KIRJALLINEN KYSYMYS E-2632/00

esittäjä(t): Carlos Lage (PSE) komissiolle

(1. elokuuta 2000)

Aihe: Leikkikaluja sisältävien ruokatarvikkeiden markkinointi

Kun otetaan huomioon lapsille tapahtuneet, maitojauhepakkauksessa ja suklaamunissa olleiden leikkikalujen aiheuttamat, kuolemaan johtaneet tukehtumisonnettomuudet Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voiko komissio tiedottaa niistä toimenpiteistä, joita se on toteuttanut 16. toukokuuta 2000 pidetyn hätätapauskomitean kokouksen jälkeen sen suhteen, että elintarvikkeet ja elintarvikkeisiin kuulumattomat tuotteet olisi tarpeellista markkinoida erillisissä pakkauksissa?

Voiko komissio selvittää, miksi se ei ole vielä esittänyt konkreettisia toimenpiteitä esineitä ja varsinkin leikkikaluja sisältävien ruokatarvikkeiden sekavan markkinoinnin valvomiseksi?

David Byrnen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2630/00, E-2631/00 ja E-2632/00

(19. lokakuuta 2000)

Komissio on tarkastellut elintarvikkeiden ja muiden tuotteiden yhdistämiseen liittyviä eri näkökohtia yhteistyössä kuluttajansuojasta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa. Tämä on tapahtunut yleisestä tuoteturvallisuudesta 29. kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/59/ETY(1) perustetun,

kiireellisiä tuoteturvallisuusasioita käsittelevän komitean kokouksissa. Komissio ilmoitti komitean yksimielisesti 16. toukokuuta 2000 hyväksymistä päätelmistä parlamentin vetoomusvaliokunnalle suullisesti 23. toukokuuta 2000. Komission suullisesti antamat tiedot vahvistettiin kirjallisesti 20. kesäkuuta 2000.

Elintarvikkeen usein makeisen mukana tuleva muu tuote on yleensä joko valmiiksi koottu tai koottavaksi tarkoitettu lelu, joka on pakattu erilliseen päällykseen. Elintarvikkeiden ja muiden tuotteiden välittömien yhdistelmien markkinointi lopetettiin jäsenvaltioiden toimenpiteillä, joihin ne ryhtyivät direktiivin 92/59/ETY 8 artiklan mukaisen kiireellisen ilmoituksen perusteella.

Kyseisiä tuotteita ei nimenomaisesti säännellä yhteisön lainsäädännöllä. Puheena olevat muut kuin elintarvikkeet (yllätyslelut) kuuluvat kuitenkin lelujen turvallisuudesta 3. toukokuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/378/ETY soveltamisalaan. Mikäli tuotteen valmistaja noudattaa niitä teknisiä turvavaatimuksia, jotka sisältyvät alle 36 kuukauden ikäisille lapsille tarkoitettuja leluja koskevaan vapaaehtoiseen standardiin EN/71-1, katsotaan hänen noudattavan myös direktiivin vaatimuksia.

Viidentoista viime vuoden aikana sattuneet kolme kuolemaan johtanutta tapaturmaa ovat herättäneet huolta erikseen pakattujen tuotteitten turvallisuudesta. Kahdessa tapauksessa (Roddy Breslin, Pohjois-Irlanti 1985, ja Jennifer Ashton, Yhdistynyt kuningaskunta 1989) tapaturman aiheutti yllätysmuna ja yhdessä (Caren Day, Yhdistynyt kuningaskunta 1991) yllätysmunan sisältämän lelun pakkaus. Muissa tapaturmissa kyse on ollut elintarvikkeiden ja lelujen suorista yhdistelmistä, eikä tällaisia tuotteita enää saa markkinoida yhteisön alueella.

Edellä mainituissa kolmessa tapaturmassa oli kyse lapsesta, jonka ikä ylitti direktiivissä 88/378/ETY tämäntyyppisten lelujen turvalliselle käytölle asetetun vähimmäisiän (36 kuukautta). Ne kaksi onnettomuutta, joissa kyse oli lelun turvallisuudesta, sattuivat ennen kuin direktiivi tuli voimaan 1. tammikuuta 1990.

Kiireellisiä tuoteturvallisuusasioita käsittelevän komitean avustamana komissio selvitti, liittyykö lelun ja makeisen yhdistelmään jokin nimenomainen riski, joka olisi suurempi kuin pelkän lelun aiheuttama (suurempi todennäköisyys, että lapsi nielisi tai hengittäisi pieniä osia). Käytettävissään olleiden tietojen perusteella komitea päätyi toteamaan, että vaikka kyseisiin tuotteisiin saattaisi liittyä riskejä, ne eivät kuitenkaan poikkea niistä, joita pienet lelut tai pieniä osia sisältävät lelut voivat yleensä aiheuttaa. Komitea ei pitänyt lelun ja makeisen yhdistämistä erillisiä pakkauksia käyttäen erityisenä riskitekijänä, koska ei voitu osoittaa syyseuraussuhdetta makeisiin liitettyjen, erillisessä pakkauksessa olevien lelujen ja toisaalta onnettomuusriskin välillä.

Riski onkin yhteydessä ei-syötävän tuotteen omiin ominaisuuksiin, erityisesti tuotteen tai sen osien tai pakkauksen pieneen kokoon.

Puheena olevista tuotteista ei tähän mennessä ole tehty direktiivin 92/59/ETY 8 artiklan mukaisen kiireellisiä toimenpiteitä koskevan menettelyn mukaista ilmoitusta. Kiireellisiä tuoteturvallisuusasioita käsittelevä komitea ei myöskään ole saanut jäsenvaltioilta tietoja tällaisten tuotteitten aiheuttamasta vakavasta ja välittömästä riskistä, jonka perusteella tarvittaisiin direktiivin 9 artiklan ja seuraavien artiklojen mukaisia yhteisön toimia.

Kuten vetoomuksessa mainitut kolme onnettomuutta osoittavat, puheena olevat tuotteet eivät ole täysin riskittömiä, kuten eivät pienet lelut yleensäkään. Riskeihin puuttumiseksi on komitean mielestä aivan ensiksi varmistettava, että voimassa olevaa lainsäädäntöä noudatetaan konkreettisesti. Sen jälkeen olisi direktiivin 88/378/ETY ja standardin EN/71-1 puitteissa pohdittava, pitäisikö voimassa olevia säännöksiä vahvistaa.

Tarkasteltavaksi olisi otettava erityisesti pienten lelujen ja pieniä osia sisältävien lelujen turvallisen käytön vähimmäisikä, tällaisten lelujen testausmenetelmät sekä säännökset kuluttajille suunnatuista varoituksista.

Komitean näkemyksen mukaan on lisäksi kiinnitettävä erityistä huomiota kaikkiin uusiin seikkoihin ja tietoihin, joiden avulla voitaisiin täsmällisemmin arvioida ne erityiset riskit, joita elintarvikkeitten ja erillisessä pakkauksessa olevien muitten tuotteitten yhdistäminen voi aiheuttaa.

Kaikkia asiaan liittyviä uusia tietoja olisi tarkasteltava myös siitä näkökulmasta, voitaisiinko laatia entistä täsmällisempiä eurooppalaisia standardeja tällaisista tuoteyhdistelmistä.

Komissio ilmoittaa viipymättä näistä tuloksista asiaankuuluville tahoille.

(1) EYVL L 228, 11.8.1992.