ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0061/99

esittäjä(t): Ursula Stenzel (PPE) komissiolle

(27. tammikuuta 1999)

Aihe: Kaupunkialueet

Toukokuussa 1997 komissio julkaisi tiedonantonsa "Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan unionissa" (KOM(97) 0197 lopullinen). Tämä tiedonanto antaa hyvän yleiskuvan niistä tavoista, joilla paikallisviranomaiset käsittelevät kaupunkeihin liittyviä näkökohtia yhteisön politiikan eri alojen yhteydessä.

Euroopan parlamentin 2. heinäkuuta 1998 antamassa päätöslauselmassa A4-0172/98(1) kytketään kaupunkikysymykset tiiviisti yhteen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ylläpitämisen ja vahvistamisen kanssa ja korostetaan rakennerahastoja koskevien asetusten uudistamisen merkitystä Euroopan kaupunkien toimintaohjelman ensimmäisenä vaiheena. Euroopan komission ehdotuksissa kaupunkikysymyksiä käsitellään tavoitteen 2 kelpoisuusedellytysten yhteydessä. Komissio on useaan otteeseen todennut, että kaupunkeihin liittyviä kysymyksiä voidaan lähestyä horisontaalisesti niiden toimintalinjojen ja ohjelmien yhteydessä, jotka liittyvät yhteisön tukikehyksiin ja tavoitteiden 1 ja 2 yhtenäiseen ohjelma-asiakirjaan. Miten komissio aikoo toteuttaa tätä lähestymistapaa?

Kaupunkeihin liittyvien näkökohtien horisontaalinen ulottuvuus tarkoittaa, että yhteisön eri toimintalinjat, erityisesti aluepoliittiset toimintalinjat, on koordinoitava tiiviisti keskenään ja samalla aikaansaatava synergiaa niiden välille, jotta niillä olisi vaikutusta kaupunkien kehitykseen. Onko komissio täsmentänyt, mitä täytäntöönpanotoimia ja rahoitusmekanismeja tarvitaan tällaisen koordinoinnin ja synergian varmistamiseksi?

Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus

(10. maaliskuuta 1999)

Komissio hyväksyi 3.2.1999 valmisteluasiakirjan, joka koskee rakennerahastoja ja niiden yhteensovittamista koheesiorahaston kanssa ja on samalla luonnos ohjelmien suuntaviivoiksi ohjelmakaudelle 2000-2006(2).

Asiakirjassa todettiin, että rakennerahastojen tavoite 1 ja tavoite 2 -alueita koskeviin useisiin suunnitteluasiakirjoihin olisi otettava mukaan kaupunkien kehittämistä koskevat yhtenäistetyt toimenpiteet. Tämän vuoksi tavoitteen 2 perusteella erityiseen tukeen oikeutettujen epäsuotuisten kaupunkialueiden elvytys yhtenäistetyllä alueellisella lähestymistavalla, joka muistuttaisi kaupunkialoitteen yhteydessä kehitettyä lähestymistapaa, olisi yksi tapa käsitellä kaupunkien ongelmia uudella ohjelmakaudella.

Kaikilla näillä toimenpiteillä tuetaan voimakkaasti aluekehitystä ja muutosta koskevaa yhtenäistettyä lähestymistapaa.

Komissio hyväksyi äskettäin kaupunkiasioiden horisontaaliseen ulottuvuuteen ja tiiviimpään koordinointiin liittyvän tiedonannon "Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys"(3). Asiakirjassa osoitettiin, että komission yksiköiden välinen ryhmä tarkastelee edelleen kaupunkiasioiden vaikutuksia yhteisön politiikkaan ja välineisiin kaupunkiasioiden tiedostamisen ja yhdentämisen lisäämiseksi. Ryhmä seuraa erityisesti toimintakehyksen toteuttamista.

(1) EYVL C 226, 20.7.1998, s. 36.

(2) SEK(1999)103.

(3) KOM(98) 605 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0443/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (4. maaliskuuta 1999) Aihe: Kalastussopimus ja EU:n ja Marokon välinen yhteistyö EU:n ja Marokon välillä voimassa oleva kalastussopimus on lähestymässä määräaikaansa. Yhteisön kalastusalan kannalta ja työllisyysvaikutukseltaan tämä sopimus on erittäin tärkeä. Se on niin ikään tärkeä kahdenkeskisen yhteistyön rakentamisen kannalta neuvoteltaessa uudesta kalatalousalan yhteistyösopimuksesta. Voisiko komissio siis ilmoittaa tarkasti EU:n ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyön tämänhetkisen tilanteen ja tulevaisuuden näkymät, EU:n Marokolle myöntämät etuudet sekä Marokon saamat tuet? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) Yhteisön ja Marokon välinen merikalastusta koskeva yhteistyösopimus tuli voimaan 1. joulukuuta 1995 neljäksi vuodeksi. Näin ollen se päättyy 30. marraskuuta 1999. Yhteisö on saanut tämän sopimuksen mukaisesti kalastusmahdollisuuksia Marokon aluevesillä ja vastineeksi se maksaa Marokolle yhteensä 500 miljoonaa euroa, joka suoritetaan neljän vuoden aikana taloudellisena korvauksena (355 miljoonaa euroa), kalastusyhteistyön muodossa (121 miljoonaa euroa), kalastustutkimuksen tukena (16 miljoonaa euroa) ja merenkulkukoulutuksena (8 miljoonaa euroa). Yhteisö on siirtänyt sopimuksen määräysten mukaisesti Marokolle 126 miljoonaa euroa 1. joulukuuta 1998 ja 30. marraskuuta 1999 välisellä ajanjaksolla (80 miljoonaa euroa rahallisena korvauksena, 40 miljoonaa euroa kalastusyhteistyöhön, 4 miljoonaa euroa kalastustutkimuksen tukemiseen ja 2 miljoonaa euroa merenkulkukoulutukseen). Lisäksi laivanvarustajat, joilla on sopimuksen mukaisesti lupa harjoittaa kalastustoimintaa, maksavat palkkioita, joiden suuruus määräytyy kohdelajien taloudellisen arvon ja kalastusalusten koon perusteella. Yhteisö ja Marokko allekirjoittivat Euro-Välimeri-assosiointisopimuksen 26. helmikuuta 1996. Kaupallisesti yhteisö on hyväksynyt Marokosta peräisin olevien teollisuustuotteiden tuonnin alueelleen ilman tulleja, vaikutukseltaan vastaavia maksuja, tuontirajoituksia tai vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä. Lisäksi monia Marokosta peräisin olevia maataloustuotteita, joihin kalastustuotteet kuuluvat, voi tuoda yhteisöön tullitta tai niihin sovelletaan alennettua tullia. Taloudellisen yhteistyön osalta Marokko kuuluu MEDA-ohjelmaan, joka edistää Marokon yhdentymistä Euroopan ja Välimeren maiden talousalueeseen taloudellista muutosta tukemalla ja edesauttaa maan harmonista kehitystä paremman sosiaalis-taloudellisen tasapainon saavuttamiseksi. Tätä varten on Marokon hyväksi sidottu vuosiksi 1996-1998 talousarvion varoja 454 miljoonaa euroa.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0013/99 esittäjä(t): María Izquierdo Rojo (PSE) komissiolle (12. tammikuuta 1999) Aihe: Kaupunkisuunnittelun pilottihankkeita koskevassa Euroopan yhteisöjen virallisessa julkaisussa esitetty virheellinen viittaus Kaupunkisuunnittelun pilottihankkeiden II vaihetta, joka rahoitetaan EAKR:n 10 artiklan nojalla, käsittelevässä Euroopan yhteisöjen virallisessa julkaisussa annetaan yhteenveto Granada-Albayzin-hankkeesta. Yhteenvedossa käytetään valokuvaa (s. 31) paikallisesta käsityöläisyrityksestä, joka ei ole anonut eikä saanut rahoitustukea tästä ohjelmasta. Kuvan käyttö sekä kuvateksti antavat ymmärtää, että yrityksellä olisi jotakin tekemistä tämän EU-hankkeen kanssa, minkä omistaja on kieltänyt. Kuinka komissio aikoo korjata nämä virheelliset viittaukset? Tietääkö komissio, onko tämä johtanut muihin säännönvastaisuuksiin? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (8. maaliskuuta 1999) Julkaisu nimeltä "Euroopan aluekehitysrahastosta annetun asetuksen 10 artikla, Urban-pilottihankkeet-II vaihe 1997-1999: Hankekuvaukset"(1) on laadittu vuonna 1997 valittujen 26 Urban-pilottihankkeen johdannoksi ja yhteenvedoksi. Sen on määrä ilmestyä yhteisön kaikilla virallisilla kielillä, ja sen tarkoituksena on kertoa suurelle yleisölle Euroopan kaupungeissa yhteisön tuella toteutettavista innovatiivisista toimista. Asiakirjan valmistelu- ja julkaisuvaiheessa pilottihankkeet olivat juuri alkamassa, joten asiakirjassa keskitytään tavoitteisiin ja ehdotettuihin hankkeisiin pikemmin kuin hankkeiden tuloksiin. Kuva-aineiston ovat toimittaneet hankkeiden vastuuhenkilöt, ja sen tarkoituksena on osoittaa, minkälaisia toimia hankkeisiin aiotaan sisällyttää. Puheena olevan tapauksen osalta hankkeen vastuuhenkilö on vahvistanut, että kuva on valittu esimerkiksi alueella harjoitettavasta taideteollisesta toiminnasta, mikä myös käy ilmi kuvatekstistä "Keraamisella taiteella on Granadassa pitkät käsityöläisperinteet", joka ei viittaa mihinkään erityistoimeen. Komission mielestä kuva teksteineen on pikemmin yleisluonteinen kuin harhaanjohtava. Tämän hankekuvauksia käsittelevän yleisjulkaisun lisäksi komissio julkaisee pilottihankkeita koskevia vuosikertomuksia, joissa on enemmän tietoa hankkeiden edistymisestä ja kokonaisohjelman avulla saaduista opetuksista ja ideoista. (1) ISBN: 92-828-3940-0.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0504/99 esittäjä(t): Ursula Stenzel (PPE) komissiolle (8. maaliskuuta 1999) Aihe: Leonardo-ohjelma Komissio ei jatkanut Leonardo-ohjelman puitteissa teknisen tuen toimistona toimineen Agenor -nimisen yrityksen sopimusta. 1. Miksi komissio on itsepintaisesti torjunut kaikki Leonardo -ohjelman hallinnointia koskevat syytökset ja mahdolliset kyselyt? 2. Kuinka komissio tuli siihen tulokseen, että Leonardon hallinnoinnissa esiintyneet säännönvastaisuudet eivät olleet rikosoikeudellisesti merkittäviä, vaikka petosten vastaisen toiminnan koordinointiyksikkö UCLAF on todennut yhteisölle aiheutuneen huomattavia tappioita? 3. Mitä mieltä komissio on nyt syntyneestä vaikutelmasta, että sen toiminta Leonardo -ohjelman teknisen tuen toimistoa tarkastettaessa ei ollut riittävän huolellista? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) 1. Tilaava pääosasto tarkasti Leonardo da Vinci -ohjelman teknisen tuen toimiston tilit vuosittain, minkä vuoksi menoja, jotka eivät ole tukikelpoisia, ei korvata. Myös komission varainhoidon valvoja tarkasti toimiston tilit, minkä johdosta varainhoidon valvoja suositteli, että Agenor -yrityksen kanssa tehtyä sopimusta ei uudistettaisi ilman Leonardo da Vinci -ohjelman teknisen tuen toimiston hallinnon perinpohjaista muutosta (johtajan vaihdos mukaan lukien). Yrityksen kanssa tehtyä sopimusta oli jatkettu lisälausekkein vain kaksi kertaa neljän kuukauden jaksoiksi, joista viimeinen päättyi 31. tammikuuta 1999. Tilintarkastukset eivät kyseenalaistaneet itse ohjelmaa, vaan komissiota avustaneen toimiston sisäisen toiminnan. 2. Varainhoidon valvojan tilintarkastuskertomus ja tilaavan pääosaston vastaukset valmistuivat joulukuussa 1998. Komissio ei tullut samaan tulokseen kuin arvoisa parlamentin jäsen. Komissio saattoi asian oikeusviranomaisten käsiteltäväksi (Parquet de Bruxelles) 10. helmikuuta 1999 ilmoittaakseen heille neljästä tapauksesta, joista mahdollisesti voitaisiin määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia (kahdessa tapauksessa tilaava pääosasto oli jo kieltäytynyt suorittamasta korvauksia tilintarkastustensa johdosta). 3. Tilaava pääosasto teetti kahtena ensimmäisenä vuotena tilintarkastuksen, jonka johdosta Agenorille ei korvattu aiheettomiksi katsottuja kuluja. Kolmannen vuoden tilintarkastuksen suoritti komission varainhoidon valvoja. Näiden jälkitarkastusten johdosta komissio oli Agenorin sopimusta ensimmäistä kertaa väliaikaisesti pidennettäessä tiukentanut useita sopimusmääräyksiä. Komissio ei uusinut sopimusta neljänneksi vuodeksi eikä olisi uusinut 31. tammikuuta 1999 päättynyttä sopimusta kuin siinä tapauksessa, että Leonardo da Vinci -ohjelman teknisen tuen toimisto olisi uudistettu, kuten Agenorille oli ehdotettu, ja että komissio olisi siten voinut olla varma häiriöiden poistumisesta.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0721/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Tällä hetkellä saatavilla on vain varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevat tilastotiedot. Mitkä Belgian alueet jäävät komission arvion mukaan tavoite 1 -alueiden ulkopuolelle kyseisenä ajanjaksona? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0523/99 esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle (8. maaliskuuta 1999) Aihe: Pääjohtaja Eneko Landáburun haastattelu jäsenvaltioiden nettomaksuosuudesta "Nederlandse Gemeente" -lehti (ilmestynyt 18.-25.12.1998) on julkaissut Euroopan komission aluepolitiikasta ja koheesiosta vastaavan pääjohtajan Eneko Landáburun haastattelun. Tämä EU:n korkea virkamies arvostelee Alankomaita kuvaamalla nettomaksajia "erittäin röyhkeiksi". 1. Hyväksyykö Euroopan komissio pääjohtaja Landaburun antamat lausunnot, kun oletetaan, että ne on painettu lehteen oikein? 2. Onko komissio sitä mieltä, että komission virkamiehen tehtävä on antaa lausuntoja yksittäisten jäsenvaltioiden puolesta niiden osallisuudesta EU:n budjettiin? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 1999) 1. Aluepolitiikasta ja koheesiosta vastaava pääjohtaja ilmaisi mielipiteensä aluelehtien toimittajien kanssa pidetyssä vapaamuotoisessa tapaamisessa, jossa käsiteltiin erityisesti Agenda 2000:ta koskevia neuvotteluja ja tuolloin havaittavissa olleita useita neuvottelukatkoja. Käydyssä keskustelussa ei missään vaiheessa haluttu arvostella jäsenvaltioita kysymyksessä esitetyllä tavalla, vaan siinä varmaankin todettiin nettomaksajien "tiukka asenne" ja se, että nämä vastustivat "koheesiomaiden" vakauttamiskäsitteelle antamaa tulkintaa. 2. Jos pyritään avoimuuteen ja halutaan välittää tietoja lehdistölle ja sen kautta EU:n kansalaisille, lienee asianmukaista, että kerrotaan myös jäsenvaltioiden välisten neuvottelujen sisällöstä ja joissain tapauksissa niiden vaikeuksista, myös kun kyseessä ovat yhteisön budjettitulot ja -menot.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0976/99 esittäjä(t): Georges Garot (PSE) komissiolle (7. huhtikuuta 1999) Aihe: Kilpailun vääristyminen ranskalaisten ja espanjalaisten tomaatinviljelijöiden välillä Ranskan lounaisosan (Marmanden) tomaatinviljelijät, jotka ovat kärsineet vääristyneestä kilpailusta Almérian alueella toimivien espanjalaisten viljelijöiden kanssa, ovat ottaneet minuun yhteyttä. Heidän toteuttamansa tutkimuksen tulosten perusteella espanjalaisten ja ranskalaisten tomaattien omakustannushintojen erot johtuvat pääasiassa työvoimakustannusten eroista, jotka taas johtuvat lainvastaisesti maahanmuuttaneiden ja ilman työsopimusta työskentelevien henkilöiden palkkaamisesta. Tällaisissa olosuhteissa ranskalainen tomaatintuotanto uhkaa hävitä, kun Iberian niemimaalla tuotanto keskittyy yhä voimakkaammin, mitä julkisen vallan (vesi, kasvihuoneiden laajennukset) ja Euroopan unionin (rakennerahastot) myöntämät rakenteelliset tuet edistävät. Onko komissio tietoinen näistä kilpailun vääristymistä, jotka ovat yhteydessä suuren markkina-alueen saavuttamiseen ja sosiaalisen yhdenmukaistamisen puutteeseen Euroopan unionissa? Onko sillä pian voimaan tulevien uusien Amsterdamin sopimuksen määräysten nojalla toimivalta valvoa paremmin luvatonta maahanmuuttoa? Pitääkö se mahdollisena tilanteen korjaamista maksamalla korvauksia tai pidättämällä eurooppalaisten tukien maksamisen tilanteessa, jossa sosiaalisia säännöksiä tai jopa verosäännöksiä kierretään? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (26. huhtikuuta 1999) Komissio on ottanyt yhteyden arvoisaan parlamentin jäseneen saadakseen nähtäväkseen kysymyksessä mainitun tutkimuksen, johon perehtyminen on välttämätöntä sen toteamiseksi, voidaanko kysyjän kuvailemaa tilannetta tarkastella yhteisön oikeuden säännösten rikkomuksena. Heti kun komissio on saanut kyseisen tutkimuksen, se pyrkii mahdollisimman nopeasti antamaan kysyjälle tyhjentävän vastauksen.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0538/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa Kesäkuussa 1998 pidetyssä täysistunnossa Euroopan parlamentti keskusteli mietinnöstä Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa (A4-0137/98)(1) ja hyväksyi sitä koskevan päätöslauselman, jossa Euroopan parlamentti "katsoo, että sardiiniteollisuudella on huomattava merkitys monilla yhteisön alueilla" ja panee merkille, että tämä ala on kriisissä, minkä vuoksi on nopeasti toteutettava muun muassa seuraavanlaisia suojatoimenpiteitä: (...) "Sardiinia varten perustetaan korvausjärjestelmä, joka on suunnattu yhteisön säilyketeollisuuteen ja varastointia tasapainottavan tuen ylläpitoon, jotta markkinoilla vältettäisiin säilyketeollisuudelle tarjottavan tuotteen kausivaihteluista johtuvat hintavaihtelut; säilyketeollisuuden on saatava suoraan tämä tuki siitä hetkestä lähtien, kun ne perustelevat tuotannolle maksettavan vähimmäishinnan." Onko näitä parlamentin pyytämiä toimenpiteitä sardiiniteollisuuden kriisin helpottamiseksi toteutettu? (1) EYVL C 210, 6.7.1998, s. 295.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0139



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0919/99 esittäjä(t): Roberto Mezzaroma (PPE) komissiolle (8. huhtikuuta 1999) Aihe: Kulkukoiria koskeva laki Tiedustelisin komissiolta, mitä avustuksia Euroopan unioni on myöntänyt Toscanan alueelle, jotta kulkukoiriin liittyvä ongelma voitaisiin selvittää? Mihin toimiin Euroopan unioni aikoo ryhtyä tämän tuhansia koiria koskevan ongelman ratkaisemiseksi? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Yhteisön lainsäädäntö käsittää lemmikkieläinten suojelemisen kuljetuksen aikana (eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana 91/628/ETY ja direktiivien 90/425/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 19. marraskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi(1)) ja koirien ja kissojen käyttämisen tieteellisiin kokeisiin (kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24. marraskuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/609/ETY(2)). Kulkukoiria ja -kissoja koskeva lainsäädäntö ja kyseisen lainsäädännön voimaan saattaminen kuuluvat edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. Edellä mainitun periaatteen mukaisesti komissio ei suunnittele lainsäädäntöehdotusta tällä alalla. Komissio ei ole perustanut erillistä rahoitusohjelmaa Toscanan alueen kulkukoiria koskevan ongelman hallitsemiseksi. (1) EYVL L 340, 11.12.1991. (2) EYVL L 358, 18.12.1986.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3622/98 esittäjä(t): Ulf Holm (V) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Syrjivät tarkastukset Schengenin alueella Ruotsin televisiossa lähetettiin äskettäin ohjelma kahdesta ulkomaista syntyperää olevasta tv-toimittajasta, jotka matkustivat halki EU:n testatakseen henkilöiden vapaan liikkuvuuden toteutumista. Matkansa aikana he joutuivat järjestelmällisesti tarkastuksiin sekä rajoilla että tultuaan maahan, jossa he aikoivat oleskella. Tämä näytti perustuvan siihen, että he eivät olleet syntyperältään eurooppalaisia. He joutuivat ulkonäköön perustuvan syrjinnän kohteeksi, vaikka he ovat syntyneet Ruotsissa ja ovat Ruotsin kansalaisia. Schengenin alueella toimivat ihmisoikeusjärjestöt vahvistavat, että tällaista syrjintää esiintyy. 1. Onko tällainen kansalaisten järjestelmällinen syrjintä komission mielestä se hinta, joka joudutaan maksamaan Schengenin sopimuksesta? 2. Mitä komissio aikoo tehdä estääkseen ulkonäköön perustuvan syrjinnän, joka johtuu siitä, ettei Schengenin alueen sisällä ole rajatarkastuksia? 3. Katsooko komissio, että eurooppalaisesta poikkeava ulkonäkö on riittävä peruste henkilötarkastuksille Schengenin alueella? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) 1. Ei. 2. Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio on antanut Susan Waddingtonin kirjalliseen kysymykseen P-2892/98(1). 3. Ei. (1) EYVL C 118, 29.4.1999, s. 161.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3242/98 esittäjä(t): Georg Jarzembowski (PPE) komissiolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Neuvoston toimimattomuus lainsäädäntömenettelyssä Euroopan yhteisön (EY) perustamissopimuksen mukaan Euroopan unionin neuvostoa, toisin kuin Euroopan parlamenttia, eivät sido määräajat, kun se suorittaa tehtäviään. Lainsäädäntömenettelyssä päätöksenteon ajankohta on muiden päätösten tavoin aina neuvoston harkittavissa. Aikaisemmin se on johtanut siihen, että neuvosto on usein ollut toimimatta kiistellyissä ja poliittisesti vaikeissa kysymyksissä, vaikka komissio on tehnyt asianmukaisen ehdotuksen ja vaikka parlamentti on harjoittanut osallistumisoikeuttaan perustamissopimuksen mukaisesti. Näissä tapauksissa, joissa neuvosto ei toimi, ainoastaan komissiolla on yhteisöoikeuden mukaan valtuudet muuttaa ehdotustaan tai peruuttaa se (vrt. EY:n perustamissopimuksen 189 a artikla). Tämän pohjalta kysyn komissiolta: 1. Monessako tapauksessa neuvosto on viimeisten kymmenen vuoden aikana ollut tekemättä myönteistä tai kielteistä päätöstä, kun komissio on tehnyt ehdotuksen ja kun parlamentti on osallistunut siihen asianmukaisesti? 2. Kuinka monet näistä asiakirjoista ovat virassa olevan komission toimikautta vanhempia ja kuinka monet niistä ovat vanhempia kuin yhdeksän kuukautta? 3. Mille EY:n poliittisille aloille 1 kohdan asiakirjat voidaan luokitella? 4. Aikooko komissio tehdä seuraavaa hallitusten välistä konferenssia varten ehdotuksen, jolla EY:n perustamissopimukseen lisätään määräys, jolla neuvostolle asetetaan määräaika komission ehdotuksista päättämistä tai muuta päätöksentekoa varten? 5. Jos näin ei ole, miten komissio suhtautuu ehdotukseen, jonka mukaan EY:n perustamissopimukseen lisätään neuvostoa varten päätöksentekoa koskeva määräaika, esimerkiksi 6 tai 9 kuukautta? Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (20. marraskuuta 1998) Komissio toimittaa suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin pääsihteeristöön luettelot, joista esitettyihin kysymyksiin löytyy yksityiskohtaiset vastaukset. 1. Neuvostolle 1. päivästä tammikuuta 1988 alkaen toimitetuista ehdotuksista 280 on sellaista, joista se ei ole parlamenttia kuultuaan tehnyt päätöstä. 2. Näistä ehdotuksista 68 on toimitettu neuvostolle ennen 31. päivää joulukuuta 1994 ja 205 ennen 31. päivää joulukuuta 1997 (eli ne on esitetty yli yhdeksän kuukautta sitten). 3. Poliittisten alojen osalta parlamentin jäsentä kehotetaan tutkimaan edellä mainittuja luetteloita, sillä ehdotuksia ei ole luokiteltu toimialoittain. 4. Ei. 5. Komissio on pyrkinyt aina toimimaan siten, että lainsäätäjä voisi tehdä päätöksensä komission ehdotuksista mahdollisimman pian.