FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/97

(2004/C 78 E/0097)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2241/03

esittäjä(t): Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) ja Jean Lambert (Verts/ALE) komissiolle

(7. heinäkuuta 2003)

Aihe: Pakkopalauttamisen rahoitus

Tiedonannossaan (1)”Siirtolaisuuskysymykset osaksi Euroopan unionin politiikkaa suhteissa unionin ulkopuolisiin maihin”, Euroopan komissio mainitsee mahdollisuutena maahanmuuttajien paluun tukemista koskevan rahoitusvälineen. Tiedonannossa sanotaan myös, että sellainen ehdotus olisi ehdottomasti toteutettava kohdentamalla osa pakolaisrahaston määrärahoista uudelleen, sillä sisäisiä politiikkoja koskevien rahoitusnäkymien liikkumavara on kaventunut. Se alentaisi kuitenkin samalla myös rahaston perustamisen lähtökohtana olleeseen aitoon yhteisvastuullisuuteen tähtäävän toiminnan rahoitusperustaa.

Euroopan komissio ehdottaa 11. kesäkuuta 2003 antamassaan tiedonannossa (2) ohjelmaa kolmansille maille annettavasta rahallisesta avusta maahanmuuton ja turvapaikanhakijoiden alalla budjettikohdan B7-667 tilalle. Ehdotuksen mukaan pakkopalauttaminen ei kuulu niihin toimenpiteisiin, joita komissio tällä ohjelmalla aikoo tukea.

Euroopan komissiota pyydetään etsimään 20. kesäkuuta 2003 pidetyn Thessalonikin huippukokouksen päätelmässä 23 rahoitusnäkymien otsakkeessa 3 (sisäiset politiikat) varoja mm. EU:ssa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten pakkopalauttamisen rahoitukseen.

1. Onko pakkopalauttamisen rahoittaminen komission mielestä sopusoinnussa toissijaisuusperiaatteen kanssa, varsinkin kun otetaan huomioon, että vielä ei ole olemassa minkäänlaisia eurooppalaisia vähimmäisvaatimuksia sen määräämiseksi, kuka saa oleskella jäsenvaltiossa laillisesti (pakolaisena tai maahanmuuttajana) ja kuka ei?

2. Jos varojen osoittaminen pakkopalauttamiseen ei saa tapahtua yhteisvastuullisen vastaanottamisen, integraation ja pakolaisten vapaaehtoisen paluun kustannuksella (pakolaisrahaston tavoitteet), mistä komissio ajattelee sitten löytävänsä varat pakkopalauttamisen rahoitukseen budjettikohdan Β5-8 3 otsakkeen sisältä?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(16. syyskuuta 2003)

Maassa laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamista koskevasta yhteisön politiikasta 10. lokakuuta 2002 antamassaan tiedonannossa (3), joka laadittiin Sevillassa kesäkuussa 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston pyytämän palauttamista koskevan toimintaohjelman valmistelemiseksi, komissio korosti tarvetta sopia yhteisestä lähestymistavasta maassa laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamiseen. Yhteisen palauttamispolitiikan on oltava osa maahanmuuttoasioiden normaalia hallinnointia, jotta se olisi tehokasta. Tämä vaatii laillisten maahanmuuttokanavien ja laillisten maahanmuuttajien tilanteen selkeyttämistä, tehokasta ja humaania nopeisiin käytäntöihin perustuvaa turvapaikkajärjestelmää, jonka kautta todellista suojelua tarvitsevat pääsevät sen piiriin, ja vuoropuhelun parantamista kolmansien maiden kanssa. Laittomia maahanmuuttajia koskevan yhteisen palauttamispolitiikan kehittämisen olisi perustuttava lukuisiin lyhyen ja keskipitkän aikavälin toimiin, kuten yhteiseen koordinointiin ja tarvittaessa lakimuutoksiin perustuvaan toiminnan koordinoinnin parantamiseen jäsenvaltioiden välillä. Kuten laitonta maahanmuuttoa koskevan yhteisen politiikan kehittämisestä, ihmisten salakuljetuksesta ja ihmiskaupasta, ulkorajoista ja laittomien maahanmuuttajien palauttamisesta 3. kesäkuuta 2003 annetussa komission tiedonannossa (4) hiljattain vahvistettiin, komissio aikookin tehdä aloitteen, jonka pohjalta voitaisiin laatia ehdotus neuvoston direktiiviksi palauttamismenettelyjä koskevista vähimmäisvaatimuksista ja palauttamis-päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta. Komissio esittää myös harkittavaksi rahoitusvälinettä, jolla katettaisiin vapaaehtoinen paluu, pakkopalautukset ja kauttakulkumaissa oleskelevien laittomien maahanmuuttajien paluun tukeminen.

Pakkopalautusten osalta sovittiin, että laittomasti maassa oleskelevia henkilöitä koskevaan rahoitusapu-ohjelmaan voisi kuulua täytäntöönpanotoimien taloudellinen tukeminen yhtenä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä parantavana toimenpiteenä. Tämä kasvattaisi solidaarisuutta jäsenvaltioiden välillä ja jakaisi palauttamiseen liittyvää vastuuta, esimerkiksi paluumuuttajien ja heidän saattajiensa matkakulujen osalta.

Kesäkuun 3. päivänä 2003 antamassaan tiedonannossa komissio esitteli selkeästi talousnäkökohdat, jotka liittyvät laitonta maahanmuuttoa, ihmisten salakuljetusta ja ihmiskauppaa, ulkorajoja ja laittomien maahanmuuttajien palauttamista koskevan yhteisen politiikan kehittämiseen. Komissio myös kuvaili vaikeuksia, joita riittävien resurssien käyttöönsaamiseen liittyy nykyisten talousnäkymien vallitessa. Se kuitenkin totesi, että yhdessä budjettivallan käyttäjän kanssa ja talousarvion täytäntöönpanoa koskevien periaatteiden mukaisesti se on halukas tarkastelemaan mahdollisuutta käyttää osa rahoitusnäkymien 3 otsakkeeseen kuuluvien sisäisten politiikkojen liikkumavarasta kustannuksiin, jotka syntyvät viisumi-tietojärjestelmän kehittämistoimista, ulkorajojen valvontaan liittyvästä kustannustenjakojärjestelmästä sekä integroidusta palautusohjelmasta. Tähän prosessiin voisi myös sisältyä määrärahojen mahdollinen uudelleenkohdentaminen niiden rahoitusvälineiden osalta, jotka jo osittain kattavat palautukseen liittyviä toimia. Tällainen on muun muassa Euroopan pakolaisrahasto. Talousarvion liikkumavaraan kohdistuu kuitenkin epävarmuustekijöitä, varsinkin jos nykyiset kasvu- ja inflaatioennusteet eivät pidä paikkaansa, jolloin käytettävissä olevat resurssit eivät välttämättä salli kaikkien näiden aloitteiden toteuttamista lyhyellä aikavälillä. On mahdollista, että yhtenäisen palautusohjelman käyttöönottoa voidaan mainituista syistä joutua siirtämään, kunnes vuoden 2006 jälkeiset uudet rahoitusnäkymät on hyväksytty.

Komissio on parhaillaan määrittelemässä erityisiä konkreettisia seurantatoimia, joita se ehdottaa 19. ja 20. kesäkuuta 2003 Thessalonikissa pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmien, erityisesti sen kohtien 17 ja 18 mukaisesti. Komissio raportoi asiasta Eurooppa-neuvostolle vuoden 2003 loppuun mennessä.

(1) KOM(2002) 703.

(2) KOM(2003) 355.

(3) KOM(2002) 564 lopullinen.

(4) KOM(2003) 323 lopullinen.