KIRJALLINEN KYSYMYS E-2761/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan yleisen hätänumeron 112 kielikäytäntö.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0016 - 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2761/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (1. lokakuuta 2002) Aihe: Euroopan yleisen hätänumeron 112 kielikäytäntö Vastauksessaan kirjalliseen kysymykseen E-0176/02(1) komissio toteaa, että yhteisön lainsäädännössä ei ole säännöksiä siitä, millä kielillä hätäkeskusten on vastattava [numeroon 112 soitettuihin] puheluihin ja että käytännössä keskukset vastaavat kyseisen maan virallisilla kielillä ja lähes kaikissa jäsenvaltioissa myös englanniksi. Luxemburgissa (10. ja 11. toukokuuta 2002) pidetyssä kyseisen hätänumeron käyttöä käsitelleessä kollokviumissa kävi kuitenkin ilmi, että monikielisyys tai pikemminkin sen puute aiheuttaa monenlaisia ongelmia sekä soittajien että vastaajien keskuudessa. Hätäpuheluiden yhteydessä menetetään usein kallisarvoista aikaa, koska tiedon lähettäjä ja vastaanottaja eivät ymmärrä toisiaan täysin. Erään kollokviumissa tehdyn johtopäätöksen mukaan olisi suotavaa, että jäsenvaltioissa tehtäisiin tarpeelliset järjestelyt sen varmistamiseksi, että 112-keskuksissa kommunikointi on mahdollista vähintään yhteisön 11:llä virallisella kielellä. Tämän vaatimuksen täyttämiseksi esille tuodut ehdotukset vaihtelivat kaupallisesta tulkkauspalvelusta automaattiseen kääntämiseen. Ruotsissa Rosersbergissä 8. ja 9. maaliskuuta 2002 järjestetyssä tapaamisessa, jossa keskusteltiin hätäpuheluiden tehokkaasta hoitamisesta, myös Lars Hedström, Ruotsin pelastuspalveluista vastaavan yksikön johtaja, puuttui 112-numeron kielikysymykseen. Kansallisten yhteyspisteiden verkon luominen ja sopivan avun tarjoamiseen soveltuvan aina tavoitettavissa olevan keskuksen perustaminen jokaiseen jäsenvaltioon oli vain yksi mahdollinen ehdotus kieliongelman ratkaisemiseksi. Myöntääkö komissio, että Euroopan yleiseen hätänumeroon 112 soittamiseen liittyy kieliongelma ja että kyseisen kieliongelman vuoksi voidaan hätätapauksissa menettää kallisarvoista aikaa? Jos vastaus on myönteinen, aikooko komissio pyrkiä etsimään ratkaisuja, olivatpa ne mitä tahansa, varmistaakseen, että 112-keskuksissa osataan vastata soittajille vähintään EU:n 11:llä virallisella kielellä? Jos komissio ei aio etsiä ratkaisuja, miksei se puutu tähän ongelmaan? (1) EYVL C 172 E, 18.7.2002, s. 164. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (14. marraskuuta 2002) Komissio ilmoitti vastauksessaan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-0176/02, että hätäkeskukset vastaavat maan virallisella tai virallisilla kielillä sekä melkein kaikissa jäsenvaltioissa myös englanniksi. Komissio luonnollisesti kannattaa 112-keskusten kielitaidon edistämistä ja on tietoinen siitä, että kieliongelmat voivat joissakin tapauksissa hidastaa avunantoa tai huonontaa sen laatua. Komissio katsoo kuitenkin, että operaattorien kouluttaminen unionin 11:lle kielelle olisi kohtuuttoman kallista siitä saatuun hyötyyn verrattuna. Käytännössä olisi tietenkin toivottavaa, että 112-keskuksissa osattaisiin vastata englannin lisäksi unionin muilla yleisillä kielillä. On myös tärkeää, että hätäkeskus sijaitsee mahdollisimman lähellä apua tarvitsevaa henkilöä, jotta avunpyyntöön voidaan vastata nopeasti ja sopivalla tavalla. Tämä taas rajoittaa mahdollisuutta keskittää puhelut esimerkiksi valtakunnan tasolle. Komissio ei myöskään ole vakuuttunut automaattisten vastausjärjestelmien hyödyllisyydestä kahdesta syystä. Tämänhetkisellä teknologialla ei pystytä takaamaan, että vastaus olisi nopea ja luotettava: esimerkiksi äänentunnistusjärjestelmät eivät ole läheskään tarpeeksi kehittyneitä, jotta niitä voitaisiin käyttää automaattisina vastaajina. Komission näkökulmasta on myös keskeisen tärkeää, että hätäpuhelun vastaanottajat ovat nimen omaan henkilöitä: kaikki 112-numeroon soittavat puhuvat mieluummin oikealle ihmiselle kuin koneelle, etenkin hätätilanteissa.