KIRJALLINEN KYSYMYS E-0612/00 esittäjä(t): Dirk Sterckx (ELDR) komissiolle. Yhteisösäännösten välttämättömyys torjunta-aineiden käytölle puutarhanhoidossa.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0071 - 0072



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0612/00 esittäjä(t): Dirk Sterckx (ELDR) komissiolle (3. maaliskuuta 2000) Aihe: Yhteisösäännösten välttämättömyys torjunta-aineiden käytölle puutarhanhoidossa Belgiassa sallitaan kuuleman mukaan tietyt torjunta-aineet puutarhanhoidossa (tolyylifluaniidi ja myklobutaniili), jotka Ranskassa on kielletty. Toisaalta tiettyjen toisten torjunta-aineiden käyttö on Ranskassa sallittua ja Belgiassa kiellettyä. Ranska saattaa siis kansallisen lainsäädännön perusteella vastustaa tiettyjen belgialaisten puutarhatuotteiden tuontia. Belgialaiset tuotteet joutuvat näin huonoon valoon Ranskassa, millä saattaa olla kauaskantoisia seurauksia Belgian vientiin. Belgian viranomaiset eivät suorita vastaavanlaisia tarkastuksia ranskalaisille puutarhatuotteille. 1. Onko olemassa puutarhassa käytettäviä torjunta-aineita koskevaa yhteisön lainsäädäntöä? 2. Jos tällaisia säännöksiä on olemassa, mitä ne pitävät sisällään? 3. Jos säännöksiä ei ole olemassa, pitääkö komissio tarpeellisena laatia niitä välttääkseen kilpailun vääristymisen? 4. Huolimatta siitä, onko alaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä olemassa, missä tapauksissa Ranska voi estää belgialaisten puutarhatuotteiden tuonnin tai vaikeuttaa sitä? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (10. huhtikuuta 2000) 1. ja 3. Kasvinsuojeluaineiden käyttöä säännellään kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/414/ETY(1). Kyseisen direktiivin tärkeimpinä tavoitteina on a) varmistaa ihmisten terveyden, kuluttajien ja maataloustuotteiden tuottajien korkeatasoinen suojelu, b) varmistaa ympäristön ja luonnonvarojen korkeatasoinen suojelu ja c) varmistaa kasvinsuojeluaineiden ja maataloustuotteiden vapaa liikkuminen yhteisössä. Direktiivissä annetaan luettelo hyväksytyistä tehoaineista, jotka on katsottu perusteellisen arvioinnin jälkeen turvallisiksi ihmisten ja eläinten terveyden ja ympäristön kannalta. Yksittäisten aineiden käytön salliminen on kuitenkin kunkin jäsenvaltion vastuulla (toissijaisuusperiaate), mikä toimii kasvinsuojeluaineen turvallisuuden lisätarkastuskeinona kulloinkin kyseessä olevassa jäsenvaltiossa sovellettavien erityisten käyttöedellytysten mukaisesti. Direktiivissä säädetään, että jäsenvaltiot voivat sallia kasvinsuojeluaineen käytön ainoastaan, jos sen sisältämät tehoaineet kuuluvat hyväksyttyjen aineiden luetteloon ja jos tietyt tehokkuutta, ihmisten terveyttä ja ympäristöä koskevat perusteet täyttyvät. Perusteet yhdenmukaistetaan (nk. yhdenmukaisuusperiaatteet) kuten tiedotkin, jotka teollisuuden on toimitettava hyväksymistä hakiessaan. Kaikkien niiden tehoaineiden osalta, jotka olivat markkinoilla direktiivin tullessa voimaan heinäkuussa 1993, jäsenvaltiot voivat poikkeuksellisesti yhä hyväksyä sellaiset kasvinsuojeluaineet, jotka eivät ole vielä hyväksyttyjen aineiden luettelossa, kunnes käynnissä oleva kaikkien tehoaineiden asteittainen uudelleenarviointi saadaan päätökseen. Komissio hyväksyi neuvoston direktiivissä 91/414/ETY tarkoitetun työohjelman toisen ja kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä helmikuuta 2000 annetun asetuksen (EY) N:o 451/2000(2) helpottaakseen ja nopeuttaakseen tarkastelua. Direktiivissä säädetään jossakin jäsenvaltiossa annetun hyväksynnän pakollisesta hyväksymismenettelystä toisessa jäsenvaltiossa, mikäli kyseisten valtioiden maataloutta, kasvien terveyttä ja ympäristöä (mukaan lukien ilmasto) koskevat edellytykset vastaavat toisiaan. 4. Kasvinsuojeluaineiden hyväksymiseen liittyvät niiden jäämät puutarhaviljelytuotteissa. Yhteisön sallitut torjunta-ainejäämien enimmäismäärät (MRL) puutarhaviljelytuotteissa vahvistetaan 23 päivänä marraskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/895/ETY(3) ja 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(4) liitteissä usean torjunta-aineen osalta. Nämä MRL:t ovat sitovia kaikkialla yhteisössä. MRL:ien vahvistaminen on vielä kesken. Niiden torjunta-aine-tuote -yhdistelmien osalta, joiden MRL:ää ei ole vielä vahvistettu, tilanne jäsenvaltioissa ei ole yhdenmukainen, ja yksittäiset jäsenvaltiot voivat vahvistaa kansallisia MRL:iä. Tilanne, jossa aineen käyttö on sallittua jossakin jäsenvaltiossa ja sillä on myös vastaava kansallinen MRL, kun taas toisessa jäsenvaltiossa käyttö ei ole sallittua eikä sillä ole myöskään kansallista MRL:ää, on täysin mahdollinen. Tällöin toinen jäsenvaltio voi perustellusti kieltää jäämiä sisältävän tuotteen tuonnin toisesta jäsenvaltiosta. Kesäkuun 25. päivänä 1997 annetussa neuvoston direktiivissä 97/41/EY(5) säädetään sovittelumenettelystä yhteisön tasolla silloin kun jäsenvaltioiden kahdenväliset neuvottelut eivät ole johtaneet tulokseen kyseisen kaltaisen kauppakiistan ratkaisemisessa. (1) EYVL L 230, 19.8.1991. (2) EYVL L 55, 29.2.2000. (3) EYVL L 340, 9.12.1976. (4) EYVL L 350, 14.12.1990. (5) EYVL L 184, 12.7.1997.