ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0332/99 esittäjä(t): Gianni Tamino (V) komissiolle (23. helmikuuta 1999) Aihe: Neuvoston direktiivi 98/58 tuotantoeläinten suojelusta Italian edustajainhuone hyväksyi 28. tammikuuta lopullisesti lait, joilla yhteisön vuoden 1998 säädöksiä saatettiin osaksi Italian lainsäädäntöä. Niiden direktiivien joukossa, jotka saatettiin osaksi Italian kansallista lainsäädäntöä, ei ollut tuotantoeläinten suojelusta annettu neuvoston direktiivi 98/58(1), jonka 10 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava kansalliset säädökset voimaan viimeistään 31. joulukuuta 1999. On selvää, että Italia ei ehdi ajoissa panna tätä tärkeää direktiiviä täytäntöön, koska seuraava aika, jolloin yhteisön säädöksiä saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, osuu vuoden loppuun, ja prosessi vie tavallisesti noin vuoden siitä, kun yhteisön säädös on hyväksytty Italiassa. Onko komissio tietoinen tilanteesta? Mitä mieltä se on asiasta? Mitä se aikoo tehdä? Onko komissio aloittanut tarvittavat toimet noudattaakseen mainitun direktiivin 8 artiklassa säädettyä määräaikaa, joka umpeutuu 30. kesäkuuta 1999, ja aikooko se pitää parlamentin ajan tasalla? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (9. huhtikuuta 1999) Komissio ei ollut tietoinen mainitusta ongelmasta. Komission tehtävänä on muistuttaa jäsenvaltioita niiden velvoitteesta panna direktiivit täytäntöön säädettyyn määräaikaan mennessä. Jos direktiiviä ei panna asianmukaisesti täytäntöön mainittuun määräaikaan mennessä, rikkomismenettelyt aloitetaan automaattisesti. Komissio on aloittanut ennen 30. kesäkuuta 1999 neuvostolle annettavan kertomuksen laatimisen tuotantoeläinten suojelusta 25 päivänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/58/EY(2) 8 artiklan mukaisesti. Komissio on pyytänyt kaikkia kolmansia maita, jotka saavat tuoda eläimiä tai eläintuotteita yhteisöön, lähettämään tietoja soveltamistaan tiloilla pidettävien eläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana tai teurastushetkellä koskevista lainsäädännöstä tai muista säännöksistä. Kun nämä tiedot on saatu, niitä tarkastellaan sekä direktiivin 98/58/EY 8 artiklan että Maailman kauppajärjestön (WTO) velvoitteiden perusteella. Kertomus toimitetaan myös parlamentille. (1) EYVL L 221, 8.8.1998, s. 23. (2) EYVL L 221, 8.8.1998.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0657/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso henkilöä kohden on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, lasketaan kuuluviksi tavoitteen 1 alueisiin ja ne hyötyvät huomattavista yhteisötuista. Jotta tiedettäisiin, ylittyykö tämä kynnys vai ei, rakennerahastojen yleiset säännökset vahvistavassa neuvoston asetusluonnoksessa (KOM(98) 0131 lopull.)(1) säädetään otettavaksi huomioon Eurostatissa viimeisen kolmen vuoden ajalta käytettävissä olevat luvut. Tällä hetkellä sillä on tiedot ainoastaan varainhoitovuosilta 1994, 1995 ja 1996. Mitkä ovat Valencian luvut kyseisinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0435/99 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE) komissiolle (4. maaliskuuta 1999) Aihe: Alankomaiden Genevessä 24. kesäkuuta 1986 tehdyn turvallisuutta asbestin käytössä koskevan yleissopimuksen ratifiointi (Kansainvälisen työjärjestön 27. istunnossa hyväksytty yleissopimus n:o 162 turvallisuudesta asbestin käytössä) Komissio vei yhteisöjen tuomioistuimeen kysymyksen (joka liittyy keskusteluun yhteisön toimivallasta) siitä, onko Euroopan unionin vai jäsenvaltioiden vahvistettava Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus n:o 162 turvallisuudesta asbestin käytössä. Tuomioistuin antoi 19. maaliskuuta 1993 lausuntonsa, jonka päätelmänä oli, että toimivalta ei ole yksinomaan unionin vaan jäsenvaltioiden ja unionin yhteinen. 1. Onko komissio tietoinen yhteisöjen tuomioistuimen antamasta lausunnosta? 2. Jos komissio on tietoinen tästä lausunnosta, miten se suhtautuu siihen? 3. Aikooko komissio ratkaista asian lähiaikoina lopullisesti? 4. Onko komissio tietoinen, että jotkut jäsenvaltiot aikovat ratifioida yleissopimukset tai ovat jo ratifioineet ne? 5. Mikä on komission suhtautuminen, jos se on tietoinen tästä? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (9. huhtikuuta 1999) Komissio pyysi 21. elokuuta 1991 yhteisöjen tuomioistuimelta lausuntoa siitä, onko turvallisuutta kemikaalien käytössä työssä koskeva Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimus 170 EY:n perustamissopimuksen mukainen, onko yhteisö toimivaltainen tekemään tämän yleissopimuksen ja millaiset seuraukset siitä olisi jäsenvaltioille. Yhteisöjen tuomioistuin antoi 19. maaliskuuta 1993 lausuntonsa 2/91, jossa se totesi, että toimivalta ILOn yleissopimuksen 170 tekemiseksi kuuluu jäsenvaltioille ja yhteisölle yhdessä. Tuomioistuin sulki myös pois mahdollisuuden yhteisön yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan, joka johtuisi vähimmäisvaatimuksista muodostuvasta sisäisestä sääntelystä (kuten on asbestia koskevissa direktiiveissä), ainakin kun samaa asiaa koskeva kansainvälinen sääntö on myös vähimmäisvaatimus (kuten yleissopimukset 162 ja 170). Yhteisöjen tuomioistuin korosti lisäksi sitä, että kun sopimuksen tai yleissopimuksen asia kuuluu osittain yhteisölle ja osittain jäsenvaltioille, on tärkeää taata jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten välinen tiivis yhteistyö sekä neuvottelu- ja sopimuksentekoprosessissa että pantaessa täytäntöön sovittuja sitoumuksia. Pitäen mielessä tämän lausunnon komissio esitti 12. tammikuuta 1994 ehdotuksen neuvoston päätökseksi(1), joka koskee yhteisön ulkoisen toimivallan käyttöä kansainvälisissä työalan konferensseissa silloin, kun asia kuuluu sekä yhteisön että jäsenvaltioiden toimivaltaan. Eräät jäsenvaltiot ovat ratifioineet jaettuun toimivaltaan kuuluvia asioita koskevia ILOn yleissopimuksia (tähän mennessä viisi jäsenmaata on ratifioinut yleissopimuksen 162). Neuvosto ei ole hyväksynyt komission ehdotusta, eikä siitä ole keskusteltu. Komissio on edelleen valmis löytämään yhteisöjen tuomioistuimen lausunnon mukaisen, tarkoituksenmukaisen ratkaisun. (1) KOM(94) 2 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0044



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0248/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Welsin läntinen liittymä Eurooppaan on tarkoitus rakentaa yhtenäinen tieverkko Pohjanmereltä Kreikkaan asti. Hampurin ja Belgradin välinen reitti, jonka pituus on 1 600 kilometriä, on rakennettu valmiiksi lukuun ottamatta kahta Itävallassa sijaitsevaa osuutta. Welsin läntisen liittymän on tarkoitus yhdistää moottoritie A8 (Innkreisautobahn) Welsin kaupungin kohdalla Phyrnin moottoritiehen A9. Toistaiseksi kaukoliikenteen ajoneuvot kulkevat pitkää kiertotietä tai Welsin itäistä ohitustietä tiheään rakennetun alueen läpi. Welsin läntinen liittymä parantaa liikenneturvallisuutta huomattavasti: Ajettujen kilometrien määrä vähenee vuosittain sadalla miljoonalla ja ajoaika noin 900 000 tunnilla. Kansantaloudellisen hyödyn arvioidaan olevan lähes puoli miljardia Itävallan shillinkiä. Ympäristön kuormitus vähenee. Polttoaineen kulutus 5 000 ajoneuvoa kohti laskee vuodessa 10 000 tonnilla. Welsin läntinen liittymä on edelleen hankkeen tasolla. Kuinka komissio aikoo tukea ja nopeuttaa hankkeen toteutusta? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (13. huhtikuuta 1999) "Westspange Wels" tiehanke on määritelty yhteistä etua koskevaksi hankkeeksi yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23. heinäkuuta 1996 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1692/96/EY(1) mukaisesti. Nämä suuntaviivat muodostavat yleisen viitekehyksen, jonka tarkoituksena on rohkaista kyseessä olevia jäsenvaltioita toteuttamaan niiden määrittelemiään yhteistä etua koskevia hankkeita. Päätös kyseessä olevan tiehankkeen toteuttamisesta, sekä sen rahoitus kuuluvat Itävallan hallituksen vastuulle. Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18. syyskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2236/95(2) mukaisesti yhteisö voi tukea hanketta mikäli se täyttää tietyt ehdot ja kriteerit. Kyseessä olevan jäsenvaltion täytyy itse jättää kaikki taloudellista tukea koskevat hakemukset. Tukea myöntäessään yhteisö kiinnittää huomiota esimerkiksi seuraaviin kriteereihin: hankkeen määräaika, rahoituksen luotettavuus ja ympäristövaikutukset. Itävallan hallitus ei ole tähän mennessä pyytänyt yhteisöltä taloudellista tukea "Westspange Wels" hankkeelle. Hanke ei kuulu Itävallan rakennerahastojen piiriin, koska kyseessä oleva alue ei ole siihen sopiva. (1) EYVL L 228, 9.9.1996. (2) EYVL L 228, 23.9.1995.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0139



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0695/99 esittäjä(t): Christine Crawley (PSE) komissiolle (9. maaliskuuta 1999) Aihe: Osa-aikaisten työntekijöiden eläkkeet Vuonna 1995 Britannian ylähuone pyysi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkopäätöstä työtuomioistuimissa vireillä olevaa 45 000 oikeustapausta varten, joissa osa-aikaiset työntekijät ovat esittäneet entisille työnantajilleen takautuvia vaatimuksia menetetyistä eläke-etuuksista. Koska osa ennakkopäätöstä odottavista eläkkeensaajista on jo kuolemassa ennen kuin he saavat vetoomustaan koskevan päätöksen, voiko komissio painostaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta tekemään päätöksen asiassa mahdollisimman pian? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) Parlamentinjäsen viittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa käsiteltävänä olevaan asiaan nro C-78/98 Preston et al., jonka tuomioistuin vastaanotti maaliskuussa 1998. Asiaa käsiteltiin oikeuden istunnossa 23. maaliskuuta 1999. Asia koskee EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan soveltamista siten kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut sitä 17. toukokuuta 1990 asiassa Barber(1) antamassaan tuomiossa ja myöhemmissä tulkintaratkaisuissa, erityisesti 28. syyskuuta 1994 asioissa C-57/93 Vroege(2) ja C-128/93 Fisscher(3) annetuissa tuomioissa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva tuomioistuin saattoi kyseisten kahden päätöksen todellisen soveltamisalan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Kyseessä on oikeus kuulua ammattieläkejärjestelmän piiriin 8. huhtikuuta 1976 lähtien, jolloin annettiin osa-aikaisia työntekijöitä, joista suurin osa on naisia, koskeva ratkaisu asiassa Defrenne(4). Komissio ei voi vaikuttaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen parlamentinjäsenen toivomalla tavalla. (1) C-262/88, Kok. 1990, s. I-1889. (2) Kok. 1994, s. I-4541. (3) Kok. 1994, s. I-4583. (4) C-43/75, Kok. 1976, s. 455.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0296/99 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Viljapohjaiset valmisruoat ja lastenruoat Komissiolta kysytään, onko Kreikka ilmoittanut sille, mitä komission 16. helmikuuta 1996 antamien direktiivien 96/4 ja 96/5/EY noudattamisen kannalta välttämättömiä lainsäädännöllisiä, asetuksellisia ja hallinnollisia määräyksiä se on antanut. Jos on, milloin ilmoitus on annettu? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä siinä tapauksessa, että määräyksiä ei ole asianmukaisesti pantu täytäntöön?
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0097



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0345/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (23. helmikuuta 1999) Aihe: Julkisten lauttaliikenneyritysten syrjivä hintapolitiikka Kysymyksen esittäjä kiittää komission asiasta vastaavaa jäsentä 15. joulukuuta 1998 täysistunnossa sekä 1. helmikuuta 1999 kirjeitse antamasta vastauksesta kysymykseen H-1068/98(1) (n:o 0207). Kysymyksen esittäjä on samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että yksityisyritykset, joilla ei ole hallitsevaa asemaa markkinoilla, toimivat EU:n lainsäädännön vastaisesti. Kaksi kohtaa vaatii vielä tarkennusta: 1. Voiko tässä tapauksessa olla kyse 85 artiklan vastaisesta yhteisymmärryksestä? 2. Miten asian tila muuttuisi, jos julkinen yritys harjoittaisi lauttaliikennettä? Pitäisikö kyseinen lauttaliikenteen harjoittaja luokitella tällöin julkiseksi yritykseksi? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (31. maaliskuuta 1999) Väärinkäsitysten välttämiseksi on huomautettava, että vastauksessa ja kirjeessä, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa, ilmoitettiin, ettei komissio katso yksityisyritysten, jotka eivät ole määräävässä asemassa, rikkoneen yhteisön kilpailusääntöjä. 1. Komissiolla ei ole todisteita EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan vastaisesta horisontaalisesta kartellisopimuksesta lauttaliikenteen harjoittajien välillä. 2. Julkisilla yrityksillä on kaikkien muiden yritysten tavoin velvollisuus noudattaa yhteisön kilpailusääntöjä. Perustamissopimuksen 90 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot eivät toteuta eivätkä pidä voimassa mitään toimenpidettä, joka koskee julkisia yrityksiä, ja tästä määräyksestä voidaan poiketa vain 90 artiklan 2 kohdassa mainituista syistä. Tässä tapauksessa ei ilmeisesti ole kyse yksityisen yrityksen harjoittamasta yhteisön lainsäädännön vastaisesta toiminnasta eikä tilannetta muuttaisi myöskään se, jos kyseisen lauttaliikennepalvelun tarjoajana olisi julkinen yritys. Lauttayhtiö, johon parlamentin jäsen viittaa, on yksityinen yhtiö, joka ei ole julkisyhteisön omistuksessa eivätkä julkisyhteisöt käytä siinä määräysvaltaa. Yritystä ei tästä syystä voida luokitella julkiseksi yritykseksi. (1) Euroopan parlamentin keskustelut (joulukuu 1998).
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0856/99 esittäjä(t): Marilena Marín (UPE) komissiolle (7. huhtikuuta 1999) Aihe: Venetsialaisten vangitseminen mielipiteiden vapaan esittämisen vuoksi Kolme venetsialaista on vangittu, eikä heille ole myönnetty oikeutta korvata rangaistuksiaan kokeellisena yhdyskuntapalveluna 8. maaliskuuta 1999 annetun lain tarkoittamalla tavalla. Nämä kolme henkilöä, jotka osallistuivat vuonna 1997 Venetsian Pyhän Markuksen aukiolla pidettyyn rauhanomaiseen mielenosoitukseen, jossa vaadittiin Veneton maakunnalle laajempaa itsehallintoa, eivät ole vaaraksi, vaan he ovat osallistuneet kulttuuriseen, sosiaaliseen ja poliittiseen toimintaan, jolla pyritään saamaan aikaan keskustelua alueellisesta itsehallinnosta, kansojen oikeuksista ja ihmisoikeuksista rekisteröidyn yhdistyksen puitteissa. He ovat olleet täysin normaalisti työssään sen jälkeen kun rangaistus vahvistettiin. Koska Venetsian yleinen syyttäjä on esittänyt valituksen vetoomustuomioistuimen tuomareiden päätöksestä, heitä koskee perustuslain suoma syyttömyysolettama, jonka mukaan heidät voidaan vangita vasta sitten kun kaikki oikeudenkäynnin vaiheet on saatettu päätökseen tai jos heitä voidaan pitää todellisena uhkana. Näiden henkilöiden rauhanomaisesti esittämät vaatimukset, jotka liittyvät säädökseen Veneton alueen itsehallinnosta, joka on myös Italian lakina vuodesta 1971, ovat täysin perusteltuja ja ajankohtaisia (riittänee kun mainitaan tässä yhteydessä Italian hallituksen tällä viikolla hyväksymä lakialoite), ja ne on esitetty perustuslain takaaman mielipiteiden esittämisvapauden puitteissa. Voiko komissio sanoa miten se aikoo varmistaa jäsenvaltioille yhteisten perusoikeuksien kunnioittamisen Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten velvoitteiden mukaisesti? Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Komissio muistuttaa, että jäsenvaltion ja sen kansalaisten välisiä suhteita säännellään ihmisoikeuksien osalta ensisijaisesti Roomassa 4 päivänä marraskuuta 1950 ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelemiseksi tehdyllä yleissopimuksella. Näin ollen Italian kansalaiset voivat viedä mainitun asian Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen sen jälkeen, kun kaikki kansallisella tasolla käytettävissä olevat oikeudelliset keinot on käytetty.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1065/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (20. huhtikuuta 1999) Aihe: Marraskuun 18 päivänä annetut Ranskan lakia 97-1051 täydentävät säännökset merikalastuksesta ja vesiviljelystä ja niiden yhteensopivuus yhteisön lainsäädännön kanssa Vastauksessaan kysymykseeni E-0301/99(1) komissio lupasi pyytää Ranskan viranomaisilta kysymyksessäni tarkoitettuja säännöksiä koskevan tiedonannon ja tutkia säännökset. Haluan painottaa sitä, että tämän jälkeen komission olisi kerrottava minulle, katsooko se, että nämä täydentävät säännökset ja erityisesti aikaisemmin mainittu ilmoitus pysyvästä sijoittautumispaikasta ovat yhdenmukaisia yhteisön oikeuden kanssa sellaisena kuin tuomioistuin sen tulkitsee? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Komissio vastaa arvoisalle parlamentin jäsenelle katsovansa, että Ranskan viranomaisten vuoden 1998 loppupuolella kalastusalan yrityksille osoittama tiedote Ranskan kiintiöiden kalastukseen liittyvistä uusista edellytyksistä on yhteensopiva yhteisön lainsäädännön kanssa. Komissio on kuitenkin uudelleen korostanut Ranskan viranomaisille, että näiden uusien edellytysten soveltamisen alkuvaiheessa on tärkeää joustaa hieman, jotta kalastusyritykset voivat sopusointuisesti mukautua uuteen tilanteeseen. Ranskan viranomaiset ovat vakuuttaneet komissiolle, että ne toimivat tällä tavoin. (1) EYVL C 341, 29.11.1999, s. 87.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0108



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0344/99 esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) komissiolle (23. helmikuuta 1999) Aihe: Tuotekohtainen ympäristönsuojelu Euroopan komission pääosasto XI on kuuleman mukaan teetättänyt tutkimuksen tuotekohtaisen ympäristönsuojelun alalla käytettävissä olevista välineistä. Tutkimuksen johtopäätökseksi saatiin se, että olisi luotava kokonaisvaltainen tuotepolitiikka, joka ottaisi huomioon tuotteen koko elinkaaren. 1. Tukeeko Euroopan komissio tätä johtopäätöstä? 2. Mitä muita johtopäätöksiä Euroopan komissio aikoo vetää tästä tutkimuksesta muun ympäristönsuojelua koskevan lainsäädännön varalle? 3. Onko tämän tutkimuksen pohjalta jo tehty konkreettisia lainsäädäntöehdotuksia? 4. Onko tutkimuksesta olemassa tiivistelmää, johon Euroopan parlamentti voisi tutustua? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) 1. Komissio tukee päätelmää, jonka mukaan integroidussa tuotepolitiikassa olisi otettava huomioon tuotteiden koko elinkaari. 2. Integroidusta tuotepolitiikasta keskustellaan edelleen eikä lopullisia päätelmiä ole vielä tehty. Komissio järjesti aiheesta työpajan joulukuussa 1998, ja siitä keskustellaan ympäristöministerien epävirallisessa kokouksessa Weimarissa 7.-9. toukokuuta 1999. Komission on tarkoitus esitellä integroitua tuotepolitiikkaa käsittelevä vihreä kirja kesän jälkeen. 3. Lainsäädäntöön liittyviä aloitteita ei vielä ole tehty. 4. Tutkimuksen tiivistelmä lähetetään välittömästi arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0343/99 esittäjä(t): Wilmya Zimmermann (PSE) komissiolle (23. helmikuuta 1999) Aihe: Eurostatin hallinnoima yhteisön työvoimatutkimusta koskeva tietokanta Onko tulevaisuudessa mahdollista päästä yhteisön työvoimatutkimusta (EU Labor Force Survey - LFS) koskevaan anonyymiin tietokantaan, jonka sisältämät tiedot voivat olla tärkeitä yliopistojen yhteiskunta- ja taloustieteen tutkimuksille? Voiko tämän tietokannan rajaton käyttö olla maksutonta? EFFNATIS-hankkeen johtajan ja EUROSTATin väliset sopimukset eivät ole olleet tyydyttäviä. Jos EUROSTAT antaisi LFS:n anonyymin tietokannan eurooppalaiselle tutkimukselle maksutta käyttöön, olisi mahdollista tehdä laajempia tutkimuksia ja saada niistä yksityiskohtaisempia tuloksia. Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (9. huhtikuuta 1999) Komission suorittamaan salassapidettävien tietojen käsittelyyn sovelletaan yhteisön lainsäädäntöä, johon kuuluvat muun muassa yhteisön tilastoista 17 päivänä helmikuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) 322/97(1) ja salassapidettävien tilastotietojen luovuttamisesta Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle 11 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston asetus (ETY) 1588/90(2). Yhteisölainsäädännön mukaan komissio ei normaalitilanteessa voi antaa salassapidettäviä tietoja ulkopuolisten käyttöön. Työllisyystilastoja käsittelevässä työryhmässä käydyissä keskusteluissa on käynyt ilmi, että työvoimatutkimuksessa kerätyt mikrotason tiedot voidaan luovuttaa ulkopuolisten käyttöön vain, jos ne voidaan luokitella ei-salassapidettäviksi tiedoiksi. Tällä ei tarkoiteta ainoastaan sitä, että tiedon on oltava anonyymiä vaan että tiedot on käsiteltävä menetelmällä, joka tekee yksilöiden tunnistamisen käytännössä mahdottomaksi. Tilasto-ohjelmakomitea tutkii jatkossa mahdollisuuksia tämäntyyppisen menetelmän kehittämiseen. Työvoimatutkimuksessa kerättyjen tietojen hinnoittelussa sovelletaan Euroopan tilastojärjestelmän käyttämiä yleisiä hinnoitteluperiaatteita. Hinnoitteluperusteina käytetään kansallisille tilastolaitoksille ja komissiolle tietojen keruusta ja käsittelystä aiheutuneita kustannuksia. Käyttäjille painotuotteina tai sähköisessä muodossa tarjottava tieto on useimmissa jäsenvaltioissa maksullista. Komission ei tämän vuoksi olisi tarkoituksenmukaista tarjota tietoja alle jäsenvaltioissa nykyään veloitettavan hinnan, sillä tämä haittaisi merkittävästi jäsenvaltioiden harjoittamaa tietojen myyntiä sekä vaarantaisi komission ja kansallisten tilastolaitosten välisen yhteistyön, jonka tulosta tiedot itse asiassa ovat. Hinnoitteluperiaatteista vastaava, tiedon levitystä käsittelevä työryhmä tulee tutkimaan työvoimatutkimuksessa kerättyjen mikrotason tietojen hinnoittelua. (1) EYVL L 52, 22.2.1997. (2) EYVL L 151, 15.6.1990.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0060/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Juomien perinteiset mittayksiköt Sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamista koskeva SLIM-hanke on edennyt neljänteen vaiheeseensa. Tällöin tarkastetaan yritysoikeutta, vaarallisia aineita ja pakkausasetuksia koskevia aloja. Pakkausten kategoriaan kuuluvat myös elintarvikkeiden ja juomien mittayksiköt. Sekä Itävallassa että muissa jäsenvaltioissa käytetään juomien nimellistilavuuden mittayksikkönä 0,3 litraa tai 0,5 litraa. Tällä käytännöllä on jo pitkät perinteet, jotka leimaavat väestön kulttuuria ja identiteettiä. Toissijaisuusperiaatteen vuoksi jäsenvaltioissa on myös tulevaisuudessa voitava vahvistaa tällaisia mittayksikköjä. Kuinka komissio aikoo ottaa nämä perinteisen arvomaailman osat huomioon nykyisen tarkastamisen yhteydessä? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 1999) Komissio kertoo arvoisan parlamentin jäsenen esittämät näkökohdat SLIM-ryhmälle. Parlamentin ja neuvoston pitäisi saada yhteenveto SLIM-hankkeen tuloksista komission esittämine huomioineen 21. kesäkuuta 1999 pidettävässä sisämarkkina-asiain neuvoston kokouksessa.