KIRJALLINEN KYSYMYS E-2557/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(13. syyskuuta 2002)

Aihe: Varainhoidon valvonta 1: kriittisten virkamiesten palvelukseen ottaminen ja palveluksessa pitäminen välttämättömänä vastavetona kielteiselle yleiselle mielipiteelle

1. Onko komissio tietoinen siitä, että suuri osa jäsenvaltioiden kansalaisten muodostamasta yleisestä mielipiteestä on epävarma Euroopan unionin hyödyllisyydestä, tarkoituksenmukaisuudesta, tehokkuudesta ja avoimuudesta, koska laajamittaisena organisaationa EU:ta epäillään tarpeettoman keskitetystä byrokratiasta, varojen tuhlailusta, kaveripolitiikasta, oman edun ajamisesta ja petoksista, mitkä epäillyt osaltaan vaikuttivat edellisen Euroopan komission eroon keväällä 1999 sekä siihen, että äänestysprosentti tulevissa Euroopan parlamentin vaaleissa laskee?

2. Aikooko komissio saada suuren yleisön keskuudessa vallitsevan epäluulon loppumaan osoittamalla julkisesti ja vakuuttavasti sen vääräksi, vai aikooko komissio tyytyä kysymyksessä 1 esitetyn tilanteen pitkäaikaiseen jatkumiseen?

3. Katsooko komissio, että kysymyksessä 1 tarkoitetun valitettavan perinteen vuoksi sen on valvottava varainkäyttöään ja tiedotettava virheistään ja parannustavoitteistaan vielä huolellisemmin kuin mitä tapahtuu voittoa tavoittelemattomissa hyväntekeväisyysjärjestöissä, jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten ja alemman tason viranomaisten ja yritysten toiminnan yhteydessä?

4. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että tätä taustaa vasten on kaikkea muuta kuin suositeltavaa vapauttaa tehtävistään varainhoitoa arvostelevat virkamiehet, tai rajoittaa heidän mahdollisuuksiaan kritiikin esittämiseen, myös niissä tapauksissa, joissa komissio katsoo voivansa torjua esitetyn kritiikin erittäin vakuuttavin vastaväittein, koska siten herätetään epäilys siitä, että luvattomia käytäntöjä peitetään sekä siitä, että niitä pidetään yllä seuraamuksitta?

5. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että kriittisten virkamiesten palvelukseen ottaminen ja palveluksessa pitäminen voi tarjota välttämättömän ja väistämättömän vastauksen kysymyksessä 1 tarkoitettuun pysyvään epäluuloon ja että se on ehdoton väline kyseisen epäluulon voittamiseksi?

6. Olisiko komission mielestä järkevää, pitäen mielessä niin komission tehtävän yleisen edun vaalijana EU-tasolla kuin sen tarpeen varjella omaa asemaansa, että kriittisten virkamiesten olemassaololla ja sillä, että riippumattomat asiantuntijat voivat jatkuvasti tarkkailla komission organisaatiota, se profiloituisi EU:n myönteiseksi tunnukseksi?

Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus

(7. tammikuuta 2003)

1. Komissio ei yhdy kysymyksessä 1 esitettyyn näkemykseen.

Komissio kannattaa sitä, että petoksiin ja lahjontaan sovelletaan tiukkaa ns. nollatoleranssin periaatetta.

Petos- ja lahjontatapausten selvittämiseksi on otettu käyttöön seuraavat tehokkaat keinot:

- Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) käynnistää ja suorittaa tutkimuksensa täysin riippumattomasti.

- Ilmiantoja varten on annettu säännöt.

- Uusia lainsäädäntöehdotuksia varten on petosten varalta luotu aukottomuuden varmistava menetelmä.

- Uusi lainsäädäntö antaa uusia keinoja (esim. uuden varainhoitoasetuksen) petosten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi.

- Yhteisöön on perustettu tutkinta- ja kurinpitotoimisto.

Keinot eivät kuitenkaan saa loukata perusperiaatteita, jotka liittyvät lainmukaiseen oikeudenmukaisen kohtelun oikeuteen sekä puolustautumisoikeuteen ja syyttömyysolettamaan.

Komissio käynnisti maaliskuussa 2000 esittämässään hallinnonuudistusta koskevassa valkoisessa kirjassa(1) 36 varainhoitoa koskevaa erityistoimea, joita on toteutettu jo pitkälle. Uusi varainhoitoasetus tulee neuvoston 25. kesäkuuta 2002 tekemän päätöksen johdosta voimaan 1. tammikuuta 2003.

Komissio kiistää keskitettyä byrokratiaa koskevan syytöksen. Noin 80 prosenttia yhteisön talousarvion varoista maksetaan jäsenvaltioiden kanssa yhteisen hallinnon kautta.

Europarlamenttivaalien alhaista äänestysprosenttia tarkasteltaessa on syytä ottaa huomioon ihmisten laimeneva äänestysinto yleensä, koska ilmiö ei liity pelkästään europarlamenttivaaleihin. Komissio kuitenkin yhtyy arvoisan parlamentin jäsenen huoleen europarlamenttivaalien alhaisesta äänestysprosentista ja pyrkii muiden toimielinten kanssa parantamaan ja lujittamaan yhteydenpitoa kansalaisiin.

2. Komissio puuttuu tarmokkaasti kaikkiin väärinkäytöksiin, jotka vaikuttavat yhteisön taloudellisiin etuihin tai virkamiesten luotettavuuteen. Komissiota valvovat parlamentti ja tilintarkastustuomioistuin. Lisäksi komissio vastaa yksityishenkilöiltä, kansalaisyhteiskunnasta ja lehdistöstä tuleviin kysymyksiin. Kysyjä kuitenkin ymmärtänee, että oikeusperiaatteet asettavat rajoituksia sille, mitä tietoja meneillään olevista tutkimuksista voidaan antaa. Rajoitusten tarkoituksena on suojella sekä tutkimuksia että syyttömyysolettaman periaatetta (ks. kohdan 1 vastaus).

3. Kysyjän tavoin komissio pitää tinkimätöntä ja tarkkaa varainhoidon valvontaa tärkeänä. Sen on oltava vähintään yhtä tehokasta kuin vastaavankokoisten ja yhtä vastuunalaisten organisaatioiden varainhoidon valvonnan ja yhtä tinkimätöntä kuin valtiosta riippumattomien järjestöjen, kansallisten tai paikallisviranomaisten sekä suuryritysten varainhoidon valvonnan.

4. Komissio tunnustaa täysin sananvapauden perusoikeuden, jota virkamiehet ja muut yhteisöjen työntekijät nauttivat. Oikeus sallii ilmaista komission kannasta poikkeavia mielipiteitä. On kuitenkin ilman muuta selvää, että sananvapaus ei muiden perusoikeuksien tavoin tarkoita pidäkkeetöntä etuoikeutta, vaan sitä voidaan käyttää kohtuulliseen rajaan saakka palveluksen etujen mukaisesti. Tämän on vahvistanut myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuin.

On siis hyväksyttävää esittää aiheellista ja hyvin perusteltua kritiikkiä komission järjestelmiä, menettelyjä ja toimia kohtaan. Virkamiehillä on velvollisuus raportoida vakavia väärinkäytöksiä koskevista epäilyistään. Velvollisuus esitetään vakavista rikkomuksista tehtävistä ilmoituksista 4 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyssä komission päätöksessä(2), jossa myös suojellaan velvollisuutta noudattavia henkilöstön jäseniä(3). Jäsenvaltioiden parhaisiin käytänteisiin pohjautuva päätös antaa lisäksi ääritapauksessa mahdollisuuden paljastaa väärinkäytöksiin liittyviä tietoja komission ulkopuolelle, jos komissio tai OLAF ei ole kohtuullisessa ajassa ryhtynyt asianmukaisiin toimiin, vaikka väärinkäytöksistä ilmoittanut virkamies olisi toiminut hyvässä uskossa.

Komissio on ehdottanut, että henkilöstösääntöihin lisätään nykyisen uudistuksen mukaisia säännöksiä. Neuvosto kuuli parlamenttia ehdotusten johdosta kesäkuussa 2002.

Jos virkamies kuitenkin käyttää sananvapauden perusoikeuttaan laillisia menettelytapoja koskevien erimielisyyksien ratkaisemiseen tavalla, joka mustamaalaa menettelytavat tai virkamiehen työnantajana toimiva toimielimen, voi virkamiehen ja komission väliseen välttämättömään luottamukseen tulla korjaamaton särö. Luottamussuhde ei ole ainoastaan palveluksen vaan myös yleisen edun mukaista. Kritiikin esittäminen ei myöskään vapauta virkamiehiä velvollisuutensa täyttämisestä. Kun esimerkiksi johtavat virkamiehet saavat tehtäväkseen johtaa uudistuksia, heidän odotetaan ryhtyvän muiden hallinnossa työskentelevien kanssa toimiin sovittujen uudistusten toteuttamiseksi. Kysyjä on varmasti tietoinen siitä, että henkilöstösääntöjen erityissäännöksissä henkilöstön jäseniltä edellytetään rehellisyyttä ja vaitioloa senkin jälkeen kun he ovat lähteneet palveluksesta.

5. Komissio on yhtä mieltä siitä, että kriittisiä näkemyksiä esittävät työntekijät ovat yleisestä mielipiteestä huolimatta erittäin tärkeitä kaikille vastuunalaisille organisaatioille, jotta ne voisivat määrittää ja korjata kaikentasoisissa järjestelmissä ja rakenteissa väistämättä esiintyvät epäkohdat. Komissiossa epäkohtien raportoimiseen käytetään jatkuvasti monenlaisia tehokkaita keinoja.

6. Kysyjää pyydetään palaamaan kysymyksen 5 vastaukseen. Komission organisaatiota, järjestelmiä, menettelyjä ja toimia valvovat tarkasti ja jatkuvasti tilintarkastustuomioistuin, neuvosto, parlamentti sekä oikeusasiamies Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja toimielinjärjestelyjen nojalla.

(1) KOM(2000) 200 lopullinen.

(2) N:o C(2002) 845.

(3) Uusi menettely vahvistaa ja laajentaa vuonna 1999 käyttöön otettua menettelyä [päätös 396/1999, tehty 2 päivänä kesäkuuta 1999 (EYVL L 149, 16.6.1999)].