KIRJALLINEN KYSYMYS P-4069/00

esittäjä(t): Antonio Di Pietro (ELDR) komissiolle

(20. joulukuuta 2000)

Aihe: Puhelumaksujen korottaminen

Kilpailuasioista vastaa komission jäsen Mario Monti on italian lehdistön mukaan pyytänyt Italian televiestintäviranomaisia korottamaan kiinteän puhelinverkon maksuja vähintään kuusi prosenttia vuodessa arvonlisäveroa ja inflaatiota huomioon ottamatta.

Italian Telecom saa kiinteästä puhelinverkosta tuloja noin 7 700 miljardia liiraa vuodessa, ja ostovoimaan nähden tulot näyttäisivät olevan Euroopan korkeimmat. Joka tapauksessa siirryttäessä perusmaksusta lupamaksuun puhelinmaksuja pitäisi korottamisen sijasta laskea asteittain, kunnes kiinteän verkon ylläpidosta aiheutuvat kustannukset on katettu kilpailua vääristämättä.

Näyttäisi kuitenkin siltä, että ns. vajeen varmistamista koskevan selvityksen on tehnyt liikenneministeriön entinen johtaja, joka on siirtynyt televiestintäviranomaisen palvelukseen ja edelleen Italian Telecomille.

Kaksi italialaista kuluttajajärjestöä - Adusbef ja Codacons - ovat kilpailuasioista vastaavan komission jäsenen esittämän perusmaksun korotuksen jälkeen lähettäneet toimivaltaisille viranomaisille pyynnön varmistaakseen, onko edellä mainitulla komission jäsenellä valtuudet esittää riippumattomille viranomaisille perusmaksun korottamista tai olisiko hänen pikemmin rajoituttava pelkästään keskustelemaan hallitusten kanssa.

Edellä esitetyn perusteella näyttäisi olevan syytä varmistaa, ettei kilpailuasioista vastaavassa yksikössä laadita kannanottoja, jotka voivat johtaa eturistiriitaan yksikön tekemien päätösten kanssa, kuten tässä tapauksessa viestintäviranomaisille esitetyn maksujen korotuspyynnön kanssa.

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(2. toukokuuta 2001)

Komissio päätti vuonna 1998 kilpailuasioista tuolloin vastanneen komission jäsenen ehdotuksesta aloittaa rikkomisesta johtuvan menettelyn Italiaa vastaan, koska maa ei ollut antanut Telecom Italialle lupaa tasapainottaa puhelumaksujaan. Direktiivin 90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 4 b artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on sallittava puhelumaksujen mukauttaminen niistä aiheutuviin kustannuksiin ennen markkinoiden vapautumista 1. tammikuuta 1998. Velvoitteen tavoitteena on estää sellaisten kustannuksia alhaisempien hintojen ylläpitäminen markkinoilla, jotka hankaloittaisivat markkinoiden uusien toimijoiden investointeja.

Syys-lokakuussa 2000 Italian televiestintäviranomaisen (AGCOM) ja komission asiantuntijat pääsivät sopimukseen Telecom Italian liittymämaksusta. Sopimuksen ansiosta on voitu laskea tarvittava palvelumaksun korotus, jotta Telecom Italia saa riittävästi tuloja palvelun kustannusten kattamiseksi. Komissio puuttui AGCOMin toimintaan ainoastaan muistuttaakseen sille, että jos AGCOM ei salli korotusta, komissiolla ei ole muuta mahdollisuutta kuin ilmoittaa asiasta yhteisöjen tuomioistuimelle direktiivin rikkomisen toteamiseksi. Komissiolla oli itse asiassa velvollisuus ilmoittaa yhteisöjen tuomioistuimelle, jos AGCOM ei vielä yli kahden vuoden menettelyn jälkeenkään antaisi Telecom Italian muuttaa palvelumaksuaan kustannusten mukaisiksi. Koska direktiivissä säädetään maksujen mukauttamisesta palveluista aiheutuviin kustannuksiin, kansainvälistä vertailua ei voida tehdä.

Telecom Italia ei puuttunut liittymämaksun laskemiseen muutoin kuin toimittamalla vaaditut kirjanpitotiedot ja käytettyä kirjanpitomenettelyä koskevat täsmennykset. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman, nykyisin Telecom Italian palveluksessa työskentelevän entisen korkean virkamiehen toimiin komissio ei voi ottaa kantaa, koska kyseessä on täysin Italian sisäinen asia.

Komissio sai kuluttajajärjestöiltä kirjeen, jossa järjestöt tiedustelivat, oliko komissiolla valtuudet ja oliko sen mielestä asianmukaista puuttua maksujen tasapainottamiseen. Komissio vastasi kirjeeseen, joka näytti perustuvan väärinkäsityksiin, ja perusteli menettelynsä. Komissio ei aseta kyseenalaiseksi AGCOMin käyttöön ottamaa niin kutsuttua hintakattoperiaatetta. Jos Telecom Italia siis korottaa palvelumaksua, sen on alennettava muita hintoja, jotta se ei ylitä vuosille 2001 ja 2002 asetettua ylärajaa. Keskivertokuluttajalle kyseisellä toimenpiteellä ei ole merkitystä. Komissio ei ole antanut määräystä palvelumaksun korottamisesta eikä varsinkaan ole määrännyt korotuksen suuruutta. Komissio on ainoastaan tuonut esiin sille itselleen asetetut oikeudelliset velvoitteet.

Yhdenkään kilpailusta vastaavan komission jäsenen kabinetissa työskentelevän henkilön toimintaan ei liity eturistiriitaa.