Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0578/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (4. maaliskuuta 1998) Aihe: Luotijunat Ottaen huomioon luotijunista esitettyihin kysymyksiin (E-0508/97(1) ja E-2351/97(2)) saadut vastaukset ja viitaten erityisesti Rooman alueeseen ympäristövaikutusten arvioinnista annettujen yhteisön määräysten rikkomiseen, haluan ilmoittaa komissiolle, että Italiassa on aloitettu oikeudenkäyntejä niitä henkilöitä vastaan, jotka ovat olleet osaltaan syyllisiä luotijunahankkeen huonoon hallintaan Italiassa. 1. Voiko komissio sanoa, onko ryhdytty toimenpiteisiin, joihin Bjerregaard viittasi komission puolesta 5. kesäkuuta 1997 antamassaan täydentävässä vastauksessa ja jotka vahvistettiin 9. syyskuuta 1997 annetussa vastauksessa E-2351? 2. Ottaen huomioon direktiivien noudattamatta jättämisen ja useat tapaukset, jotka herättävät epäilyjä luotijunahankkeen toteuttamisesta Italiassa, eikö komissio pidä tarpeellisena pyytää tuomioistuinta ryhtymään EY:n perustamissopimuksen 186 artiklan mukaisesti väliaikaisiin toimenpiteisiin, kuten töiden keskeyttämiseen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (24. huhtikuuta 1998) Rikosoikeuteen kuuluvat kanteet eivät kuulu komission toimivaltaan. Koska komission tavoitteena on varmistaa yhteisön lainsäädännön noudattaminen, sillä on oikeus puuttua tällaisiin asioihin ainoastaan silloin, kun on kyse yhteisön lainsäädäntöön kuuluvasta säädöksestä. Parlamentin jäsenen Rooma-Napoli-suurnopeusjunahankkeesta antamien tietojen perusteella Italian viranomaisille lähetettiin virallinen pyyntö, jossa niitä pyydettiin ilmoittamaan, oliko hankkeesta tehty tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(3) mukainen ympäristövaikutusten arviointi (YVA). Italian viranomaiset vastasivat myöntävästi ja ilmoittivat, että Italian ympäristöministeriö oli jo vuonna 1993 antanut hanketta puoltavan lausunnon YVA-komiteansa vuonna 1992 tekemän ympäristövaikutusten arvioinnin perusteella. Koska vaikutti siltä, että arviointia ei ollut kuitenkaan tehty kahdesta lyhyestä hankkeeseen kuuluvaa rataosasta, Italian viranomaisilta pyydettiin lisätietoja näiden rataosien ympäristövaikutusten arvioinnista. Italian viranomaisten ilmoittaminen lisätietojen perusteella komissio voi nyt päätellä, että Italian ympäristöministeriö oli vuonna 1993 itse asiassa hyväksynyt ainoastaan yleisen hankkeen YVA-komiteansa vuonna 1992 hyväksymän arvioinnin perusteella eikä edellä mainittuja kahta Rooman ja Napolin risteystä. Myöhemmin tehtiin kuitenkin kyseisten risteyshankkeiden ja koko työn toteuttamishankkeen ympäristövaikutuksia koskeva tutkimus, jonka arvioivat Regione Lazion viranomaiset vuonna 1994 ja Italian ympäristöministeriö (YVA-yksikkö ja -tiedotus) vuonna 1995. Molemmat viranomaiset hyväksyivät hankkeen. Julkinen tiedotus ja lausuntokierros on ilmeisesti hoidettu asianmukaisesti. Edellä esitetyn perusteella EY:n perustamissopimuksen 186 artiklan soveltaminen ei ole tässä tapauksessa aiheellista. (1) EYVL C 391, 23.12.1997, s. 15. (2) EYVL C 82, 17.3.1998, s. 62. (3) EYVL L 175, 5.7.1985.