ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0398/98 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (24. helmikuuta 1998) Aihe: Armenialaisen luostarin muuttaminen hotelliksi miehitetyllä Kyproksella Kyproksenturkkilaisen ¨Kibris Postasi¨-sanomalehden julkaisemien tietojen mukaan armenialainen ¨Sourp Magar¨-luostari, joka on peräisin vuodelta 1000 jKr ja jota turkkilaiset joukot Kyprokselle hyökätessään pommittivat, aiotaan muuttaa 50 vuodepaikan hotelliksi. Luostari on Kyrenian alueella miehitetyssä Kyproksessa ja pseudovaltion ¨viranomaisten¨ suunnitelmissa on vuokrata se 49 vuodeksi leasing-menetelmällä siten, että vuokramaksu on 20 000 dollaria vuodessa. Tämä toimenpide on jälleen yksi turkkilaisten miehitysjoukkojen saaren kulttuuriperintöön kohdistuva halveksunnan ilmaisu, mutta se myös osoittaa, missä määrin Kyproksen pohjoisosan laiton hallinto kunnioittaa kristinuskon muistomerkkejä. Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta, kuinka se aikoo reagoida tähän ilmiselvästi laittomaan tekoon, johon julma hallinto, ainoana tukenaan ne 40 000 turkkilaista sotilasta, jotka jo 24 vuoden ajan ovat pitäneet 40 % Kyproksesta miehitysvaltansa alla, on syyllistynyt. Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1998) Kahdeksansadan kyproksenturkkilaisen äskettäinen vierailu erääseen Larnacassa sijaitsevaan moskeijaan ja useamman sadan kyproksenkreikkalaisen pyhiinvaellusmatkat saaren pohjoisosassa sijaitsevaan luostariin ovat vaatimaton merkki näiden kahden yhteisön suhteissa tapahtuvasta edistymisestä. Kummankin kulttuuriperinnön kunnioittaminen on ratkaisevaa näiden kahden kyproslaisen yhteisön identiteetin säilyttämiseksi. Komissio haluaisi käyttää osan neljännen rahoituspöytäkirjan varoista muistomerkkien entisöimiseksi koko saarella (kumpaakin yhteisöä koskevana hankkeena). Vaikka se ei olekaan ollut tähän asti mahdollista, komissio jatkaa edelleen tämänlaisten aloitteiden tukemista ja toivoo, että Kyproksen poliittiset olot joskus mahdollistavat niiden täytäntöönpanon.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0145/98 komissiolle esittäjä(t): Kenneth Coates (GUE/NGL) (2. helmikuuta 1998) Aihe: Köyhyyden vastaiset ohjelmat Vuonna 1996 Yhdistynyt kuningaskunta nosti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen, joka koski komission alaisuudessa olevien köyhyyden vastaisten ja muita syrjäytyneitä ryhmiä auttavien sosiaaliohjelmien rahoitusta. Kuinka tämä vaikuttaa komission työhön sosiaalialalla ja siihen osallistuviin valtiosta riippumattomiin järjestöihin? Millainen vaikutus sillä on ollut vanhuksia ja vammaisia koskeviin ohjelmiin? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 1998) Kanne (C-239/96R), jonka Yhdistynyt kuningaskunta nosti komissiota vastaan, asettaa kyseenalaiseksi budjettikohtaan B3-4103 liittyvien tiettyjen menojen laillisuuden. Tuomioistuimen presidentti määräsi 24. syyskuuta 1996 Yhdistyneen kuningaskunnan osalta välitoimista, jotka sallivat maksusitoumusten tekemisen mutta edellyttivät maksatusten jäädyttämistä tuomion julistamiseen asti. Tuomioistuimen presidentin määräyksen jälkeen rahoitushakemukset arvioitiin, ja tukeen oikeutettujen hankkeiden valinta saatettiin päätökseen. Valituille hakijoille ilmoitettiin tuomioistuimen asettamista ehdoista, ja heitä pyydettiin allekirjoittamaan sopimus kyseisin ehdoin. Yhtään maksua ei ole vielä suoritettu sopimusten johdosta, sillä tuomioistuin ei ole vielä antanut lopullista tuomioitaan. Tämän epävarman tilanteen vuoksi useimmat hakijat ovat lykänneet kyseisten hankkeiden toteuttamista. Tuomioistuimessa vireillä olevan asian seurauksena uusia maksusitoumusmäärärahoja ei myönnetty kyseiseen budjettikohtaan vuonna 1997. Vanhuksia koskeva budjettikohta, josta oli vastaavanlainen asia tuomioistuimessa, sai vuonna 1997 uusia maksusitoumusmäärärahoja, jotka myös myönnettiin ehdollisina, kunnes lopullinen tuomio on tiedossa. Asia ei koske muita budjettikohtia.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0545/98 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (4. maaliskuuta 1998) Aihe: Yhdysvaltalaisen sotilaslentokoneen aiheuttama köysiradan tuhoutuminen Italiassa Trenton maakunnassa Val di Fiemmessä 3. helmikuuta USA:n sotilaslentokone katkaisi (harjoituslennolla) köysiradan ja aiheutti onnettomuuden, jossa 20 ihmistä menetti henkensä. Uhrien joukossa oli saksalaisia, unkarilaisia, puolalaisia ja yksi italialainen. Monet paikalliset viranomaiset olivat jo useita kertoja huomauttaneet tällaisten harjoitusten vaarallisuudesta. Italiassa on jo aiemmin sattunut samankaltaisia tapauksia (esimerkiksi Renon Casalecchiossa, 12 kuollutta ja 90 loukkaantunutta vuonna 1990 tai tunnetumpi Ustican tapaus vuonna 1980) joihin ei tähän päivään mennessä ole nimetty vastuullisia. Italian oikeusviranomaisia on estetty tutkimasta onnettomuutta, sillä asia kuuluu USA:n sotilasviranomaisten toimivaltaan. Ottaen huomioon, että oikeudellisen toimivaltuuden myöntäminen on mutkikasta, ja että siihen liittyy mahdollisesti kiistoja ja sotasalaisuutta, mikä hankaloittaa tutkimuksia, kysyn komissiolta, 1. katsooko se tarpeelliseksi edistää toimia, joilla taataan tutkimukset, sekä varmistaa uhrien perheille, että oikeus tulee toteutumaan; 2. onko sotaharjoituksia tehtäessä siviilien turvallisuuden takaamiseksi olemassa normeja. Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 1998) Komissio toivoo luonnollisesti, että kyseistä onnettomuutta koskevat tutkimukset sujuvat asianmukaisesti, ja esittää täyden osanottonsa uhrien omaisille. Tutkimukset eivät kuitenkaan kuulu millään lailla yhteisön toimivaltaan, eikä komissio voi näin ollen vaikuttaa niiden kulkuun. Oikeuskäsittelystä vastaavat yksinomaan kansalliset ja sotilasviranomaiset. Yhteisöllä ei ole toimivaltaa suojella siviiliväestöä sotilasharjoituslentojen aikana, kuten esitetyssä tapauksessa, sillä yhteinen liikennepolitiikka koskee vain siviili-ilmailua. Tästä syystä myöskään siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/56/EY ((EYVL L 319, 12.12.1994. )) ei sovelleta sotilaslentoihin.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0550/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (4. maaliskuuta 1998) Aihe: Attikan alueellinen toimintaohjelma - 1 alaohjelma, 1 toimi Attikan alueellisen toimintaohjelman 1 alaohjelman 1 toimenpide koskee vedenjakelua, viemäröintiä ja biologista puhdistusta. Aikataulun mukaan julkisia varoja olisi pitänyt käyttää vuoteen 1997 mennessä 20 620 miljoonaa ecua. Komissiolta kysytään: 1. Miten työt fyysisessä kohteessa ovat edistyneet? 2. Onko muutoksia tapahtunut, ja mitä muutoksia, yhteisön tukikehyksen tarkistamisen aikana? Kuinka suurta osuutta talousarviosta ne koskevat? 3. Minkä viemäriverkkojen kohdalla esiintyy eniten ongelmia varojen käyttöönotossa ja mitkä ovat tärkeimmät syyt viivästymiseen? 4. Minkä verran varoja on otettu käyttöön 31. joulukuuta 1997 mennessä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (22. huhtikuuta 1998) Lokakuun 21. päivänä 1997 tarkistettujen rahoitustaulukoiden mukaan Attikan toimintaohjelman 1 alaohjelman 1 toimen (vedenjakeluverkko, viemäröinti ja puhdistuslaitokset) vuoteen 1997 asti myönnetyt julkiset varat olivat 13,2 miljoonaa ecua. Yhteisön tukikehystä (YTK) käsittelevän seurantakomitean viime kokouksessa, joka pidettiin 31. lokakuuta 1997, ei tehty alueellisia ohjelmia koskevia muutoksia. Suunniteltujen töiden teknisissä yksityiskohdissa, niiden edistymisessä ja mahdollisissa viivästymisissä komissio pyytää parlamentin jäsentä ystävällisesti kääntymään YTK:n toteuttamisesta vastaavien Attikan alueellisten viranomaisten puoleen. Vuoden 1997 loppuun mennessä käytettyjen varojen määrä oli 10,7 miljoonaa ecua.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0514/98 komissiolle esittäjä(t): Edouard des Places (I-EDN) (19. helmikuuta 1998)

Aihe: Sisämarkkinat ja maatalouden suuntaviivoja koskeva lakiluonnos

Ranskassa maatalousministeriö on esittänyt maantalousjärjestöille maatalouden suuntaviivoja koskevan lakiluonnoksen, jonka I kappaleessa ehdotetaan ¨alueellisten maanviljelyssopimusten¨ (CTE) luomista.

Nämä sopimukset, jotka kattaisivat kaiken viljelystoiminnan, allekirjoitettaisiin asianomaisen viranomaisen kanssa ja ne sisältäisivät toimenpideohjelman, joka ottaa huomioon tavaroita ja palveluja koskevat tuotantotavoitteet, maankäytön ja ympäristönsuojelun, ja ne olisivat kansallisten ja alueellisten suuntaviivojen mukaisia.

Alueellisten maanviljelyssopimusten rahoittamista koskevan rahaston perustamiseen liittyvässä perusteluosan 3 artiklassa esitetään selkeästi, että kyseisen rahaston toimintaa rahoitettaisiin aluksi kansallisin määrärahoin ja tämän jälkeen yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta johtuvien tukimuutosten yhteydessä vapautuvilla määrärahoilla.

Ovatko alueellisten maanviljelyssopimusten käyttöönoton myötä myönnettävät lisäavustukset, jotka lisäisivät kilpailun vääristymistä eri jäsenvaltioiden tuottajien välillä, komission mielestä sisämarkkinoiden sääntöjen mukaisia?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 1998)

EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla komissiolle on annettava tieto tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. Jos komissio katsoo alustavan tarkastelun jälkeen, että tällainen suunnitelma ei 92 artiklan mukaan sovellu yhteismarkkinoille, se aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. Jäsenvaltio, jota asia koskee, ei saa periaatteessa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä, ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen myönteinen päätös.

Komissio pyrkii varmistamaan yhteisön lainsäädännön noudattamisen, kun jäsenvaltiot myöntävät maatalousalan tukea.

Komissio ei voi kuitenkaan ottaa kantaa tähän asiaan, koska arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamia tukikysymyksiä ei ole vielä saatettu sen käsiteltäväksi edellä mainitun artiklan mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0877/98 komissiolle esittäjä(t): Gunilla Carlsson (PPE) (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Ruotsalaiseen nuuskaan liitettävä varoitusteksti Kirjallisessa kysymyksessäni (E-3530/97) ((EYVL C 174, 8.6.1998, s. 73. )) viittasin siihen tosiasiaan, että EU:n direktiivi 92/41/ETY ((EYVL L 158, 11.6.1992, s. 30. )) edellyttää, että ruotsalaista nuuskaa sisältävät pakkaukset varustetaan tekstillä ¨Aiheuttaa syöpää¨. Väitteeseen ei ole mitään tieteellisiä perusteita. Monista tutkimuksista käy päinvastoin ilmi, ettei minkäänlaista nuuskan ja syövän välistä yhteyttä voida osoittaa. Vaatimus siitä, että jokin erityinen tuote varustetaan suoranaisesti virheellisellä varoitustekstillä, vähentää huomattavasti EU:n uskottavuutta. Komission 20. tammikuuta antamassa vastauksessa käsitellään vain varoitustekstin kokoa, ei sitä, että virheellisiin tietoihin perustuvat direktiivit vähentävät luottamusta EU:hun. Pyydän, että komissio edellä mainitun huomioon ottaen vastaa seuraavaan kysymykseen: Aikooko komissio tehdä aloitteen tämän direktiivitekstin muuttamiseksi? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (4. toukokuuta 1998) Neuvosto antoi tupakkatuotteiden merkintöjä koskevat säädökset (neuvoston direktiivi 89/622/ETY ((EYVL L 359, 8.12.1989. )) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 15 päivänä toukokuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/41/ETY tupakkatuotteiden merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 89/622/ETY ((EYVL L 158, 11.6.1992. )) muuttamisesta) saatavissa olevan tieteellisen näytön perusteella, johon erityisesti viitataan näiden direktiivien johdanto-osissa. Komissiolle ei ole esitetty mitään lisätodisteita, jotka osoittaisivat, että tupakkatuotteet eivät ole haitallisia terveydelle.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0051



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0350/98 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (17. helmikuuta 1998) Aihe: Ympäristöverot Viite: Komission tiedonanto ympäristöveroista ja julkisista ympäristömaksuista yhtenäismarkkinoilla (KOM(97)9 lopull.) Voiko komissio antaa heti verojen vaikutuksesta talouteen ja ympäristöön tehdyn tutkimuksen päättämisen jälkeen täydentävän tiedonannon, jossa selvitetään täsmällisesti ja avoimesti verojen määräämiseen vaikuttavat tekijät? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (30. maaliskuuta 1998) Heti kun näiden välineiden käytön vaikutukset talouteen ja ympäristöön on arvioitu, komissio tekee toimenpiteitä koskevat päätelmät. Tämän vuoksi on liian aikaista sanoa, edellyttävätkö arvioinnin tulokset mahdollisesti eksplisiittisempiä perusteita.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0266/98 komissiolle esittäjä(t): Yiannis Roubatis (PSE) (13. helmikuuta 1998) Aihe: Tudjmanin hallituksen taktiikka Kroatiassa International Herald Tribunen artikkelin mukaan Tudjmanin hallitus Kroatiassa on asettanut syytteeseen Kroatian Helsinki-komitean ja riippumattoman sanomalehden Feral Tribunen ja pyrkii valvomaan ja lakkauttamaan kroatialaisia ja ulkomaisia instituutioita, ulkomaisten yritysten tytäryhtiöitä, humanitaarisia ja muita kansalaisjärjestöjä, joita se ei hyväksy, ja jotka taistelevat joukkotiedotusvälineiden vapauden, demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta Kroatiassa. Tudjmanin hallitus on sanonut syytteeseenpanon syyksi sen, että kaikki nämä järjestöt tuovat uutta vaarallista ideologiaa Kroatiaan. 1. Onko komissio tietoinen tästä Tudjmanin taktiikasta? 2. Aikooko se rahoittaa ja tukea kaikin keinoin Kroatiassa syytteeseen asetettuja järjestöjä? 3. Aikooko se pyytää Kroatian presidenttiä luopumaan syytetoimista järjestöjä vastaan, jotka puolustavat joukkotiedotusvälineiden riippumattomuutta, ihmisoikeuksia ja demokratiaa Kroatiassa? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Komissio on huolestunut parlamentin jäsenen tavoin yhdistymis- ja ilmaisuvapauden tilasta Kroatiassa, erityisesti viimeaikaisista laeista ja rajoituksista, jotka koskevat valtiosta riippumattomien järjestöjen ja riippumattomien tiedotusvälineiden toimintaa. Se on ilmoittanut huolestumisensa useilla tasoilla ja monissa yhteyksissään Kroatian viranomaisten kanssa. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on yksi Kroatian ja yhteisön välisten suhteiden kehittämisen ja parantamisen edellytyksistä. Ilmaisun ja yhdistymisen vapaudet mainitaan nimenomaisesti neuvoston 29. huhtikuuta 1997 tekemissä päätelmissä, joissa asetettiin ehdot kahdenvälisten suhteiden kehittämiseksi yhteisön alueellisen lähestymistavan kattamien maiden ja kaakkois-Euroopan maiden välillä. Komissio tukee (tähän mennessä melkein 5,5 miljoonalla eculla) kansalaisyhteiskuntajärjestöjä ja ihmisoikeuksien puolesta toimivia ja niitä valvovia ryhmiä Kroatiassa sekä riippumattomia tiedotusvälineitä, ja se aikoo jatkaa näiden alojen tukemista. Parlamentin jäsentä pyydetään katsomaan herra Swobodan kirjalliseen kysymykseen E-3946/97 ((EYVL C 187, 16.6.1998, s. 99. )) annettua vastausta ja 18. joulukuuta 1997 täysistunnon keskustelussa, joka koski ihmisoikeuksia ja kansalaisyhteiskuntaa Kroatiassa, annettua komission vastausta.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0842/98 komissiolle esittäjä(t): Freddy Blak (PSE) (11. maaliskuuta 1998) Aihe: Troolarien hyväksyntä EU-asetus, jonka mukaan EU-satamiin pakastettua turskaa maihin tuovien troolareiden on oltava siihen hyväksyttyjä, tulee aiheuttamaan katastrofaalisia seurauksia kalastuselinkeinolle ja näin ollen Bornholmin työllisyydelle Tanskassa. Venäläiset viranomaiset eivät hyväksy tarpeeksi troolareita. Tähän mennessä ne ovat hyväksyneet vain 6-8 Barentsinmerellä kalastavasta yli 250 troolarista. Tämä johtaa pakastetun turskan vajaukseen Bornholmin saarella huhtikuusta lähtien, mikä johtaa työpaikkojen vähentämiseen. 1. Aikooko komissio muuttaa hyväksymismääräyksiä siten, että pakastusaluksilla pakastettua kalaa voidaan tuoda maihin kohtuulliseen määräaikaan saakka ilman, että näillä aluksilla on oltava venäläisten viranomaisten hyväksyntä? 2. Jos tämä ei ole mahdollista, mitä ratkaisua komissio tarjoaa tähän ongelmaan? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 1998) Kalastustuotteiden tuontia yhteisön ulkopuolelta säännellään vuodesta 1991 lähtien terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/493/ETY ((EYVL L 268, 24.9.1991. )), jossa myös säädetään sisäisen tuotannon edellytyksistä. Direktiivin mukaan kalastustuotteiden tuontiin on sovellettava vähintään vastaavantasoisia säännöksiä kuin yhteisön omaan tuotantoon. Näissä säännöksissä vahvistetaan erityisesti edellytykset, jotka kalastustuotteita yhteisön markkinoille saattavien laitosten on täytettävä. On huomattava, että direktiivi koskee maalla sijaitsevien laitosten lisäksi myös aluksia (uivia jalostamoja sekä pakastus- ja kalastusaluksia). Venäjän tuontia koskevat erityiset edellytykset vahvistetaan Venäjältä peräisin olevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden erityisten tuontiedellytysten vahvistamisesta 16 päivänä tammikuuta 1997 tehdyssä komission päätöksessä 97/102/EY ((EYVL L 35, 5.2.1997. )), johon sisältyy luettelo hyväksytyistä laitoksista. Tätä luetteloa päivitetään jatkuvasti, ja tällä hetkellä siinä on 69 pakastusalusta, 79 uivaa jalostamoa ja 21 jalostuslaitosta. Lähiviikkoina luetteloon lisätään 8 uivaa jalostamoa ja 4 pakastusalusta. Nykyisin turskaa kalastaa Barentsinmerellä ainakin 27 hyväksyttyä venäläistä alusta ja lähiaikoina niitä tulee 3 lisää. Näiden laitosten valvonnan merkitys kansanterveyteen on niin suuri, että tuonti voidaan sallia vain luetteloon hyväksytyistä laitoksista. Komissio tuntee kysyjän mainitseman ongelman. Siitä on keskusteltu useissa pysyvän eläinlääkintäkomitean kokouksissa ja sitä käsitellään myös tulevissa kokouksissa. Asiasta keskusteltiin myös maatalousasioiden neuvostossa 16.-17. helmikuuta 1998. Komissio on myös valmis tutkimaan komission päätöksen 97/102/EY vaikutukset koko yhteisössä ja ryhtymään tarvittaessa vaadittaviin toimenpiteisiin. Yhteisön kuluttajien suojelu ei kuitenkaan saa missään tapauksessa vaarantua.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0120



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1259/98 neuvostolle esittäjä(t): Edith Müller (V) (28. huhtikuuta 1998) Aihe: Lainan otto Brysselissä sijaitsevan D3-rakennuksen ostoa varten Euroopan parlamentin puhemiehistö päätti 28. tammikuuta 1998, että se ottaa Société Espace Léopoldin avustuksella 500 miljoonan ecun suuruisen lainan voidakseen ostaa nk. D3-rakennuksen, joka sijaitsee Brysselissä. Voiko neuvosto ilmoittaa, onko edellä mainittu päätös yhdenmukainen parlamentin, neuvoston ja komission viime vuonna käymien keskustelujen kanssa? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1259/98 ja E-1519/98 (13.-14. heinäkuuta 1998) Arvoisien parlamentin jäsenten mainitsemissa toimielinten välisissä keskusteluissa todettiin, että välillinen rahoitusratkaisu voidaan hyväksyä. Lisäksi Euroopan parlamentin on hallinnollisesti itsenäisenä löydettävä mielestään asianmukaisin ratkaisu omien rakennustensa hankintaan, noudattaen yhteisöjen perustamissopimuksia ja erityisesti niiden rahoitusta koskevia määräyksiä sekä asianomaisia kansallisia lainsäädäntöjä. Neuvosto ei ole saanut tietoa tutkinnasta, johon kysymyksen E-1519/98 kohdassa 3 viitataan.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0415/98 komissiolle esittäjä(t): Yvan Blot (NI) (16. helmikuuta 1998) Aihe: Kaupankäynnin maksuajat Komissio on antanut maksuajoista tiedonannon, joka sisältää ne suositukset, jotka on esitetty komission Intrum Justicia -nimiseltä perintätoimistolta tilaamassa selvityksessä. Intrum Justicia on asiassa sekä tuomari että osapuoli. Tiedonannossa ja tulevassa direktiiviehdotuksessa on tarkoituksena kilpailuttaa perintätoimistoja ja asianajajia, jotka hoitavat saatavia koskevia oikeustapauksia. 1. Voiko komissio ilmoittaa täsmälliset syyt kilpailuttamiseen ja parannukset, joita se odottaa näin saavutettavan, kun otetaan huomioon, ettei ole kyse asianajajien työn laadusta ja heidän pätevyydestään vaan oikeudellisten menettelyjen hitaudesta kansallisella tasolla? 2. Katsooko komissio, että yksityisten oikeussubjektien saamat takuut ovat samat sallittaessa sellaisten kaupallisten yritysten toimia, joita eivät sido ammatilliset tai eettiset säännöt? 3. Voiko komissio täsmentää, mitä se aikoo pitää direktiiviehdotuksen oikeudellisena perustana? Eikö komissio ylitä oikeuksiaan ehdottaessaan tekstiä, jolla muutetaan perinpohjaisesti eräiden jäsenvaltioiden oikeusjärjestystä ja prosessioikeutta, mikä ei selvästikään kuulu komission toimivaltaan? 4. Voiko komissio ilmoittaa kaikki vaihtoehtoiset menetelmät, joita voitaisiin soveltaa perintätoimien keston lyhentämiseksi? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1998) Komissio haluaa aluksi todeta, että se muotoili kaupallisten toimien viivästyneitä maksuja koskevan kertomuksen ((EYVL C 216, 17.7.1997. )) käytyään laajan kuulemiskierroksen, jonka yhteydessä 80 % mielipiteensä ilmaisseista kannatti maksuviivästyksiä koskevan yhteisön lainsäädännön laatimista. Menettelyyn sisältyi avoin kuuleminen, jonka yhteydessä useiden alojen, mm. oikeusalan edustajat ilmaisivat mielipiteensä. Vaikka komissio on lainannut tilastomateriaalia useista tutkimuksista, mikään ulkopuolinen taho ei ole osallistunut päätöksentekoprosessiin. Komissio on samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että oikeusalan asiantuntijoiden pätevyys ei ole kyseessä. Komissio haluaa ainoastaan varmistaa, että viivästyneitä maksuja odottavilla velkojilla on käytettävissään nopeita, tehokkaita ja edullisia korvausmenettelyjä, joiden avulla ne voivat saada maksun ja korvausta vahingoista. Komissio on päättänyt olla käsittelemättä asianajajien ja perintätoimistojen välistä kilpailua ehdotuksessaan viivästyneitä maksuja koskevaksi direktiiviksi ((KOM(1998) 126 lopullinen. )).