KIRJALLINEN KYSYMYS E-0444/02

esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle

(21. helmikuuta 2002)

Aihe: Uusi tekosyy vuoden 1991 paristodirektiivin välttämättömän tarkistamisen lykkäämiselle

Paristodirektiivin (91/157(1) ja 93/86(2)) tarkistamista on valmisteltu vuodesta 1997. Sitä on toistuvasti lykätty, koska esim. kadmiumin riskiarviointia ei ollut tehty. Näin siitä huolimatta, että Tanska ja Hollanti ovat 1980-luvulta lähtien yleisesti kieltäneet kadmiumin käytön ja että neuvosto antoi 25. tammikuuta 1988 päätöslauselman(3), jossa neuvostoa kehotettiin mahdollisimman pian erityistoimenpiteisiin, jotta yhteisölle saadaan kadmiumin aiheuttaman ympäristön pilaantumisen torjumiseen tähtäävä toimintaohjelma, ja huolimatta neuvoston kesäkuussa 2001 tekemistä johtopäätöksistä, joiden mukaan uudet sähkö- ja elektroniikkalaitteet eivät saa sisältää kadmiumia. Tämän johdosta kysyn komissiolta, onko sillä tietoa yrityksistä, jotka varmistavat paristoja, jotka eivät sisällä kadmiumia, ja mistä yrityksistä ja tuotteista mahdollisesti on kysymys.

Komission jäsen Wallström tapasi viimeksi joulukuussa 2001 epävirallisesti useita Euroopan parlamentin ympäristövaliokunnan PSE-jäseniä, joille hän kertoi, että komissiolta odotettiin aloitetta tammikuussa 2002, mutta aloitetta on jälleen kerran tiettävästi lykätty. Siksi kysyn komissiolta, mihin tämä lykkäys nyt perustuu. Onko kyseessä tällä kertaa sama peruste, jota ei ole saatu tutkituksi pian viiteen vuoteen? Voiko komissio selvittää, mitkä suuret teollisuuden organisaatiot tai yritykset ovat kääntyneet komission puoleen? Lisäksi pyydän komissiota ilmoittamaan, milloin aloite nyt on odotettavissa? Vaikuttaa

siltä, että tarkistusta viivyttäneiden riskianalyysien aikataulua on edelleen lykätty vaikka ne todellisuudessa on jo tehty. Voiko komissio ilmoittaa, mihin mennessä se odottaa voivansa esittää paristodirektiivien tarkistamista koskevan ehdotuksen?

(1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 38.

(2) EYVL L 264, 23.10.1993, s. 51.

(3) EYVL C 30, 4.2.1988, s. 1.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(18. huhtikuuta 2002)

Vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 18. maaliskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/157/ETY(1) tulevan tarkistamisen pääasiallisena tavoitteena on taata ympäristön kannalta järkevä tapa huolehtia kaikista paristoista ja akuista. Tämä tavoite hyväksytään laajasti, ja se vastaa useissa sellaisissa jäsenvaltioissa käytettyä lähestymistapaa, jotka ovat hyväksyneet kaikkien paristojen keräämistä ja kierrätystä koskevia vaatimuksia.

Direktiivin tarkistamisen pääasiallisena kiistakysymyksenä ovat toimenpiteet, joilla varmistetaan, etteivät nikkelikadmiumparistot (NiCd) aiheuta vaaraa ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Uuden ehdotuksen valmistelemiseksi komissio analysoi parhaillaan potentiaalisia riskejä sekä erilaisia mahdollisia riskinvähentämistoimia. Tällaisia ovat pakolliset takaisinottojärjestelmät, panttijärjestelmät ja/tai kaupan pitämistä ja käyttöä koskevat rajoitukset. Tässä yhteydessä tarkastellaan myös nikkelikadmiumparistojen korvaamista muun tyyppisillä paristoilla, joka tuodaan esiin parlamentin jäsenen kysymyksen alkuosassa. Useat yritykset tuottavat tietenkin monen tyyppisiä paristoja, jotka eivät sisällä kadmiumia. Markkinoilla on erilaisia ladattavia paristoja, joista kullakin on omat tekniset ja ympäristöominaisuutensa. Komission päätös tulee perustumaan kadmiumin kieltämisen suhteellisten hyötyjen analyysiin verrattuna muihin taloudellisiin välineisiin, erityisesti panttijärjestelmään.

Edellä mainittu arviointi on pohjana komission ehdotukselle, joka annetaan lähitulevaisuudessa.

Lisäksi komissio käy avointa ja rakentavaa vuoropuhelua kaikkien tahojen kanssa, mukaan luettuina kansalaisyhteiskunnan, kansallisten viranomaisten ja teollisuuden edustajat. Näitä ovat muun muassa paristojen eurooppalainen kierrätysjärjestö EBRA (European Battery Recycling Association), CollectNiCad, kannettavien akkujen ja paristojen valmistajien ja myyjien eurooppalainen järjestö EPBA (European Portable Battery Association) ja akkujen valmistajien järjestö Eurobat (Association of European Storage Battery Manufactures).

(1) EYVL L 78, 26.3.1991.