FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/374

(2004/C 84 E/0434)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0360/04

esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (NI) komissiolle

(6. helmikuuta 2004)

Aihe: Luettelopalveluiden jättäminen yleispalveluvelvollisuuksien ulkopuolelle

Italian hallitus hyväksyi syyskuussa 2003 asetuksen sähköistä viestintää koskevista käytännesäännöistä, jolla se panee täytäntöön direktiivit 2002/19/EY (1) (käyttöoikeusdirektiivi), 2002/20/EY (2) (valtuutusdirektiivi), 2002/21/EY (3) (puitedirektiivi) ja 2002/22/EY (4) (yleispalveludirektiivi).

Uusien käytännesääntöjen mukaan

a) luettelopalvelut (jotka tunnetaan Italiassa Telecom Italian tarjoamana ”12-palveluna”) jäävät yleispalvelujärjestelmän kattamien palvelujen ulkopuolelle (käytännesääntöjen 55 artikla),

b) hallitus vastaa televiestintäviranomaisten kautta yleispalvelujärjestelmään sisällytettävien palvelujen säännöllisestä uudelleentarkastelusta (käytännesääntöjen 65 artikla).

— Yleispalveludirektiivissä 2002/22/EY säädetään (5 ja 25 artikla), että luettelotietojen tarjoaminen kuuluu yleispalveluun (tämä vahvistetaan myös Italian televiestintäviranomaisten huhtikuussa 2003 tekemässä päätöksessä 103/03/CONS, kun siinä viitataan ”12-palveluun”). Direktiivin 2002/22/EY 3 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että palvelut ovat ”kaikkien loppukäyttäjien saatavilla tietyn laatuisina maantieteellisestä sijainnista riippumatta ja kansalliset erityisolosuhteet huomioon ottaen kohtuuhintaan”.

— Lisäksi direktiivin 2002/22/EY 15 artiklassa säädetään, että komissio (eikä jäsenvaltioiden hallitukset) tarkastelee säännöllisesti uudelleen yleispalvelun laajuutta ja että uudelleentarkastelu perustuu yhteiskunnalliseen, taloudelliseen ja tekniseen kehitykseen.

— Edellä kohdassa a) mainittu seikka on sitäkin vakavampi, kun todetaan, että ”12-palvelun” hinta on marraskuun ja tammikuun välisenä aikana jatkuvasti noussut ja yksityisten kuluttajien kohdalla lähes kaksinkertaistunut.

Onko komissio samaa mieltä siitä, että edellä kohdissa a) ja b) mainittujen seikkojen perusteella ”sähköistä viestintää koskevat käytännesäännöt” rikkovat yleispalvelusta annettua direktiiviä 2002/22/EY?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(11. maaliskuuta 2004)

Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/22/EY, jäljempänä yleispalveludirektiivi, 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että kaikkien loppukäyttäjien, myös maksullisten yleisöpuhelimien käyttäjien, saatavilla on oltava vähintään yksi kattava numerotiedotuspalvelu (puhelinluettelopalvelu). Koska tämä palvelu kuuluu yleispalveiudirektiivin soveltamisalaan, palvelun on oltava saatavilla tietyn laatutason mukaisena ja kohtuuhintaisena. Italian tapauksesta ”Codice delle Communicazione Elettronichen” (jäljempänä Codice) 55 artiklassa todetaan, että tarjolla on useita numerotiedotuspalveluja, jotka vastasivat yllä mainittuja kriteerejä. Lisäksi Codicessa mahdollistetaan kuuden kuukauden välein markkinatilanteen uudelleentarkastelu ja valtuutetaan viestintäministeriö tarvittaessa määräämään nimetylle yritykselle (tai nimetyille yrityksille) relevantteja velvoitteita.

Tällä hetkellä Italiassa loppukäyttäjät voivat valita kahden tai kolmen eri numerotiedotuspalveluita tarjoavan operaattorin välillä. He voivat käyttää Telecom Italian tarjoamaa palvelua (numero 12), Seat Pagine Giallen tarjoamaa palvelua (numero 892424) tai oman puhelinpalvelujen tarjoajan palvelua (numero 412) (kahdessa viimeksi mainitussa tapauksessa kyse on laajennetuista numerotiedotuspalveluista, joissa on mahdollista saada muutakin tietoa kuin pelkkä puhelinnumero).

Ennen kuin Codice astui voimaan, numerotiedotuspalveluista vastasi Telecom Italia (numero 12) valtakunnallisena puhelinpalvelujen tarjoajana. Palvelujen nykyisillä ehdoilla interaktiivisen ääninauha-palvelun hinta on suurin piirtein sama kuin aikaisemminkin (eli 0,50 euroa tiedosta) ja se kaksinkertaistuu, jos puhelunvälittäjän apua tarvitaan.

Mitä tulee arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksen toiseen osaan, Codicen 65 artiklassa määrätään, että ministeriö tarkastelee vuosittain uudelleen yleispalvelujen vaatimusten soveltamista määritelläkseen, mihin palveluihin niitä on sovellettava. Yleispalveludirektiivin 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on määritettävä tehokkain ja asianmukaisin tapa varmistaa yleispalvelun toteuttaminen puolueettomuuden, avoimuuden, syrjimättömyyden ja oikeasuhteisuuden periaatteita noudattaen. Näin ollen näyttää olevan täysin asianmukaista ja jopa toivottavaa, että kansalliset viranomaiset määräajoin tarkastelevat ehtoja, jotka ovat vaikuttaneet niiden aikaisempiin päätöksiin. Codicessa myös ilmoitetaan selvästi, että uudelleentarkastelu perustuu mm. siihen kantaan, jonka komissio on ottanut yleispalveludirektiivin 15 artiklaan perustuvassa määräajoin tehtävässä uudelleentarkastelussa.

Komissio jatkaa sen valvontaa, miten jäsenvaltiot, Italia mukaan luettuna, jatkavat yleispalveludirektiivin noudattamista, ja mikäli ne eivät noudata sitä, komissio saattaa ehdottaa rikkomista koskevan menettelyn käynnistämistä saadakseen tuomioistuimen päätöksen siitä, onko kyseessä rikkominen. Kuten parlamentin jäsen varmasti on tietoinen, ainoastaan tuomioistuimella on toimivalta päättää, tapahtuuko saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä lainsäädännön mukaisesti. Komissio aikoo erityisesti valvoa tilannetta Italian viranomaisten määräajoin suorittaman uudelleentarkastelun osalta, joka koskee ehtoja, joilla näitä palveluja tarjotaan, jotta puolueettomuuden, avoimuuden, syrjimättömyyden ja oikeasuhteisuuden periaatteita noudatetaan.

(1) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

(2) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 21.

(3) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

(4) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.