ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2563/02 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) neuvostolle. Naiset mustissa — Srebrenican joukkomurhan seitsemäs vuosipäivä.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0032 - 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2563/02 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) neuvostolle (16. syyskuuta 2002) Aihe: Naiset mustissa Srebrenican joukkomurhan seitsemäs vuosipäivä Naiset mustissa -järjestön mukaan Bosnian serbiyhteisön hallitus esti järjestön valtuuskuntaa matkustamasta Srebrenicaan osallistumaan 11. heinäkuuta 2002 järjestettyyn seremoniaan Srebrenican joukkomurhan seitsemännen vuosipäivän muistoksi ja osoittamaan kunnioitusta uhreille. Lisäksi, huolimatta siitä, että SFOR-joukot olivat antaneet luvan ja luvanneet saattueen linja-autoille, ne eivät pitäneet sanaansa, joten 16 rauhanjärjestöön Serbiassa ja Montenegrossa kuuluvat naiset eivät voineet osallistua muistotilaisuuteen. Mitä neuvosto aikoo tehdä velvoittaakseen nykyisen Jugoslavian hallitukset ja Bosnian serbiyhteisön (Republika Sprska) sekä SFOR-joukot kunnioittamaan naisten oikeutta osallistua vastaaviin tilaisuuksiin tulevaisuudessa ja olemaan estämättä ihmisten vapaata liikkuvuutta poliittisista syistä? Mitä neuvosto aikoo tehdä lopettaakseen Bosnian serbiyhteisön sovinistisen siiven pyrkimykset heikentää rauhanomaista rinnakkaineloa Bosnia-Hertsegovinassa? Vastaus (3. maaliskuuta 2003) Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvaoperaatio Bosnia ja Hertsegovinassa (UNMIBH) sekä korkean edustajan toimisto vahvistavat, että Serbitasavallan poliisi esti 11.7.2002 serbialaisen kansalaisjärjestön Naiset mustissa edustajaa matkustamasta Srebrenica/Potocariin kyseisenä päivänä pidettyyn Srebrenican joukkomurhan 7. vuosipäivän muistotilaisuuteen. Serbitasavallan poliisi esti maahanpääsyn myös federaation television TV-ryhmältä, joka oli menossa Srebrenica/Potocariin valmistelemaan suoraa lähetystä muistojumalanpalveluksesta. UNMIBH vahvisti myöhemmin, että Naiset mustissa -järjestö myöhästyi akkreditoinnin määräajasta eikä sen vuoksi päässyt matkustamaan Srebrenica/Potocariin. Federaation TV:n ryhmällä ei myöskään ollut voimassa olevaa hyväksyntää. UNMIBH ja SFOR arvioivat, että Serbitasavallan sisäasiainministeriön ja turvallisuustoimiin osallistuneiden 1500 poliisin toiminta oli asianmukaista. Edellä mainitut olivat kertoman mukaan ainoat kaksi poikkeusta. Muutoin kaikki osallistuneet järjestöt sekä rekisteröinti- ja akkreditointimenettelyjä noudattaneet tiedotusvälineiden muut 150 edustajaa saattoivat osallistua Srebrenica/Potocarin tapahtumiin tai raportoida niistä rajoituksetta. Tätä taustaa vasten neuvosto uskoo, että jatkotoimia ei tällä kertaa tarvita, koska Naiset mustissa -järjestön liikkumisvapaus on sittemmin palautettu normaaliksi. Neuvosto yhtyy Bosnia ja Hertsegovinan kansainvälisen yhteisön pahoitteluihin siitä, mitä Naiset mustissa -järjestölle tapahtui 11. heinäkuuta 2002. Järjestön sanoma etnisten ryhmien välisestä naisten keskeisestä solidaarisuudesta olisi tuonut muistojumalanpalvelukseen tärkeän ulottuvuuden. Neuvosto jättää komission toimivaltaan kuuluvan kysymyksen osan sen päätettäväksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2983/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) neuvostolle. Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0070 - 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2983/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) neuvostolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla Euroopan parlamentti hyväksyi 5. huhtikuuta 2001 päätöslauselman kalastuksen turvallisuudesta ja onnettomuuksien syistä(1), jonka 3 kohdassa se kehotti neuvostoa edistämään kalastajien sisällyttämistä tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettuun neuvoston direktiiviin 93/104/EY, jota on muutettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/34/EY, heidän suojelunsa parantamiseksi. Mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt asiassa? Miten neuvoston mielestä kalastustoiminnan turvallisuutta voidaan lisätä? (1) EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 359. Vastaus (20. helmikuuta 2003) 22. kesäkuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/34/EY laajennettiin neuvoston direktiivin 93/104//EY soveltamisalaa mm. kalastajiin. Muutetun direktiivin 93/104/EY 17 b artiklan 2 kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikilla merikalastusalusten työntekijöillä on oikeus riittävään lepoon ja että työaika rajoitetaan keskimäärin 48 tunnin viikoittaiseen työaikaan. Jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään 1. elokuuta 2003 mennessä. Direktiivin 2000/34/EY 3 artiklan mukaan komission on tarkasteltava viimeistään 1. elokuuta 2009 merikalastusalusten työntekijöitä koskevia säännöksiä, erityisesti terveyden ja turvallisuuden osalta. Neuvosto katsoo näin ollen, että kun jatkossa halutaan muuttaa kalastajien työaikaa heidän turvallisuutensa parantamiseksi, se olisi tehtävä edellä mainitun komission tarkastelun tulosten pohjalta. Joka tapauksessa voidaan todeta, että neuvosto ei voi ryhtyä uusiin toimiin ilman komission ehdotusta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3254/02

esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle

(19. marraskuuta 2002)

Aihe: Ilmassa leijuvien mikrohiukkasten korkea määrä Ateenassa ja Thessalonikissa

Kreikan lehdistö on kertonut, että eurooppalaisen Earlinet-verkon komissiolle tekemän tutkimuksen mukaan ilmassa leijuvien mikrohiukkasten määrä on Ateenassa ja Thessalonikissa korkein niistä 19:stä Euroopan kaupungista, jotka ovat mukana tutkimuksessa.

Mistä nämä korkeat pitoisuudet johtuvat? Mitä terveysriskejä niihin sisältyy ja mitä komissio on tehnyt ongelman ratkaisemiseksi?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(7. tammikuuta 2003)

Ilmassa leijuvat hiukkaset (particulate matter eli PM) voivat olla luonteeltaan ensisijaisia tai toissijaisia. Useimmissa Euroopan maissa teollisuus ja suuret liikennemäärät merkitsevät, että hiukkaset ovat varsinkin taajama-alueilla enimmäkseen peräisin ihmisten aiheuttamista lähteistä, jotka ovat samankaltaisia kautta Euroopan. Merkittävimmät lähteet ovat liikenne, teollisuustoiminta, polttaminen (teollisuus ja kotitaloudet), ihmisen aiheuttamat metsäpalot ja mekaaninen kuluminen. Ateenan ja Thessalonikin kaltaisilla tiheästi asutuilla ja erittäin teollistuneilla alueilla edellä mainittuja lähteitä pidetään pienten hiukkasten suurten pitoisuuksien tärkeimpänä syynä.

On yhä enemmän todisteita siitä, että hiukkaset vaikuttavat vahingollisesti ihmisen terveyteen aiheuttaen ennenaikaisia kuolemia ja heikentämällä elämänlaatua pahentamalla hengitysvaikeuksia, kuten astmaa. Komissio pyysi hiljattain Maailman terveysjärjestöä (WHO:ta) päivittämään saasteiden, siis myös hiukkasten, terveysvaikutuksia koskevat ohjeensa, ja tämän tarkastelun tulokset ovat saatavilla keväällä 2003.

Nykyisessä lainsäädännössä(1) määritellään uudet ja kunnianhimoiset pitkän ja lyhyen aikavälin raja-arvot (vuosi- ja vuorokausiraja-arvot) ilmassa oleville PM10-hiukkasille (halkaisijaltaan alle 10 µm hiukkasten kiinteät pitoisuudet), jotka on saavutettava vuodesta 2005 alkaen. Lisäksi useilla direktiiveillä on asetettu raja-arvoja tietyistä lähteistä, kuten tieliikenteestä, aiheutuville hiukkaspäästöille.

Komissio käynnisti toukokuussa 2001 Puhdasta ilmaa Eurooppaan -ohjelman (Clean Air For Europe, CAFE) tutkiakseen lisätoimien mahdollisuutta. Hiukkasia pidetään yhtenä tärkeimmistä tarkastelun kohteista. WHO:n tarkastelun lisäksi CAFE-ohjelman yhteydessä on esitetty useita muita aloitteita, jotka koskevat muun muassa hiukkasia,

esimerkiksi seuraavat:

- perusskenaario ja yhdennetyn arvioinnin mallinnus, jotka tarjoavat erilaisia toimenpidevaihtoehtoja ilmansaasteiden valvontaan ja muodostavat siten perustan lopullisille poliittisille päätöksille

- hiukkasiin liittyviä asioita käsittelevä CAFE-työryhmä, johon kuuluu eri osapuolia edustavia asiantuntijoita ja joka antaa suosituksia mahdollisista tulevista hiukkasia koskevista tavoitearvoista.

(1) Neuvoston direktiivi 1999/30/EY, annettu 22. huhtikuuta 1999, ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista (EYVL L 163, 29.6.1999).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3513/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Yhteisön ympäristölainsäädännön rikkominen Kreikassa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0161 - 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3513/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (10. joulukuuta 2002) Aihe: Yhteisön ympäristölainsäädännön rikkominen Kreikassa Saamieni tietojen mukaan ympäristöasioiden pääosaston valtuuskunta kävi 15. marraskuuta Kreikassa tutkiakseen tapauksia, joissa Kreikka oli rikkonut yhteisön ympäristölainsäädäntöä. Voisiko komissio kertoa, mitä yhteisön lainsäädännön rikkomistapauksia kyseinen valtuuskunta tutki, mitä päätelmiä se teki ja mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta Kreikka noudattaisi yhteisön lainsäädäntöä? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (8. tammikuuta 2003) Ympäristöasioiden pääosaston valtuuskunta osallistui Kreikassa 15. marraskuuta 2002 komission ja kansallisten viranomaisten yhteisiin kokouksiin, joissa tarkastellaan yhteisön lainsäädännön soveltamista jäsenvaltioissa. Kokousten tarkoituksena on vaihtaa näkemyksiä ja selventää yhteisön ympäristölainsäädäntöön liittyviä valitustapauksia. Kokouksen esityslistalla oli yhteensä 21 valitusta, joista kymmenen liittyi tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annettuun direktiiviin 85/337/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY(2), kymmenen luonnonsuojeluun (direktiivit 79/409/ETY(3) ja 92/43/ETY(4)) ja yksi juomaveteen (direktiivi 80/778/ETY(5)). Esityslistalla ei ollut yhtään rikkomistapausta. Kokous sujui rakentavan yhteistyön hengessä. Kreikan viranomaiset panivat merkille komission huomautukset ja osoittivat halua löytää ratkaisuja esille tuotuihin kysymyksiin ja ongelmiin. Kokouksen kuluessa saadut tiedot selvensivät kaikkia valitustapauksia, ja niistä ilmoitetaan komissiolle kirjallisesti useimpien valitusten kohdalla. Komissio voi saamiensa tietojen perusteella päättää eri valituksia koskevista jatkotoimista, kuten niiden käsittelyn lopettamisesta. Komissio ei kuitenkaan epäröi ryhtyä asianmukaisiin toimenpiteisiin varmistaakseen yhteisön oikeuden noudattamisen, EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen rikkomisesta johtuva menettely mukaan luettuna, jos jossakin tapauksessa todetaan yhteisön ympäristölainsäädäntöä rikotun. (1) Neuvoston direktiivi 85/337/ETY, annettu 27. kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista (EYVL L 175, 5.7.1985). (2) Neuvoston direktiivi 97/11/EY, annettu 3. maaliskuuta 1997, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta (EYVL L 73, 14.3.1997). (3) Neuvoston direktiivi 79/409/ETY, annettu 2. huhtikuuta 1979, luonnonvaraisten lintujen suojelusta (EYVL L 103, 25.4.1979). (4) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21. toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (EYVL L 206, 22.7.1992). (5) Neuvoston direktiivi 80/778/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980, juomaveden laadusta, EYVL L 229, 30.8.1980.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3880/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle. Yhteisön ohjelma vanhainkotien perustamiseksi Espanjan Costa del Solilla.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0200 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3880/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle (10. tammikuuta 2003) Aihe: Yhteisön ohjelma vanhainkotien perustamiseksi Espanjan Costa del Solilla Espanjan Aurinkorannikon ilmasto ja ympäristön miellyttävät puolet houkuttelevat sinne jäsenvaltioistamme vanhuksia, mikä on aiheuttanut todellisen vanhainkotien rakennushankkeiden tulvan tällä matkailualueella. Tämän vuoksi sekä asianomaiset viranomaiset että alan asiatuntijat ovat suositelleet sellaisen yhteisön ohjelman perustamista, jossa otetaan huomioon tällaisten vanhainkotien järjestelmällinen kehittäminen Aurinkorannikolla. Tarkoituksena on, että mahdollisimman suuri määrä henkilöitä, joiden valintana on viettää elämänsä viimeiset vuodet tämän alueen lämpimässä ilmapiirissä, voisi hyötyä hankkeista. Voiko komissio kertoa, pitääkö se soveliaana suosia vanhainkotien rakentamista Espanjan Aurinkorannikolle koskevaa ohjelmaa keinona edistää niiden järjestelmällisen kehityksen koordinointia lähtien sellaisten kaikentyyppisten tutkimusten rahoittamisesta, joilla taataan jäsenvaltioiden monia eläkeiän saavuttavia kansalaisia hyödyttävän yhteisön ohjelman onnistuminen? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (7. helmikuuta 2003) Vanhainkodit ja pitkäaikaishoito ovat osa sosiaaliturvajärjestelmiä, joista vastuu kuuluu jäsenvaltioille. Komissio ei aio laatia yhteisön ohjelmaa vanhainkotien perustamiseksi EU:hun.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3270/02 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle. Cliffen lentokentän rakentamisen vaikutukset.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0123 - 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3270/02 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle (12. marraskuuta 2002) Aihe: Cliffen lentokentän rakentamisen vaikutukset Onko komissio selvittänyt Cliffeen Hoon niemelle rakennettavan lentokentän mahdollisia ympäristövaikutuksia? Mitkä ehdot Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tulee täyttää, jotta se ei rikkoisi asetuksia EU:n suojeltavaksi nimittämille alueille rakentamisesta? Millä toimenpiteillä voidaan varmistaa, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus etene hankkeessa ilman EU:n asettamia seuraamuksia? Onko näihin toimenpiteisiin ryhdytty? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 2002) Komissio on tietoinen siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta suunnittelee uuden kansainvälisen lentoaseman rakentamista Cliffeen osana Kaakkois-Englannin lentoliikenteen kehittämishanketta. Cliffe Marshes -suoalue on osa Thames-joen suistoa ja Marshes-erityissuojelualuetta, joka on nimetty luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1) mukaisesti. Näin ollen sellaisen lentoaseman rakentaminen, joka saattaa vaikuttaa heikentävästi alueeseen, on mahdollista ainoastaan, jos se täyttää luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) 6 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetyt menettelyihin ja käytäntöön liittyvät vaatimukset, joita sovelletaan erityissuojelualueisiin. Tällöin suunnitellun hankkeen ympäristövaikutukset on arvioitava ottaen erityisesti huomioon sen mahdolliset vaikutukset erityissuojelualueen luonnonsuojeluarvoihin. Mikäli arviointi osoittaa, että hanke aiheuttaa huomattavaa vahinkoa erityissuojelualueelle, hanke voidaan sallia ainoastaan, jos muita vaihtoehtoja ei ole käytettävissä ja hankkeeseen liittyy yleisen edun kannalta pakottavia syitä. Tällaisessa tapauksessa on toteutettava korvaavia toimenpiteitä, joilla kompensoidaan hankkeen vuoksi luontotyypille aiheutunut vahinko. Mainittakoon myös, että lentoasemien rakentamista käsitellään tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3. maaliskuuta 1997 annetussa neuvoston direktiivissä 97/11/EY(3). Ympäristövaikutusten arviointi on suoritettava aina, kun hanke koskee lentoasemaa, jonka pääkiitorata on vähintään 2 100 metriä pitkä. Muita lentoasemia koskevien hankkeiden osalta suoritetaan esitutkinta, jonka perusteella päätetään, onko arviointi tarpeellinen. Koska lentoaseman rakentaminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, siihen ei tarvita lupaa komissiolta etukäteen. (1) EYVL L 103, 25.4.1979. (2) EYVL L 206, 22.7.1992. (3) EYVL L 73, 14.3.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2179/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Rahoitussuunnitelma yhteisen kalastuspolitiikan uudistusehdotusten toiseen kokonaisuuteen kuuluvien lainsäädäntöehdotusten ja toimien täytäntöön panemiseksi.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0034 - 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2179/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (18. heinäkuuta 2002) Aihe: Rahoitussuunnitelma yhteisen kalastuspolitiikan uudistusehdotusten toiseen kokonaisuuteen kuuluvien lainsäädäntöehdotusten ja toimien täytäntöön panemiseksi Yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevan komission tiedonannon(1) päätelmissä esitellään muun muassa lainsäädäntöehdotuksia ja toimia, joilla pyritään tasapainottamaan kalastusalan rakenneuudistuksesta aiheutuvia sosiaalisia, taloudellisia ja alueellisia seurauksia sekä parantamaan kalastuksenhoitoa ja kalastuksenhoitoa koskevien tieteellisten lausuntojen laatua, ja toimia, jotka koskevat saaliiden poisheittämistä, kalakantojen arvioinnin parantamista yhteisön ulkopuolisilla vesillä ja yhteistä tarkastusorganisaatiota. Mikä on näitä toimia koskeva rahoitussuunnitelma vuosiksi 20002006 ottaen huomioon Agenda 2000 -asiakirjassa vahvistettu rahoituskehitys? (1) KOM(2002) 181 lopullinen. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (13. syyskuuta 2002) Asiakirja, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, on yleinen tiedonanto, joka tunnetaan myös uudistuksen toimintasuunnitelmana. Siinä mainitaan useampia tekstejä ja ehdotuksia, jotka on määrä hyväksyä uudistusprosessin kuluessa. Kaikilla niistä ei arvioida olevan vaikutuksia talousarvioon. Komissiossa tähän mennessä päätettyjen uudistustoimenpiteiden taloudelliset vaikutukset ilmenevät selkeimmin vesiluonnonvarojen säilyttämistä koskevasta tiedonannosta(1) ja erityisesti sen liitteenä olevasta rahoitusselvityksestä. Toimet käsittävät - yhteisön toimenpiteen kalastusalusten romuttamiseksi(2) 32 miljoonaa euroa vuonna 2003, kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) myöhemmin tehtävillä määrärahasiirroilla, - yhteisen valvontarakenteen toteutettavuustutkimuksen vuonna 2003 miljoona euroa, lopullinen talousarvio voidaan vahvistaa vasta kun tutkimuksen tulokset ovat tiedossa, - vuoropuhelun ja hallinnon lujittamisen vuodesta 2003 (400 000 euroa) vuoteen 2006 (700 000 euroa), - tieteellisen neuvonnan tehostamisen, johon tarvitaan 4 miljoonaa euroa vuonna 2003 ja 7 miljoonaa euroa vuonna 2006. Muiden kysyjän mainitsemien toimien ei uskota aiheuttavan lisäkustannuksia, jotka ylittäisivät tavanomaisen talousarviomenettelyn ja rahoitusnäkymien enimmäismäärien puitteissa katettavat määrät. (1) KOM(2002) 185 lopullinen. (2) Asiakirjassa KOM(2002) 190 on saatavissa lisää yksityiskohtaisia tietoja aiheesta ja erityisesti sosiaalis-taloudellisista näkökohdista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3764/02 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle. Euroopan sosiaalirahasto.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0241 - 0242



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3764/02 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle (23. joulukuuta 2002) Aihe: Euroopan sosiaalirahasto Monissa EU:n jäsenvaltioissa turvapaikanhakijat ja maahanmuuttajat eivät ole oikeutettuja hakemaan työtä. Siksi he eivät myöskään voi osallistua ESR:n rahoittamille kursseille. Onko kyseessä virallinen EU:n säännös vai jäsenvaltioiden oma kriteeri? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 2003) Yhteisön lainsäädännössä ei ole säännöksiä turvapaikanhakijoiden ja siirtolaisten pääsystä Euroopan sosiaalirahaston (ESR) rahoittamille kursseille. Jos jokin erityisryhmä tai yksilö jää ESR-tuen ulkopuolelle, se johtuu työmarkkinoille pääsyä koskevasta kansallisesta lainsäädännöstä kyseisessä jäsenvaltiossa. Osallistumista ESR-rahoitteisiin toimiin säännellään rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1260/1999(1) yleisesti ja Euroopan sosiaalirahastosta 12 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1784/1999(2) tarkemmin. ESR-tukea voivat saada kaikki sellaiset henkilöt, joille myönnetään pääsy työmarkkinoille. Työmarkkinoille pääsy kuuluu yksinomaan kansallisen lainsäädännön piiriin. Eräät jäsenvaltiot eivät anna turvapaikanhakijoille tai tietyille siirtolaisille lupaa tehdä töitä. Tietyissä jäsenvaltioissa turvapaikanhakijoilta evätään pääsy työmarkkinoille. Vaikka oikeutta työskentelyyn ei ole, se ei kuitenkaan välttämättä sulje henkilöä ESR-tuen ulkopuolelle. Rakennerahastoasetukset antavat turvapaikanhakijoille mahdollisuuden osallistua ESR-rahoitteiseen koulutukseen, jolla heitä valmistellaan mahdolliseen siirtymiseen työmarkkinoille. Hankkeita, joilla autetaan turvapaikanhakijoita valmistautumaan työmarkkinoihin, voidaan rahoittaa EQUAL-yhteisöaloitteesta, jolla tuetaan uusia keinoja puuttua työmarkkinasyrjinnän kaikkiin muotoihin. Yksi EQUAL-aloitteen ensisijaisista teemoista on juuri poistaa turvapaikanhakijoiden kokemaa syrjintää työmarkkinoilla. Erityistoimien luonne riippuu siitä, onko turvapaikanhakijoilla oikeus työskennellä kyseisessä jäsenvaltiossa. Jos siirtolaisilla on oikeus työskennellä, ESR-tuen pitäisi olla heidän saatavillaan samalla tavoin kuin unionin kansalaisilla. Jos työskentelyoikeutta ei ole, he eivät yleensä saa myöskään ESR-tukea. (1) EYVL L 161, 26.6.1999. (2) EYVL L 213, 13.8.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3280/02 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle. Teollinen kalastus — tuulenkalat.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0185 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3280/02 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle (19. marraskuuta 2002) Aihe: Teollinen kalastus tuulenkalat Ottaen huomioon, että hollantilaiset kalastajat ovat pyytäneet ennätysmäärän tuulenkaloja (tämän vuoden huhtikuussa rikottiin vuodelta 1994 peräisin ollut 72 000 tonnin ennätyssaalis, kun maihin purettiin 78 000 tonnia tuulenkaloja), miten komissio voi varmistaa, että mainittu pyynti ei vahingoita Pohjanmeren jo ennestään uhanalaisia vaalealihaisten kalojen kantoja? Miksi komissio ei ole radikaalisti rajoittanut teollisen kalastuksen saalismääriä, kun otetaan huomioon kalastukselta suljetut alueet ja kalastusalan kiintiöiden pienentäminen suhteessa kalan käyttöön ihmisravintona? Miten komissio voi perustella välinpitämätöntä suhtautumistaan teolliseen kalastukseen, kun otetaan huomioon, että se vahingoittaa merten ekosysteemiä ja että se selvästi vaikuttaa muuhun kalastustoimintaan, joka on Pohjanmeren rantavaltioiden kalastuksesta riippuvaisten yhdyskuntien olemassaolon kannalta ratkaisevan tärkeä tekijä? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (23. joulukuuta 2002) Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan Tanskan kalastajat purkivat aluksesta tuulenkalaa 178 000 tonnia huhtikuussa 2002 ja 245 000 tonnia toukokuussa 2002. Viimeisten 25 vuoden aikana tuulenkalan vuotuinen kokonaissaalis on vaihdellut 500 000 tonnin ja 1,1 miljoonan tonnin välillä ilman selkeää suuntausta. Komissio ei ole tietoinen todisteista, joiden mukaan tuulenkalan kalastus vaikuttaisi erittäin kielteisesti vähärasvaisten kalojen kantoihin. Käytettävissä olevat tiedot osoittavat, että tuulenkalan pyynnissä saatavat vähärasvaisista kaloista koostuvat sivusaaliit ovat erittäin vähäisiä muunlaiseen kalastukseen verrattuna. Komissio ei myöskään ole saanut tieteellisiä todisteita tai muuta tietoa, jotka osoittaisivat, että tuulenkalan kalastuksen vuoksi vähärasvaisilla kaloilla ei ole riittävästi ravintoa. Komissio pyysi kuitenkin hiljattain kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES) tutkimaan teollisen kalastuksen mahdollisia vaikutuksia ekosysteemiin.