FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/18

(2004/C 33 E/018)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3349/02

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(26. marraskuuta 2002)

Aihe: Etelä-Afrikan rikollisuus ja uusi portugalilaisen murha

Vastauksessa samasta aiheesta 14. kesäkuuta 2001 esittämääni kysymykseen (E-1683/01 (1)) komission jäsen Poul Nielsen vastasi 7. syyskuuta 2001, että ”vaikka voimassa olevassa monivuotisessa maaohjelmassa rikoksentorjunta ei ole keskeisellä sijalla, komissio uskoo, että maan sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen paraneminen on omiaan vähentämään rikollisuutta. EU:n kehityspolitiikan avulla tilannetta pyritään parantamaan entisestään. Aiemmin komissio on rahoittanut kahta ohjelmaa, joilla tuetaan Etelä-Afrikan poliisivoimia ja joista toinen jatkuu edelleen.”

Parlamentti hyväksyi samoihin aikoihin 5. heinäkuuta 2001 päätöslauselman Etelä-Afrikan tilanteesta (2), joka oli paljon vähemmän optimistinen ongelman ja sen kehityksen suhteen. Sen mukaan ”Etelä-Afrikalla olisi huomattavia vaikeuksia ratkaista nämä ongelmat ilman kansainvälisen yhteisön tukea ja solidaarisuutta ja että Euroopan unionin rooli tässä yhteisössä on keskeinen, sillä 70 prosenttia Etelä-Afrikan saamasta kansainvälisestä avusta tulee unionista ja sen jäsenvaltioista.”

Väkivaltarikollisuus Etelä-Afrikassa ei valitettavasti näytä laantumisen merkkejä, päinvastoin murhattujen Euroopan unionin kansalaisten ja etenkin portugalilaisten määrä on edelleen suuri. Vain muutama päivä sitten tietoon tuli vuoden 2002 kahdeskymmenesviides portugalilaisen murha.

Tällaista ei tietenkään voida hyväksyä ja tilanne vaatii tarmokkaampia toimia Etelä-Afrikan viranomaisilta sekä tiiviimpää kansainvälistä seurantaa.

Onko komissio yhtä luottavainen ja uskoo yhä hyväntahtoisesti siihen, että Etelä-Afrikassa asuviin Euroopan kansalaisiin kohdistuva väkivaltarikollisuus voidaan ratkaista ”parantamalla elämän laatua”, joka tietenkin on toivottavaa Etelä-Afrikalle kuten muillekin maille? Vai aikooko se sisällyttää rikosten ennaltaehkäisyn, eritoten väkivaltarikollisuuden ja murhien estämisen keskeiseksi teemaksi kaikkeen EU:n ja Etelä-Afrikan kehitysyhteistyöpolitiikkaan? Entä mitä indikaattoreita ja johtopäätöksiä on saatu komission viime aikoina rahoittamista Etelä-Afrikan poliisilaitoksen tukiohjelmasta?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(24. tammikuuta 2003)

Komissio ei ole koskaan väittänyt, että taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen parantaminen ratkaisisi Etelä-Afrikassa asuviin eurooppalaisiin kohdistuvan väkivaltarikollisuuden ongelmaa. Se uskoo kuitenkin edelleen, että Etelä-Afrikassa esiintyvän väkivallan perimmäiset syyt ovat ainakin osittain maassa yhä edelleen vallitsevissa äärimmäisen epätasa-arvoisissa oloissa, apartheid-taustassa ja siihen liittyneessä julkisen vallan käyttäjien harjoittamassa väkivallassa sekä muita heikommassa asemassa olevien yhteisöjen (joihin suuri osa väestöstä edelleenkin lukeutuu) suuresta köyhyydestä. Komissio uskoo, että sen pyrkimyksillä tällaisen epätasa-arvon lieventämiseksi on pitkällä aikavälillä myönteinen vaikutus rikollisuuteen. Komissio on lisäksi pannut alalla täytäntöön tärkeitä ohjelmia ja aikoo tehdä näin jatkossakin.

Huomautettakoon, että rikostentorjunta ei itsessään ole keskeisellä sijalla nykyisessä monivuotisessa maaohjelmassa eikä myöskään uudessa, hyväksymisvaiheessa olevassa ohjelmassa.

Komissio on kuitenkin rahoittanut kahta ohjelmaa nykyisen maaohjelman yhteydessä yhdessä sen keskeisistä osista eli oikeusvaltion vakiinnuttamista ja ihmisoikeuksien edistämistä koskevassa osassa. Kyseessä ovat Etelä-Afrikan poliisivoimia tukevat ohjelmat.

Itä-Kapmaan provinssin poliisitoimintaa tukevan ohjelman tavoitteena on parantaa alueen poliisivoimien tehokkuutta ja toimintavalmiuksia. Ohjelmaan on kuulunut useita poliisien koulutuskursseja sekä 34 poliisiaseman rakentaminen tai uudistaminen. Maksusitoumus (10,8 miljoonaa euroa) on käytetty jo lähes kokonaan. Ohjelmaa ollaan päättämässä ja siitä tehdään jälkiarviointi.

Etelä-Afrikan poliisivoimien ja turvallisuusasioista vastaavan ministeriön valmiuksien ja rakenteiden kehittämistä koskevan ohjelman tavoitteena on henkilöstövoimavarojen vahvistaminen, jotta poliisivoimat voisivat panna täytäntöön rikostenehkäisyohjelmia, perustaa DNA-rikostutkimustietokannan, laatia KwaZulu-Natalin provinssin turvallisuutta koskevan yleisohjelman sekä parantaa henkilöstövoimavarojaan ja hallinnollisia valmiuksiaan. Ohjelma käynnistyi hitaasti, mutta on nyt pääsemässä vauhtiin; noin neljännes 18,5 miljoonan euron maksusitoumuksista on nyt suoritettu.

Lisäksi komissio rahoittaa kattavaa ohjelmaa, jolla tuetaan Etelä-Afrikan oikeusministeriön pyrkimyksiä parantaa kaikkien kansalaisten mahdollisuuksia vedota entistä tehokkaampaan oikeusjärjestelmään.

Uuden monivuotisen (2002—2006) maaohjelman demokratiakehitystä koskevassa osassa keskitytään aiempaa enemmän rikosten torjuntaan. Uuden maaohjelman mukaan Etelä-Afrikan jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelmalla pyritään vahvistamaan sosiaalista pääomaa ja demokratian arvoja paikallisella tasolla rikosten ehkäisyn avulla, erityisesti heikommassa asemassa oleviin ryhmiin kohdistuvan ja näiden ryhmien sisäisen väkivallan suhteen, sekä edistämällä yhteisöjen osallisuutta ja rikosoikeudellisen järjestelmän vastuun selkeyttä. Alalla voitaisiin toteuttaa esimerkiksi aiempaan kokemukseen perustuva Itä-Kapmaan provinssin poliisitoimintaa tukeva ohjelma, jossa keskityttäisiin rikosten ehkäisyyn ja erityisesti naisiin ja lapsiin kohdistuvaan väkivaltaan. Siinä tuettaisiin myös palvelujen tehokkuutta, yhteisöjen osallisuutta ja rikosoikeudellisen järjestelmän vastuun selkeyttä. Tämän ohjelman kaltaisia toimia voidaan mahdollisesti toteuttaa myös KwaZulu-Natalin provinssissa.

(1) EYVL C 115 E, 16.5.2002, s. 8.

(2) EYVL C 65 E, 14.3.2002, s. 371.