KIRJALLINEN KYSYMYS E-1510/02

esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle

(29. toukokuuta 2002)

Aihe: EU:n ja Chilen assosiaatiosopimukseen liittyvät kalastusasioita koskevat näkökohdat

Euroopan komissio ja Chilen hallitus allekirjoittivat 26. huhtikuuta assosiaatiosopimuksen, joka esitettiin Madridissa 17. toukokuuta jäsenvaltioiden parlamenttien ja Euroopan parlamentin ratifioitavaksi. Kyseinen sopimus koskee vapaakauppa-aluetta, poliittista vuoropuhelua ja laajaa yhteistyötä.

Yhteisön kalastusala on arvostellut tätä sopimusta, koska se heijastaa väärää näkemystä globalisaatiosta siten, että komissio on tehnyt myönnytyksiä kolmansille maille ja

avannut niille yhteisön markkinat mutta ei ole puolustanut yhteisön laivastoa vaatimalla sille kalastusoikeuksia ja oikeutta purkaa saalis Chilen satamissa. Tammikuussa alkaen ainoastaan neljä yhteisön alusta on saanut purkaa saaliinsa kolmessa Chilen satamassa, kun muut yhteisön alukset ovat joutuneet tekemään sen Perussa, mikä aiheuttaa lisäkustannuksia ja pitempiä matkoja. Siksi komission päätös lykätä toistaiseksi yhteisön Maailman kauppajärjestössä ja Kansainvälisessä merioikeustuomioistuimessa aloittamat menettelyt Chileä vastaan ei vaikuta järkevältä, varsinkin kun Chile pyrkii Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen vastaisesti laajentamaan yksinomaista talousvyöhykettään ja sitä koskevaa lainsäädäntöään niin, että talousvyöhyke ylittäisi 200 meripenikulman rajan.

Toinen yhteisön kalastusalan kritisoima näkökohta liittyy alkuperäsääntöön ja siihen, että komissio on suostunut pitämään yhteisön laivaston saaliita alkuperältään chileläisinä. Tämä on takaisku ja kielteinen ennakkotapaus muiden maiden kanssa käytäviä neuvotteluja ajatellen.

Kuinka komissio perustelee esimerkiksi alkuperäsääntöön liittyvän yhteisön etujen sivuuttamisen Chilen kanssa tehdyssä assosiaatiosopimuksessa?

Mitä komissio voi tehdä sen varmistamiseksi, että yhteisön alukset voivat jatkossa purkaa saaliinsa vapaasti Chilen satamissa? Jos nämä vaikeudet ja rajoitukset jatkuvat, aikooko komissio turvautua johonkin uuteen menettelyyn asian ratkaisemiseksi Maailman kauppajärjestössä ja Kansainvälisessä merioikeustuomioistuimessa?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(8. heinäkuuta 2002)

Komissio ei ole arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että komissio olisi antanut periksi Chilen vaatimuksille eikä olisi puolustanut Euroopan etuja. Komissio haluaa huomauttaa, että assosiaatiosopimus ei ole sopimuspuolten kalavaroihin pääsyä koskeva kalastussopimus eikä myöskään kehys tällaisen sopimuksen tekemiseksi. Tällaisista lisensseistä täytyy tavallisesti neuvotella erikseen, ja niistä olisi annettava erityiset neuvotteluohjeet.

Komissio tarjosi kuitenkin Chilelle neuvottelujen aikana huomattavasti aiempaa parempia kauppajärjestelyjä vastineena Chilen kalavaroihin pääsystä. Chile torjui kuitenkin tämän tarjouksen täysin. Se kieltää täydellisesti kaikilta muilta kuin Chilen lipun alla purjehtivilta aluksilta pääsyn maan kalavaroihin. Mahdollisuudet sijoittaa yhteisön pääomaa Chilen kalastusalaan kuitenkin kasvoivat. Täten yhteisön kalastusalan yritykset voivat omistaa jopa 100 prosenttia chileläisistä kalastusalan yrityksistä samoin edellytyksin kuin chileläiset investoijat mutta kuitenkin yhdellä poikkeuksella: sen Euroopan maan, josta Chileen sijoitettu pääoma on peräisin, lainsäädännön on mahdollistettava chileläisen pääoman huomattava investointi kyseiseen Euroopan maahan.

Koska yhteisön kalastuslaivastolle ei pystytty saamaan suoraa pääsyä Chilen kalastusvesille ainoastaan epäsuoraa pääsyä investointien välityksellä pystyttiin parantamaan yhteisön antamat kaupalliset myönnytykset koskevat enintään 91 prosenttia yhteisöön tuoduista Chilestä peräisin olevista kalastustuotteista (tuonnin arvo).

Kysymyksen eräs kohta koski kalastustuotteiden alkuperäsääntöjä. Tehdyn sopimuksen ehtojen mukaan kaikissa yhteisön etuusjärjestelmissä noudatettavaa periaatetta sovelletaan myös Chileen: saaliin alkuperä määräytyy aluksen, ei pyyntialueen mukaan. Näin ollen yhteisön laivaston pyytämät saaliit ovat peräisin yhteisöstä eivätkä Chilestä. Näin ollen assosiaatiosopimukseen sisältyvät määräykset eivät ole takaisku tai kielteinen ennakkotapaus.

Kysyjä on oikeassa siinä, että ainoastaan neljällä yhteisön aluksella on kalastusalan yhteisen tutkimusohjelman nojalla pääsy Chilen satamiin. Tämä on ainoastaan yksi tekijä vuoden 2001 tammikuussa tehdyssä kahdenvälisessä sopimuksessa, joka johti yhteisön ja Chilen Maailman kauppajärjestössä (WTO) ja Kansainvälisessä merioikeustuomioistuimessa aloittamien menettelyjen väliaikaiseen keskeyttämiseen. Jos komissio kuitenkin katsoo, että Chile ei noudata vuoden 2001 kahdenvälistä sopimusta, sillä on oikeus pyytää keskeytyneiden WTO-menettelyjen aloittamista uudelleen.

Yhtenä tekijänä kahdenvälisessä sopimuksessa on miekkakalaa koskevan monenvälisen yhteistyön edistäminen kaakkoisella Tyynellämerellä. Yhteisö ja Chile käynnistivät hiljattain yhdessä kansainvälisen lausuntokierroksen, jonka tavoitteena on aloittaa monenvälinen yhteistyö kaakkoisella Tyynellämerellä kyseisen alueen miekkakalakantojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi. Yhteisö katsoo, että kaikkien miekkakalakantojen olisi kuuluttava tältä perustalta tulevaisuudessa mahdollisesti tehtävän sopimuksen soveltamisalaan riippumatta siitä, ovatko nämä kannat asianomaisten rannikkovaltioiden yksinomaisella talousalueella vai eivät. Tältä perustalta mahdollisesti tehtävistä säilyttämistoimenpiteistä päätettäisiin monenvälisesti kansainvälistä merioikeutta noudattaen.