KIRJALLINEN KYSYMYS P-0544/01 esittäjä(t): Mario Mantovani (PPE-DE) komissiolle. Aloitteet kolmannen sektorin verotuksen parantamiseksi.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0223 - 0224



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0544/01 esittäjä(t): Mario Mantovani (PPE-DE) komissiolle (19. helmikuuta 2001) Aihe: Aloitteet kolmannen sektorin verotuksen parantamiseksi Italian hallitus allekirjoitti 12. helmikuuta 1999 Italian kolmannen sektorin foorumin (Forum del Terzo Settore) kanssa sopimuspöytäkirjan, jolla hallitus valtioelinten tasolla tunnustaa voittoa tavoittelemattoman kolmannen sektorin. Kyseisestä pöytäkirjasta käy ilmi, miten Italian hallitus aikoo - vakiinnuttaa kolmannen sektorin edistämiseen tähtäävää politiikkaa, johon kuuluu myös Etelä-Italiaa koskevia erityisiä toimia - luoda politiikan, jonka avulla voidaan kannustaa oikealla tavalla sitoutumista epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden työllistyvyyden edistämiseen - luoda edistämispolitiikan, jonka avulla voidaan nostaa kaiken kolmanteen sektoriin liittyvän, järjestötoiminnasta, sosiaalisesta yhteistyöstä, vapaaehtoistyöstä, valtioista riippumattomista järjestöistä, vastavuoroisuudesta ja aktiivisesta kansalaisuudesta saadun kokemuksen arvostusta. Näiden tavoitteiden pohjalta Italian hallitus vakuuttaa, että se on pöytäkirjan allekirjoittamispäivämäärästä alkaen muiden tehtäviensä ohella ryhtynyt toimiin - niiden normien pikaiseksi täytäntöönpanemiseksi, joilla ulotetaan jo pk-yrityksille kaavaillut tuet ja kannustimet koskemaan myös voittoa tavoittelemattomia kolmannen sektorin yrityksiä tukien kolmanteen sektoriin tukeutuvia edistämis- ja kehittämisyrityksiä - arvioidakseen myös mahdollisuutta toteuttaa Euroopassa järjestelmä, jonka avulla voitaisiin tarvittaessa myöntää helpotuksia arvonlisäveroon - perustaakseen valvontaelimen (ns. kolmannen sektorin Authority) kuukauden kuluessa kyseisen, vuoden 1999 talousarviolakiin liittyvän toimen hyväksymisestä. Voisiko komissio ilmoittaa, mitä aloitteita Italian hallitus on tehnyt tässä asiassa sen jälkeen, kun se lupasi kannustaa eurooppalaisia toimia verohelpotusten myöntämiseksi niille, jotka tekevät työtä yhteiskunnallista solidaarisuutta edistävien voittoa tavoittelemattomien aloitteiden hyväksi? Voisiko komissio myös ilmoittaa, olisiko mahdollista laatia yhteisön suositus, joka perustuisi 128 artiklaan ja jonka avulla voitaisiin kannustaa jäsenvaltioita suosimaan parempaa arvonlisäveroa koskevien helpotusten järjestelmää ottaen huomioon, että nykyisin arvonlisävero nimenomaan estää kolmatta sektoria hoitamasta luonnollista tehtäväänsä valtion sijaisena ihmisten auttamisessa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 2001) Komissio ei ole tietoinen mistään tämäntyyppisistä toimista, joita Italian hallitus olisi toteuttanut pannakseen täytäntöön arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaan pöytäkirjaan sisältyvät ehdotukset. Vastauksena toiseen kysymykseen, kuten jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetussa kuudennessa neuvoston direktiivissä 77/388/ETY(1) on määritelty, arvonlisävero on laajapohjainen vero, jota sovelletaan lopullisen kuluttajan kuluttamiin tavaroihin ja palveluihin. Sen laajan soveltamisalueen tarkoituksena on varmistaa neutraali vaikutus toimitusketjun eri vaiheisiin. Direktiivin 13 artiklan A kohtaan sisältyy kuitenkin luettelo tietyille toiminnoille myönnettävistä verovapaudesta. Yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi nämä vapautukset ovat kautta yhteisön likimain samanlaisia, ja ne määritellään tarkasti niiden mahdollisten kilpailua vääristävien vaikutusten rajoittamiseksi. Esimerkkejä tällaisista toiminnoista ovat terveydenhoito, hyvinvointi, koulutus sekä eräät voittoa tavoittelemattomat toiminnot. Komission nykystrategia verojärjestelmän toiminnan parantamiseksi on määritelty sen tiedonannossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle(2). Tärkeimmät tavoitteet ovat yksinkertaistaminen, uudenaikaistaminen, soveltamisen yhdenmukaistaminen ja hallinnollisen yhteistyön parantaminen. Voimassa olevien verovapausjärjestelyjen laajentaminen tuskin olisi linjassa näiden tavoitteiden kanssa. Vapautukset edistävät kilpailun vääristymiä, lisäävät yritysten mukautumiskustannuksia ja tuovat toimitusketjuun piilevän veron, mikä on seurausta hankintoihin liittyvien verojen vähennyskelvottomuudesta. Nykyisin on kuitenkin tarjolla helpotusta alennetun alv-kannan muodossa kolmevuotisen kokeilun ajan ja tiettyjen työvaltaisten toimintojen osalta(3). Asiasta tehdyn päätöksen mukaisesti Italialle annettiin lupa soveltaa alennettua alv-kantaa sellaisiin palveluihin, kuten yksityisasuntojen remontti- ja kunnostuspalvelut sekä kotiapupalvelut. Kyseessä on erittäin rajallinen kokeilu sen selvittämiseksi, voivatko näiden palvelujen tarjoajat hyötyä alennetusta verokannasta ilman, että sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja verotuksen tasapuolisuus vaarantuvat. Lopullista päätöstä työvaltaisiin palveluihin sovellettavasta arvonlisäverosta ei kuitenkaan tehdä ennen kuin komissio on antanut yksityiskohtaisen kertomuksen käynnissä olevan kokeilun vaikutuksista kokeilukauden loppuessa joulukuussa 2002. (1) EYVL L 145, 13.6.1977. (2) KOM(2000) 348 lopullinen. (3) Neuvoston päätös 2000/185/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2000, EYVL L 59, 4.3.2000.