ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3247/97 komissiolle esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) (9. lokakuuta 1997) Aihe: Digitaalitelevision kehittämiseen varatut tutkimusmäärärahat Voisiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon yhteisön varoja on osoitettu digitaalitelevision kehittämistä koskevaan tutkimustyöhön? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (17. marraskuuta 1997) Digitaalitelevision teknisten eritelmien kehitystä tuettiin tutkimuksen ja kehityksen kolmanteen puiteohjelmaan kuuluvassa RACE-ohjelmassa, joka oli pohjana liikkuvan kuvan asiantuntijaryhmän (Motion Picture Experts Group, MPEG) perustamiselle ja digitaalisille televisiolähetyksille (DVB). Nämä yhteensopivat palvelut on jo otettu käyttöön satelliittien ja kaapeliverkkojen välityksellä. Nykyään ACTS- ja ESPRIT-ohjelmista tuetaan digitaalista tuotantoa ja aineiston laadintavälineitä, maanpäällisten televisiolähetysten ja solukkotelevision validointia, vuorovaikutteisen television käyttöönottoa, elektronisia elokuvia ja yleisdekoodereiden kehittämistä. Komission koko panos ACTS-ohjelmaan oli 52 miljoonaa ecua, joista - digitaaliseen tuotantoon ja pakattujen bittivirtojen kytkentään 6,1 milj. ecua - maanpäällisten TV-lähetysten validointiin 6,6 mij. ecua - vuorovaikutteiseen solukkotelevisioon mikroaaltoverkoissa 11 milj. ecua - vuorovaikutteiseen televisioon (kaapeli, satelliitti ja maanpäällinen) 9,8 milj. ecua - multimediaan DAB- ja GSM-verkoissa 4,7 milj. ecua - elektronisiin elokuviin 3,3 milj. ecua - dekooderiin maanpäällisiä televisiolähetyksiä varten 2,1 milj. ecua - ohjelmaoppaaseen ja käyttöliittymiin 3,5 milj. ecua - palvelun laatuun 4,2 milj. ecua - sosiaalis-taloudellisiin näkökohtiin 0,5 milj. ecua Komission koko panos ESPRIT-ohjelmaan oli 7,8 milj. ecua, joista - digitaaliseen tuotantoon ja aineiston laadintavälineisiin 2,8 milj. ecua - kaapeliverkkojen tekniikoihin ja palveluihin 1,7 milj. ecua - kotielektroniikkaväylään digitaalitelevisiota varten 1, 3 milj. ecua - dekooderiin 2 milj. ecua.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3217/97 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (16. lokakuuta 1997) Aihe: Ajokortit EU:n jäsenvaltioissa Mikä on komission kanta kansallisiin ajokortteihin ajettaessa Euroopan unionin alueella? Onko kansalaisella oikeus käyttää omaa kansallista ajokorttiaan ajaessaan ajoneuvoa, joka on ostettu jostakin jäsenvaltiosta käytettäväksi siinä valtiossa? Onko välttämätöntä vaihtaa ajokortti asuinvaltion kansalliseen ajokorttiin tai käyttää kansainvälistä ajokorttia? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (20. marraskuuta 1997) Yhteisön ajokortista annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY ((EYVL L 237, 24.8.1991. )) 1 artiklan 2 kohdassa säädetään kaikkien jäsenvaltioissa annettujen voimassa olevien ajokorttien vastavuoroisesta tunnustamisesta. Kyseisen direktiivin tullessa voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1996 kumottiin neuvoston direktiivi 80/1263/ETY ((EYVL L 375, 31.12.1985. )), jonka mukaan ajokortin vaihtaminen oli pakollista vuoden sisällä sen jälkeen, kun henkilö oli asettunut asumaan toiseen jäsenvaltioon. Kansalaiset voivat siis edelleen käyttää kansallista ajokorttiaan muutettuaan asumaan toiseen jäsenvaltioon ja kuljettaessaan autoa, joka on ostettu siitä jäsenvaltiosta, jossa vakinainen asunto sijaitsee. Kansainvälisen ajokortin käyttö ei ole tarpeen. Direktiivin 91/439/ETY 1 artiklan 3 kohdassa säädetään kuitenkin, että: ¨Jos kansallisen ajokortin haltija muuttaa ajokortin voimassaollessa vakinaisesti asumaan toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, joka on antanut ajokortin, se jäsenvaltio, johon ajokortin haltija muuttaa vakinaisesti asumaan, voi soveltaa ajokortin haltijaan kansallisia ajokortin voimassaoloaikaa, lääkärintarkastuksia ja verotusta koskevia määräyksiä ja tehdä ajokorttiin välttämättömiksi katsottavat merkinnät.¨ Ajokorttien haltijat, jotka asettuvat pysyvästi asumaan muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, joka on antanut ajokortin, on näin ollen noudatettava samoja kansallisia sääntöjä, joita sovelletaan kyseisen jäsenvaltion omiin kansalaisiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2893/97 neuvostolle esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) (16. syyskuuta 1997)

Aihe: 1 ja 2 euron kolikoissa käytettävästä metalliseoksesta vapautuvan nikkelin määrä

Nikkeliä käsittelevässä direktiivissä (94/27/EY) ((EYVL L 188, 22.7.1994, s. 1. )) kielletään nikkeliseoksen käyttö sellaisten tuotteiden osalta, joiden voidaan olettaa joutuvan suoraan ja pitkäaikaiseen kosketukseen ihon kanssa, jos vapautuvan nikkelin määrä on yli 0,5ìg neliösenttimetriä kohden viikossa.

Ottaen huomioon, että tietyt työntekijäryhmät (esim. kassavirkailijat) käsittelevät erittäin paljon kolikoita, onko neuvosto sitä mieltä, että kolikot ovat tuotteita, jotka joutuvat suoraan ja pitkäaikaiseen kosketukseen ihon kanssa?

Jos on, aikooko neuvosto varmistaa sen, että eurokolikoihin valittava nikkeliseos vastaa nikkelidirektiivissä tällaisille tuotteille asetettuja vaatimuksia?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2893/97 ja E-2895/97 (22. joulukuuta 1997)

Eurokolikoiden tekniset määrittelyt ja erityisesti käytettävän metallin valinta sisältyvät komission viime kesäkuussa esittelemään ehdotukseen asetukseksi. Ehdotuksessaan komissio suosittelee nikkelin käyttöä ainoastaan 1 ja 2 euron kolikoissa, joiden osuus kaikista eurokolikoista on noin 8 prosenttia. Tätä on verrattava nykytilanteeseen, jossa jäsenvaltioista suurin osa käytää nikkeliä noin 75 prosentissa kaikista kolikoista.

Korkean arvonsa vuoksi yhden ja kahden euron kolikoissa tarvitaan ylimääräisiä aitoustekijöitä mahdollisten väärennösten vähentämiseksi. Nykyisellä tekniikalla on hyvin vaikea testata, kehittää ja valmistaa kolikoiden käyttöönotolle annetun määräajan puitteissa eli ennen 1 päivää tammikuuta 2002 sellainen vaihtoehto nikkelille, jossa on vastaavat aitoustekijät. Komissio kuultuaan kemiallisten yhdisteiden myrkyllisyyttä ja ekomyrkyllisyyttä käsittelevää tiedekomiteaa on pitänyt ennallaan nikkelin käyttöä ainoastaan 1 ja 2 euron kolikoissa koskevan ehdotuksensa.

Neuvosto käsitteli 7. heinäkuuta 1997 pidetyssä istunnossaan ensimmäistä kertaa komission ehdotusta ja pääsi periaatteelliseen yhteisymmärrykseen tästä ehdotuksesta, jota voidaan muuttaa Euroopan parlamentin ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä esittämien mahdollisten muutosten pohjalta. On muistettava, että neuvosto voi antaa tämän asetuksen vasta sen jälkeen, kun on valittu ne jäsenvaltiot, jotka ottavat euron käyttöön yhtenäisvaluuttana (perustamissopimuksen 105 a artiklan 2 kohta yhdessä erityisesti 109 k artiklan kanssa).

Koska tämän asetuksen antamisessa sovelletaan yhteistyömenettelyä Euroopan parlamentin kanssa perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti, neuvosto vahvistaa yhteisen kantansa sen jälkeen, kun se on tarkastellut Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 6. marraskuuta hyväksymään lausuntoa.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3358/97 neuvostolle esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE) (23. lokakuuta 1997) Aihe: Amsterdamin sopimus: EU:n lainsäädännön laatimisen laatua koskeva julistus 1. Mitä toimenpiteitä neuvoston sihteeristö ehdottaa yhteisön lainsäädännön laatimisen laatua koskevien suuntaviivojen luomiseksi; Eurooppa-neuvostohan pyysi Amsterdamin kokouksessaan sitä hoitamaan tämän tehtävän? 2. Mitä tarkoituksenmukaisia järjestelytoimenpiteitä neuvosto suunnittelee varmistaakseen, että suuntaviivoja noudatetaan? 3. Tuleeko sen painopistealueisiin kuulumaan henkilökunnan koulutuksen uudelleentarkastelu sekä selkeän kielen tuottamisen valvontaa koskevien erityisvastuiden jakaminen henkilökunnalle kullakin osastolla? 4. Koska neuvoston sihteeristö odottaa saavansa valmiiksi yhteisön lainsäädännön laatimisen laatua koskevat aloitteensa ja tuleeko se laatimaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen niiden tuloksista? Vastaus (15. tammikuuta 1998) Neuvosto kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että 2. lokakuuta 1997 allekirjoitetun Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjan liitteenä oleva julistus yhteisön lainsäädännön valmistelun laadusta ei koske ainoastaan neuvostoa. Siinä kehotetaan yhteisön lainsäädäntömenettelyyn osallistuvaa kolmea toimielintä, eli Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota, ¨laatimaan yhteisellä sopimuksella suuntaviivat yhteisön lainsäädännön valmistelun laadun parantamiseksi ja noudattamaan kyseisiä suuntaviivoja tarkastellessaan ehdotuksia tai suunnitelmia yhteisön säädöksiksi.¨ Sen jälkeen kun nämä yhteiset suuntaviivat on laadittu, kyseiset toimielimet ¨toteuttavat tarpeellisina pitämänsä sisäiset organisaatiotoimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä suuntaviivoja sovelletaan asianmukaisesti.¨ Tässä vaiheessa on vielä liian aikaista antaa tietoja suuntaviivojen mahdollisesta sisällöstä, koska niiden laatimista ei luonnollisesti ole vielä aloitettu. Neuvosto muistuttaa, että se on pitänyt aina tärkeänä kysymystä lainsäädännön valmistelun laadusta. Seurauksena joulukuussa 1992 pidetystä Eurooppa-neuvostosta, jossa jo vaadittiin ¨suuntaviivojen laatimista lainsäädännön valmistelun laadun arviointiperusteiden määrittelemiseksi¨ ((EY:n tiedote 12-1992, s. 20, I kohdan 28 alakohta. )), neuvosto antoi mm. kesäkuussa 1993 päätöslauselman yhteisön lainsäädännön valmistelun laadusta ((EYVL C 166, 17.6.1993, s. 1. )). Tämän päätöslauselman kymmenen kohtaa koskevat yksiselitteistä ilmaisua, yksinkertaisia ja täsmällisiä säännöksiä, johdonmukaisuutta itse säädöksessä sekä säädöksen johdonmukaisuutta muihin säädöksiin nähden, säädöksen rakennetta, oikeuksien ja velvollisuuksien selkeää määrittelyä, voimaantulopäivän sekä siirtymäsäännösten voimaantulopäivän tarkkaa ilmoittamista, vaatimusta johdanto-osasta, jossa perustellaan säädöksen säännökset, sekä vältettäviä ilmaisuja (liian usein toistuvat viittaukset kyseisen säädöksen muihin kohtiin tai muihin säädöksiin, ei-normatiiviset säännökset tai itsenäiset säännökset säädöksessä, jolla muutetaan toista säädöstä).
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3143/97 komissiolle esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) (30. syyskuuta 1997) Aihe: Komission ydinpolttoaineiden valvontajärjestelmä Komissio kehittelee nykyisin uutta tietokonepohjaista valvontajärjestelmää halkeavien aineiden virtojen valvomiseksi (safeguards). Tähän tarkoitukseen viime vuosina käytetty tietokonetekniikka vaihdetaan tässä yhteydessä uusiin teknisiin laitteisiin Euratomissa. 1. Mitkä ovat ne nimenomaiset syyt, jotka ovat saaneet komission vaihtamaan tähän asti käytetyn tietokonetekniikan uuteen järjestelmään? 2. Mistä lähtien komissio on kehitellyt tätä uutta valvontaohjelmaa, kuinka suurista kustannuksista tässä kehittämisprosessissa, järjestelmän käyttöönotossa ja käyttäjien kouluttamisessa uuteen järjestelmään on kyse? 3. Milloin tämä uusi järjestelmä otetaan käyttöön? 4. Mitä parannuksia ja etuja tällä uudella järjestelmällä on entiseen verrattuna, joiden vuoksi komissio on päättänyt hankkia kyseisen järjestelmän? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (29. lokakuuta 1997) 1. Syyt uuden tietokonepohjaisen turvavalvontajärjestelmän kehittämiseen ja käyttöönottoon ovat pitkälti samoja kuin yleensäkin tällä hetkellä nykyaikaista tietotekniikkaa käyttöönotettaessa: työtehon lisääminen, tietokonesovellusten joustavuus ja halu varmistua siitä, että tietyt aiemmin käytetyt ohjelmointitavat eivät aiheuta ongelmia 1. tammikuuta 2000. 2. Uuden turvavalvontajärjestelmän kehittäminen aloitettiin vuonna 1992 ja kehitystyön kokonaiskustannukset ovat 0,5 miljoonaa ecua, minkä lisäksi ohjelmointi ja koulutus vievät 8 henkilötyövuotta. Käyttökustannusten on arvioitu olevan 0,1 - 0,2 miljoonaa ecua/vuosi, mikä on vähemmän verrattuna vanhan järjestelmän vuokrakuluihin, jotka olivat 0,4 miljoonaa ecua. Komissio odottaa kustannusten alenevan noin 63 prosenttia käsiteltyä tietoyksikköä kohti. 3. Uuden järjestelmän keskeiset osat ovat olleet käytössä 1. lokakuuta 1997 lähtien. 4. Uuden järjestelmän etuja ja parannuksia vanhoihin järjestelmiin nähden ovat: avoin järjestelmäarkkitehtuuri, mahdollisuus käyttää vakio-ohjelmia, sovellusten siirrettävyys, parempi tietoturva, johdonmukaisempi ja vakaampi tietokanta, joustava mahdollisuus ottaa käyttöön uusia sovelluksia ja, viimeisenä muttei vähäisimpänä, mahdollisuus käsitellä yhdessä kaikenlaista tietoa - tietoja kirjanpidosta, tarkastuksista, laitteista, menetelmistä, tekniikoista ja hallinnosta.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2754/97 komissiolle esittäjä(t): Michl Ebner (PPE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Italialaisen oikeudellisen päätöksen D.L. 31/12/1996 N:ro 669 yhteensopivuus EU:n oikeuden kanssa Ottaen huomioon neuvoston direktiivi 28. kesäkuuta 1990 oleskeluoikeudesta (90/364/ETY) ((EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26. )), jolla pyritään EU:n kansalaisten tasavertaiseen asemaan kaikissa jäsenvaltioissa, voisiko komissio ilmoittaa, onko päätöksen 29 artikla D.L. 31/12/1996 N:ro 669 sopusoinnussa EU:n oikeuden kanssa? Asetetaanko edellä mainitulla 29 artiklalla Italiassa asuvat muiden EU:n jäsenvaltioiden kansalaiset epäsuotuisaan asemaan, sillä ennen 1. tammikuuta 1987 ulkomailla rekisteröidyt mukaan otetut ajoneuvot, joista on tehty ilmoitus Italiassa, eivät kuulu tämän päätöksen soveltamisalaan? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (21. lokakuuta 1997) Italiassa annettiin 31 päivänä joulukuuta 1996 asetus 669 ((Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana (Italian virallinen lehti) 305, 31.12.1996. )), joka koskee tukea, jota myönnetään uusien moottoriajoneuvojen ostoon, jos käytetty ajoneuvo luovutetaan vaihdossa romutettavaksi. Tässä asetuksessa säädetään tuen myöntämisen edellytykseksi, että romutettava ajoneuvo on rekisteröity ensimmäisen kerran ennen 1. tammikuuta 1987. Tämä edellytys ei vaikuta yhteisön oikeuden vastaiselta. Kyseisessä säädöksessä ei näytetä edellytettävän, että romutettavan ajoneuvon on oltava rekisteröity Italiassa. Jos parlamentin jäsenen tiedossa on konkreettisia syrjintätapauksia romutettavan ajoneuvon rekisteröintijäsenvaltion perusteella, komissio pyytää parlamentin jäsentä ilmoittamaan siitä komissiolle, jotta se voisi tutkia, rikotaanko tapauksessa yhteisön oikeutta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3290/97 komissiolle esittäjä(t): Wolfgang Kreissl-Dörfler (V) (20. lokakuuta 1997)

Aihe: OECD-neuvottelut sijoituksia koskevasta monenkeskisestä sopimuksesta

Neuvoston 27. marraskuuta 1995 laatimissa suuntaviivoissa, jotka liittyvät sijoituksia koskevasta monenkeskisestä sopimuksesta käytäviin OECD-neuvotteluihin, sanotaan, että neuvottelujen kuluessa on varmistettava tietojen välittäminen asiasta kiinnostuneille OECD:n ulkopuolisille maille samoin kuin niiden kuuleminen.

Onko komission ja AKT-maiden välillä käyty keskusteluja niistä seurauksista ja vaikutuksista, joita sijoituksia koskeva monenkeskinen sopimus niille aiheuttaa? Kuinka pitkälle OECD:ssä on päästy neuvotteluissa, joissa käsitellään sijoituksia koskevaa monenkeskistä sopimusta?

Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1997)

Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maat (AKT-maat) osallistuvat laaja-alaiseen keskusteluun globalisoitumisen vaikutuksista sijoitusvirtoihin sekä kyseisten virtojen mahdollisesta sääntelystä taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD) sekä maailmanlaajuisesti. Viime kuukausina Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssi (UNCTAD) ja Maailman kauppajärjestö (WTO) ovat perustaneet näitä asioita käsittelevät työryhmät. Komissiolla ja yhteisöllä on rakentava ja tärkeä tehtävä kyseisissä työryhmissä. Lisäksi komissio on aktiivisesti osallistunut OECD:n toimintaan, joka liittyy sijoituksia koskevasta monenvälisestä sopimuksesta käytävistä neuvotteluista tiedottamiseen OECD:n ulkopuolisille maille.

Neuvotteluissa on yleisesti ottaen edistytty hyvin, ja ne voitaneenkin saattaa päätökseen vuoden 1998 toukokuussa OECD:n ministereiden asettaman tavoitteen mukaisesti. Useita tärkeitä poliittisia kysymyksiä on kuitenkin vielä ratkaisematta, esimerkiksi kysymykset sopimuksen soveltamisesta kaikilla hallinnon tasoilla, yleisten poikkeusten soveltamisalasta sekä sekundääristen sijoituksia koskevien boikottien kumoamisesta (esimerkiksi Yhdysvaltain Helms*Burton-laki).
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2702/97 komissiolle esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) (28. heinäkuuta 1997) Aihe: Yhteisön Kreikalle suunnatun tukikehyksen määrärahojen hyvin alhainen käyttöaste kreikkalaisen Itä-Makedonian ja Traakian alueen osalta Kreikkalaisessa lehdistössä julkaistujen tietojen mukaan yhteisön Kreikalle suunnatun tukikehyksen määrärahojen käyttöaste kreikkalaisen Itä-Makedonian ja Traakian alueen osalta on erittäin alhainen. Todetaan nimenomaan, että tähän mennessä, siis jo yli kolme vuotta Kreikalle suunnatun yhteisön tukikehyksen toiminnan alkamisen jälkeen, määrärahojen käyttöaste Itä-Makedonian ja Traakian alueellisen toimintaohjelman osalta, jonka kokonaisbudjetti on noin 200 mrd drakmaa, ei ole ylittänyt 33 %. Ottaen huomioon, että Itä-Makedonian ja Traakian alue on ei vain Kreikan vaan koko Euroopan eristyneimpiä ja vähiten kehittyneitä alueita (komission ensimmäisen yhteenkuuluvuutta koskevan kertomuksen mukaan se kuuluu 25 köyhimmän eurooppalaisen alueen joukkoon), voiko komissio kertoa minulle: Missä vaiheessa Itä-Makedonian ja Traakian alueellinen toimintaohjelma tarkkaan ottaen on, mistä suuret viivytykset johtuvat sekä tarkalleen mitä toimia komissio aikoo toteuttaa yhteistyössä toimivaltaisten kreikkalaisten viranomaisten kanssa ohjelman täytäntöönpanon nopeuttamiseksi? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1997) Komissio vahvistaa tiedon, jonka mukaan Itä-Makedonian ja Traakian vuosien 1994 - 1999 toimenpideohjelman käyttöaste on vain 33 prosenttia. Tämä luku on kuitenkin vain yksi monesta toimenpideohjelman edistymisen indikaattorista, eikä kerro toteuttamisen laadusta. Komissio on havainnut, että sekä Itä-Makedonian ja Traakian ohjelman toteuttamisen laatu että sen vauhti paranevat jatkuvasti. Kreikan hallitus on toteuttanut yhteisön tukikehyksen täytäntöönpanon parantamiseksi julkisten töiden alalla useita säädöksiä ja hallinnollisia muutoksia, jotta niihin liittyviä järjestelmiä ja menettelyjä saataisiin nykyaikaistettua ja tehostettua. Lisäksi Kreikan viranomaiset ja komissio aikovat esittää piakkoin yhteisön tukikehyksen puolivälikatsauksen yhteydessä muutoksia ohjelmiin niiden täsmällisen ja tarkan täytäntöönpanon edistämiseksi.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3097/97 komissiolle esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) (2. lokakuuta 1997) Aihe: Olympiakisat ja direktiivi 85/337 Voiko komissio ilmoittaa, onko se tietoinen Kreikan esittämistä olympiakisoja koskevista ehdotuksista ja niihin sisältyvistä hankkeista? Onko mitään ympäristövaikutusta koskevia tutkimuksia toteutettu (direktiivi 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. ))), ja voiko se taata, että se jatkaa asianmukaisia investointeja ja takaa jatkossakin, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan jo ennen hankkeisiin liittyvän työn aloittamista? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (3. marraskuuta 1997) Olympiakisat eivät kuulu yhteisön toimivaltaan, joten Kreikan viranomaiset eivät ole toimittaneet niitä koskevia tietoja komissiolle. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY mukaisesti jäsenvaltioiden on sovellettava sitä asianmukaisesti toteutettavien hankkeiden sisällöstä riippumatta. Komissio huolehtii mainitun direktiivin säännösten noudattamisesta, jos sitä voidaan soveltaa olympiakisoihin liittyviin hankkeisiin.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2629/97 komissiolle esittäjä(t): Gijs de Vries (ELDR) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Crédit Lyonnais The Economist -lehdessä todettiin 5. heinäkuuta 1997, että Brysselissä vuonna 1995 vahvistetun päätöksen monia tärkeitä yksityiskohtia on jätetty noudattamatta. Pitääkö tämä väite paikkansa? Jos pitää, niin mihin erityisiin toimenpiteisiin komissio ryhtyy saadakseen Crédit Lyonnaisin noudattamaan komission vuonna 1995 tekemää päätöstä? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1997) Vuonna 1995 komissio hyväksyi 45 miljardin Ranskan frangin suuruisen (6 800 miljoonaa ecua) rakenneuudistustuen Crédit Lyonnais'lle. Tukisuunnitelma oli erityisen monimutkainen, ja siihen kuului Ranskan valtion pääomasijoitus ja lisäksi Crédit Lyonnais'n varoista erotettiin 135 miljardia Ranskan frangia (20 400 miljoonaa ecua) erilliseksi rahoitusvälineeksi, jolla oli valtion takaus. Komission hyväksyntään vaadittiin, että Ranskan viranomaiset täyttävät tietyt edellytykset ((EYVL L 308, 21.12.1995. )). Näihin edellytyksiin kuuluivat komission vahvistaman rakenneuudistussuunnitelman täysimääräinen soveltaminen ja täytäntöönpano, Crédit Lyonnais'n Ranskan ulkopuolisen liiketoiminnan vähentäminen vuoden 1998 loppuun mennessä niin, että se vastaa 35:tä prosenttia pankin ulkomaan liiketoiminnasta vuoden 1994 lopussa, Crédit Lyonnais'n nollakuponkilainan liikkeellelasku EPFR:n (Etablissement public de financement et de restructuration) hyväksi ja Crédit Lyonnais'n ja sen varoista erotetun rahoitusvälineen välisiä suhteita koskevat ehdot. Syyskuussa 1996 Ranskan viranomaiset ilmoittivat uudesta Crédit Lyonnais'lle myönnetystä noin 4 miljardin Ranskan frangin (605 miljoonaa ecua) arvoisesta hätäapupaketista. Komissio päätti ((EYVL C 390, 24.12.1996. )) hyväksyä paketin ja aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn Crédit Lyonnais'n mahdollisesta lisätuen tarpeesta. Komissio päätti myös arvioida, onko sen edellistä päätöstä (nollakuponkilainan liikkeellelaskusitoumuksen rikkominen mukaan lukien) vuodelta 1995 noudatettu. Tutkintaa ei ole vielä saatettu lopulliseen päätökseen. Komissio ei tällä hetkellä ole tietoinen muista rikkomuksista kuin nollakuponkilainan liikkeellelaskun suorittamatta jättämisestä. Komissio on tämänhetkisen tutkinnan yhteydessä päättänyt nimittää arvostetun investointipankin neuvonantajakseen uuden Crédit Lyonnais'ta koskevan rakenneuudistussuunnitelman arviointia varten.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2847/97 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (11. syyskuuta 1997) Aihe: Maanviljelijöiden taloudellinen avustaminen Voisiko komissio kertoa, mitä taloudellisen avun muotoja on olemassa viljelijöille, jotka ovat ajautuneet taloudellisiin vaikeuksiin menetettyään suurimman osan marjasadostaan vuodenaikaan nähden poikkeuksellisen ja odottamattoman hallan seurauksena? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (29. syyskuuta 1997) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosastoa koskevan asetuksen (ETY) N:o 2052/88 ((EYVL 374, 31.12.1988. )) täytäntöönpanoa koskevat säännökset sisältävän asetuksen (ETY) N:o 4256/88 5 artiklan h alakohdan mukaan voivat suurista luonnononnettomuuksista kärsineet rakennerahastojen tavoitteiden 1 ja 5b kohdealueiden maanviljelijät saada taloudellista tukea vastaavan alueellisen toimenpideohjelman yhteydessä. Tuki voidaan käyttää ainoastaan tuotantopotentiaalin uudelleenjärjestelyihin. Luonnononnettomuuksista johtuvien tulonmenetysten mahdollisesta korvaamisesta vastaavat jäsenvaltiot.