KIRJALLINEN KYSYMYS P-3914/98

esittäjä(t): Bertel Haarder (ELDR) komissiolle

(11. joulukuuta 1998)

Aihe: USA:han vietäviä eurooppalaisia tuotteita koskevat rangaistustullit

USA on ilmoittanut ottavansa käyttöön tiettyjä tuotteita, mm. pikkuleipiä ja kuulakärkikyniä, koskevat rangaistustullit, jotka kohdistuvat kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin. USA esittää lopullisen luettelon näistä tuotteista 15.12.1998. Sadan prosentin suuruisen rangaistustullin odotetaan tulevan voimaan 1.2. tai 1.3.1998. Tulli vaikuttaa haitallisesti monien viennistä riippuvaisten yritysten toimintaan. Ei ole oikeudenmukaista, että tietyt sattumanvaraisesti valitut yritykset joutuvat kärsimään EU:n ja USA:n välisistä banaanien kauppaa koskevista kiistoista.

Aikooko komissio ryhtyä toimiin näiden EU:n ja USA:n välisten ongelmien ratkaisemiseksi panemalla täytäntöön WTO:n sopimuksen banaanien tuontia koskevien sääntöjen lieventämisestä ennen 1.1.1998, niin etteivät banaanikiintiöitä koskevat kiistat johda siihen, että tietyt yritykset menettävät vientituloja ja joutuvat vähentämään työntekijöitä?

Kuinka paljon niiden tiettyjen alojen, joihin rangaistustullit kohdistuvat, vienti vähenee komission arvioiden mukaan, ellei ongelmaa ratkaista?

Mitä seurauksia rangaistustulleista on kyseisten alojen työllisyydelle komission arvioiden mukaan?

Komission jäsenen Sir Leon Brittaninkomission puolesta antama vastaus

(19. tammikuuta 1999)

Komissio tekee kaikkensa ratkaistakseen ongelmat, jotka johtuvat Yhdysvaltain ilmoituksesta, että se aikoo yksipuolisesti päättää, että yhteisön täytäntöönpanotoimenpiteet banaaneja koskevassa oikeusriidassa eivät ole Maailman kauppajärjestön WTO:n sääntöjen mukaisia ja ottaa käyttöön kauppapakotteita yhteisön vientiä vastaan viimeistään 3. maaliskuuta 1999.

Nämä Yhdysvaltain toimet ovat selvästi vastoin WTO:n riitojenratkaisusopimusta, jossa määrätään, että kaikki erimielisyydet täytäntöönpanotarkoituksessa toteutettavien toimenpiteiden yhdenmukaisuudesta riitojenratkaisuelimen suositusten kanssa on ratkaistava vetoamalla uuden, nopeutetun paneelin ratkaisuun eikä yksipuolisin toimin.

Komissio katsoo, että yhteisön uusi banaanien maahantuontia koskeva järjestely on riitojenratkaisuelimen suositusten oikeaa täytäntöönpanoa banaanitapauksessa. Kyseinen täytäntöönpano on toteutettu kaksivaiheisena banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) 404/93 muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) 1637/98(1) ja neuvoston asetuksen (ETY) 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta 28 päivänä lokakuuta 1998 annetulla komission asetuksella N:o 2362/98(2) hyvissä ajoin ennen täytäntöönpanolle annettua kohtuullista aikaa, joka päättyi 1. tammikuuta 1999.

Komission puolesta kyseinen järjestely voidaan tutkia uudessa paneelimenettelyssä. Komissio kävi tämän vuoksi Yhdysvaltain kanssa yksityiskohtaisia neuvotteluja, joissa tutkittiin mahdollisuuksia nopeuttaa tällaisen menettelyn määräaikaa. Yhdysvallat on kuitenkin vaatinut, että kaikkien määräaikojen on sovittava sen sattumanvaraiseen ja epärealistisen lyhyeen sisäpoliittiseen määräaikaan 3. maaliskuuta 1999, ja se vaikuttaa päättäväisesti jatkavan yksipuolista toimintalinjaansa. Komissio ei voi hyväksyä sitä, että WTO:n jäsen katsoo voivansa olla tuomari ja valamiehistö omassa oikeusjutussaan ja ryhtyvän toteuttamaan sanktioita ilman että mikään monenvälinen elin tuomitsee yhteisön täytäntöönpanotoimet. Yhteisö on siksi aloittanut riitojenratkaisumenettelyn Yhdysvaltain Section 301 -lainsäädäntöä vastaan, johon yksipuoliset toimet perustuvat.

Tässä vaiheessa on mahdotonta tietää, miten paljon vienti laskisi Yhdysvaltain 3. maaliskuuta 1999 mahdollisesti käyttöön ottamien sanktioiden seurauksena, koska WTO ei ole vielä päättänyt suspentoiduista myönnytyksistä. Samasta syystä seurauksia työllistämiseen kyseisillä aloilla ei myöskään tiedetä. Komissio pyrkii joka tapauksessa kaikin tavoin estämään näiden toimenpiteiden voimaantulon. On tärkeää, että ne yhteisön tuotannonalat ja yritykset, joihin toimenpiteet todennäköisesti vaikuttavat, ilmoittavat huolestumisestaan suoraan Yhdysvaltain kaupallisen edustajan virastoon.

(1) EYVL L 210, 28.7.1998.

(2) EYVL L 293, 31.10.1998.