KIRJALLINEN KYSYMYS E-0095/02

esittäjä(t): Renate Sommer (PPE-DE) komissiolle

(28. tammikuuta 2002)

Aihe: Komission päätös, tehty 17 päivänä syyskuuta 2001, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta (palvelusopimukset DSD-kaksoisjärjestelmän kanssa)

Yllä mainitun päätöksen (2001/837/EY)(1) mukaan komissio pitää vastedes periaatteessa sopivana ja taloudellisesti perusteltuna, että Saksan DSD-kaksoisjärjestelmän kanssa tehdään enintään kolmen vuoden pituisia käytettyjen myyntipakkausten jätehuoltoa ja lajittelua koskevia palvelusopimuksia.

1. Onko komission II luvun 157 kohdassa antama selitys ymmärrettävä niin, että komissio määrää sitovasti sopimuksen voimassaoloajan enimmäispituudeksi kolme vuotta, vai ovatko pitemmätkin sopimusajat oikeudellisesti sallittuja?

2. Tietääkö komissio, että sopimuksen voimassaoloajan ollessa vain kolme vuotta erilaisia laitteita ja varusteita (säiliöt, ajoneuvot, lajitteluvälineet, kierrätystekniikka jne.) ei voida hyödyntää taloudellisesti eikä niistä aiheutuvia kuluja voida vähentää verotuksessa?

3. Eikö kolmen vuoden pituinen sopimusaika suosi tarjouskilpailuissa niitä jätehuoltoyrityksiä, joilla jo on pysyvät jätteenkäsittelylaitokset, koska ne jo ovat DSD:n sopimuskumppaneita?

4. Eikö sellaisten sopimusaikojen salliminen, jotka mahdollistavat verovähennysten tekemisen, vastaisi paremmin komission tavoitetta kilpailun edistämisestä jätehuoltomarkkinoilla?

(1) EYVL L 319, 4.12.2001, s. 1.

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(15. maaliskuuta 2002)

1. Mainittu kolmen vuoden enimmäispituus ei koske poikkeusluvasta tehdyn päätöksen kohteena olevia palvelusopimuksia, vaan tulevaisuudessa tehtäviä palvelusopimuksia. Tästä syystä se on yleinen linja. Käytännössä tulevaisuudessa tehtävien palvelusopimusten pituutta voidaan arvioida kilpailusääntöjen perusteella ainoastaan ottaen huomioon kaikki yksittäiseen tapaukseen liittyvät oikeudelliset ja taloudelliset olosuhteet. Tässä yhteydessä myös tulevien tarjouskilpailujen ehdoilla on merkitystä. Arvioinnin kannalta on tärkeää esimerkiksi se, tehdäänkö eri materiaaleille sekä keräykselle ja lajittelulle erilliset sopimukset ja miten laajoja keräyspiirit ovat.

2. Poikkeusluvan keston määrittelyssä merkittävä tekijä on se, että taataan riittävä investointien kuolettaminen taloudellisin ehdoin. Investoinnin kannattavuus riippuu monista yrityksen sisäisistä ja ulkoisista tekijöistä. On esimerkiksi tutkittava, käytetäänkö keräys-, kuljetus- ja lajittelulaitteita ainoastaan DSD:n kanssa tehdyssä palvelusopimuksessa määrättyjen palvelujen tuottamiseen vai myös muutoin.

3. Palvelusopimuksista järjestettävissä tulevissa tarjouskilpailumenettelyissä ratkaiseva tekijä tulee olemaan se, mikä yritys täyttää parhaiten tarjouskilpailun ehdot. Kierrätysyrityksen kilpailukykyyn vaikuttavat useat tekijät, kuten innovaatiokyky, käytetty tekniikka ja yrityksen organisaatio. Tästä syystä ei voida olettaa, että tietty sopimuksen kestoaika suosii sellaisia yrityksiä, jotka jo ovat DSD:n sopimuskumppaneita.

4. Poikkeusluvan pituuden määrittelyyn vaikuttavat monet eri tekijät. On otettava huomioon yksinoikeuslausekkeesta ja sopimuksen pitkästä kestosta aiheutuva kilpailun rajoittuminen. Tämän perusteella pelkästään verovähennysten tekemiseen liittyvien seikkojen tarkastelu ei ole riittävä standardi arviotaessa sopimusten kestoa kilpailusääntöjen nojalla.