KIRJALLINEN KYSYMYS E-2224/02

esittäjä(t): Nuala Ahern (Verts/ALE) komissiolle

(23. heinäkuuta 2002)

Aihe: Metsien ekojärjestelmien suojelu ja kestävä hoito

Miten komissio voi perustella sen, että se kiinnittää Euroopan kehitysrahaston yhdeksänsissä alueellisissa ja kansallisissa ohjelmissa kovin vähän huomiota metsien ekojärjestelmien suojeluun ja kestävään hoitoon, mistä on osoituksena se, että komissio ei osoittanut tarvittavia varoja johdonmukaisen strategian hyväksymiseen, huolimatta näiden kysymysten suuresta painoarvosta Keski-Afrikassa, niin taloudelliselta kuin sosiaaliselta ja maailmanlaajuiselta kannalta katsoen?

Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2224/02, E-2225/02, E-2227/02 ja E-2228/02

(27. syyskuuta 2002)

Yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston (EKR) alueellista yhteistyötä koskevassa ohjelmatyössä noudatetaan tiettyjä Cotonoun sopimuksessa(1) vahvistettuja periaatteita. Sopimuksen 1 artiklan mukaisesti luonnonvarojen ja ympäristön kestävän hallinnan ja hoidon periaatteita sovelletaan ja ne sisällytetään toiminnan osaksi kaikilla kumppanuuden eri tasoilla. Lisäksi sopimuksen 28 artiklassa ja liitteessä IV olevassa 7 artiklassa määrätään, että alueellisen yhteistyön päätavoitteena on tukea alueellista yhdentymiskehitystä. Sellaisten luonnonvarojen kuten trooppisten metsien ekosysteemien suojelu ja kestävä hoito on yksi 32 artiklassa määritellyistä temaattisista, luonteeltaan horisontaalisista painopisteistä.

Alue- ja maaohjelmissa noudatetaan tarvetta keskittyä rajalliseen määrään aloja kehitysyhteistyöpolitiikkaa käsittelevässä komission tiedonannossa(2) ja Cotonoun sopimuksessa esitetyn mukaisesti. Keskittymisessä otetaan huomioon kumppaneiden ilmaisemat tarpeet, muiden avunantajien rahoittamat toimet ja varojen saatavuus muista rahoitusvälineistä.

Ympäristöön ja luonnonvaroihin liittyviä kysymyksiä käsitellään alueohjelmatasolla maissa toteutettujen toimien lisäksi ja toissijaisuusperiaatetta noudattaen. Yhdentymiskehityksen tukeminen merkitsee myös alakohtaisen aluepolitiikan käyttöönottoa, lainsäädännön ja politiikan yhdenmukaistamista sekä ympäristö- ja laatukriteerien käyttöönottoa aluetasolla. Alueellisten järjestöjen vahvistaminen kestävän kehityksen alueellisten ja kansallisten politiikkojen ja strategioiden laatimista tukemalla on keskeinen haaste luonnonvarojen suojelussa.

Käytännössä noin 20 prosenttia alueohjelmiin käytettävissä olevasta rahoituksesta on osoitettu luonnonvarojen hallintaan, joka on valittu painopisteeksi kolmessa viidestä viimeistelyvaiheessa olevasta alueohjelmasta. Kyseessä on lisärahoitus, jolla ei ole mitään tekemistä kahdeksannesta EKR:stä rahoitettujen ohjelmien joista jotkut on käynnistetty vasta äskettäin eikä ympäristöä ja metsiä koskevien budjettikohtien määrärahojen kanssa.

Komissio on tietoinen ympäristöhaasteista, metsäalan taloudellisesta ja sosiaalisesta merkityksestä sekä valtaisasta biodiversiteetistä Keski-Afrikan alueella(3). Niinpä luonnonvarojen järkiperäinen ja kestävä hallinnointi ja erityisesti metsien ekosysteemien ja biodiversiteetin kasviston ja eläimistön säilyttäminen on yksi yhdeksännestä EKR:stä rahoitettavan alueohjelman painopisteistä, johon on varattu 2025 prosenttia (1113,75 miljoonaa euroa) alueohjelman varoista maaohjelmista tarkoitukseen varattujen määrärahojen lisäksi.

On huomattava, että:

- alalle myönnettävän kokonaisrahoituksen prosenttiosuus on kasvanut asteittain (19 % seitsemännen EKR:n alueohjelmasta, 21 % kahdeksannen EKR:n alueohjelmasta, 2025 % nykyisestä yhdeksännestä EKR:stä);

- luonnonvarojen järkiperäinen hallinnointi sisältyy valtaosaan Keski-Afrikan alueen maaohjelmista (Kamerun, Kongo, Gabon, Päiväntasaajan Guinea ja Tad) olematta kuitenkaan painopiste, ja alan alueohjelmia voidaan täydentää lisävaroin;

- muita lisävaroja on mahdollista osoittaa trooppisia metsiä ja ympäristöä koskevista budjettikohdista;

- Kongon demokraattinen tasavalta (KDT) voi osallistua Keski-Afrikan alueen ympäristöohjelmiin omasta maaohjelmastaan ja/tai niiden alueiden alueohjelmista katettavan yhteisrahoituksen kautta, joihin KDT kuuluu (Itä- ja Etelä-Afrikka). Koska KDT:n Kongon altaassa sijaitsevat metsävarat ovat niin suuret, KDT:n osallistumiseen liittyvä rahoitusosuus voisi olla hyvinkin merkittävä ohjelman rahoitusjärjestelyssä;

- alueohjelman puolivälin tarkastelu voi poikia uudelleenkohdennettavia varoja, jos jo myönnetyt varat on käytetty optimaalisesti.

Jos alueohjelmien mahdolliset rahoitusvarat lasketaan yhteen budjettimäärärahojen ja alueen maaohjelmien varojen kanssa, on todennäköistä, että ympäristö- ja metsäalan toimien rahoitus jatkuu nykyisen suuruisena yhdeksännen EKR:n keston ajan.

Cotonoun sopimukseen sisältyy Lomén yleissopimukseen verrattuna eräs merkittävä uutuus, joka koskee ohjelmasuunnittelun kohteena olevien alueiden maantieteellistä rajaamista. Cotonoun sopimuksessa määrätään, että asianomaiset Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot vahvistavat maantieteelliset alueet sen perusteella, mihin sellaisiin alueellisiin ryhmittymiin ne kuuluvat, joiden tavoitteena on alueen taloudellinen yhdentyminen.

KDT on halunnut kuulua Itä- ja Etelä-Afrikan alueisiin yhdeksännen EKR:n alueohjelmassa, koska kyseiset alueet kuuluvat Itä- ja Etelä-Afrikan yhteismarkkinoihin (Comesa) ja Eteläisen Afrikan kehitysyhteisöön (SADC), jotka ovat taloudellisen yhdentymisen alueellisia ryhmittymiä. KDT ei kuulu Keski-Afrikan talous- ja rahayhteisöön (EMCCA), joka on Keski-Afrikan alueella toimivaltainen järjestö alueellisen taloudellisen yhdentymisen alalla.

Se, että KDT on halunnut kuulua Itä- ja Etelä-Afrikan alueisiin, vaikuttaa luonnollisestikin yhdeksännen EKR:n Keski-Afrikan alueohjelman kokonaismäärärahaan. KDT:n koko huomioon ottaen alueohjelman kokonaismääräraha on laskenut kahdeksannen EKR:n alueohjelman 91 miljoonasta eurosta yhdeksännen EKR:n alueohjelman 55 miljoonaan euroon. Tämä ei kuitenkaan vähennä Kongon altaan biodiversiteetin suojeluun mahdollisesti käytettävissä olevia varoja. Luonnonvarojen järkiperäinen hoitaminen on painopiste myös yhdeksännen EKR:n Itä-Afrikan alueohjelmassa.

Komissio on tietoinen siitä, miten tärkeää Kongon metsien suojelu ja kestävä hoito on alueen kestävän kehityksen ja biodiversiteetin säilyttämisen kannalta, ottaen huomioon, että valtaosa Kongon altaan metsävaroista sijaitsee KDT:n alueella. Niinpä valmisteilla olevissa alueohjelmissa on varauduttu mahdollisuuteen, että KDT osallistuisi Kongon altaan luonnonvarojen suojelua ja järkiperäistä hoitoa koskevaan alueelliseen ohjelmaan, jota rahoitettaisiin Keski-Afrikan ja Itä- tai Etelä-Afrikan alueohjelmista sekä KDT:n maaohjelmasta.

Keski-Afrikan alueen maaohjelmissa päätavoitteita ovat kestävä kehitys ja köyhyyden torjunta, ja niissä keskitytään kehityksen ensisijaisiin osa-aloihin, muun muassa liikenteeseen, jotka vahvistettiin neuvoston ja komission 10. marraskuuta 2000 antamassa yhteisessä julistuksessa ja Cotonoun sopimuksessa.

Yhteisön kansallisella tasolla toteuttamat liikenteen alan toimet täydentävät aluetason toimia. Myös alueohjelmassa infrastruktuuripalvelut ovat painopisteenä, koska ne ovat avainasemassa markkinoiden fyysisessä yhdentymisessä. Ala siis täydentää strategiaa, jolla tuetaan Keski-Afrikan alueellista yhdentymiskehitystä.

Liikennestrategia on myös yksi Afrikan valtioiden tekemässä NEPAD-aloitteessa (New Partnership for African Development) vahvistetuista ensisijaisista tavoitteista.

Liikenteen infrastruktuuriin liittyvien hankkeiden ympäristövaikutukset arvioidaan aina. Jatkossa on tarkoitus tehdä kestävän kehityksen vaikutusten arviointeja, joiden avulla voidaan kartoittaa hankkeiden taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ympäristöön kohdistuvat vaikutukset sekä minimoida riskit (esim. vaikutukset alkuperäisväestöön tai metsien ekosysteemeihin) ja samalla määritellä asianmukaiset liitännäistoimenpiteet.

Cotonoun sopimuksen määräysten mukaisesti valtioista riippumattomat toimijat on otettu mukaan ohjelmatyöhön ja niitä on kuultu maaohjelmia laadittaessa.

Yhdeksännen EKR:n Keski-Afrikan alueohjelmaan sisältyy mahdollisuus Ecofac-ohjelman jatkamisesta tavoitteena vahvistaa metsien ekosysteemien suojelun ja hyödyntämisen alalla toteutettuja toimia. Ecofac-ohjelma on tarkoitus arvioida ennen vuoden 2002 päättymistä ensisijaisten tavoitteiden ja toimintasuunnitelman määrittelemiseksi ohjelman seuraavia vaihteita varten.

Komissio on tietoinen riistan ja muiden luonnonvaraisten eläinten metsästykseen ja kauppaan liittyvistä ongelmista. Keski-Afrikan biodiversiteetin suojeluohjelmiin sisältyy osana myös eläinten suojelu. Lisäksi on käynnissä erityisohjelmia vaihtoehtojen kehittämiseksi salametsästykselle sekä tiettyjen lajien suojelemiseksi.

(1) Sopimus allekirjoitettiin 23. kesäkuuta 2000 ja julkaistiin EYVL L 317, 15.12.2000.

(2) KOM(2000) 212 lopullinen.

(3) Yhdeksännen EKR:n alueohjelmassa Keski-Afrikan alue kattaa seuraavat maat: Gabon, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Kongo, Päiväntasaajan Guinea, Sao Tomé ja Príncipe ja Tad.