ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3522/00 esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle. Eläinperäinen jauho.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0069 - 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3522/00 esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle (13. marraskuuta 2000) Aihe: Eläinperäinen jauho BSE-taudin tartuntavaara ja sen vaikutukset ihmisen terveydelle lisääntyvät. Onko komission mielestä eläinperäisen jauhon käyttö eläinten ravinnossa kiellettävä? Kiellolla suojeltaisiin kuluttajia entistä tehokkaammin. Eläinperäisen jauhon käytöstä voitaisiin luopua pelkästään ottamalla käyttöön lisää viljelysmaata ja lisäämällä öljy- ja valkuaiskasvien tuotantoa Euroopassa. Aikooko komissio tehdä ehdotuksia asiasta? Kuluttajat vastustavat yhä useammin eläinperäisen jauhon käyttöä. Miten komissio aikoo reagoida heidän huoleensa elintarvikkeiden turvallisuudesta? David Byrnen vastaus komission puolesta (25. tammikuuta 2001) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolestunut asiasta. Komissio on tehnyt ehdotuksen, jolla kielletään kaiken prosessoidun eläinperäisen proteiinin (eläinperäiset jauhot mukaan luettuina) syöttäminen kaikille tuotantoeläimille kuuden kuukauden siirtymäkauden aikana. Ehdotus hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 2000/766/EY(1). Komissio voi mukauttaa päätöstä ennen 30. kesäkuuta 2001 kunkin jäsenvaltion tilanteeseen komission tarkastusten tulosten ja naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE) ilmaantuvuuden perusteella. (1) EYVL L 306, 7.12.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3568/00 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle. Milloin raputahna ei ole raputahnaa?.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0165 - 0166



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3568/00 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle (17. marraskuuta 2000) Aihe: Milloin raputahna ei ole raputahnaa? Voisiko komissio kommentoida Thorpe Bayssa, Essexissä asuvan äänestäjäni D. Bakerin tekemää havaintoa, jonka mukaan purkillinen raputahnaa sisälsi vain kymmenen prosenttia rapua, 40 prosenttia makrillia, 24 prosenttia turskaa ja 26 prosenttia muita ainesosia, vaikka äänestäjäni oli varma siitä, että kyseinen purkillinen raputahnaa täytti kaikki eurooppalaiset tuotemerkintä- ja kuluttajanoikeusstandardit? Minkä verran rapua on vähintään oltava, jotta tuotetta voidaan kutsua raputahnaksi? Aikooko komissio käydä tarkistamaan lainsäädäntöään tässä asiassa sivuttain kuin rapu vai aikooko se käydä suoraan asiaan? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (23. tammikuuta 2001) Direktiivi 2000/13/EY(1) muodostaa elintarvikkeiden merkintöjä koskevan yleisen lainsäädännön perustan, ja sen päätarkoituksena on varmistaa, että kuluttaja saa tietoa kulloinkin kyseessä olevasta tuotteesta. Direktiivin 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että tietyn ainesosan määrästä on oltava merkintä, kun kyseinen ainesosa on elintarvikkeen myyntinimityksessä; ainesosan määrä on ilmoitettava prosentteina kokonaismäärästä. Arvoisan parlamentin jäsenen toteamassa erityistapauksessa selvä merkintä siitä, että tuote sisältää taskurapua 10 %, näyttää olevan yllä mainitun säännöksen mukainen. Ilman tätä merkintää lakia olisi rikottu. Komissio ymmärtää hyvin kuluttajan hämmästyksen hänen todetessaan, että tuotteen nimessä mainittua ainesosaa on tuotteessa vain 10 %. On kuitenkin syytä muistuttaa, että elintarvikkeiden koostumusta ja nimitystä ei yleensä säännellä yhteisötasolla, eikä taskuraputahnasta siis ole yhdenmukaistettuja määräyksiä. Jäsenvaltiot voivat tällä alalla antaa omia säädöksiään edellyttäen, että ne eivät aiheuta esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle yhtenäismarkkinoilla. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 109, 6.5.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3138/00 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle. Eurooppa-hymni.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0193 - 0193



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3138/00 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle (6. lokakuuta 2000) Aihe: Eurooppa-hymni Euroopan unionin nuoriso-orkesterin konsertin alussa Euroopan parlamentissa 20.9.2000 soitettiin ohjelman aluksi ns. Eurooppa-hymni, joka on alun perin Ludvig van Beethovenin sävellys. Musiikin alkaessa komission jäsenet ponnahtivat puheenjohtaja Prodin johdolla seisomaan ikään kuin kysymyksessä olisi ollut kansallislaulu. EU ei ole valtio eikä kansa, eikä sillä niin ollen voi olla kansallislaulua. Mihin laillisiin päätöksiin perustuu komission käytäntö, jonka mukaan on noustava seisomaan Beethovenin sävellyksen soidessa? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (8. marraskuuta 2000) Eurooppa-hymnin valitseminen oli yhtenä aiheena raportissa, jonka kansalaisten Eurooppaa käsitellyt Pietro Adonninon johtama tilapäinen komitea esitti Eurooppa-neuvostolle 28.29. kesäkuuta 1985. Eurooppa-neuvosto hyväksyi virallisesti komitean ehdotukset, mm. ehdotuksen Eurooppa-hymniksi, ja sen päätökselle antoivat tukensa myös Euroopan parlamentti (13. marraskuuta 1985) ja komissio (10. joulukuuta 1985). Euroopan parlamentin puhemiehen sekä neuvoston ja komission puheenjohtajien epävirallisessa tapaamisessa 12. maaliskuuta 1986 päätettiin valtuuttaa näiden toimielinten pääsihteerit vahvistamaan Eurooppa-neuvoston vahvistamia eurooppalaisia symboleja koskevat käytännön järjestelyt. Järjestelyistä päätettiin 20. maaliskuuta 1986, ja Eurooppa-hymni on sittemmin vakiintunut yhdeksi Euroopan unionin symboleista. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että se pitäisi rinnastaa kansallislauluun, tai että unioni olisi valtio tai kansa. Siksi on aivan paikallaan, että Eurooppa-hymni esitetään tietyissä toimielinten (myös Euroopan parlamentin) tilaisuuksissa, ja että komission jäsenet, kuten muutkin kansalaiset niin halutessaan, nousevat seisomaan osoittaakseen sitoutumistaan yhteiseen hankkeeseen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2857/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Julkisen sektorin valintakokeiden järjestämistä koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0196 - 0196



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2857/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (14. syyskuuta 2000) Aihe: Julkisen sektorin valintakokeiden järjestämistä koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen Euroopan unionin jäsenvaltioissa sovelletaan julkisen sektorin palvelukseen oikeuttavien valintakokeiden järjestelyissä erilaisia sääntöjä. Valintakokeiden perusperiaatteita olisi oltava toisaalta avoimuus ja toisaalta hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistaminen. Näitä periaatteita rikotaan usein valtion yrityksissä, ja tästä syystä voi esiintyä väärinkäytöksiä, joita ei voida hyväksyä. Aikooko komissio puuttua tähän asiaan oikeustoimin esittämällä valintakokeiden järjestämistä koskevia yhteisiä sääntöjä, jotta kaikille yhteisön kansalaisille taataan samat edellytykset? Aikooko komissio myös laatia menetelmiä, joilla voidaan valvoa, että valintakokeiden järjestäjät noudattavat kaikkialla Euroopassa voimassa olevia yhteisiä menettelyjä (esimerkiksi asiakirjat, joita valintakokeeseen osallistuminen edellyttää, mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, määräajat, valitusmahdollisuudet ja valitusmahdollisuuksien eri tasot)? Voiko komissio myös taata, että kansalaisille ei aiheudu tästä kohtuuttomia kustannuksia? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (27. lokakuuta 2000) Komissiolla ei ole oikeudellista toimivaltaa säännellä jäsenvaltioiden julkisen sektorin sisäistä organisaatiota eikä myöskään rekrytointimenetelmiä. On lisäksi jäsenvaltioiden asia varmistaa, että julkisen sektorin virkoihin pääsyä koskevia kansallisia sääntöjä sovelletaan oikein. Näin ollen komissio ei aio tehdä ehdotusta yhteisön lainsäädännöksi jäsenvaltioiden käyttämien virkamiesten rekrytointimenettelyiden yhdenmukaistamisesta. Perustamissopimusten valvojana komissio pitää kuitenkin silmällä, että julkisen sektorin työntekijöiden oikeutta vapaaseen liikkumiseen sovelletaan oikein yhteisöjen tuomioistuimen tulkitsemalla tavalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2998/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle. Elintarvikeapu Euroopan unionin vähävaraisimmille.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0151 - 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2998/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle (20. syyskuuta 2000) Aihe: Elintarvikeapu Euroopan unionin vähävaraisimmille Komission A.D.E.-nimiseltä yhdistykseltä (Aide à la décision économique) tilaamassa selvityksessä todetaan, että komission asetukseen 3149/92(1) perustuva Euroopan unionin elintarviketukiohjelma on osoittautunut sosiaalisesti hyödylliseksi ja tarkoituksenmukaiseksi, koska köyhyydestä ei ole päästy eroon Euroopassa. Millä tavoin komissio aikoo ottaa huomioon edelliset toteamukset ja vakiinnuttaa tämän ohjelman tuleville vuosille varmistaen samalla, että vähävaraisimmille jaettavien tuotteiden valikoima säilytetään monipuolisena? Haluaisin tietää, millä tavoin komissio aikoo soveltaa vuonna 1995 tehtyä tarkistusta (neuvoston asetus 2535/95(2)), jonka perusteella tuotteet voidaan hankkia yhteisön markkinoilta silloin, kun niitä ei tilapäisesti ole muutoin saatavilla? (1) EYVL L 313, 30.10.1992, s. 50. (2) EYVL L 260, 31.10.1995, s. 3. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18. lokakuuta 2000) Kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, komission vuonna 1999 teettämä selvitys vahvisti, että interventiovarastoissa olevia maataloustuotteiden ylijäämiä kannattaa käyttää sosiaalisiin tarkoituksiin yhteisön elintarvikeapuna vähävaraisille. Viimeisimmissä alustavissa talousarvioesityksissä komissio ehdotti budjettivallan käyttäjälle, että tähän toimintaan osoitettuja määrärahoja korotettaisiin vuoden 1998 100 miljoonasta eurosta 200 miljoonaan euroon. Budjettivallan käyttäjä on vuodesta 1997 pienentänyt useaan kertaan komission tälle toimelle ehdottamia määrärahoja. Ohjelma on vain yksi siitä hyötyvien, kentällä jo ennen ohjelman käynnistymistä toimineiden järjestöjen hankintalähteistä. Ohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot selvittävät, mitä interventiovarastojen tuotteita järjestöt tarvitsevat, ja ilmoittavat tarpeista komissiolle. Kyseisten tuotteiden markkinajärjestelyjen uudistukset voivat johtaa siihen, että jokin tuote poistuu pysyvästi interventiovarastosta, jolloin sitä ei enää ole saatavissa ohjelman puitteissa. Jos määrärahoja ei muuteta, puuttuvat tuotteet voidaan korvata lisäämällä muiden tuotteiden määriä. Järjestöt voivat hankkia muista lähteistä enemmän niitä tuotteita, joita ne eivät enää saa yhteisöltä, ja pyytää näiltä vastaavasti vähemmän muita tuotteita. Ohjelma ei ole eikä siitä ole tarkoitus tulla järjestöjen ainoaa hankintalähdettä. Entiseen tapaan komissio aikoo soveltaa yleisistä säännöistä yhteisön vähävaraisimmille henkilöille jaettavaksi tarkoitettujen elintarvikkeiden luovuttamisesta interventiovarastoista tietyille järjestöille annettuun asetukseen (ETY) N:o 3730/87 vuonna 1995 annettua muutosasetusta(1). Sen mukaan tuotetta voidaan hankkia yhteisön markkinoilta, jos se on tilapäisesti loppunut yhteisön interventiovarastoista. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 2535/95, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, EYVL L 260, 31.10.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3169/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Lääkkeitä sisältävien läpipainopakkausten päällysmerkinnät.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0250 - 0250



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3169/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (10. lokakuuta 2000) Aihe: Lääkkeitä sisältävien läpipainopakkausten päällysmerkinnät Kaikkien Yhdistyneessä kuningaskunnassa myytävien, sekä ulkomailta tuotujen että kotimaisten lääkkeiden on oltava merkintää koskevan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaisia eli määrätyt tiedot on esitettävä englanniksi. Lainsäädäntö ei koske kuitenkaan läpipainopakkauksissa olevia mainintoja, esimerkiksi viikonpäiviä. Olisiko komission mielestä tehtävä pakolliseksi, että kaikki tärkeät lääkkeiden ottamiseen liittyvät ohjeet esitetään selvästi sen maan kielellä, jossa lääkkeitä myydään? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (21. marraskuuta 2000) Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden merkinnöistä ja pakkausselosteista 31 päivänä maaliskuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/27/ETY(1) säädetään velvoitteesta merkitä lääkevalmiste sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, jossa lääke on saatettu markkinoille (4 artiklan 2 kohta). Tämä säännös koskee sekä lääkevalmisteiden ulompia päällyksiä että niiden pakkauksia. Sama velvoite koskee myös pakkausselosteessa esitettyjä tietoja (8 artikla). Läpipainopakkausten merkintöjen tulisi siis olla tämän direktiivin mukaisia ja sen Yhdistyneen kuningaskunnan pakkausmerkintöjä koskevan lainsäädännön mukaisia, jolla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja säädetään ohjeiden antamisesta englannin kielellä. Näiden säännösten perusteena on, että potilaille on tarjottava selkeää ja ymmärrettävää tietoa. (1) EYVL L 113, 30.4.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2969/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Koulumaito-ohjelman sisällyttäminen terveyttä edistävään elintarvikepolitiikkaan.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0032 - 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2969/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (20. syyskuuta 2000) Aihe: Koulumaito-ohjelman sisällyttäminen terveyttä edistävään elintarvikepolitiikkaan Komissio ja maatalousministerit ovat päättäneet vähentää koulumaito-ohjelmalle Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta myönnettävää tukea 75 prosenttiin, koska ohjelma edistää elintarvike- ja kansanterveyspolitiikan tavoitteita. Olisi kuitenkin mielekkäämpää tarjota koululaisille ilmaista maitoa, kuin jättää heidät kaupallisten virvokejuoma-automaattien houkuteltaviksi. Koulumaito-ohjelman ulkopuolelle jäävän 25 prosentin osuuden siirtäminen terveyttä edistävää elintarvikepolitiikkaa koskevaan ohjelmaan näyttää tästä syystä olevan asianmukainen toimi. Aikooko komissio siirtää koulumaito-ohjelman ulkopuolelle jäävän 25 prosentin osuuden terveyttä edistävää elintarvikepolitiikkaa koskevan ohjelman budjettiin, koska se on osoittanut erityistä mielenkiintoa tätä aihetta kohtaan? Jos ei aio siirtää, miksi? Miten tällainen kanta on komission mielestä yhdistettävissä komission jäsenen Franz Fischlerin (kirjalliseen kysymykseen E-1320/00(1)) antamaan vastaukseen, jossa mainitaan, että maidon jakelu kouluissa voi edistää ravitsemuksellisia ja sosiaalisia tavoitteita? (1) EYVL C 53 E, 20.2.2001, s. 126. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (19. lokakuuta 2000) Ehdotus neuvoston asetukseksi maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999(1) muuttamisesta on johtanut neuvoston päätökseen laskea koulumaidon tuki 75 prosenttiin tavoitehinnasta (neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 muuttamisesta 20. heinäkuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1670/2000(2)). Tämän ehdotuksen perusteluissa komissio toteaa, että koulumaito-ohjelma voisi olla osa myös yhteisön tai jäsenvaltioiden tasolla asetettuja ja hallinnoituja laajempia yleisen politiikan tavoitteita kansanterveyden, ravitsemuksen ja sosiaalipolitiikan alalla. Komissio on kuitenkin painottanut, että yhteisön tiukan talousarvion vuoksi koulumaito-ohjelmaan ei voida ohjata enempää varoja riippumatta siitä, liitetäänkö ne maatalousmenoihin vai muihin toimiin. Tästä syystä kysymystä edellä mainitun yhteisön tuen nostamisesta on pohdittava jäsenvaltiotasolla, mahdollisesti yhteistyössä muiden asianomaisten osapuolten kanssa. Koulumaitoa koskevassa yhteisön asetuksessa säädetäänkin oikeusperustasta, jonka perusteella voidaan myöntää ylimääräistä kansallista tukea, joka voidaan rahoittaa meijerialalla kerättävillä maksuilla. Lisäksi meijerialan osallistuminen rahoitukseen olisi luonteva tapa osoittaa sitä samaa mielenkiintoa ja näkyvää tukea, jota maitoala osoitti koulumaitoa kohtaan komission ehdotuksesta keskusteltaessa. (1) EYVL C 89 E, 28.3.2000. (2) EYVL L 193, 29.7.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3244/00 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle. Biologisten aseiden käyttö huumeiden kasvattajia vastaan.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0212 - 0213



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3244/00 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle (20. lokakuuta 2000) Aihe: Biologisten aseiden käyttö huumeiden kasvattajia vastaan Onko komissio tietoinen uutisraporteista (esimerkiksi lontoolaisessa Observer-lehdessä 17. syyskuuta 2000), joiden mukaan jäsenvaltioissa kehitetään biologisia tekijöitä huumausaineiden valmistuksessa käytettyjen kasvien tuhoamiseksi? Voiko komissio vahvistaa, että kyseisten tekijöiden kaikenlainen käyttö EU:n alueella on laitonta ja vastoin ennalta varautumisen periaatetta? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (27. marraskuuta 2000) Komissio ei ole tietoinen kysymyksessä mainituista raporteista. Se, onko biologisten tekijöiden käyttö kiellettyjen huumausaineiden valmistuksessa käytettyjen kasvien tuhoamiseksi ennalta varautumisen periaatteen vastaista tai lainvastaista, on monimutkainen kysymys, johon ei voida antaa yleispätevää vastausta. Näiden tekijöiden käyttöä on tarkasteltava tapauskohtaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3114/00 esittäjä(t): Freddy Blak (PSE) komissiolle. Mallisuoja.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0245 - 0245



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3114/00 esittäjä(t): Freddy Blak (PSE) komissiolle (4. lokakuuta 2000) Aihe: Mallisuoja Jäsenvaltioiden mallisuojaa koskevien hakemusten, malliviranomaisten, menettelyjen, lakien, kansallisesti rajoitettujen yksinoikeuksien ym. väliset merkittävät erot tekevät tuotteen suojaamisen kilpailijoilta erittäin vaikeaksi ja kalliiksi. Mitä suojaa EU:n mallisuojamääräykset antavat tanskalaiselle, jonka mallin suuri italialainen yritys kopioi 13 vuotta sitten? Kenen puoleen hänen on käännyttävä, ja voiko hän nostaa kanteen jäsenvaltiossa, jossa tuote on kopioitu, jos hänen tuotteellaan on mallisuoja Tanskassa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (7. marraskuuta 2000) Komissio voi kertoa arvoisalle parlamentin jäsenelle saavutetuista tätä kysymystä koskevista tuloksista, jotka liittyvät mallien oikeudellisesta suojasta 13 päivänä lokakuuta 1998 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 98/71/EY(1), ja odotettavissa olevista tuloksista, jotka liittyvät malliasetuksen(2) valmisteluun. Direktiivillä yhdenmukaistetaan jäsenvaltioiden teollisia malleja koskevan aineellisen oikeuden oleelliset osat, ja se parantaa suuresti teollisten suunnittelijoiden mahdollisuuksia turvautua kussakin maassa tarjottavaan suojaan, kun lainsäädäntö on yhdenmukaistettu, minkä pitäisi direktiivin mukaan tapahtua viimeistään 28. lokakuuta 2000. Teollisten mallien suojaan vaikuttavat monet kansalliset järjestelmät, kuten rekisteröinti, mutta mallien erityissuojan lisäksi jäsenvaltioiden on tarjottava oikeuskeinoja tekijänoikeuksien rikkomista ja epätervettä kilpailua vastaan. Malliasetuksen perusteella on puolestaan helppoa ja edullista hankkia koko yhteisön kattava mallisuoja. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa erityistapauksessa näyttää siltä, että ratkaisua ei löydy yhteisön lainsäädännön perusteella, sillä sitä ei sovelleta takautuvasti. Siksi ratkaisun on periaatteessa pohjauduttava sen jäsenvaltion asiaa koskevaan lainsäädäntöön, jossa ongelma ilmenee. (1) EYVL L 298, 28.10.1998. (2) KOM(2000) 660.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2784/00 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle. Tupakanviljelijöille tarkoitetun tuen suuruus ja sen käyttökohteet.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0175 - 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2784/00 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Tupakanviljelijöille tarkoitetun tuen suuruus ja sen käyttökohteet Osa tupakanviljelijöille tarkoitetusta tuesta (jonka suuruus oli yksi prosentti ennen vuotta 1999 ja sen jälkeen kaksi prosenttia) on varattu tutkimukselle. Kuinka paljon tutkimukselle varattuja määrärahoja on kertynyt vuodesta 1997 lähtien tähän päivään mennessä? Kuinka suuria summia on käytetty eri hankkeisiin ja mitä nämä hankkeet ovat? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (10. lokakuuta 2000) Rahastoon pidätettyjen tukien kokonaismäärän osalta on huomioitava, että kyse ei ole todellisesta rahastosta, johon maksetaan vuosittain pidätysten tuotto ja josta maksetaan varoja toimien rahoittamiseksi. Käytännössä komissio käynnistää toimia, jotka rahoitetaan tilapäisestä budjettikohdasta Yhteisön tutkimus- ja tiedotusrahasto (B1-175). Tämän budjettikohdan määrärahat kattavat arviolta kyseisen varainhoitovuoden aikana aiheutuneet todelliset kustannukset. Komissio valvoo, että tämän budjettikohdan määrärahat tai menot eivät ylitä pidätysten tuottoa. Yhteisön talousarvioon kirjatut määrät (budjettikohta B1-175) kyseisinä vuosina olivat 4,9 miljoonaa euroa (1997), 8 miljoonaa euroa (1998), 6 miljoonaa euroa (1999) ja 6 miljoonaa euroa (2000). Rahaston perustamisesta alkaen ensimmäisen ehdotuspyynnön seurauksena on hyväksytty kolme tutkimushanketta ja toisen ehdotuspyynnön seurauksena kuusi hanketta, joiden yhteisön rahoitusosuus on vastaavasti 5,9 ja 6,5 miljoonaa euroa. Hankkeiden luettelo on toimitettu suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle. Lisäksi rahastosta on rahoitettu sen perustamisen jälkeen 18 tiedotushanketta kahden ehdotuspyynnön perusteella. Hankkeiden luettelo toimitetaan niinikään parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3427/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Komission valtuudet hallitsevan markkina-aseman väärinkäytön estämiseksi.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0167 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3427/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (7. marraskuuta 2000) Aihe: Komission valtuudet hallitsevan markkina-aseman väärinkäytön estämiseksi Mitä valtuuksia komissiolla on palauttaa kilpailutilanne markkinoille, joilla se on todennut tietyn yrityksen olevan hallitsevassa asemassa? Voiko komissio selostaa, mitä mahdollisuuksia Yhdysvaltain lainsäädäntöön sisältyy markkinoita hallitsevan yrityksen pilkkomisen määräämiseksi? Kannattaako komissio tällaisten valtuuksien käyttöönottamista myös EU:n kilpailupolitiikassa? Jos ei kannata, voiko se ilmoittaa, mistä syystä nämä valtuudet ovat tarpeellisia USA:ssa, mutta tarpeettomia EU:n markkinoilla? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (30. marraskuuta 2000) Määräävässä asemassa olevien yritysten käyttäytymistä säännellään yhteisön kilpailulaissa perustamissopimuksen 82 artiklalla (entinen 86 artikla). Siinä kielletään määräävän aseman väärinkäyttö mutta ei määräävää asemaa sinänsä. Komissiolla ei ole 82 artiklan nojalla valtuuksia toimia, jos pelkkä määräävä asema johtaa kilpailun puuttumiseen. Komissio voi kieltää määräävän aseman väärinkäytön ja vaatia yritystä lopettamaan sen. Tätä varten komissio voi asettaa yritykselle velvollisuuden ryhtyä korjaaviin toimenpiteisiin. Velvollisuuksiin voi kuulua rakenteellisia korjaavia toimenpiteitä, jos ne ovat välttämättömiä rikkomisen päättämiseksi. Suhteellisuuden periaatteesta seuraa, että korjaava toimenpide ei saa ylittää sitä, mikä on rikkomisen päättämisen kannalta välttämätöntä. Toimivaltaansa käyttäessään komissio on esimerkiksi vaatinut määräävässä asemassa olevaa yritystä myymään vähemmistöosakkuuden kilpailevasta yrityksestä, jos osakkuuden avulla yritys on voinut vaikuttaa kilpailijan kaupalliseen toimintatapaan ja vahvistaa siten määräävää asemaansa. Yhdysvaltojen Sherman-lain 2 pykälässä kielletään markkinoiden monopolisointi ja siihen tähtäävä toiminta. Kuten 82 artiklassa, myöskään tässä pykälässä ei kielletä määräävää asemaa. Siinä kielletään monopoliaseman luominen ja säilyttäminen kilpailunvastaisin keinoin. Tuomioistuinten käytettävissä oleviin korjaustoimenpiteisiin kuuluu monopolitapauksissa myynti, jos se on tarpeen rikkomisen lopettamiseksi. Eräissä tapauksissa myynti edellyttää määräävässä asemassa olevan yrityksen pilkkomista osiin.