Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0078



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3285/97 komissiolle esittäjä(t): Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Televiestintämarkkinat Kuten tiedetään, kilpailu tulee lisääntymään kun televiestintämarkkinat vapautetaan 1. tammikuuta 1998 alkaen. Onko komissiolla valtuudet tehdä vapauttamisen lisäksi muita aloitteita, joiden tarkoituksena on varmistaa, että sisäiset rajat eivät vaikuta teleoperaattoreiden laskutukseen sisämarkkinoilla? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 1997) Komissio on tehnyt ja tekee jatkossakin kaikkensa estääkseen sisäisten rajojen vaikutuksen teleorganisaatioiden tariffeihin. Ulkomaanpuheluiden tariffit ovat korkeampia kuin kotimaan kaukopuhelujen tariffit pääasiassa sen vuoksi, että ulkomaanpuheluiden tariffit eivät vieläkään perustu kustannuksiin, nykyiset verkot on suunniteltu kansallisiksi ja ulkomaanpuheluiden päättämiseen sovelletaan korkeita yhteenliittämis- tai yhdysliikennemaksuja. Täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetun komission direktiivin 96/19/EY ((EYVL L 74, 22.3.1996. )) mukaan jäsenvaltioiden on annettava teleorganisaatioilleen mahdollisuus tasapainottaa tariffinsa 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä, ja jos tasapainottamista ei saada loppuun ennen tätä päivää, toimitettava komissiolle yksityiskohtainen aikataulu jäljellä olevien epätasapainoisuuksien asteittaisesta poistamisesta. Avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta pientaajuuspuheviestitykseen 13 päivänä joulukuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/62/EY ((EYVL L 321, 30.12.1995. )) 12 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että puhelintoimintatariffit ovat kustannuksiin suhteutettuja. Tämä velvoite säilytetään kyseisen direktiivin tarkistetussa versiossa (nyt 17 artikla), joka on parhaillaan lopullisessa hyväksymiskäsittelyssä. Useat jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole vielä varmistaneet, että niiden teleorganisaatiot käyttävät kustannuslaskentajärjestelmää, jonka avulla voidaan valvoa kustannuksiin suhteuttamisen periaatteen tehokasta täytäntöönpanoa. Kilpailijoiden tuleminen näille markkinoille lisää kuitenkin joka tapauksessa tariffien tasapainottamista. Toinen syy tariffieroihin kotimaan- ja ulkomaanpuheluiden välillä on se, että infrastruktuuri suunniteltiin aikoinaan kansallisten monopolien puitteissa kansallisen näkökannan mukaan. Tämän kustannusrakenteen sopeuttamiseksi on perustettava uutta infrastruktuuria, esimerkiksi rautatiekiskoja pitkin. Heinäkuun 1. päivästä 1996 alkaen jäsenvaltioiden on täytynyt sallia tällaisten verkkojen käyttöönottaminen muiden palveluiden kuin puhelintoimintapalveluiden tarjoamiseen, ja jäljellä olevat erityis- ja yksinoikeudet tällaisten infrastruktuurien perustamiseen on poistettava 1. tammikuuta 1998 mennessä. Toisaalta komissio ottaa huomioon mahdollisen myötävaikuttamisen rajat ylittävien verkkojen perustamiseen hyväksyessään maailmanlaajuisia liittoutumia EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan nojalla. Korkeat ulkomaanpuheluiden tariffit ovat seurausta myös yhteenliittämistariffien ja kansainvälisten yhdysliikennemaksujen nykyisestä tasosta. Komissio tarkastelee näitä tariffeja ja niiden oikeutusta pian viimeisteltävässä tiedonantoluonnoksessaan kilpailusääntöjen soveltamisesta liittymäsopimuksiin televiestinnän alalla. EY:n perustamissopimuksen 86 artiklassa kielletään määräävässä asemassa olevia operaattoreita käsittelemästä eri tavalla samanlaisia suorituksia samoin kuin perimästä kohtuuttomia hintoja. Operaattoreiden puheluiden päättämisestä perimän maksun tulisi olla yhteydessä tämän palvelun tarjoamisesta aiheutuviin todellisiin kustannuksiin, ja operaattorit voivat tehdä eron kotimaan- ja ulkomaanpuheluiden päättämisestä perittävien maksujen välillä ainoastaan silloin, kun näiden palveluiden tarjoamisesta operaattorille aiheutuvien kustannusten välillä on todellinen ero. Televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY ((EYVL L 199, 26.7.1997. )) 7 artiklan 2 kohdassa vakiintuneita teleorganisaatioita vaaditaan myös tarjoamaan kustannuksiin perustuvia yhteenliittämistariffeja 1. tammikuuta 1998 alkaen, mikä tarkoittaa sitä, että ainakaan yhteisön alueella ei enää sovelleta nykyisiä korkeita yhdysliikennemaksuja. Ulkomaanpuheluiden yhteenliittämistariffeista sovitaan siitä alkaen yhteenliittämisneuvotteluissa, minkä pitäisi laskea huomattavasti ulkomaanpuheluiden hintoja yhteisössä. Komissio hyväksyi 15. lokakuuta 1997 suosituksen yhteenliittämisen hinnoittelusta (ei vielä julkaistu), jossa määritellään suositellut ¨parhaan käytännön¨ mukaiset yhteenliittämismaksut niiden kolmen jäsenvaltion hintojen perusteella, joissa hinnat ovat alhaisimmat. Näiden toimenpiteiden vaikutusta vahvistaa lisäksi neuvostossa parhaillaan käsiteltävä direktiivin 97/33/EY muuttaminen, jolla määrätään ottamaan käyttöön mahdollisuus valita operaattori puhelukohtaisesti tai ennalta.