ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3315/02

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(22. marraskuuta 2002)

Aihe: Lainaennusteet

1. Komissio on vastannut 4. marraskuuta parlamentin kysymyksiin E-2865/022868/02(1). Onko komissio nyt valmis antamaan kunkin vakaus- ja kasvuohjelman yhteydessä tehdyn ennusteen jokaisen jäsenvaltion todellisesta BKT:sta, inflaatiosta ja talousarvion tasapainosta ja vertaamaan kutakin ennustetta todellisiin lukuihin?

2. Onko eri jäsenvaltioiden ennusteiden paikkansapitävyydessä komission mielestä järjestelmällisiä eroja? Mikä mahdollisiin eroihin on syynä?

3. Mitkä ovat komission johtopäätökset?

(1) EYVL C 161 E, 10.7.2003, s. 47.

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(12. joulukuuta 2002)

Jäsenvaltiot toimittavat vakaus- ja lähentymisohjelmansa komissiolle vuodenvaihteessa. Vuonna 2001 käyttöön otettujen menettelysääntöjen mukaisesti vakaus- ja lähentymisohjelmat toimitetaan heti sen jälkeen kun komissio on laatinut syksyn talousennusteensa. Se näet toimii ohjelmien luotettavana arviointiperustana. Ohjelmien sisältämä tieto on nykyään jokseenkin yhdenmukaista, ja se käsittää makrotalouden bruttokansantuote (BKT)- ja inflaatioennusteet ja julkisen talouden kehityksen. Arvioidessaan nykyistä ohjelmaa komissio arvioi myös edellisvuoden ohjelman kuluneen vuoden kehityksen valossa. Seuraavien komission arvioitaviksi toimitettavien vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ei vielä ole tietoa. Sitä paitsi makrotalouden muuttujia koskevia ennusteita tai ohjelmiin sisältyviä julkisen talouden tavoitteita voidaan verrata todellisiin tuloksiin vasta myöhemmässä vaiheessa. Vuoden 2003 tietoja voidaan verrata, kun viralliset tilastotiedot valmistuvat vuoden 2003 päätyttyä.

Vakaus- ja lähentymisohjelmissa ennustettujen muuttujien ja todellisten tulosten välisten järjestelmällisten erojen vahvistamiseksi on tehtävä jälkitutkimus. Komissio ei vielä ole laatinut niin perusteellista, kaikkia jäsenvaltioita koskevaa tutkimusta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0656/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Pienten ja keskisuurten yritysten arvonlisäveron määrittäminen arviolta Kreikassa.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0001 - 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0656/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (1. maaliskuuta 2002) Aihe: Pienten ja keskisuurten yritysten arvonlisäveron määrittäminen arviolta Kreikassa Lain 2753/99 6 artiklassa säädetään, että pienten ja keskisuurten yritysten on joka kolmas toimintavuosi, vuodesta 1999 alkaen, verrattava toteutuneita bruttotuloja niiden tulojen loppusummaan, jotka kertyvät kirjanpidon ulkopuolella, ja jos bruttotulot ovat pienempiä, yritysten on maksettava arvonlisäveroa, joka määritetään tulojen eron mukaan. Kreikan pk-yritysten edustajien mielestä tämä säädös on epäoikeudenmukainen, koska sen nojalla määrätään arvonlisäveroja maksettaviksi taannehtivasti ja veroja maksetaan arviolta määritetyn myynnin perusteella. Katsooko komissio, että kyseessä on todellakin arvonlisäveron määrittäminen arviolta? Katsooko se, että tällainen määritelmä on yhteisön lainsäädännön mukainen? Frits Bolkesteinin komission puolesta antamatäydentävä vastaus (4. joulukuuta 2002) Komissio on saanut äskettäin Kreikan viranomaisilta tiedot, joiden avulla se voi vastata parlamentin jäsenen kysymykseen siitä, onko Kreikan laki 2753/1999 yhdenmukainen arvonlisäveroa koskevan yhteisön lainsäädännön kanssa. Ilmeisesti tämän lain ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan tarkoituksena on antaa tietyntyyppisille yrityksille mahdollisuus oikaista toteamansa liikevaihdon ja myynnin väliset epäjohdonmukaisuudet siten, että ne maksavat lisäveroa ilman sakkoseuraamuksia. Yritys voi myös olla käyttämättä tällaista itsevalvontaa; tällöin siihen kohdistetaan tavanomaiset tarkastukset, joista voi seurata merkittävien verorikkomusten ilmetessä jopa 300 prosentin veronkorotuksia. Komissio katsoo, että nämä toimenpiteet perustuvat valvontamenetelmiin ja veron perusteen toteamismenetelmiin; komission mielestä veron perusteen määrään ei voi vaikuttaa se, kumman menetelmän yritys valitsee. Tämän vuoksi Kreikan laki 2753/1999 ei näyttäisi olevan ristiriidassa yhteisön arvonlisäveroa koskevan lainsäädännön kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2245/02 esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE-DE) komissiolle. Yhdistyneen kuningaskunnan hammasklinikoiden korvausjärjestelmä.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0020 - 0020



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2245/02 esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE-DE) komissiolle (23. heinäkuuta 2002) Aihe: Yhdistyneen kuningaskunnan hammasklinikoiden korvausjärjestelmä Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käytännön mukaan valtion omistamille hammasklinikoille maksetaan ennalta määrätty maksu kutakin hoitotoimenpidettä kohti, jonka lisäksi maksetaan kaikki pääoma-, henkilöstö- ja käyttökustannukset. Samalla tavoin maksetaan hammashoidon tarjoamisesta sopimuksen tehneiden yksityisten hammaslääkärien hoitomaksut korvaamatta mitään pääoma-, henkilöstö- tai käyttökustannuksia yhtiöverojen osittaisia korvauksia lukuun ottamatta. Voiko komissio ilmoittaa, edistääkö tämä käytäntö epäoikeudenmukaista kilpailua ja onko se EU:n terveen kilpailun politiikan mukaista? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (20. syyskuuta 2002) Terveydenhuoltopolitiikka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jäsenvaltioilla on oikeus perustaa, hallinnoida ja rahoittaa julkisia terveydenhuoltolaitoksia, jotka hoitavat julkisen palvelun tehtäviä. Terveydenhuoltopalvelujen rahoittaminen on kilpailusääntöjen mukaista, mikäli rahoitus ei ylitä määrää, joka on tarpeen, jotta laitokset pystyvät tarjoamaan tarvittavat palvelut. Sen sijaan kilpailusääntöjen vastaista saattaa olla julkisen terveydenhuollon palvelujen tukeminen kustannukset ylittävällä korvauksella, mikä aiheuttaa kilpailutoiminnan ristikkäistä tukemista. Edellä mainittujen periaatteiden perusteella Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen noudattama toimintatapa julkisille hammasklinikoille maksetaan ennalta määrätty summa kustakin hoitotoimenpiteestä ja niiden investointi-, henkilöstö- ja käyttökustannukset katetaan, kun taas sopimuksen tehneille yksityisille hammaslääkäreille maksetaan samoista hoitotoimenpiteistä sama korvaus, mutta heidän investointi-, henkilöstö- ja käyttökustannuksia ei korvata ei ole välttämättä vapaan kilpailun vastaista. Julkisille hammasklinikoille voidaan asettaa julkisen palvelun velvoitteita (laskutuskatto, aukioloajat, maantieteellinen sijainti tai erikoispalvelujen tarjoaminen), jotka aiheuttavat lisäkustannuksia ja joita ei aseteta yksityisille hammasklinikoille. Mikäli Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten julkisille hammasklinikoille maksamalla summalla korvataan ainoastaan kyseisten klinikoiden julkisen palvelun tehtävien suorittamisesta aiheutuvat kustannukset, tapaukseen ei sovelleta valtiontukisääntöjä. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella ei ole mahdollista määritellä, onko kysymyksessä kuvattu järjestelmä yhteisön kilpailusääntöjen vastainen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3658/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Öljytuhot Galiciassa: satunnaisesti mereen pääsevä öljy.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0125 - 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3658/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (18. joulukuuta 2002) Aihe: Öljytuhot Galiciassa: satunnaisesti mereen pääsevä öljy Prestigen katastrofin takia yhteisössä on taas jälleen kerran käyty julkista keskustelua siitä, miten rannikoillamme toistuvin väliajoin tapahtuu öljytuhoja. Aina katastrofin jälkeen hallitukset ilmoittavat julkisesti kiristävänsä lainsäädäntöä kunnes sattuu seuraava vahinko. Kaikesta huolimatta alle 20 prosenttia päivittäin mereen päässeestä öljystä ja öljytuotteista on peräisin öljytuhoista. Yli 80 prosenttia päästöistä on seurausta päivittäisistä toimista, kuten öljytankkien tyhjentämisestä tai niiden pesemisestä avomerellä. On kiistattomasti todettu, että aina kun öljyvahinko sattuu, useat alukset käyttävät tilaisuutta hyväkseen ja puhdistavat tankkinsa. Monien mielestä puhdistaminen ei ole edes satunnaista, vaan jokapäiväinen käytäntö, mutta se havaitaan ainoastaan, kun kalusto on läsnä alueella todellisen öljytuhon sattuessa. Onko komissio aikonut tehdä virallista ehdotusta tai ehdottaa jotakin erityistoimenpidettä, joilla estettäisiin näitä tapahtumia toistumasta niin Euroopan unionin alueella kuin Kansainvälisen merenkulkujärjestön piirissä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. helmikuuta 2003) Komissio on erittäin huolestunut laittoman öljysäiliöiden puhdistamisen aiheuttamista ongelmista ja sen vaikutuksista meriympäristöön. Komissio katsoo, että rikosoikeudellisten seuraamusten on koskettava kaikkia, jotka tahallaan tai vakavan huolimattomuuden seurauksena saastuttavat merta. Komissio on esittänyt tätä kysymystä koskevia aloitteita parlamentille ja neuvostolle 3. joulukuuta 2004 antamassa tiedonannossa(1). Lisäksi Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto vahvisti joulukuussa 2002 antamissaan päätelmissä aikovansa tutkia, onko tarpeen tehdä uusia aloitteita, jotka koskevat saastumisen aiheuttajien rikosoikeudellista vastuuta. Komissio valmistelee parhaillaan asetusluonnosta, jonka tavoitteena on soveltaa rikosoikeudellisia seuraamuksia kaikkiin (ei siis ainoastaan varustamoon, vaan myös rahdin omistajaan, luokituslaitokseen tai muihin asiaan liittyviin tahoihin), jotka vakavan huolimattomuutensa seurauksena ovat vastuussa saastumisesta. Ehdotuksen soveltamisalaan kuuluvat alusten aiheuttamat tahalliset päästöt eli säiliöiden puhdistaminen, ja sitä täydennetään todisteiden keräämisestä ja vastuussa olijoita koskevista oikeustoimista annetuilla säädöksillä. (1) KOM(2002) 681 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2865/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Talousarvion tasapainoa koskevat ennusteet.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0047 - 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2865/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (11. lokakuuta 2002) Aihe: Talousarvion tasapainoa koskevat ennusteet 1. Voiko komissio esittää viimeisen kymmenen vuoden ajalta kunkin jäsenvaltion jokaista varainhoitovuotta seuraavana vuonna laatiman ennusteen (tai ennusteet) talousarvionsa tasapainosta (prosenttiosuutena BKT:sta)? 2. Voiko komissio myös julkaista tiedot ennusteiden toteutumisesta ja laskea kunkin jäsenvaltion osalta ennusteen ja sen toteutumisen välisen keskimääräisen eron? Voiko komissio antaa lyhyen kommentin tästä mahdollisesti saaduista opetuksista? Pedro Solbes Miran komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2865/02, E-2866/02, E-2867/02 ja E-2868/02 (4. marraskuuta 2002) Komissio ei kerää järjestelmällisesti tietoja kaikista jäsenvaltioiden vuoden mittaan laatimista kasvua ja julkisen talouden rahoitusasemaa koskevista ennusteista. Näin ollen ennusteiden tarkkuutta on vaikea arvioida. Erityistä huomiota kiinnitetään sen sijaan niihin kasvua ja julkisen talouden rahoitusasemaa koskeviin ennusteisiin, jotka sisältyvät jäsenvaltioiden komissiolle toimittamiin vakaus- ja lähentymisohjelmiin. Ne laaditaan julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) mukaisesti. Jäsenvaltioiden ennusteita tarkastellaan paitsi komission oman talousennusteen myös kansainvälisten ja yksityisten elinten arvioiden valossa. Komission aiemmista ennusteista tehty perusteellinen tutkimus on julkaistu talous- ja rahoituspääosaston Economic Paper -julkaisuna lokakuussa 1999, ja se on saatavana seuraavasta Internet-osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/economic_papers/economicpapers137_en.htm. (1) EYVL L 209, 2.8.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2466/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Lainat.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0024 - 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2466/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (4. syyskuuta 2002) Aihe: Lainat 1. Voiko komissio ilmoittaa EU:n ehdokasvaltioille, myös Turkille, sekä Ukrainalle, Valko-Venäjälle ja Moldovalle kunakin viitenä edeltävänä vuonna myönnettyjen lainojen määrän? 2. Voiko se antaa vastaavat luvut kustakin Välimeren rannikolla sijaitsevasta EU:n ulkopuolisesta valtiosta? 3. Voiko se lisäksi ilmoittaa kussakin maassa viiden vuoden aikana kumuloituneen kokonaissumman prosentteina kunkin maan bruttokansantuotteesta ja määränä maan asukasta kohden? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (30. lokakuuta 2002) Kysymyksessä pyydettyjä tietoja koskevat taulukot on lähetetty suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön. On kuitenkin syytä huomata, että komissiolla ei ole esittää niin tarkkoja numerotietoja Euroopan investointipankin (EIP) myöntämien lainojen lyhennyksistä kuin kysymyksessä pyydettiin. Kysyjälle ja parlamentin pääsihteeristöön lähetetyissä taulukoissa 2 ja 3 on sen sijaan esitetty, kuinka paljon EIP on myöntänyt lainoja kysymyksessä määritetyllä ajanjaksolla. Mukana on myös lainanlyhennysten kokonaismäärän 31. joulukuuta 2001 asti näyttävä sarake. Yhteisön luotonannosta on saatavana lisätietoja seuraavista säännöllisesti ilmestyvistä komission kertomuksista: - Komission kertomus budjettivallan käyttäjälle yleisestä talousarviosta katettavien takausten käytöstä tilanne 30. kesäkuuta 2001(1) - Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön luotonannosta ja varainhankinnasta vuonna 2000(2). (1) http://europa.eu.int/eur-lex/fr/com/rpt/2002/com2002_0237fr01.pdf. (2) http://europa.eu.int/eur-lex/fr/com/rpt/2001/com2001_0435fr01.pdf.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3842/02 esittäjä(t): Paolo Pastorelli (PPE-DE) komissiolle. Novaran maakunta.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0154 - 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3842/02 esittäjä(t): Paolo Pastorelli (PPE-DE) komissiolle (9. tammikuuta 2003) Aihe: Novaran maakunta Novaran maakunta on Verbano Cusio Ossolan maakunnan perustamisen jälkeen ainoa osa Piemonten alueesta, joka ei kuulu niiden alueiden joukkoon, joille Euroopan unioni myöntää rakennerahastoista tukea asetuksen (ETY) N:o 2081/93 nojalla(1). Tällaisen tuen myöntämättä jättäminen ei merkitse automaattisesti sitä, että uusi Novaran maakunta ei täyttäisi niitä vaatimuksia, jotka on määritelty erityisesti edellä mainittujen rahastojen tavoitteessa 2. Nämä rahastot ovat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisen ensisijainen väline ja osoitus yhteisön sisäisestä solidaarisuudesta. Ottaen huomioon, että Euroopan unionin tavoite 2 -alueille maksamalla tuella pyritään nimenomaan hidastamaan, pysäyttämään ja estämään sellaisten taloudellisten toimijoiden teollisen toiminnan taantuminen, jotka ovat kehittyneet jatkuvasti teollisuuden alalla, tiedustelisin aikooko komissio tarkistaa sen käytettävissä olevia tietoja ja parametreja, joiden perusteella Novaran maakunta voitaisiin mahdollisesti sisällyttää tavoite 2:n piiriin kuuluvien alueiden joukkoon? (1) EYVL L 193, 31.7.1993, s. 5. Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 2003) Komissio muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että komissio laatii luettelon tukikelpoisista tavoite 2 -alueista kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden tekemien ehdotusten perusteella. Novaran maakunta ei kuulunut tukikelpoisiin tavoite 2 -alueisiin 31. joulukuuta 1999 päättyneellä ohjelmakaudella, eikä se sisälly tukikelpoisten alueiden luetteloon myöskään kaudella 20002006, kuten ilmenee komission 27. heinäkuuta 2000 tekemästä Italiaa koskevasta päätöksestä. Asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 4 artiklan 11 kohdan mukaisesti kyseinen luettelo on voimassa 31. joulukuuta 2006 asti. Komissio voi kuitenkin muuttaa luetteloa vuoden 2003 aikana jäsenvaltioiden ehdotuksesta siinä tapauksessa, että tiettyä aluetta koettelee vakava kriisi. NUTS II -alueiden väestöpohjaa ei kuitenkaan lisätä. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa viimeksi mainittu edellytys merkitsisi sitä, että minkä tahansa Novaran maakunnan alueen lisääminen tukikelpoisten alueiden luetteloon olisi ehdottomasti kompensoitava vähentämällä vastaava määrä tukikelpoista väestöä Piemonten nykyisillä tukikelpoisilla alueilla. Lisäksi uusiksi tukikelpoisiksi tavoite 2 -alueiksi ehdotettujen alueiden on täytettävä edellä mainitun asetuksen 4 artiklan 110 kohdassa säädetyt edellytykset. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä, EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3547/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Alueiden välisten yhteenliittymien poissulkeminen eurooppalaisesta työnvälitysjärjestelmästä (EURES).



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0167 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3547/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (11. joulukuuta 2002) Aihe: Alueiden välisten yhteenliittymien poissulkeminen eurooppalaisesta työnvälitysjärjestelmästä (EURES) Neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle 13. helmikuuta 2002 antamassaan tiedonannossa Ammattitaitoa ja liikkuvuutta koskeva komission toimintasuunnitelma(1) komissio painottaa työmarkkinoiden eurooppalaista ulottuvuutta sekä ammatillisen liikkuvuuden ja joustavuuden tärkeyttä. Toisaalta komission sanotaan kuitenkin harkitsevan 40 alueiden välisen ammattiyhdistysneuvoston poissulkemista eurooppalaisesta työnvälitysjärjestelmästä. Pitävätkö nämä tiedot paikkansa? (1) KOM(2002) 72 lopullinen. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (31. tammikuuta 2003) Tiedot eivät pidä paikkaansa. Komissio katsoo, että työmarkkinaosapuolten aktiivinen osallistuminen on erittäin tärkeää komission, jäsenvaltioiden työnvälityspalveluiden ja mahdollisten muiden kansallisten yhteistyökumppaneiden ylläpitämän Eures-verkoston menestymisen takaamiseksi. Komission joulukuussa hyväksymän Eures-verkostoa koskevan uuden päätöksen(1) mukaan työmarkkinaosapuolet ovat edustettuina EU:n tasolla verkoston korkean tason strategiaryhmässä ja Eures-työryhmässä. Pääperiaatteet rajat ylittävän Eures-yhteistyökumppanuuden järjestämisestä tulevaisuudessa ilmaistaan Eures-peruskirjassa. Komission ehdotuksessa rajat ylittävään yhteistyökumppanuuteen kuuluvat kaikkien mukana olevien alueiden julkiset työnvälityspalvelut sekä ammattijärjestöt ja työnantajajärjestöt. (1) KOM(2002) 5236 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2575/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle. Eurokolikoiden kruunapuolet.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0028 - 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2575/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle (16. syyskuuta 2002) Aihe: Eurokolikoiden kruunapuolet Kuten tunnettua ovat kunkin euroalueen valtion eurokolikoiden kruunapuolet erilaiset. Sen seurauksena on EU:ssa käytössä 96 erilaista eurokolikkoa. Eräiden arvioiden mukaan tämä on liikaa. Lisäksi kolikoiden lukumäärä nousee huomattavasti yhteisön laajentuessa vuonna 2004. Nyt on esitetty, että kaikissa eurokolikoissa voisi olla sama kruunapuoli. Suunnitteleeko komissio saman kruunapuolen lyömistä kaikkiin toisen sukupolven eurokolikkoihin? Jos vastaus on myönteinen, milloin uudet kolikot otetaan käyttöön? Jos vastaus on kielteinen, miksi komissio ei aio uudistaa kolikkojen kruunapuolia? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2002) Hallitukset päättivät Ecofin-neuvoston epävirallisessa kokouksessa Veronassa keväällä 1996, että eurokolikoiden toinen puoli on samanlainen ja toisella puolella on kansallinen kuvio. Näin voidaan hyödyntää yhdenmukaisen lähestymistavan etuja (kolikon toinen puoli ja sen tekniset ominaisuudet ovat samanlaiset ) ja samalla ilmaista kansallisia erityispiirteitä ja perinteitä. Komissio ei ole tietoinen laajalle levinneestä keskustelusta, jossa kyseenalaistettaisiin eurokolikoiden kansalliset erityispiirteet. EU:n kansalaiset tottuivat hyvin nopeasti eurokolikoihin, eivätkä kolikoiden erilaiset kansalliset kuviot näytä aiheuttaneen hämmennystä vaan pelkästään kiinnostusta. Yhteinen raha on ollut suuri menestys, eikä tässä vaiheessa ole tarvetta keskustella mahdollisista tulevista muutoksista, koska se voisi aiheuttaa hämmennystä kansalaisten keskuudessa. On vaikea ennustaa, kuinka nopeasti uusia kansallisia eurokolikoita otetaan käyttöön, koska tämä ei tapahdu uusien maiden liittyessä unioniin vuonna 2004 vaan vasta niiden tullessa aikanaan osaksi euroaluetta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2456/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Euroopan yhteisölle uskottujen varojen väitetty väärinkäyttö.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0021 - 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2456/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (26. elokuuta 2002) Aihe: Euroopan yhteisölle uskottujen varojen väitetty väärinkäyttö Marta Andeasen oli Euroopan komission budjettipääosaston talousarvion täytäntöönpanosta vastaava johtaja ja tilinpitäjä, toisin sanoen erittäin korkea virkamies. Talousarvion täytäntöönpanoa koskevan lainsäädännön mukaan hänellä oli täydellinen vastuu Euroopan yhteisölle uskotuista varoista. Kaikki Andreasenin esittämät syytökset väärinkäytösten mahdollisuudesta on näin ollen otettava äärimmäisen vakavasti. Edellä mainitun perusteella kysyn komissiolta: Kuinka moni budjettipääosaston virkamiehistä on koulutettuja ja päteviä kirjanpitäjiä? Kuka on koulutukseltaan pätevin kirjanpitäjä komissiossa ja missä asemassa asianomainen virkamies on? Kuka on nykyinen tilinpitäjä ja miten asianomainen on pätevöitynyt virkaansa? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (25. lokakuuta 2002) Komission budjettipääosaston kirjanpitotehtävissä olevalla henkilöstöllä on asianmukainen koulutus sekä alansa työkokemusta tai sisäisesti annettua koulutusta. Kirjanpito-osaston kaikkien yksikönpäälliköiden työura, koulutus tai työkokemus liittyy kirjanpitoon tai taloustieteeseen. Budjettipääosasto on viime vuosina järjestänyt sisäistä koulutusta (esim. Yleinen laskentatoimi, moduuli I ja Komission kirjanpitokehys) erityisesti kirjanpitotehtävissä työskentelevälle henkilöstölle. Koulutusta järjestetään säännöllisesti monta kertaa vuodessa, ja sitä on tarjolla koko henkilöstölle. Lisäksi virallisesta kirjanpitojärjestelmästä Sincom2:sta järjestetään SAP R/3 -moduulissa työskentelevälle kirjanpitohenkilöstölle aina tarvittaessa ulkopuolisten kouluttajien antamaa koulutusta. Talousasioiden parissa työskentelevistä komission kirjanpitäjistä korkein virka (A1-palkkaluokka) on sisäisen tarkastuksen toimialan pääjohtajalla Jules Muisilla. Komission tilinpitäjä (A2-palkkaluokan virka) on ollut 1. syyskuuta 2002 lähtien Marc Oostens. Myös joillakin muilla johtavilla virkamiehillä on kirjanpitoalan tutkinto, mutta he eivät toimi kirjanpitäjinä. Oostensilla on talousinsinöörin yliopistotutkinto (Brysselin vapaan yliopiston Solvay Business School), joka antaa hänelle pätevyyden kirjanpitotehtäviin. Oostens on urallaan sekä yrityselämässä että komissiossa keskittynyt varainhoitoon, tilintarkastukseen ja kirjanpitoon, minkä vuoksi hänet valittiin komission tilinpitäjäksi.