Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1480/98 komissiolle esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE) ja Ria Oomen-Ruijten (PPE) (13. toukokuuta 1998) Aihe: Työtapaturmavakuutus asetuksessa 1408/71 Alankomaalais-saksalaiselta rakennusvientisäätiöltä olen saanut kuulla valituksesta, jonka mukaan alankomaalaiset rakennusyritykset, jotka ovat lähettäneet työntekijöitä Saksaan, joutuvat maksamaan siellä työtapaturmavakuutusmaksuja (Unfallversicherung), vaikka ne joutuvat maksamaan vastaavia maksuja myös Alankomaissa. Erityisesti pienille yrityksille tämä on erittäin kallista. 1. Onko komissio sitä mieltä, että kahteen kertaan suoritettava maksu on ristiriidassa Euroopan lainsäädännön, erityisesti asetuksen 1408/71 ((EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. )) kanssa? Jos on, aikooko komissio ryhtyä vastatoimiin? 2. Onko komission tiedossa, että myös muissa EU:n jäsenvaltioissa on esitetty samanlaisia valituksia? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (22. kesäkuuta 1998) 1. Arvoisien parlamentin jäsenten antamien tietojen perusteella toimivaltainen saksalainen työtapaturmavakuutuslaitos näyttäisi kieltäytyvän tunnustamasta, että kyseiset työntekijät ovat lähetettyinä Saksaan sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 mukaisesti. Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 artiklan 1 kohdan mukaan yrityksen toisen jäsenvaltion alueelle lähettämään työntekijään sovelletaan lähettäjäjäsenvaltion lainsäädäntöä, edellyttäen että hänen työskentelynsä arvioitu kesto ei ylitä 12:ta kuukautta. Toimivaltainen saksalainen laitos ei kuitenkaan hyväksy toimivaltaisen alankomaalaisen laitoksen toimittamaa lomaketta E 101 todisteeksi siitä, että työntekijät pysyvät Alankomaiden sosiaaliturvalainsäädännön piirissä ja joutuvat maksamaan Alankomaiden sosiaaliturvamaksut. Saksalainen laitos näyttää olevan sitä mieltä, ettei mainittua 14 artiklan 1 kohtaa voida soveltaa, koska yritys, joka lähettää työntekijät, harjoittaa toimintaansa pääasiassa Saksassa. Artiklan muotoilu ei kuitenkaan sisällä tätä nimenomaista ehtoa. Vaikuttaa itse asiassa siltä, että toiminnan lähettäjäjäsenvaltiossa olisi oltava aitoa ja merkittävää, ilman että sille kuitenkaan voitaisiin asettaa mitään muita ehtoja. Tämän lisäksi komissio on sitä mieltä, että toimivaltaisella laitoksella ei ole lupaa kieltäytyä yksipuolisesti hyväksymästä lomaketta E 101 * joka ensinäkemältä vaikuttaa toimitetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 ((EYVL L 74, 27.3.1972. )) mukaisesti * ottamatta yhteyttä lomakkeen toimittaneeseen laitokseen. Komissio on ottanut tässä asiassa yhteyttä Saksan viranomaisiin välittääkseen heille näkemyksensä ja pyytääkseen heidän mielipidettään asiasta. 2. Komissio haluaa myös mainita arvoisille parlamentin jäsenille, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tutkii parhaillaan vastaavanlaista tapausta ennakkoratkaisupyynnössä C-202/97 (Fitzwilliam). Tässä asiassa eräs toimivaltainen alankomaalainen laitos on kieltäytynyt hyväksymästä irlantilaisen laitoksen toimittamaa lomaketta E 101 tapauksessa, jossa irlantilaisia maataloustyöntekijöitä on lähetetty Alankomaihin. Kieltäytymisen syynä oli myös tässä tapauksessa se, että kyseinen yritys (Fitzwilliam) työllistää lähinnä Alankomaissa.