KIRJALLINEN KYSYMYS E-1749/01 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) komissiolle. Yhteisön sisäiset investoinnit.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0010 - 0011



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1749/01 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) komissiolle (15. kesäkuuta 2001) Aihe: Yhteisön sisäiset investoinnit Komissio hyväksyi vuonna 1997 yhteisön sisäisiä investointeja koskevan tulkitsevan tiedonannon(1), jota se ei välittänyt parlamentille eikä neuvostolle. Komission jäsenen Bolkesteinin mukaan tämän tiedonannon tavoitteena oli osoittaa jäsenvaltioiden viranomaisille, kuinka komissio tulkitsee perussopimusten määräyksiä pääomaliikkeistä ja sijoittautumisvapaudesta. Tukholmassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä todetaan, että komissio varmistaa myös, että ne yritykset, joilla on edelleen markkinoillaan monopoliasema, eivät saa siitä tarpeetonta hyötyä. Parlamentti hyväksyi äskettäin päätöslauselman (PE 303.051), jossa se pyytää komissiota olemaan käyttämättä edellä mainittua tiedonantoa rikkomusmenettelyjensä perustana ja ehdottamaan välittömästi tiedonannon korvaavaa direktiiviä. Koska komissio aikoo ehdottaa tätä direktiiviä? (1) EYVL C 220, 19.7.1997, s. 15. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1749/01 ja E-1750/01 (13. marraskuuta 2001) 1. Kun tarkastellaan kysymystä yhteisön sisäisten pääomanliikkeiden yleisistä puitteista, komissio pyytää kysyjää tutustumaan W.G. Van Velzenin esittämään kirjalliseen kysymykseen P-1615/01(1) annettuun vastaukseen. Arvoisan parlamentinjäsenen esittämiin yksityiskohtaisempiin kysymyksiin voidaan 20. kesäkuuta 2001 käytyjen keskustelujen perusteella vastata seuraavasti. 2. Parlamentti pyysi päätöslauselmassaan komissiota korvaamaan direktiiviehdotuksella vuonna 1997 annetun tiedonannon. Komissio muistuttaa kuitenkin, että kyseessä ovat EY:n perustamissopimuksesta suoraan johtuvat perusvapaudet eli pääomien liikkuvuuden vapaus ja sijoittautumisvapaus. Yhteisöjen tuomioistuin on toistuvasti todennut, että tämäntyyppiset määräykset eivät edellytä erillisiä täytäntöönpanosäännöksiä, sillä määräykset ovat täsmällisiä ja ehdottomia. Täytäntöönpanosäännökset voisivat olla hyödyllisiä korkeintaan edistettäessä näihin vapauksiin liittyvien oikeuksien käyttämistä, jos jäsenvaltioiden lainsäädännön erot ehkäisisivät sitä. Päätöslauselman mukaiset, pikemminkin näiden oikeuksien käyttöä rajoittavat kuin edistävät direktiivit olisivat yhteisön oikeuden vastaisia. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön toimielimet eivät voi rajoittaa perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien hyödyntämistä. Komission tehtävänä on toimielimenä (perustamissopimuksen 211 artikla) toteuttaa oikeustoimia niitä jäsenvaltioita kohtaan, jotka rikkovat perustamissopimuksen sääntöjä. Sen lisäksi se päättää usein toimia ennaltaehkäisevästi ja tiedottaa kansallisille viranomaisille ja talouden toimijoille tavastaan tulkita perustamissopimuksen määräyksiä (luonnollisestikin yhteisöjen tuomioistuimen valvonnassa). Näin se pyrkii vähentämään vaaraa erilaisista oikeudellisista tulkinnoista ja ennaltaehkäisemään rikkomista. Vuoden 1997 tiedonanto annettiin komission erityisen toimivallan puitteissa ja pääomien vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta koskevien määräysten suora sovellettavuus huomioon ottaen. Koska suoraan sovellettavat määräykset eivät edellytä erillisiä täytäntöönpanosäännöksiä, komissio on päättänyt aloittaa parlamentin kanssa vuoropuhelun esittääkseen näkemyksensä. Komissio vastaa näin päätöslauselmassa esitettyyn pyyntöön antaa direktiiviehdotus yhteisön sisäisten pääomanliikkeiden rajoituksista. 3. Kun tarkastellaan Tukholmassa maaliskuussa 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmiä, komissio toteaa, että energiamarkkinat ovat useimmissa jäsenvaltioissa vapautuneet nopeammin kuin direktiiveissä edellytettiin. Tämä on voinut aiheuttaa yritysten välisiä kilpailunvääristymiä. Komissio katsoo, että tilanne edellyttää kilpailu- ja valtiontukisääntöjen kurinalaista soveltamista, myös ydinenergian osalta. Neuvoston ja parlamentin pitäisi antaa kilpailun vapauttamista koskeva toinen säädöspaketti aiottua nopeammin. Jos säädöspaketin antaminen viivästyy, olisi sovellettava 86 artiklaa ja erityisesti sen 3 kohtaa, jotta jäsenvaltioille voidaan osoittaa direktiivejä tai päätöksiä mahdollisten kilpailunvääristymien poistamiseksi ja säilyttää samalla yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevat velvoitteet. Lopuksi olisi löydettävä nopea ratkaisu markkinoiden todellisen avautumisen ehkäiseviin ongelmiin, jotka liittyvät yhteisön sisäisen kaupan hinnoitteluun ja infrastruktuurien kehittämiseen. Komissio päättelee, että Tukholman Eurooppa-neuvoston esittämät huolenaiheet eivät voi johtaa jäsenvaltioiden yksipuoliseen toimintaan, joka rikkoo EY:n perustamissopimuksen mukaisia perusvapauksia. (1) Katso sivu 5.