KIRJALLINEN KYSYMYS E-2686/99

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(12. tammikuuta 2000)

Aihe: Nitraattidirektiivin noudattaminen Flanderissa

Flanderin ympäristöyhdistyksen (Vlaamse MilieuMaatschappij) mukaan Flanderin alueella on vuonna 2000 kaksi kertaa sallittua enemmän lannoitteita. Koko lannoitetuotanto käsittää 90 000 tonnia fosfaattia, kun sallittu määrä on vain 50 000 tonnia. Tämän vuoksi on mahdollista, että yhteisön nitraattidirektiiviä ei voida noudattaa tammikuuhun 2003 mennessä. Lisäksi on syytä mainita, että jo vuonna 1996 fosfaattia tuotettiin 82 miljoonaa kiloa, josta 37 miljoonaa oli peräisin nautakarjataloudesta, 32 miljoonaa sikataloudesta ja 11 miljoonaa siipikarjataloudesta. Tämän lisäksi käytettiin vielä 5 miljoonaa kiloa keinolannoitteita. Lampaiden, vuohien ja minkkien pidosta aiheutuneet 700 000 kiloa fosfaattia eivät ole mukana tässä tilastossa.

1. Onko komissio tietoinen Flanderin kasvavasta lannoitetuotannosta? a) Jos on, mikä on komission kanta tähän kehitykseen, kun otetaan huomioon, miten se vaikeuttaa nitraattidirektiivin noudattamista? b) Jos ei ole, miten komissio arvioi nitraattidirektiiviä noudatettavan Flanderissa?

2. Mitä perusteluita ja näkemyksiä komissio esitti äskettäisessä kirjeessään Belgian liittohallitukselle, joka koski Euroopan nitraattidirektiivin noudattamista? Esittääkö komissio kirjeessään ehdotuksia ja aikataulun, jotta Belgian liittovaltio ja erityisesti Flanderin osavaltio noudattaisi nitraattidirektiiviä täysimääräisesti ja asianmukaisesti? Mitkä olivat nämä komission ehdotukset ja aikataulu?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(22. helmikuuta 2000)

Komissio on tietoinen suurien ravinnemäärien (fosfori- ja typpimäärien) aiheuttamista vakavista ongelmista, joita esiintyy Belgiassa Flanderin alueella. Nämä ravinteet ovat peräisin alueella käytetyistä väkilannoitteista (yli 300 kiloa typpeä hehtaaria kohden) sekä maatalousmaalle levitetystä karjanlannasta (myös yli 300 kiloa typpeä hehtaaria kohden). Liialliset ravinnemäärät aiheuttavat pohjavesien hajakuormitusta, mikä ilmenee myös Vlaamse Milieumaatschappijin (Flanderin ympäristöjärjestön) laatimista raporteista. Lisäksi ne rehevöittävät valtaosan pintavesistä ja lisäävät esimerkiksi Pohjanmeren rehevöitymistä.

Tästä asiantilasta huolimatta Belgian Flanderin alue ei ole komission tietojen mukaan määritellyt alueensa kaikkia tällaisia maa-alueita pilaantumisalttiiksi vyöhykkeiksi, kuten vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12. joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY(1) 3 artiklassa edellytetään. Direktiivin 5 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on myös laadittava pilaantumisalttiita vyöhykkeitä varten toimintaohjelmat, joihin sisällytettävillä toimenpiteillä varmistetaan, että jokaisella tilalla tai jokaisessa karjankasvatusyksikössä maahan kunakin vuonna levitetyn karjanlannan määrä, mukaan luettuna eläinten itsensä levittämä määrä, ei ylitä tiettyä hehtaarikohtaista

määrää. Tämä hehtaarikohtainen enimmäismäärä on vuosina 19992002 lantamäärä, joka sisältää 210 kiloa typpeä, ja vuodesta 2001 alkaen lantamäärä, joka sisältää 170 kiloa typpeä. Näillä rajoituksilla vähennetään maahan levitettävän lietelannan ja kiinteän lannan määrää ja siten myös fosforin määrää. Lisäksi toimintaohjelmissa on direktiivin liitteen III mukaan vahvistettava kasvien tarpeita vastaavat ravinteiden enimmäismäärät, jotka voidaan levittää maahan. Tämä velvoittaa käyttämään harkitusti kivennäis- ja orgaanisia lannoitteita.

Komissio on antanut Belgialle sitä vastaan aloitetun rikkomisesta johtuvan menettelyn yhteydessä EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan (entisen 169 artiklan) mukaisen perustellun lausunnon. Jos Belgian viranomaisten esittämiä huomautuksia pidetään epätyydyttävinä, komissio voi saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

Komissio ei periaatteessa julkista rikkomisesta johtuvan menettelyn yksityiskohtia. Tästä asiasta se on kuitenkin julkaissut lehdistötiedotteen(2) päätettyään antaa Belgialle edellä mainitun perustellun lausunnon. Tiedotteen mukaan komissio katsoo, ettei Belgia ole noudattanut pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittelyssä direktiivissä asetettuja vaatimuksia. Belgian viranomaiset eivät ole myöskään nimenneet alueita, joiden vesien on ilmoitettu olevan nitraattien pilaamia. Lisäksi on todettu, että Flanderin toimintaohjelmat ovat puutteellisia, ettei toimintaohjelmia ole laadittu ollenkaan Brysselissä eikä Valloniassa, ettei seurantajärjestelmä ole riittävä ja että Belgian toimittama ensimmäinen täytäntöönpanokertomus on epätyydyttävä.

Lopuksi on syytä huomauttaa, ettei komissio esitä perustellussa lausunnossa jäsenvaltiolle toimenpide-ehdotuksia tai aseta määräaikoja, joita jäsenvaltion on noudatettava lausunnon perusteena olevan direktiivin täytäntöön panemiseksi, koska tavoitteet, jotka kaikkien jäsenvaltioiden on saavutettava, ja niitä koskevat määräajat on jo asetettu kyseisessä direktiivissä. Tässä yhteydessä komission tehtävä on varmistaa, että jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet ovat direktiivin säännösten mukaisia.

(1) EYVL L 375, 31.12.1991.

(2) IP 99/450, 2.7.1999.