KIRJALLINEN KYSYMYS E-1459/03

esittäjä(t): Herman Schmid (GUE/NGL) komissiolle

(29. huhtikuuta 2003)

Aihe: Työllisyys ja yritysostojen taloudelliset vaikutukset

Euroopan parlamentin tutkimuksen pääosasto on julkaissut tutkimuksen Työllisyys ja yritysten rakenneuudistusten sekä yritysostojen taloudelliset vaikutukset (Sosiaalisten ja oikeudellisten asioiden jaosto IV/WIP/2003/01/008). Tutkimuksessa tehdään yleiskatsaus tällä alalla ilmestyneisiin empiirisiin tutkimuksiin ja joitain yleisiä johtopäätöksiä.

Suurin osa fuusioista ja yritysostoista tapahtuu Yhdistyneissä kuningaskunnissa. Tutkimuksissa on käynyt ilmi, että siellä yritysostoihin liittyy huomattavaa työllisyyden ja tuottavuuden laskua. Työllisyys laskee yritysostojen jälkeisissä uusissa yrityksissä keskimäärin 11 prosenttia yrityskauppaa seuraavien viiden vuoden aikana.

Parlamentin tutkimuksessa viitataan YK:n kauppa- ja kehitysjärjestön Unctadin julkaisemaan maailman investointiraporttiin vuodelta 1999: Empiiriset todisteet kertovat hämmentäviä tuloksia. Fuusiot ja yritysostot epäonnistuvat huomattavan suurissa määrin mitä tulee vaurauden kasvattamiseen. (IV/WIP/2003/01/008, s. 6) Raportti osoittaa, että fuusio johtaa yleisimmin siihen, etteivät kannattavuus ja tuottavuus parane, markkinaosuuden kasvu heikentyy ja fuusiolla on mitä todennäköisemmin kielteinen vaikutus tutkimus- ja kehittämistoiminnan sijoituksiin jne. Fuusiot vaikuttavat epäilemättä syvästi myös työntekijöihin johtuen organisaation rakenteen, työhönoton ja työolojen muutoksista sekä lomautuksista.

Mitä hyötyä yritysostoista on, jollei niiden ole empiirisesti tai yksiselitteisesti osoitettu luovan vaurautta?

Miten komissio perustelee ehdotuksensa, jonka mukaan yritysten tulisi antaa tietoja työntekijöille ja neuvotella heidän kanssaan, vaikka näiden mielipide voidaan jättää huomioimatta lopullista päätöstä tehtäessä? Lisäksi komission tiedossa on, että useat yritysfuusiot johtavat merkittäviin työpaikkojen menetyksiin eikä kannattavuus lisäänny tai lisääntyy vähemmän kuin jos fuusiota ei olisi tehty.

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(23. kesäkuuta 2003)

On totta, että monet rakenneuudistustoimet, fuusiot ja yritysostot eivät aina tuota odotettua lopputulosta esimerkiksi kyseisten yritysten kannattavuuden, kilpailukyvyn ja tuottavuuden paranemisena. Kysymys siitä, onko aina näin, on hyvin kiistanalainen(1). Itse asiassa joissakin tutkimuksissa väitetään, että fuusiot ja yritysostot saattavat laskea tuotantokustannuksia, lisätä tuottavuutta, parantaa tuotteiden laatua, tuoda uutta tekniikkaa tai mahdollistaa kokonaan uusien tuotteiden kehittämisen. Toisissa tutkimuksissa taas on osoitettu, että fuusion toteuttaminen on usein ongelmallista ja vaikeaa, mikä selittää sen, miksi monien fuusioiden tuloksena markkina-arvokehitys tai synergiaedut eivät tuo odotettuja tuloksia. On siis suhtauduttava varovaisesti ylimalkaisiin lausuntoihin, joiden mukaan fuusiot aina epäonnistuvat. Toisinaan fuusio tai yritysosto on joillekin yrityksille paras tapa tehostaa toimintaa. Niitä pidetään yleensä talouden kannalta neutraaleina tai jopa hyödyllisinä keinoina, ja esimerkiksi yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen 10 artiklan 6 kohdan mukaan yhteisön alueella sijaitsevien yrityskeskittymien oletetaan toimivan yleisten sääntöjen mukaisesti. Joka tapauksessa yrityksen johtaminen on yrityksen johdon oikeus, johon unioni ei halua puuttua.

Fuusiot ja yritysostot johtavat tyypillisesti yritysten rakenneuudistukseen. Yritysten kyky sijoittaa toimintonsa nopeasti uudelleen on avaintekijä Euroopan talouden kilpailukyvyn säilyttämisessä ja uusien työpaikkojen luomisessa pitkällä aikavälillä. On kuitenkin myös totta, että useimmilla näistä toimista saattaa olla kielteisiä vaikutuksia työllisyyteen tai ympäristöön ainakin lyhyellä aikavälillä. Tämän vuoksi on tärkeää myötäillä rakenneuudistuksia, jotta muutosten vaikutukset olisivat mahdollisimman vähäiset niille, joihin ne todennäköisesti kohdistuvat. Komissio haluaa muistuttaa, että unioni on kehittänyt vuosien ajan kokonaisvaltaista politiikkaa yritysten rakenneuudistuksista, fuusioista ja yritysostoista aiheutuvien sosiaalisten vaikutusten käsittelemiseksi. Tämän nykyisen politiikan tuloksena työntekijöiden edustajille on tiedotettava ja heidän kanssaan on neuvoteltava kaikista rakenneuudistustoimista, jotta sosiaaliset vaikutukset voidaan välttää tai niitä voidaan lieventää yhteisön joukkovähentämistä(2), yrityksen luovutusta(3), eurooppalaista yritysneuvostoa(4) ja tiedottamista ja kuulemista(5) koskevissa direktiiveissä tarkoitetulla tavalla.

Yleisesti ottaen komissio on sitä mieltä, että yritysten olisi aina otettava huomioon päätöksistään työntekijöille aiheutuvien vaikutusten lisäksi myös yhteiskunnalliset ja alueelliset vaikutukset. Tätä korostettiin hiljattain komission tiedonannossa Yritysten sosiaalinen vastuu: elinkeinoelämän panos kestävään kehitykseen(6).

Komissio on lisäksi kehottanut eurooppalaisia työmarkkinaosapuolia osallistumaan muutosten ennakointia ja hallintaa koskevaan vuoropuheluun yritysten uudelleenjärjestelyihin liittyviä sosiaalisia näkökohtia koskevan keskustelun vauhdittamiseksi. Työmarkkinaosapuolet sitoutuivat sisällyttämään tämän asian monivuotiseen työohjelmaansa vuosiksi 20032004. Komissio toivoo, että yhteistyö tällä alalla johtaa yhteisön laajuisiin toimiin, mikä auttaisi yrityksiä ja niiden työntekijöitä menestyksekkäästi kohtaamaan yritysten rakenneuudistusten sosiaaliset vaikutukset.

(1) Lisätietoa fuusioista ja yritysostoista saa esimerkiksi valmisteluasiakirjasta n:o 234, Paul A. Pautler, Bureau of Economics, Tederal Trade Commission. Asiakirja löytyy Internetistä osoitteestahttp://www.ftc.gov/be/econwork.htm, katso myös http://www.ftc.gov/be/rt/mergerroundtable.htm.

(2) Neuvoston direktiivi 98/59/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998, työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä. (Direktiivillä kodifioidaan direktiivit 75/129/ETY ja 92/56/ETY), EYVL L 225, 12.8.1998.

(3) Neuvoston direktiivi 2001/23/EY, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 82, 22.3.2001.

(4) Neuvoston direktiivi 94/45/EY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1994, eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä, EYVL L 254, 30.9.1994.

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/14/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä, EYVL L 80, 23.3.2002.

(6) KOM(2002) 347 lopullinen.