ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2483/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Pettinari (GUE/NGL) (16. heinäkuuta 1997)

Aihe: INTERREG II ja Monopolin satama

Monopolin satama Apuliassa on yksi tärkeimmistä Italian ja Albanian välisten yhteyksien solmukohdista ja tämän vuoksi satamalla on tärkeä tehtävä liityntäyhteyksien ylläpitäjänä Euroopan unionin alueen ja Tiranan välillä. Juuri tämän merkityksensä vuoksi Monopolin satama oli otettu INTERREG 2 -kehitysohjelman (Italia-Albania) yhdeksi kohteeksi ja samalla huomattavan yhteisön rahoituksen saajaksi. Monopolin kunnan, Italian tasavallan hallituksen pääministerin ja Apulian alueen edustajien välisten korkean tason tapaamisten sarjan tuloksena satama otettiin lopullisesti INTERREG 2:n piiriin kuuluvien kohteiden luetteloon; kuitenkin ilman mitään ilmeistä syytä Euroopan komission yksiköt ilmoittivat 22. toukokuuta 1997 Monopolin kunnalle kaupungin sataman jättämisestä pois INTERREG 2 -hankkeista.

Koska kyseessä on perusteeton puuttuminen valintoihin, jotka kuuluvat poliittisten elinten toimivaltaan, ja koska on otettava huomioon Monopolin sataman luontainen arvo ja ilmeinen merkitys EU:n ja Albanian välisten suhteiden kehityksessä, voiko komissio ilmoittaa perustelut Monopolin sataman jättämiselle pois INTERREG 2:n kohteiden luettelosta? Eikö komissio aio asianmukaisesti myöntää tälle satamalle ainakin osaa käytettävissä olevasta rahoituksesta, kun otetaan huomioon, että jos koko summa kohdistettaisiin Barin satamalle, rahoituksen kokonaisarvo olisi varmastikin suurempi kuin Barin tarpeet? Mitä kohteita on valittu Apulian alueelta INTERREG 2:n rahoituksen saajiksi ja mitkä ovat olleet käytetyt valintaperusteet?

Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1997)

Italian ja Albanian välisen Interreg II:n -ohjelman tavoitteet, sisältö ja tuensaajat päätettiin yhteisymmärryksessä komission, Italian hallituksen ja Apulian alueen välillä yhteisön osarahoittamien interventio-ohjelmien hyväksymismenettelyä noudattaen.

Monopolin satama ei sisälly 10. lokakuuta 1996 hyväksytyn ohjelman tukea saaviin erityishankkeisiin. Alueen viranomaiset ovat kuitenkin käynnistäneet ohjelman seurantakomitean jäsenten kuulemismenettelyn ja ehdottaneet Monopolin sataman ottamista mukaan hankkeeseen. Ehdotuksen arvioimiseen tarvittavat tiedot on myös toimitettu, ja ne ovat paraikaa komission ja muiden seurantakomitean jäsenten tutkittavina.

Tukikelpoisten alueiden osalta muistutettakoon, että Barin maakunta kokonaisuudessaan on oikeutettu ohjelman tukeen. Interreg-rahoitusta saavat erityiskohteet riippuvat rahoitettujen hankkeiden sijaintipaikoista. Hankkeiden valintaperusteet vaihtelevat rahoitettavan toiminnan laadusta riippuen. Ne on eritelty ohjelman toimenpiteissä ja Italian viranomaisten julkaisemissa tarjouskilpailuissa.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0174



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3327/97 komissiolle esittäjä(t): Jessica Larive (ELDR) (15. lokakuuta 1997) Aihe: Amerikkalaisessa Cassini-satellitissa olevan plutoniumin aiheuttama terveysriski ¨Algemeen Dagbladissa¨ 27. syyskuuta 1997 olleen uutisen mukaan amerikkalainen Cassini-satelliitti on tarkoitus lähettää 34 kilogramman plutoniumlastissa avaruuteen 13. lokakuuta 1997. Alankomaiden ¨Vereniging voor gezondheidszorg en vredesvraagstukken¨ samoin kuin eräät amerikkalaiset virkaveljet ovat ilmoittaneet, että satelliitin lähettäminenavaruuteen aiheuttaa riskin, jota on mahdoton hyväksyä. Jos sen yhteydessä tapahtuisi samanlainen onnettomuus kuten esim. Challanger-avaruussukkulan laukaisun yhteydessä vuonna 1996, satelliitissa oleva plutonium voisi päästä ilmakehään, mikä saattaisi pahimmassa tapauksessa riittää sairastuttamaan maailman väestömäärän viisinkertaisesti. Keuhkosyövän saamiseksi riittää 0,1 mikrogramman suuruisen määrän sisään hengittäminen. Lääkärien arvioiden mukaan plutonium säilyttää vuosikymmeniä tappavan vaikutuksensa. Onko komissio tietoinen tämän amerikkalaisen satelliitin avaruuteen lähettämisestä sekä niistä terveysriskeistä, joille koko maailman väestö voi altistua siinä tapauksessa, että tässä plutoniumlastissa olevalle satelliitille tapahtuu jokin onnettomuus? Jos on, niin eikö komissio ole sitä mieltä, että kaikki väestön terveyteen kohdistuvat riskit on voitava eliminoida ennen satelliitin lähettämistä avaruuteen? Onko komissio edellä mainitun perusteella valmis esittämään USA:n hallitukselle kehotuksen, jonka mukaan satelliittia ei tulisi lähettää avaruuteen? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (5. marraskuuta 1997) Komissio pyytää parlamentin jäsentä tutustumaan vastauksiin, jotka se on antanut kyselytunnilla parlamentin syyskuun 1997 istuntojakson aikana ((Parlamentin keskustelut N:o (syyskuu 1997). )) David Bowen suulliseen kysymykseen H-0628/97, Nuala Ahernin suulliseen kysymykseen H-0631/, Perter Cramptonin suulliseen kysymykseen H-0634/97, Paul Lannoyen suulliseen kysymykseen H-0659/97 ja Carlos Pimentan suulliseen kysymykseen H-0661/97 sekä Gerhard Schmidin kirjalliseen kysymykseen E-2757/97 ((Ks. sivu 59. ))
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2648/97 komissiolle esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Steroidireseptit Monet potilaat ovat kärsineet sekä fyysisesti että taloudellisesti siitä, että lääkärit ovat määränneet heille steroideja. Onko komissio tietoinen siitä, että ihmiset ovat vakavasti huolissaan tästä asiasta, ja aikooko komissio ryhtyä toimiin parantaakseen potilaiden tietoisuutta riskeistä, jotka liittyvät reseptilääkkeiden sisältämien steroidien käyttöön? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2648/97 ja E-2668/97 (8. lokakuuta 1997) Muutamia kymmeniä vuosia saatavina olleet steroidit ovat voimakkaita lääkkeitä, jotka ovat osoittaneet tehokkuutensa eri terapeuttisissa indikaatioissa. Tietyissä tapauksissa ne voivat kuitenkin aiheuttaa vakavia, epätoivottuja seurauksia. Niiden määräämisessä täytyy siis noudattaa lääketieteessä hyvin tunnettua, lääkkeen antoon liittyvää edun ja riskin välisen suhteen periaatetta. Kaikki tällä hetkellä markkinoilla olevat steroideja sisältävät lääkkeet ovat jäsenvaltioiden hyväksymiä. Näiden tehtävään kuuluu toisaalta voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti kerätä kaikki, kyseisten lääkkeiden valvontaa koskeva tarpeellinen tieto erityisesti epätoivotuista seurauksista, joita ne voivat ihmisessä aiheuttaa. Toisaalta jäsenvaltioiden on myös tutkittava nämä tiedot tieteellisesti, liittäen ne steroidien käyttöön liittyviin tietoihin ja ottaen huomioon usein sattuneet tapaukset näiden lääkkeiden vakavista väärinkäytöistä. Jos jäsenvaltio katsoo kerättyjen lääkevalvontatietojen valossa, että jonkun lääkkeen lupa markkinoille laskemiseksi on muutettava, jätettävä keskeneräiseksi tai peruutettava, sen on ilmoitettava tästä viipymättä Euroopan lääkearviointivirastolle. Toisaalta kyseisellä jäsenvaltiolla on oikeus, jos se katsoo sopivaksi, saattaa asia viraston käsiteltäväksi ennen minkäänlaisen päätöksen tekoa. Lääkeaineita sisältävien steroidien kohdalla kumpaakaan kyseistä menettelytapaa ei ole vielä käytetty.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3310/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (15. lokakuuta 1997) Aihe: Turkin suhtautuminen laittomiin maahanmuuttajiin Syyskuun 15. päivänä 1997 kolme laitonta kurdimaahanmuuttajaa sai surmansa Kreikan ja Turkin rajalla sijaitsevalla miinakentällä. Valitettavasti tällaisia tapauksia on viime aikoina sattunut useita. Turkin hallitus ei ole toteuttanut käytännön toimenpiteitä estääkseen pakolaisten virtaamisen sen rajoille - mikä usein päättyy traagisesti - eikä se myöskään ole aloittamassa neuvotteluja Kreikan kanssa, jotta ongelmaa voitaisiin vihdoin käsitellä inhimillisellä tavalla. Myös Euroopan unioni on syyllistynyt toimettomuuteen. Vuonna 1992 esittämääni kysymykseen (H-1179/92) ((Euroopan parlamentin keskustelut nro 3-425 (joulukuu 1992). )) neuvosto vastasi, että kun sopimus Euroopan unionista on astunut voimaan, myös VI osaston määräykset oikeus- ja sisäasioista, jotka koskevat erityisesti maahanmuuttopolitiikkaa ja kolmansien maiden kansalaisiin kohdistuvaa politiikkaa, ovat päteviä. Turkkia vastaan ei ole kuitenkaan toteutettu mitään käytännön toimenpiteitä Maastrichtin sopimuksen tekemisen jälkeenkään. Mihin aloitteisiin komissio aikoo ryhtyä Turkin suhteen varmistaakseen, että se kunnioittaa kansainvälisiä sitoumuksiaan, ottaen huomion, että maa on allekirjoittanut sopimuksen tulliliitosta Euroopan unionin kanssa? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (7. marraskuuta 1997) Yhteisön ja Turkin assosiaationeuvoston 6. maaliskuuta 1995 antamassa päätöslauselmassa sopimuspuolet olivat sopineet oikeus- ja sisäasiain yhteistyöstä institutionaalisissa puitteissa. Poliittisen tilanteen vuoksi kyseistä yhteistyötä ei ole voitu aloittaa. Komission 15. heinäkuuta 1997 hyväksymässä tiedonannossa ((KOM (97) 394. )) Turkin suhteiden tulevaisuudesta, komissio toisti pitävänsä kyseisen alan yhteistyötä tärkeänä ja erityisesti yhteistyötä maastamuuton alalla. Konkreettisten toimien käyttöönotto tämän yhteistyön puitteissa riippuu myös rahoitusyhteistyötilanteesta Turkin kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2911/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (17. syyskuuta 1997)

Aihe: Aidsia sairastavat afrikkalaislapset

Unicefin kertomusten mukaan 15:ssä Saharan eteläpuolisessa Afrikan maassa kuolee jo nyt 1000 lasta joka päivä aidsiin, ja pelkästään vuonna 1996 400 000 lasta sai hiv-tartunnan.

Unicef arvioi, että vuoden 2000 jälkeen keskimääräinen elinajanodote näissä maissa laskee myös tästä syystä 11 vuodella.

Voiko komissio kertoa, mitä se tekee yhdessä kyseisten Afrikan maiden kanssa hiv-tartuntojen estämiseksi?

Kuinka paljon Euroopan unioni asettaa käyttöön määrärahoja aidsin torjumisen tukemiseksi kyseisissä Afrikan maissa?

Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (15. lokakuuta 1997)

Kansainvälinen yhteisö aloitti toimet HIV/aids-epidemian muodostaman uhan johdosta vuonna 1986. Komissio käynnisti näiden yhteisten kansainvälisten toimien perusteella vuoden 1987 puolivälissä oman ohjelmansa, alun alkaen osana Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden (AKT) kanssa tekemäänsä yhteistyötä. Myöhemmin ohjelmaa laajennettiin koskemaan kaikkia kehitysmaita perustamalla uusi budjettikohta (B7-6211) vuonna 1988. Vuodesta 1987 vuoden 1997 puoliväliin yhteisö osoitti kehitysmaissa toteutettavien HIV/aids-toimien tukemiseen noin 170 miljoonaa ecua. Pääosa näistä varoista on käytetty toimiin, joilla on pyritty ehkäisemään viruksen leviämistä Afrikan mantereella, missä ongelma on erittäin laaja.

Yhteisö on käynnistänyt ja tukenut lasten HIV-tartuntojen ehkäisyyn liittyviä erityistoimia, joihin kuuluu nuorille naisille suunnattu neuvonta, valistus ja tiedottaminen. Näiden tarkoituksena on vähentää HI-viruksen perinataalisia tartuntoja äidiltä lapselle. Lisäksi yhteisön ohjelmassa on kiinnitetty erityistä huomiota kouluopetukseen ja nuorten tietoisuuden lisäämiseen liittyviin tukialoitteisiin, joiden tavoitteena on ehkäistä nuorten HIV-tartuntoja. Niin ikään on tuettu HIV-tartunnan saaneiden imeväisikäisten ja lasten hoitotapojen ja -menetelmien kehittämistä. Ohjelmaan liittyvistä toimista on annettu jatkuvasti tietoa yleisölle ja niistä on keskusteltu eri tilaisuuksissa.

Komissio antoi 7. tammikuuta 1994 neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon yhteisön sekä jäsenvaltioiden kehitysmaissa toteuttamien HIV:hen ja aidsiin liittyvien toimien periaatteista ja strategisista painopistealueista ((KOM(93) 479. )). Nämä hyväksyttiin 6. toukokuuta 1994 annetussa päätöslauselmassa N:o 6449/94.

Komission laatima yhteisön HIV/aids-ohjelman täytäntöönpanoa koskeva toimintakertomus esitettiin Euroopan parlamentin kehitys- ja yhteistyövaliokunnalle maaliskuussa 1997 (Yhteisön HIV/aids-ohjelman täytäntöönpano kehitysmaissa).
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3089/97 komissiolle esittäjä(t): Antonio Tajani (UPE) (19. syyskuuta 1997) Aihe: Italialaisten kalastusalusten takavarikointi Tunisiassa Heinäkuun lopussa ja elokuussa 1997 kolme italialaista kalastusalusta, jotka olivat Sisilian kanaalissa kansainvälisillä vesillä, joutui vakavan aseellisen uhkailun kohteeksi, ja Tunisian rannikkovartiosto takavarikoi ne. Tällaiset tapahtumat, joita valitettavasti sattuu huolestuttavan usein, tuovat jälleen esille ongelman tarpeesta taata vapaus kulkea ja kalastaa alueen kansainvälisillä vesillä ja huolehtia siten italialaisten kalastajien turvallisuudesta. Heillä on laillinen oikeus harjoittaa toimintaansa, mutta he joutuvat usein vakavaan vaaraan. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa vakauttaakseen viipymättä Sisilian kanaalissa tarvittavat yhteisön kalastajien turvallisuusolosuhteet ja taatakseen kansainvälisen oikeuden kunnioittamisen? Missä vaiheessa ovat neuvottelut Euroopan unionin liittymisestä Välimeren kalastuksen yleisneuvostoon? Tämä elin saattaisi taata yhteisten sääntöjen hyväksymisen ja kalastuksen valvonnan Välimerellä. Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (29. lokakuuta 1997) Italian viranomaiset eivät ole saattaneet komission tietoon tapahtumia, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa kysymyksessään. Komissio on kuitenkin aina vaatinut tiukasti, että kaikki valtiot noudattavat kansainvälistä merioikeutta, ja se tuomitsee kaikenlaisen voimankäytön, joka saattaa vaarantaa alusten turvallisuuden. Näiden nimenomaisten tapahtumien osalta on palautettava mieleen, että yhteisön ja Tunisian välillä ei ole olemassa kalastussopimusta. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan tapaus on lisäksi sattunut kansainvälisillä vesillä. Mitä tulee yhteisön liittymiseen Välimeren kalastuksen yleisneuvostoon (CGPM), on syytä mainita, että Roomassa 13. - 16. lokakuuta 1997 pidetyssä yleisneuvoston 22. täysistunnossa CGPM-sopimukseen tehtiin muutoksia, jotka mahdollistavat yhteisön liittymisen täysivaltaisena jäsenenä, ja CGPM hyväksyi nämä muutokset. Komissio seuraa erittäin tarkasti asian edistymistä sen varmistamiseksi, että yhteisön liittymistä koskevan neuvoston asetuksen hyväksymismenettely saatetaan päätökseen mahdollisimman nopeasti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2926/97 komissiolle esittäjä(t): Anne McIntosh (PPE) (17. syyskuuta 1997)

Aihe: Korkeampaan koulutukseen tarkoitettu rahoitus Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Sir Ron Dearingin johtaman Ison-Britannian korkeampaa koulutusta käsittelevän kansallisen tutkintavaliokunnan laatimassa kertomuksessa suositettiin, että olisi kiinnitettävä yhä enemmän huomiota yksi- ja kaksivuotisten kurssien tarjonnan lisäämiseen.

Voiko komissio vahvistaa, että tällaiset opintojaksot täyttävät Euroopan unionin rahoituksen saamiseksi asetetut ehdot ja sen, onko olemassa kurssien kestolle määrättyä vähimmäisaikaa, jotta ne olisivat oikeutettuja EU:n taloudelliseen tukeen?

Tunnustetaanko tällaiset kurssit, jotka kestävät yhden tai kaksi vuotta, korkeammaksi koulutukseksi muissa jäsenvaltioissa?

Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (14. marraskuuta 1997)

Jäsenvaltioiden korkea-asteen oppilaitosten yhteistyön tukemiseen annetaan yhteisön rahoitusta, erityisesti Sokrates-ohjelman Erasmus-osion ja Leonardo da Vinci -ohjelman kautta.

Tukikelpoiset korkea-asteen oppilaitokset ((Yliopistot ja muut korkea-asteen oppilaitokset, joiden jäsenvaltio tunnustaa voivan osallistua ohjelmaan. )) voivat hakea Sokrates-ohjelman Erasmus-osiosta yhteisön rahoitusta kurssimoduulien tai kokonaisten kurssien kehittämiseen yhdessä vähintään kahdesta muusta osallistuvasta maasta ((15 jäsenvaltiota sekä Islanti, Liechtenstein, Norja, Romania ja Unkari. )) peräisin olevien oppilaitosten kanssa. Yhden tai kahden vuoden kurssit ovat tavallisesti kelpoisia saamaan tällaista tukea.

Erasmuksen kautta annetaan yhteisön tukea myös sellaisten opiskelijoiden ylimääräisiin kustannuksiin, jotka opiskelevat jonkin aikaa ulkomailla osana sellaista korkeakoulutusohjelmaa, joka johtaa kyseisen osallistuvan maan viranomaisten tunnustamaan loppututkintoon tai tutkintotodistukseen. Tällaista rahoitusta voi saada vähintään kolmen kuukauden tai enintään kahdentoista kuukauden mittaiselle opiskelujaksolle ulkomailla. Erasmuksen kautta ei annetta opiskelija-apurahoja sellaisille opiskelijoille, jotka suorittavat korkeakouluopintojen koko opetusohjelman toisessa jäsenvaltiossa tai Euroopan talousalueeseen (ETA) kuuluvassa valtiossa.

Leonardo-ohjelmalla tuetaan yhteisten koulutusmoduulien kehittämistä ja toteuttamista (sisältö, välineet, laitteet). Vähintään kolmesta osallistuvasta jäsenvaltiosta peräisin olevien yhteistyökumppaneiden yhteenliittymät voivat muodostaa pilottiprojekteja kurssimoduulien kehittämistä varten. Leonardo-ohjelman yhteistyökumppaneita ovat yleensä yritykset, koulutuselimet tai koreka-asteen oppilaitokset.

Toisessa jäsenvaltiossa myönnettyjen korkeakoulutodistusten tunnustaminen kuuluu kunkin jäsenvaltion viranomaisille. Sokrates-ohjelmalla tuetaan korkeakoulututkintojen vastavuoroisen tunnustamisen kansallisten tiedotuskeskusten verkostoa (NARIC), jonka on tarkoitus helpottaa tutkintojen vertailua ja tunnustamista
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3079/97 komissiolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (2. lokakuuta 1997) Aihe: Vuoropuhelu Kuuban kanssa Onko komissiolla Kuuban poliittista ja taloudellista tilannetta arvioidessaan riittävät ainekset Kuuban viranomaisten kanssa käytävän vuoropuhelun syventämiseen, mikä saattaisi johtaa mahdolliseen toimeksiantoon tutkia mahdollisuuksia Euroopan unionin ja Kuuban väliseen yhteistyösopimukseen? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (22. lokakuuta 1997) Neuvoston 2 päivänä joulukuuta 1996 ((EYVL L 322, 12.12.1996. )) hyväksymässä ja 26 päivänä kesäkuuta 1997 uudistetussa Euroopan unionin yhteisessä kannassa Kuubasta ja samassa yhteydessä hyväksytyssä puheenjohtajamaan kertomuksessa kannan täytäntöönpanosta tuodaan nimenomaan esille Kuuban viranomaisten ja kaikkien Kuuban yhteiskunnan sektoreiden kanssa käytävän vuoropuhelun lisääminen sekä humanitaarisen avun ja uudistuksia edistävän taloudellisen yhteistyön säilyttäminen. Molemmissa teksteissä ¨kokonaisvaltaisen¨ yhteistyön, joka on samanlaista kuin muiden Latinalaisen Amerikan valtioiden kanssa tehtyihin yhteistyösopimuksiin liittyvä yhteistyö, edellytyksenä on todellinen edistyminen ihmisoikeus- ja perusvapausasioissa. On kuitenkin todettava, että tällaista kehitystä ei ole havaittu viime kuukausien aikana. Kuuban politiikka on pikemminkin kiristynyt erityisesti asenteissa toisinajattelijoita kohtaan. Myös uudistusten toteuttaminen on hidastunut. Kun otetaan huomioon tämä kehityssuunta, ei vaikuta siltä, että tällä hetkellä olisi syytä antaa toimeksiannoksi tutkia Euroopan unionin ja Kuuban välisen mahdollisen yhteistyösopimuksen tekemistä.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2606/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Kiinalaisen toisinajattelija Wei Jinshengin pahoinpitely Tietääkö komissio, että vankilatoverit löivät ja pahoinpitelivät kesäkuussa useaan kertaan kiinalaista toisinajattelija Wei Jinshengiä, joka kärsii 14 vuoden vankeusrangaistusta Tangshan vankilassa (Hebein provinssi) esittämistään poliittisia oikeuksia ja ihmisoikeuksia koskevista mielipiteistä? Tietääkö komissio, että tämä pahoinpitely tapahtui vanginvartijoiden valvovan katseen alla ja että he eivät suojelleet Wei Jinshengiä, vaan vielä pahempaa: langettivat hänelle lisärangaistuksen tappeluun yllyttämisestä? Onko komissio valmis ottamaan Kiinan hallitukselta selkoa siitä, miten Kiinan viranomaiset kohtelivat Wei Jinshengiä? Voiko komissio ilmoittaa, mitkä EU:n jäsenvaltiot antavat tällä hetkellä turvapaikan kiinalaisille pakolaisille, joita vainotaan poliittisen toiminnan ja ihmisoikeustoiminnan johdosta? Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (16. syyskuuta 1997) Komissio on erittäin huolestunut Kiinan ihmisoikeustilanteesta ja pyrkii kaikin tavoin parantamaan tilannetta. Euroopan unioni on jo ilmaissut Kiinan viranomaisille huolensa kyseisestä Wei Jinshengin tapauksesta sekä kaikkien poliittisten vankien asemasta Kiinassa. Vankilaolot ovat myös yksi niistä kysymyksistä, jotka puheenjohtajamaiden troikka on ottanut esille unionin ja Kiinan välisessä ihmisoikeuksia koskevassa vuoropuhelussa, jonka yhteydessä on järjestetty kaksi kokousta, toinen Brysselissä tammikuussa 1995 ja toinen Pekingissä tammikuussa 1996. Kiinan viranomaiset keskeyttivät toistaiseksi tämän kahdenvälisen vuoropuhelun sen jälkeen kun Kiinan ihmisoikeustilannetta koskeva unionin päätöslauselma otettiin esille YK:n ihmisoikeuskomitean huhtikuun 1996 istunnossa. Unionin vakaana tavoitteena on jatkaa tätä vuoropuhelua mahdollisimman pian. Jäsenvaltiot myöntävät poliittisia turvapaikkoja omien periaatteidensa mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2872/97 komissiolle esittäjä(t): Kenneth Coates (GUE/NGL) (11. syyskuuta 1997) Aihe: Liikkumisvapaus Komissaari Flynnin kirjallisiin kysymyksiin E-0062/97 ja E-0063/97 ((EYVL C 186, 18.6.1997, s. 218. ))antamien vastausten mukaan on sellaisten henkilöiden määrä, jotka ovat saaneet luvan siirtää työttömyyskorvauksensa Yhdistyneestä kuningaskunnasta johonkin toiseen jäsenvaltioon etsiessään sieltä työtä, laskenut 44 prosentilla vuodesta 1993 vuoteen 1995. Toisaalta sellaisten henkilöiden määrä, jotka siirsivät korvauksensa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, kasvoi 43 prosentilla vuodesta 1992 vuoteen 1993. Onko komissio pystynyt selvittämään nämä vastakohtaiset suuntaukset? Onko viimeaikaisten tietojen perusteella ollut mahdollista tarkastella suuntauksia uudelta pohjalta? Onko komissiolla muita tietoja, jotka liittyvät työttömyyskorvausten siirtämiseen? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (3. lokakuuta 1997) Komissio täydentää arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin E-62/97 ja E-63/97 antamiaan vastauksia ja ilmoittaa, että jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet komissiolle lisää siirtotyöläisten sosiaaliturvan hallintotoimikunnan suosituksen nro 17 mukaisia tietoja työttömyyskorvausten siirtämisestä eivätkä ole antaneet mitään selitystä niille suuntauksille, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa. Komissio aikoo uudelleen kehottaa jäsenvaltioita toimittamaan sille mainitun suosituksen mukaiset tiedot.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3002/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Italian hallituksen asetus, joka oikeuttaa kunnat perustamaan oman julkisen liikenteen autopalvelun Heinäkuun 1997 viimeisellä viikolla Italian hallitus teki asetuksen, joka oikeutti kunnat perustamaan oman julkisen liikenteen autopalvelun vaihtoehdoksi nykyisille takseille. Tämä on aiheuttanut useita valituksia taksinkuljettajien taholta, joiden mielestä ala joutuu suuriin vaikeuksiin päätöksen takia, sillä se tuo mukanaan mekanismeja, jotka vaarantavat vapaan kilpailun julkisen autoliikenteen alalla. Tämän takia kysytään komissiolta: 1. tietääkö se asiasta; 2. onko olemassa eurooppalaisia säännöksiä taksialalla; 3. onko sen mielestä Italian taksinkuljettajien huoli päätöksen aiheuttamasta kilpailun vääristymisestä aiheellinen; 4. jos se on, pyydetään komissiota puuttumaan Italian viranomaisten toimintaan. Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 1997) 1. Komissio ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista toimenpiteistä. 2. Ei ole. 3. ja 4. Kansallisten, alueellisten tai paikallisten taksimarkkinoiden ja niihin liittyvän lupamenettelyn organisointi ja valvonta kuuluvat ensisijaisesti kansallisten viranomaisten toimivallan alaisuuteen. Ne pystyvät hoitamaan tällaiset asiat parhaiten.