KIRJALLINEN KYSYMYS E-0014/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Sinisimpukoiden viljely Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0157 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0014/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (17. tammikuuta 2001) Aihe: Sinisimpukoiden viljely Euroopan unionissa Sinisimpukan viljelyllä on Galician rannikkoalueella erittäin suuri merkitys, sillä se työllistää välittömästi noin 11 500 henkilöä, joista 8 500 vakituisesti, sekä välillisesti 7 000 henkilöä. Se on sitäkin merkittävämpää ottaen huomioon, että tuotantotoiminnan synnyttämät varat jakautuvat sosiaalisesti laajalle alalle, ja koska päätöksentekovalta on kyseisellä alueella, ne myös investoidaan alueelle. Tämä luo kerrannaisvaikutuksen paikallistaloudessa ja vakauttaa sosiaalis-taloudellista tilannetta. Vesiviljelyalalla juuri sinisimpukan viljely on kantava ja vakautta luova voima; Galiciassa sitä viljellään 250300 miljoonaa kiloa vuodessa. Galicia onkin Kiinan jälkeen maailman toiseksi suurin tuottaja sekä suurin tuottaja Euroopassa, jossa se tuottaa 50 % EU:n kokonaistuotannosta. Sen tuotannosta 35 % menee tuoretavaramarkkinoille, 41 % tavanomaisiin säilykkeisiin ja 24 % uusiin, vaihtoehtoisiin jalosteisiin, joiden osuus on jatkuvassa kasvussa. Voisiko komissio kertoa, mitä valvontatoimia EU soveltaa sinisimpukoiden tuontiin kolmansista maista, ja miten etenkin valvotaan, täyttävätkö ne yhteisössä tuotetuilta sinisimpukoilta vaaditun tasoiset terveys- ja laatuvaatimukset? Eikö komissio pidä tarpeellisena sisällyttää sinisimpukka arkana tuotteena sopimuksiin vapaakauppa-alueiden perustamisesta kolmansien maiden kanssa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (19. helmikuuta 2001) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään kiinnittämään huomiota vastaukseen, jonka komissio antoi hänen kirjalliseen kysymykseensä E-0529/99(1), joka koski kolmansista maista tuotaviin kalastuotteisiin sovellettavia hygieniamääräyksiä. Lisäksi voidaan todeta, että yleisten kalastustuotteiden tuonti on nykyisin sallittu 101 maasta ja alueelta (joista 54 on täysin yhdenmukaistettuja ja 47 väliaikaisesti luetteloituja), kun taas elävien simpukoiden (mukaan lukien sinisimpukat) tuonti on nykyisin sallittu vain 14 maasta (joista kahdeksan on täysin yhdenmukaistettuja ja kuusi ennakolta luetteloituja), mikä osoittaa, että sovellettavat säännöt ovat erittäin tiukat. Mytilus spp. -lajin sinisimpukoiden tuonnista yhteisöön suosituimmuusasemassa olevasta valtiosta peritään tullimaksua kymmenen prosenttia ja tuonnista yleisen tullietuusjärjestelmän piiriin kuuluvasta valtiosta seitsemän prosenttia. Perna spp. -lajin sinisimpukoiden tuonnista suosituimmuusasemassa olevasta valtiosta peritään tullimaksua kahdeksan prosenttia ja tuonnista yleisen tullietuusjärjestelmän piiriin kuuluvasta valtiosta 2,8 prosenttia. Näitä molempia lajeja edustavien valmistettujen tai säilöttyjen sinisimpukoiden tuonnista suosituimmuusasemassa olevasta valtiosta peritään tullimaksua 20 prosenttia ja tuonnista yleisen tullietuusjärjestelmän piiriin kuuluvasta valtiosta seitsemän prosenttia. Tämä tariffijärjestelmä osoittaa, että valmistamattomat sinisimpukat eivät ole yhtä arka tuote kuin valmistetut simpukat ja että valmistamattomien simpukoiden tuontisuoja on maltillinen myös silloin, kun niitä tuodaan etuus- tai vapaakauppajärjestelmien ulkopuolelta. Näiden tuotteiden tuonti yhteisöön on hyvin vähäistä, ja sen osuus on ainoastaan yksi prosentti yhteisön tuotannosta. Yhteisö on kuitenkin sinisimpukoiden nettoviejä. Näiden seikkojen perustella komissio ei aio sulkea pois sinisimpukoita tai rajoittaa sinisimpukoiden vapaakauppaa tulevissa neuvotteluissa vapaakauppasopimuksista. Komissio ottaa kuitenkin näissä neuvotteluissa huomioon jäsenvaltioiden huolestuneisuuden sinisimpukasta mahdollisesti arkana tuotteena. (1) EYVL C 370, 21.12.1999.