KIRJALLINEN KYSYMYS E-2900/02 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle. Sähkömagneettisten kenttien raja- ja viitearvot EU:ssa.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0121 - 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2900/02 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle (16. lokakuuta 2002) Aihe: Sähkömagneettisten kenttien raja- ja viitearvot EU:ssa Pelot sähkömagneettisille kentille altistumisen aiheuttamista terveydellisistä vaaroista ovat viime aikoina jälleen lisääntyneet etenkin arvostettujen tieteellisten asiantuntijoiden ja laitosten julkisten lausuntojen johdosta. Asiantuntijat ja tutkimuslaitokset ovat toistuvasti todenneet, että pulssilähetteiden ei-termiset vaikutukset antavat todella aihetta huoleen, koska niiden ja pitkäaikaisten terveysvaikutusten, kuten leukemian ja syövän synnyn, välillä on kiistaton yhteys. Neuvoston 12. heinäkuuta 1999 antamassa suosituksessa 1999/519/EY(1) mainitaan viitearvot 2 W/qm ja 10 W/qm taajuuden ollessa 10 MHz 300 GHz. Nämä arvot perustuvat kansainvälisen säteilysuojatoimikunnan ICNIRP:in antamiin viitearvoihin, jotka kuitenkin koskevat yksinomaan suurtaajuuskenttien termisiä vaikutuksia. Tutkijoiden ja asiantuntijoiden yllä mainittujen terveysriskien perusteella vaatimat raja-arvot ovat 0,000010,01 W/qm. Lisäongelmia aiheuttaa se, että raja-arvot poikkeavat jäsenvaltioittain suuresti toisistaan (päästöt eivät pysähdy valtioiden rajoille!) sekä matkapuhelinten ja vastaavien lähetinten ja vastaanottimien käyttäjien määrän nopea kasvu. Koska EU on sitoutunut edistämään terveyden korkeatasoista suojelua eikö olisi EU:n noudattaman varovaisuusperiaatteen mukaista ja yhtenäisten ja oikeudenmukaisten Euroopan sisämarkkinoiden priorisoinnin kannalta tarkoituksenmukaista 1. muuttaa neuvoston suositus sitovaksi normiksi 2. arvioida tässä yhteydessä perusteellisesti uudelleen sähköisten, magneettisten ja sähkömagneettisten kenttien raja- ja viitearvot 3. pyrkiä tällöin erityisesti vähentämään niitä? (1) EYVL L 199, 30.7.1999, s. 59. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 2002) Neuvosto antoi 12 päivänä kesäkuuta 1999 jäsenvaltioille suosituksen 1999/519/EY väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz 300 GHz) altistumisen rajoittamisesta. Suosituksen mukaisten perusrajoitusten ja viitearvojen tarkka noudattaminen suojaa käyttäjät tehokkaasti ionisoimattoman säteilyn akuuteilta ja pitkäaikaisilta vaikutuksilta koko taajuusalueella eikä vain korkeataajuuksisella alueella. Raja-arvosuositusten määrittämisessä on käytetty turvallisuuskerrointa mahdollisten pitkäaikaisten vaikutusten kattamiseksi koko taajuusalueella, eivätkä raja-arvot siksi liity ainoastaan akuutteihin lämpövaikutuksiin. Komissio antoi eurooppalaisille standardointielimille tehtäväksi laatia luonnos yhdenmukaistetuiksi eurooppalaisiksi standardeiksi, joilla varmistetaan, että eri tuotteet eivät altista väestöä neuvoston suosittamia raja-arvoja suuremmille säteilymäärille. Näille standardeille annetaan lain voima radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY(1) puitteissa. Se velvoittaa valmistajat varmistamaan, että tuotteet eivät niiden käyttötarkoituksen mukaisessa käytössä aiheuta haittaa terveydelle, ja saattaa siten de facto -lainvoimaisiksi neuvoston suosituksen raja-arvot. Kun uudet standardit on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, niiden kanssa ristiriitaiset kansalliset standardit on poistettava käytöstä. Komissio seuraa tiiviisti alan tieteellistä tutkimusta voidakseen tarvittaessa ryhtyä toimenpiteisiin, jos ilmenee seikkoja, joita ei ole vielä otettu huomioon. Komissio myös rahoittaa tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevasta viidennestä puiteohjelmasta kahdeksaa merkittävää alan tutkimusta, joiden tulokset saadaan vuosina 20032005. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän komission tiedekomitean 30. lokakuuta 2001 julkaistu kanta sähkömagneettiselle säteilylle altistumisen terveydellisistä vaikutuksista vahvistaa neuvoston suosituksessa radiotaajuuksille ja mikroaalloille esitettyjen raja-arvojen pätevyyden. Komissio pyytää myös panemaan merkille, että myös eri jäsenvaltioissa itsenäisesti laaditut selvitykset ovat yhdenmukaisia komitean kannan kanssa. (1) EYVL L 91, 7.4.1999.