KIRJALLINEN KYSYMYS E-0322/01 esittäjä(t): Luigi Cesaro (PPE-DE) ja Generoso Andria (PPE-DE) komissiolle. Veden saastuminen Ogliastro Marínan lahdella.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0089 - 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0322/01 esittäjä(t): Luigi Cesaro (PPE-DE) ja Generoso Andria (PPE-DE) komissiolle (13. helmikuuta 2001) Aihe: Veden saastuminen Ogliastro Marínan lahdella Ogliastro Marína on luonnonkaunis lahti Cilentossa Salernon maakunnassa. Se on kuuluisa kristallinkirkkaasta vedestään, mutta muutaman viime vuoden aikana sen ympäristö on saastunut vakavasti. Eräänlainen lieju valtaa päivittäin lahden veden pilaten sen ja, mikä pahinta, tekee siitä uimakelvottoman. Tilanne on katastrofaalinen ja 8. joulukuuta 1975 annettua neuvoston uimavesien laatua koskevaa direktiiviä 76/160/ETY(1) on selkeästi rikottu. Ympäristöjärjestöjen välinpitämättömyys asiassa tuntuu vielä huolestuttavammalta erityisesti nyt kun ympäristöjärjestö Lega Ambiente on nostanut salkoon uimakelpoisuudesta todistavan sinisen lipun läheisessä Acciarolin satamassa. 1. Aikooko komissio pyytää asiasta vastaavia viranomaisia varmistamaan, että Ogliastro Marínan saastuminen lopetetaan? 2. Aikooko se osallistua pyydettäessä ympäristöhankkeen rahoittamiseen lahden ympäristön horjutetun tasapainon palauttamiseksi? 3. Mihin toimiin se aikoo ryhtyä varmistaakseen määräysten noudattamisen siinä tapauksessa, että yhteisön ympäristölainsäädäntöä todetaan rikotun? (1) EYVL L 31, 5.2.1976, s. 1. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 2001) Komission valtuudet rajoittuvat valtuuksiin, jotka sille on myönnetty EY:n perustamissopimuksessa. Komission on erityisesti varmistettava, että yhteisön oikeutta sovelletaan asianmukaisella tavalla kaikissa jäsenvaltioissa. EY:n perustamissopimuksen 211 artiklassa (entisessä 155 artiklassa) määrätään, että turvatakseen yhteismarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja kehityksen komissio huolehtii siitä, että tämän sopimuksen määräyksiä sekä toimielinten sen nojalla antamia säännöksiä ja määräyksiä noudatetaan. EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa (entisessä 169 artiklassa) puolestaan määrätään seuraavaa: Jos komissio katsoo, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille tämän sopimuksen mukaan kuuluvan velvollisuuden, komissio antaa asiasta lausunnon perusteluineen varattuaan ensin sille valtiolle, jota asia koskee, tilaisuuden esittää huomautuksensa. Jos valtio, jota asia koskee, ei noudata lausuntoa komission asettamassa määräajassa, komissio voi saattaa asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi. Komissio voi oman harkintansa mukaan päättää, aloittaako se tällaisen menettelyn vai ei(1). Uimaveden laadusta 8. joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että uimaveden laatu noudattaa 3 artiklan mukaisesti vahvistettuja raja-arvoja. Jäsenvaltioiden on 3 artiklan mukaisesti vahvistettava uimaveteen sovellettavat arvot kaikilla uintialueilla tai kullakin yksittäisellä uintialueella. Uintialueella tarkoitetaan 1 artiklan mukaan paikkaa, jossa on uimavettä, ja uimavedellä tarkoitetaan kaikkia virtaavia tai seisovia makeita vesiä tai niiden osia ja merivettä, joissa uimisen kukin jäsenvaltio nimenomaisesti sallivat tai joissa uiminen ei ole kiellettyä ja huomattava määrä uimareita ui siellä säännöllisesti. Edellä esitetty merkitsee, että direktiivin rikkomisesta on kyse silloin, kun tietyn uintialueen veden laatu ei noudata liitteessä säädettyjä raja-arvoja. Jäsenvaltiot tarkkailevat uimavesien laatua vuosittain tiettyjen muuttujien perusteella. Nämä tiedot lähetetään komissiolle, joka julkaisee vuosittain kertomuksen uimaveden laadusta. Kysyjien esittämien tietojen perusteella Ogliastro Marínan lahden lietepäästöjen aiheuttama pilaantuminen saattaa vaikuttaa vyöhykkeellä, joka käsittää vuoden 1999 uintikautta koskevan komission kertomuksen italiankielisen toisinnon sivulla 174 luetellut alueet 4051 sekä alueet 8184. Näin ollen aluetta, johon arvoisat parlamentin jäsenet viittaavat, ei voida täsmällisesti määritellä direktiivin soveltamisalaan kuuluvaksi. Lisäksi uusimman (vuoden 1999 uintikautta koskevan) komission kertomuksen mukaan uimaveden laatu edellä mainituilla 16 uintialueella, joita tämä nimenomainen asia mahdollisesti koskee, on direktiivissä säädettyjen raja-arvojen mukainen. Kysyjien esittämien tietojen perusteella yhteisön oikeuden soveltamista koskevalle valitukselle ei näytä olevan perusteita, joten yhteisön oikeuden rikkomista ei voida todeta. Yleisesti ottaen on syytä korostaa, että komissio julkisti 27. syyskuuta 2000 antamassaan tiedonannossa(2) rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevan eurooppalaisen strategian. Tässä asiakirjassa hahmotellaan rannikkoalueiden asianmukaisen hoidon periaatteet ja määritellään toimet, jotka komissio on toteuttanut tai aikoo toteuttaa tämän toimintamallin edistämiseksi. Siinä mainitaan joitakin rannikkoalueiden hoidon parantamiseksi käytettäviä rahoitusvälineitä, kuten Life III ja Interreg. Asiakirjassa todetaan, että paikalliset ja alueelliset viranomaiset ovat keskeisessä asemassa, kun halutaan varmistaa rannikkoalueiden asianmukainen, yhdennetty käyttö ja hoito. Myös yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. toukokuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY(3) voi olla asian kannalta merkityksellinen. Direktiivin 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viemäröidyt yhdyskuntajätevedet on ennen vesistöön johtamista käsiteltävä biologisesti tai vastaavalla tavalla 31. joulukuuta 2000 mennessä purkupaikasta riippumatta taajamissa, joiden avl (asukasvastineluku) on suurempi kuin 15 000. Kysyjien esittämät tiedot eivät kuitenkaan millään tavalla osoita, että direktiiviä 91/271/ETY olisi sovellettu virheellisesti. (1) Komission harkinnanvaraista oikeutta koskevat painopisteet ja perusteet luetellaan vuotta 1996 koskevassa neljännessätoista vuosikertomuksessa yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (EYVL C 332, 3.11.1997). (2) KOM(2000) 547 lopullinen. (3) EYVL L 135, 30.5.1991.