ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/903

(2004/C 78 E/0954)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-4044/03

esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle

(12. tammikuuta 2004)

Aihe: Paikallisasukkaiden vapaa kulku kulttuurihistoriallisissa ja matkailukohteissa

1. Voiko komissio vahvistaa todeksi tiedon, että valmisteilla olevan EU:n asetuksen mukaan kulttuurihistorialliset ja matkailukohteet eivät voi jatkossa tarjota ihmisille vapaata kulkua alueelleen maantieteellisen läheisyyden perusteella?

2. Onko kulttuurihistoriallisten ja matkailukohteiden, kuten esimerkiksi Lontoon Hampton Court Palacen, tällaisen EU-säädöksen vuoksi peruutettava kulkuluvat, jotka mahdollistavat paikallisten asukkaiden vapaan pääsyn alueelleen?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(17. helmikuuta 2004)

Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut Italian museoiden sisäänpääsyä koskevassa asiassa C-388/01 16. tammikuuta 2003 antamassaan tuomiossa, että kansalaisuuteen perustuvat sisäänpääsymaksujen alennukset ja myös asuinpaikan tai jopa paikkakunnan perusteella myönnetyt suosituimmuusasemat kulttuurilaitosten kävijöille ovat syrjiviä ja siten EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatteen vastaisia.

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vaarana onkin, että asuinpaikkaan perustuvaa syrjintää sovelletaan pääasiallisesti toisten jäsenvaltioiden kansalaisten vahingoksi, sillä ulkomailla asuvat ovat useimmiten henkilöitä, jotka eivät ole kyseisen valtion kansalaisia. Tällöin ei välitetä siitä, että toimenpide vaikuttaa mahdollisesti myös maan muissa osissa asuviin saman maan kansalaisiin yhtä lailla kuin muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin.

Asuinpaikkaan perustuva syrjintä voi olla hyväksyttävää ainoastaan silloin, kun se perustellaan yleiseen etuun liittyvillä pakottavilla syillä — ei siis yksinomaan taloudellisilla syillä — ja kun siinä noudatetaan tarpeellisuuden ja suhteellisuuden periaatteita.

Palveluista sisämarkkinoilla 13 päivänä tammikuuta 2004 antamassaan direktiiviehdotuksessa komissio on omaksunut palvelujen saatavuutta koskevien edellytysten osalta periaatteen kansalaisuuteen ja asuinpaikkaan perustuvan erottelun kieltämisestä sellaisena kuin periaate on kehitetty yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä.

Juuri näiden periaatteiden kannalta toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on tarkasteltava tapauksia, joissa matkailukohteiden pääsymaksuissa esiintyy erottelua. Arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessä esitetty tapaus on esimerkki tällaisesta tapauksesta. Toteuttaessaan toimenpiteitä EU:n kansalaisten välisen syrjinnän välttämiseksi kansallisten viranomaisten on otettava huomioon kussakin tilanteessa vallitsevat erityisolosuhteet.
4.

Taleban-hallinnon kaatumisen jälkeen on ollut havaittavissa jonkin verran edistystä: yhä suurempi osa tytöistä käy koulua ja suuremmissa keskuksissa yhä suurempi osa tytöistä osallistuu myös ylempään koulutukseen, ministeriöt palkkaavat naisia, ja yleensäkin monet naiset ovat palanneet työhönsä kodin ulkopuolella. Kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan YK:n yleissopimuksen ratifiointi 5. maaliskuuta 2003 oli erityisen myönteinen askel. Neuvosto on kuitenkin arvoisan parlamentin jäsenen kanssa yhtä mieltä siitä, että naisten asema on edelleen kestämätön koulutus- ja työmahdollisuuksien, oikeussuojan ja täysimääräisen ja tasa-arvoisen julkiseen elämään osallistumisen osalta. Lisäksi naiset ovat heidän elämäänsä ja arvoaan uhkaavan turvattomuuden ensisijaisia uhreja. Paljon on vielä tekemättä, ja se edellyttää riittävien varojen jakamista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/119

(2004/C 78 E/0120)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2495/03

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(25. heinäkuuta 2003)

Aihe: Yhteinen maatalouspolitiikka

Voiko komissio arvioida, kuinka paljon lisäkustannuksia kunkin jäsenvaltion tyypillisen kotitalouden tyypilliseen ruokakoriin aiheutuu maataloustuista verrattuna siihen, että kaikki tuki olisi tuotannosta erillään ja että sovellettaisiin maailmanmarkkinahintoja? Voiko komissio myös siteerata vastaavasta laskelmasta tehtyjen muiden tutkimusten arvioita yhden tai useamman jäsenvaltion kohdalla?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(11. syyskuuta 2003)

Komission tietoon ei ole tullut parlamentin jäsenen mainitsemien kaltaisia yksittäisten tutkijoiden tai kansainvälisen organisaation suorittamia erityisiä laskelmia. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että tällaiset arviot ovat liian ongelmallisia, jotta niitä voitaisiin pitää taloudellisesti riittävän luotettavina. On totta, että unionin kansalaiset maksavat joistakin elintarvikkeista maailmanmarkkinahintaa kalliimman hinnan. On kuitenkin syytä mainita, että tämä hintaero on kaikkiin OECD-maihin nähden vain hieman suurempi, ja eri kysymys taas on, onko olemassa täysin toimivia ja tehokkaita maailmanmarkkinoita — ja maailmanmarkkinahintoja. On myös pidettävä mielessä, että unionin tärkeimpien maataloustuotteiden tukihinnat ovat laskeneet jyrkästi vuodesta 1992 (viljat 45 % ja naudanliha 35 %), ja käynnissä oleva yhteisen maatalouspolitiikan uudistus jatkaa samaa suuntausta.

Unionin hieman korkeampiin elintarvikehintoihin on monta selitystä:

— unionin kuluttajilla on elintarvikkeiden monipuolisuuden, tuoreuden, laadun ja turvallisuuden suhteen erittäin korkeat vaatimukset,

— unionin elintarviketuottajat maksavat useimpiin kilpailijoihin nähden korkeampia palkka-, sosiaali- ja energiakustannuksia,

— unionin viljelijöille maksetut maataloushinnat ovat unionissa vallitsevien erityisten taloudellisten, sosiaalisten, rakenteellisten ja ympäristöön liittyvien edellytysten vuoksi hieman korkeampia, mikä heijastuu jonkin verran myös kuluttajahintoihin.

Nämä huomiot perustuvat kuitenkin siihen täysin epätodennäköiseen olettamukseen, etteikö maatalouskaupan täysi vapauttaminen korottaisi huomattavasti maailmanmarkkinahintoja. On myös muistettava, että maatalouden perustuotteiden osuus on vain noin 20 % kuluttajien ostamien elintarvikkeiden arvosta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/55

(2004/C 88 E/0060)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1985/03

esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle

(16. kesäkuuta 2003)

Aihe: Laittomia sterilointeja koskeva skandaali Slovakiassa

Kahden kansalaisjärjestön esittämien syytösten mukaan viimeisten 14 vuoden kuluessa ainakin 110 romaniyhteisöön kuuluvaa naista on steriloitu vasten tahtoaan Itä-Slovakiassa. Lisäksi naisille on annettu vääriä tietoja lisääntymisterveyden kysymyksistä ja heihin on kohdistettu syrjintää, mitä tulee pääsyyn hoidosta vastaaviin laitoksiin ja omien henkilökohtaisten terveystietojen saamiseen potilasrekiste-reistä.

Aikooko komissio painostaa Slovakian hallitusta tutkimaan perusteellisesti edellä mainitut syytökset ja rankaisemaan tästä epäinhimillisestä rikoksesta vastuussa olevia henkilöitä suojellen sekä maan alueella asuvien naisten terveyttä ja lisääntymisoikeuksia että maan vähemmistöjen ihmisoikeuksia ja kunnioittaen niitä sitoumuksia, joita sillä EU:n uutena jäsenenä on?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(31. heinäkuuta 2003)

Komissio on tietoinen Center for Reproductive Rights -järjestön vuoden 2003 alussa julkaistun raportin väitteistä, joiden mukaan romaninaisia on steriloitu itäisessä Slovakiassa ilman heidän suostumusta tai lääkäreiden painostettua heitä antamaan suostumuksensa. Raportissa nostetaan esiin muitakin ihmisoikeusloukkauksia, kuten syrjintä terveydenhuoltopalvelujen ja hoidon saannissa.

Kuten komissio on jo todennut vastauksissaan parlamentin jäsen Meijerin kysymykseen E-0434/03 (1) sekä jäsen Maesin kysymyksiin E-0575/03 (2) ja P-1630/03 (3), se otti kysymyksen viipymättä esiin kirjeessään Slovakian pääministeri Dzurindalle. Komissio korosti sitä, että väitteet ovat erittäin vakavia ja että jos ne pitävät paikkansa, kyse on vakavasta ihmisoikeusloukkauksesta, jos viranomaiset ovat tukeneet tällaisia käytäntöjä tai sallineet ne tai eivät ole ryhtyneet asianmukaisiin oikeustoimiin niiden johdosta. Lisäksi komissio on pyytänyt Slovakian viranomaisia panemaan päättäväisesti toimeen tarvittavat rikostutkimukset mahdollisesti syrjivien toimenpiteiden johdosta ja pitämään komission tilanteen tasalla oikeuskäsittelyn kulusta.

Vastauksessaan Slovakian pääministeri kertoi komissiolle, että toimivaltaiset viranomaiset ovat käynnistäneet rikostutkimukset ja että erityistä tutkimusryhmää oltiin parhaillaan perustamassa. Lisäksi sisäministeriön romaniasiain neuvonantajaa, joka itse on romani, oli pyydetty konsultoimaan kyseistä tutkimusryhmää, ja terveysministeriö ja Slovakian gynekologiliitto ovat osallistuneet tutkimuksiin täysipainoisesti. Mainittakoon myös, että Euroopan neuvosto on hiljattain tehnyt selvitysmatkan itäiseen Slovakiaan sterilointikysymyksen valottamiseksi.

Komissio jatkaa oikeuskäsittelyjen ja tutkimusten tulosten seuraamista tiiviisti ja harkitsee uusien toimenpiteiden toteuttamista, mikäli se katsoo ne aiheellisiksi ja tarpeellisiksi.

(1) Katso sivu 12.

(2) EUVL C 33 E, 6.2.2004, s. 55.

(3) Katso sivu 37.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/33

(2004/C 88 E/0035)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1471/03

esittäjä(t): Herman Schmid (GUE/NGL) komissiolle

(30. huhtikuuta 2003)

Aihe: Guantanamon vangit

Guantanamossa Kuubassa pidettävät vangit ovat joutuneet oikeudelliseen tyhjiöön. Heiltä on evätty perustavaa laatua oleva oikeus puolustaa itseään oikeudessa. Yhdysvaltain hallinto on kieltäytynyt myöntämästä heille sotavangin asemaa, koska jos he olisivat sotavankeja, heillä olisi syytesuoja monien sodan aikana tehtyjen tekojen osalta. Yhdysvaltain hallinto väittää vankien olevan ”laittomia taistelijoita”, jolloin heidän oikeudellinen asemansa on epäselvä.

Ihmisoikeusjärjestöt ja muutamat maat ovat arvostelleet Yhdysvaltoja siitä, ettei se ole sallinut vankien tuomista siviilioikeuden eteen.

Mihin toimiin Euroopan unioni aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, että Guantanamossa vangittuina pidettävät unionin kansalaiset saavat mahdollisuuden puolustaa itseään oikeudessa?

Hyväksyykö Euroopan unioni — Geneven yleissopimuksen huomioon ottaen — vankien uuden aseman ”laittomina taistelijoina”?

Katsooko Euroopan unioni, että laittomien menetelmien käyttö, kuten ihmisten vangitseminen määrittelemättömäksi ajaksi, on joissakin tapauksissa perusteltua osana terrorismin vastaista taistelua?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(22. toukokuuta 2003)

Erityistoimista Guantanamo Bayssä vangittuina olevien unionin kansalaisten hyväksi komissio toteaa, että vastuun tällaisista mahdollisista toimista on kuuluttava asianomaiselle jäsenvaltiolle.

Vankien asemasta, kohtelusta ja vangitsemisajan pituudesta unioni on johdonmukaisesti korostanut (esimerkiksi YK:n ihmisoikeuskomissiossa (UNCHR) ja YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa), että terrorismin vastaisessa taistelussa on kunnioitettava täysin oikeusvaltioperiaatetta, ihmisoikeuksia, perusvapauksia ja humanitaarista lainsäädäntöä. Myös 59. ihmisoikeuskomissiossa 2003 antamassaan lausunnossa ”Human Rights in the World” unioni korosti, että terrorismin vastaisissa toimenpiteissä on noudatettava kidutuksen ja julman, epäinhimillisen tai alentavan kohtelun ehdotonta kieltoa niiden kaikissa muodoissa ”aina ja kaikkialla”. Unionin kannan varauksettomuus osoittaa, että unioni ei missään olosuhteissa tunnusta ihmisoikeuksien kunnioittamisesta luopumisen oikeutusta terrorismin vastaisessa taistelussa.

Myös 59. ihmisoikeuskomissiossa unioni kannatti ihmisoikeuksien suojaamista terrorismin torjunnassa koskevaa Meksikon päätöslauselmaehdotusta, johon sisältyy määräys, että YK:n ihmisoikeuksien päävaltuutetun on tutkittava kysymystä ihmisoikeuksien kunnioittamisesta terrorismin vastaisessa taistelussa ja annettava valtioiden tähän liittyviä velvollisuuksia koskevia suosituksia sekä neuvoja.

Kahdesti vuodessa järjestettävä troikan vuoropuhelu EU:n ja Yhdysvaltojen välillä tarjoaa mahdollisuuden keskustella ihmisoikeuksiin liittyvistä ongelmista. Kuten unionin ihmisoikeuksia koskevassa vuosikertomuksessa vuodelta 2002 todetaan, tämä on antanut unionille mahdollisuuden ottaa esille kysymyksen Guantanamon vankien kohtelusta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/12

(2004/C 84 E/0012)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1941/03

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(13. kesäkuuta 2003)

Aihe: Ohjelma leimaverosta vapauttamiseksi

1. Aikooko komissio julkaista Ison-Britannian viranomaisten 21. joulukuuta 2001 päivätyn kirjeen, joka kirjattiin vastaanotetuksi 9. tammikuuta 2002?

2. Mitä näyttöjä ja todisteita Ison-Britannian viranomaiset esittivät vastaukseksi virallisessa lehdessä 27. huhtikuuta 2002 mainittuihin komission epäilyksiin, joiden mukaan luettelo määritellyistä epäsuotuisista alueista johtaisi itse asiassa Ison-Britannian aluetukikartan huomattavaan kahtiajakautumiseen? Mikä hälvensi komission epäilyksiä sen suhteen, että muun kuin asunto-omaisuuden myynti tai vuokraus onkin suuntaviivojen mukainen ”alkuinvestointi”? Mikä hälvensi komission epäilyksiä sen suhteen, että tuki-intensiteetti on enintään 4 prosenttia? Mikä hälvensi komission epäilyksiä sen suhteen, että kaupunkien ongelma-alueille suunnattu tuki rajoitetaan suuntaviivoissa vain pienyrityksille ja vain sellaisille edunsaajille, joiden pääasiallinen taloudellinen toiminta keskittyy kaupunkien ongelma-alueille ja jotka varaavat vähintään 20 prosenttia uusista työpaikoista ongelma-alueilla asuville henkilöille?

Mario Montin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-1940/03 ja E-1941/03

(14. heinäkuuta 2003)

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä (1) on julkaistu sen päätös tukiohjelmasta, joka koskee muita heikommassa asemassa olevilla alueilla sijaitseviin muihin kuin asuinkiinteistöihin sovellettavaa vapautusta leimaverosta. Komission päätös sisältää yksityiskohtaisen vastauksen kahteen edellä mainittuun kirjalliseen kysymykseen. Komissio viittaa näin ollen tätä asiaa koskevaan päätökseensä.

Kun on kyse tukiohjelmaa koskeneesta ilmoituksesta, jonka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset antoivat 21. joulukuuta 2001, komissio ilmoittaa parlamentin jäsenelle, että EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan (nyk. 88 artikla) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22. maaliskuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 659/1999 (2) ei säädetä jäsenvaltioiden ilmoitusten julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Heikommassa asemassa olevilla alueilla sijaitseviin muihin kuin asuinkiinteistöihin sovellettavaa vapautusta leimaverosta koskevan komission päätöksen II kohdassa (kuvaus tuesta) on kuvaus ilmoituksessa annetuista tiedoista.

(1) EUVL L 149, 17.6.2003.

(2) EYVL L 83, 27.3.1999.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/182

(2004/C 78 E/0188)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2864/03

esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle

(22. syyskuuta 2003)

Aihe: Päivämäärät ja tiedot, joiden perusteella voidaan päätellä, mikä on Vatikaanin rahoitusjärjestelmän nykyinen rooli korkojen maksamisessa luonnollisille henkilöille

Komission jäsen Bolkestein antoi 5. syyskuuta 2003 komission puolesta vastauksen kysymykseen E-2426/03 (1). Sen mukaan komissio voi vain todeta, että Vatikaanin rahoitusjärjestelmän nykyinen rooli korkojen maksamisessa luonnollisille henkilöille ei vaikuta sellaiselta, että se vaarantaisi Euroopan rahoitusmarkkinoiden kilpailukyvyn.

Mitä tietoja komissiolla on tämän tueksi ja mistä lähteistä se on ne saanut?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(16. lokakuuta 2003)

Komissio viittaa arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1914/02 (2). Kaupallisen rahoitusalan puuttuminen Vatikaanin alueella (ainoa pankki siellä on Istituto per le Opere di Religione, joka toimii myös keskuspankkina) tukee olettamusta, jonka mukaan unionissa asuvien luonnollisten henkilöiden mahdollinen varainhoito ei voi olla siellä yhtä laajamittaista kuin niissä kuudessa yhteisön ulkopuolisessa maassa (Yhdysvallat, Sveitsi, Liechtenstein, Monaco, Andorra ja San Maríno), joiden kanssa neuvosto on ensisijaisesti pyrkinyt aloittamaan talletusten verotusta koskevat neuvottelut.

Ainoastaan muutaman erityisen merkittävän rahoituskeskuksen asettaminen ensisijaisiksi oli välttämätöntä, koska neuvosto oli päättänyt, että yhteisön direktiivin (pikainen) antaminen ja täytäntöön paneminen edellyttää riittävien takuiden saamista asianomaisilta kolmansilta mailta sen suhteen, että niiden alueella toteutetaan kyseisen direktiivin määräyksiä vastaavat toimenpiteet. Jos neuvottelut olisi käynnistetty pikaisesti useampien rahoituskeskusten kanssa näissä olosuhteissa, vaarana olisi epäilemättä ollut, että sekä talletusten verotusta koskevan direktiivin että verotuspaketin muiden osien (yritysverotukseen sovellettavat käytännesäännöt ja etuyhteydessä olevien yhtiöiden välisiä korko- ja rojalttimaksuja koskeva direktiivi) soveltaminen olisi lykkääntynyt usealla vuodella. Komissio toivoo kysyjän olevan samaa mieltä siitä, että lykkääntyminen ei olisi ollut toivottavaa unionin sisämarkkinoiden toiminnan kannalta.

Komissio kerää parhaillaan arvoisan parlamentin jäsenen esittämiä kysymyksiä koskevia käytettävissä olevia tietoja ja ilmoittaa hänelle tuloksista henkilökohtaisesti.

(1) EUVL C 65 E, 13.3.2004.

(2) EUVL C 92 E, 17.4.2003.
1.

Komissio on tietoinen Grensmaas-hankkeesta. Hankkeen tavoitteena on alueen ekologinen kehittäminen, sorankaivu ja tulvien rajoittaminen. Komissio on myös tietoinen siitä, että hankkeeseen kuuluu Maasjoen ruoppaus.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/655

(2004/C 78 E/0697)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3836/03

esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle

(8. joulukuuta 2003)

Aihe: Liikennepalvelujen tarjoajien arvonlisävero

Liikennealaa sääntelevät Euroopan unionissa erilaiset säännöt, mitä tulee verotukseen. Belgialainen liikennepalveluja tarjoava yritys esimerkiksi voi kuljettaa asiakkaita Ateenaan kreikkalaisen yrityksen linja-autolla, viedä heidät sieltä Wieniin itävaltalaisen yrityksen linja-autolla ja lopulta tuoda heidät määränpäähänsä Hollantiin hollantilaisen yrityksen linja-autolla. Ongelma, jonka eteen tällaisia palveluja tarjoava yritys — joka tarjoaa asiakkailleen tietyn paketin ja käyttää sen toteuttamisessa alihankkijoita — joutuu, on: Miten tällaisen palvelun arvonlisävero lasketaan?

Voisiko komissio kertoa, miten arvonlisävero maksetaan edellä mainitussa esimerkkitapauksessa niin, että kaikki palvelun tarjoamiseen osallistuneet alihankkijat hoitavat verovelvoitteensa?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(20. tammikuuta 2004)

Koska yhteisön alv-lainsäädäntö perustuu direktiiviin (kuudenteen alv-direktiiviin — 17 päivänä toukokuuta 1977 annettuun direktiiviin 77/388/ETY), kukin jäsenvaltio vastaa näiden säännösten saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä ja niiden asianmukaisesta soveltamisesta omalla alueellaan. Tästä syystä ja toissijaisuutta koskevan perusperiaatteen nojalla kansallisilla veroviranomaisilla on ensisijainen vastuu siitä, että ne tiedottavat verovelvollisilleen näiden säännösten tulkinnasta ja soveltamisesta.

Kuudennen alv-direktiivin 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla kuljetuspalvelun suorituspaikka on paikka, jossa kuljetus, huomioon ottaen kuljettu matka, tapahtuu. Siksi mainitussa esimerkkitapauksessa on kunkin jäsenvaltion oma asia määritellä, miten alv peritään ja mitkä velvollisuudet kunkin alihankkijan on sen alueella täytettävä.

Komissio on tietoinen matkustajaliikennepalveluihin liittyvistä verotusongelmista ja on tiedonannossaan arvonlisäverostrategian painopistealueiden nykyisestä tilanteesta ja ajan tasalle saattamisesta (1) sitoutunut tutkimaan yrittäjien arvonlisäveroa koskevien velvollisuuksien yksinkertaistamista vuoden 2004 kolmannella vuosineljänneksellä ja matkustajaliikennepalvelujen verotuspaikkaa koskevaa kysymystä vuonna 2005.

(1) KOM(2003) 614 lopullinen, 20.10.2003.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/766

(2004/C 78 E/0815)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2918/03

esittäjä(t): Marco Cappato (NI) ja Maurizio Turco (NI) neuvostolle

(2. lokakuuta 2003)

Aihe: Romaniassa pidätetyn Italian kansalaisen Maurizio Trottan tapaus

Reggio Emiliassa asuva Italian kansalainen Maurizio Trotta pidätettiin Romaniassa 2. elokuuta 2002 syytettynä kansainvälisestä huumausaineiden salakuljetuksesta sen jälkeen, kun hänen vuokra-asunnostaan Craiovasta oli löydetty 11 grammaa hasista.

Maurizio Trotta on ollut Craiovan vankilassa pidätyspäivästään lähtien, ja hän on käynyt läpi ensimmäisen oikeusasteen oikeudenkäynnin, jossa hänet tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen. Kansainvälistä salakuljetusta, josta saatetaan määrätä jopa 25 vuoden vankeustuomio, koskeva syyte raukesi.

Kahdeksi vuodeksi vankeuteen tuomitun Trottan piti alunperin päästä pois vankilasta hyvän käytöksen vuoksi joulukuussa 2003, mutta koska yleinen syyttäjä on tehnyt valituksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamasta tuomiosta, koko prosessi on jälleen nollapisteessä, ja on täysin epäselvää, kuinka pitkään tuomio kestää. Näin ollen Maurizio Trottan vankeus jatkuu edelleen.

Maurizio Trottan perhe on kuluttanut suuria rahasummia matkustamiseen Italian ja Romanian välillä sekä asianajajan palkkioihin. Trottaa palvelevat italialainen asianajaja Liborio Catagliotti sekä useat romanialaiset asianajajat, jotka ovat vaihtuneet prosessin kuluessa.

Kysymyksen esittäjän tietoon on lisäksi tullut, että tapauksen — joka on varsin epäselvä niin oikeudenkäynnin lopputuloksen kuin tuomion pituudenkin suhteen — käsittelyn kuluessa tilanteesta hyötymään pyrkivät tahot ovat pyytäneet laittomasti huomattavia rahasummia.

Voiko neuvosto ilmoittaa, otettuaan yhteyttä Romanian viranomaisiin, voidaanko kyseisessä tapauksessa katsoa EU:n perussopimusten nojalla olevan kyse perusoikeuksien loukkaamisesta?

Voiko neuvosto ilmoittaa, mitä Romanian viranomaiset vastaavat, ja mihin toimiin kyseisessä asiassa mahdollisesti ryhdytään?

Vastaus

(4. maaliskuuta 2004)

Kysyjälle annetaan tiedoksi, että neuvosto ei voi ottaa kantaa meneillään olevaan rikosoikeudelliseen prosessiin.

Kuten kysyjä varmaan tietääkin, EU on painokkaasti kehottanut Romaniaa uudistamaan oikeuslaitostaan EU:hun liittymistä silmällä pitäen. EU on jatkuvasti korostanut, että riippumattoman, luotettavan ja tehokkaan oikeuslaitoksen perustaminen on erittäin tärkeää Romanialle, ja EU on painokkaasti kehottanut Romaniaa vahvistamaan oikeuslaitoksen riippumattomuutta täytäntöönpanoviranomaisista