KIRJALLINEN KYSYMYS E-2418/00 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle. Euroopan unionin kulttuurillisesti ja historiallisesti merkittävien paikkojen verkoston luominen.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0033 - 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2418/00 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle (18. heinäkuuta 2000) Aihe: Euroopan unionin kulttuurillisesti ja historiallisesti merkittävien paikkojen verkoston luominen Cabanyal-Canyamelarin kaupunginosaa, joka sijaitsee Valencian kaupungissa ja jonka Katalonian hallitus on julistanut arvokkaaksi kulttuuriomaisuudeksi, uhkaa nykyisin kaupunginvaltuuston hyväksymä hanke, jolla aiotaan pidentää Avenida Blasco Ibáñezia mereen asti. Hankkeen toteuttaminen merkitsisi 1 500 rakennuksen hävittämistä historiallisesta keskuksesta, joka on peräisin 1800-luvulta ja jota Valecian hallitus on tähän asti suojellut, koska se on luonteeltaan ainutlaatuinen ja kulttuurillisesti merkittävä. Hävitettäviin rakennuksiin kuuluvat esimerkiksi Lonja de los Pescadores, joka on eräs kulttuuriperintömme leimallisimmista paikoista, eräs kaikkien vanhimmista Euroopassa ja vanhin Espanjassa. Useat asukasyhdistykset ja kulttuurijärjestöt sekä yliopistot ovat tuominneet tämän hyökkäyksen kaupunginosaa, jota on luonnehdittu ulkoilmamuseoksi, vastaan ja vakuuttavat, että kaupunginhallitus on sallinut alueen rappeutumisen voidakseen toteuttaa puistokadun pidennyksen. Asukasyhdistykset ovat esittäneet myös, että pakkolunastuksiin ja uudelleen sijoittamiseen osoitetuilla varoilla (9 miljardia pesetaa) kaupunginosa voitaisiin kunnostaa täysin ja noudattaa siten Katalonian hallituksen asettamaa virallista suojelua. Cabanyal-Canyamelar on erittäin kuvaava esimerkki monista kaupunkirakentamisen suunnitelmista, joita nykyisin toteutetaan Euroopan unionissa ja jotka vahingoittavat historiallista ja kulttuurillista perintöä EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan vastaisesti. Jotta vältettäisiin tällaisia tilanteita, joiden vuoksi yksittäisten tapausten summana menetetään lukemattomia Euroopan unionin kansojen kulttuuriperinnön aarteita, kysyn seuraavaa. Onko komissio valmis tutkimaan mahdollisuutta luoda Euroopan unionin kulttuurillisesti ja historiallisesti arvokkaiden paikkojen verkoston (samanlainen kuin Unescon luoma verkosto), jota yhteisö rahoittaisi ja jonka tavoitteena olisi Euroopan ja sen kansojen historiallisesti ja taiteellisesti kaikkein leimallisimpien ja edustavimpien rakennusten ja rakennuskokonaisuuksien ylläpitäminen ja kunnostaminen? Viviane Redingin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2416/00, E-2417/00 ja E-2418/00 (11. lokakuuta 2000) EY:n perustamissopimuksen 151 artiklassa (ent. 128 artiklassa) annetaan yhteisölle vain vähäistä toimivaltaa kulttuurin alalla. Yhteisö pyrkii toiminnallaan rohkaisemaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tarvittaessa tukemaan ja täydentämään niiden toimintaa tietyillä aloilla. Tästä syystä komissio haluaa muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että komissio ei voi säätää lainsäädäntöä alalla, joka kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Mitä tulee ehdotukseen, joka koskee sitovan direktiivin antamista suosituksesta 75/65/ETY(1) (jossa vuonna 1974 suositeltiin jäsenvaltioita allekirjoittamaan Unescon vuonna 1972 tekemä maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemista koskeva yleissopimus), on huomattava, että kaikki jäsenvaltiot ovat jo ratifioineet tai hyväksyneet kyseisen yleissopimuksen. Lisäksi on mainittava tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY, jota muutettiin 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY. Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on arvioitava moottoriteiden ja moottoriliikenneteiden rakentamishankkeiden vaikutus kulttuuriperintöön (katso direktiivin 3 artikla ja liite I). Muidentyyppisten teiden rakentamisen ja kaupunkirakentamisen vaikutus arvioidaan, kun jäsenvaltiot määrittävät tapauskohtaisesti selvittämällä tai jäsenvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla, pitääkö hanke arvioida (direktiivin 4 artiklan 2 kohta ja liite II). Kun jäsenvaltiot määräävät, että arviointi on tehtävä, niiden on otettava huomioon olennaiset arviointiperusteet (direktiivin 4 artiklan 3 kohta ja liite III). Kun tarkastellaan mahdollisuutta luoda kulttuurisesti ja historiallisesti kiinnostavien kohteiden verkko yhteisön alueelle, yhteisön toimielinten kaudeksi 20002004 hyväksymästä Kulttuuri 2000-ohjelmasta tuetaan kulttuuriperintöä koskevia yhteistyöprojekteja mm. Euroopan kulttuuriperinnön laboratorion välityksellä, jossa pyritään säilyttämään ja suojelemaan arvokasta kulttuuriperintöä. (1) EYVL L 21, 28.1.1975.