaan. Komissio antaa markkinoiden määritellä, miten suuri merkitys on vapaaehtoisilla merkeillä, joilla on todellinen lisäarvo kaikkien taloudellisten toimijoiden kannalta. Komissio vastustaa kuitenkin sellaisten merkkien kiinnittämistä, jotka ovat ristiriidassa CE-merkinnän käyttöalan kanssa. 2. Erilaisten merkkien lukumäärän kasvaminen yhteisön markkinoilla josta on tullut joissain tapauksissa vähittäismyyntipisteisiin pääsyn edellytys aiheuttaa huomattavia kustannuksia eurooppalaisille valmistajille. Merkkien päällekkäisyys merkitsee voimavarojen tuhlaamista. Merkkien lukumäärän kasvaminen estää tuotteiden vapaata liikkuvuutta ja heikentää yritysten kilpailukykyä. Komissio ei myöskään ole vakuuttunut siitä, että merkkien runsaus takaa kuluttajien tiedonsaannin. Tämän vuoksi komissio on sellaisen kehityksen kannalla, joka mahdollistaa merkkien lukumäärän lisääntymisen estämisen. Lisäksi komissio aikoo laatia raportin teknistä yhdenmukaistamista koskevien direktiivien vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen eri vaiheissa käytettäviksi tarkoitetuista moduuleista ja CE-merkinnän kiinnittämistä koskevista säännöistä ja käytöstä 22. heinäkuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/465/ETY(1) täytäntööpanosta. Tarkoituksena on tehdä yleisarvio toisaalta tilanteesta EU:n alueella ja toisaalta suhteista EU:n ulkopuolisiin maihin sen jälkeen, kun tietyt keskinäistä tunnustamista koskevat sopimukset on pantu täytäntöön. (1) EYVL L 220, 30.8.1993.