ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1513/03 esittäjä(t): Helle Thorning-Schmidt (PSE) neuvostolle. Amina Lawalin kivittämistuomio.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0101 - 0102



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1513/03 esittäjä(t): Helle Thorning-Schmidt (PSE) neuvostolle (5. toukokuuta 2003) Aihe: Amina Lawalin kivittämistuomio Amina Lawal Kurami tuomittiin 22. maaliskuuta 2002 Nigeriassa kuolemaan kivittämällä. Syynä oli se, että hän oli synnyttänyt avioliiton ulkopuolisen lapsen. Amina Lawal Kurami valitti tuomiosta, joka oli määrä käsitellä uudelleen 25. maaliskuuta 2003 Katsinan osavaltiossa sijaitsevassa sharia-muutoksenhakutuomioistuimessa. Asian käsittely on kuitenkin siirretty kesäkuun 3. päivään 2003. Miten neuvosto suhtautuu kyseiseen tuomioon sekä muihin samanlaisiin tuomioihin? Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä Amina Lawal Kuramin kuolemantuomion kumoamiseksì? Vastaus (29. syyskuuta 2003) EU seuraa tiiviisti Amina Lawalin tapausta, josta se antoi 21. elokuuta 2002 julkilausuman. Siinä EU ilmaisi syvän huolensa muutoksenhakutuomioistuimen päätöksestä, jolla Amina Lawalin tekemä valitus hylättiin. Neuvosto noudattaa Amina Lawalin puolustusasianajajien neuvoa siitä, että annetun tuen tulee olla maltillista ja hienovaraista, ja katsoo, että Amina Lawalin tapaukseen ei ole suositeltavaa eikä tarkoituksenmukaista puuttua niin kauan kuin oikeuskäsittely on kesken. Tässä vaiheessa vaikuttaa siltä, että annettu tuki on tehokkaampaa, jos tapausta ei yksilöidä, vaan asiaan suhtaudutaan kokonaisvaltaisesti. EU on tuonut jälleen esille kuolemantuomiota koskevan kantansa Nigerian kanssa eri tasoilla käydyissä poliittisissa keskusteluissa, joihin ovat erityisesti osallistuneet Abujan edustuston päälliköt, ja kehottanut Nigerian hallitusta toimimaan edelleen kuolemantuomion poistamiseksi sekä kaiken julman, epäinhimillisen ja halventavan kohtelun tai rankaisemisen estämiseksi. Koska tietyissä valtioissa sovellettu sharian laki aiheuttaa perustuslaillisia ongelmia, EU korostaa tämän erityisen tuomion osalta Nigerian tarvetta taata, että perustuslaki säilyy maan ylimpänä lakina. Neuvosto kehottaa edelleen Nigerian viranomaisia kunnioittamaan täysimääräisesti erityisesti naisten ihmisoikeuksia ja ihmisarvoa.(1) (1) Nigeria on ratifioinut varauksetta kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen. Näin ollen EU on muistuttanut Nigerian hallitusta siitä, että edellä mainitun yleissopimuksen osapuolet tuomitsevat naisten syrjinnän kaikissa sen muodoissa ja sitoutuvat noudattamaan naisten syrjinnän poistamista koskevaa politiikkaa viipymättä ja kaikkia tarkoituksenmukaisia keinoja käyttäen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1341/03 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) neuvostolle. Sudanin kansalaisen Tawfiq Salih Abu Kadoukin pidätys.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0079 - 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1341/03 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) neuvostolle (9. huhtikuuta 2003) Aihe: Sudanin kansalaisen Tawfiq Salih Abu Kadoukin pidätys Maaliskuun 16. päivänä Sudanin turvajoukot pidättivät oikeuspuolueen (Justice Party) puheenjohtajan Tawfiq Salih Abu Kadoukin hänen asunnossaan. Pidätyksen syytä ei kerrottu. Oikeuspuolue on yksi poliittisista oppositiopuolueista, jotka ovat laillisia Sudanin lakien mukaan ja voivat harjoittaa poliittista toimintaa. Onko neuvosto tietoinen tästä uutisesta? Minkälaisia menetelmiä neuvosto aikoo käyttää, jotta Sudanin viranomaiset vapauttaisivat välittömästi oikeuspuolueen johtajan Tawfiq Salih Abu Kadoukin? Khartumin hallituksen kanssa allekirjoitettiin viime joulukuussa sopimus, jonka mukaan ensimmäinen rahasto on tarkoitettu yhteistyöohjelmien teknisiin valmisteluihin. Eikö neuvosto pidä tarpeellisena, että yhteisen sopimuksen toteutumisen edellytyksenä olisi täydellisien oikeuksien ja perusvapauksien noudattaminen, joka lähtisi ensisijaisesti muodollisesti hyväksyttyjen kyseisen maan voimassa olevien lakien toteutumisesta? Vastaus (29. syyskuuta 2003) Neuvostolla ei ole tietoa oikeuspuolueen (Justice Party) puheenjohtajan Tawfiq Salih Abu Kadoukin pidätyksestä, joka ilmeisesti tapahtui 16. maaliskuuta 2003. Jos asia vahvistetaan, EU:n on harkittava, mitä toimia se voisi toteuttaa tässä asiassa. Tällä hetkellä EU:n tärkein tavoite sen suhteissa Sudaniin on edistää kokonaisvaltaista rauhanratkaisua sekä demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen vakiinnuttamista ennakkoehtoina EU:n ja Sudanin välisten suhteiden normalisoinnille, yhteistyön jatkaminen mukaan lukien. EU luottaa siihen, että rauhansopimus nopeuttaisi edistymistä näillä aloilla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0709/03 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) neuvostolle. Kokapensaan viljelijöiden laskenta Perussa ja kokapensaan lehtien uudelleenluokitus.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0042 - 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0709/03 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) neuvostolle (10. maaliskuuta 2003) Aihe: Kokapensaan viljelijöiden laskenta Perussa ja kokapensaan lehtien uudelleenluokitus Ensimmäinen ja viimeinen laillisten ja luvansaaneiden kokapensaan viljelijöiden laskenta Perussa tehtiin vuonna 1978, ja valtion monopsoniyhtiö ENACO hankkii kokapensaan lehtiä nykyisin väkisinkin sattumanvaraisin valintaperustein tuottajilta laillista käyttöä varten. Lisäksi on olemassa ristiriitaisia tietoja kokapensaan viljelyyn tarkoitettujen alueiden lisääntymisestä. YK:n taulukoissa kokapensaan lehti luokitellaan samaan kategoriaan kokaiinin ja heroiinin kanssa huolimatta riippumattomista tutkimuksista ja WHO:n tutkimuksista, jotka osoittavat kokapensaan lehtien lääketieteelliset arvot ja ravintoarvot. Andien alueella kokapensas on olennainen osa kulttuuria, perinteitä ja paikallista uskontoa. Eikö neuvosto pidä edellä olevan perusteella tarpeellisena, että myös vaihtoehtoisten hankkeiden kehittämiseksi näillä alueilla pyydetään ja tuetaan 25 vuoden jälkeen uutta laskentaa, jossa selvitetään luvansaaneet tuottajat julkisten, avointen ja syrjimättömien kriteerien mukaisesti? Eikö neuvosto katso, että Wienissä 16.17. huhtikuuta 2003 kokoontuvan YK:n huumeidenvastaisen komitean ministerikokouksessa olisi ehdotettava kokapensaan lehtien poistamista taulukosta I, jotta hyväksyttäisiin kokapensaan lehtien laillisten markkinoiden perustaminen ja näin ollen kestävän maatalouden kehittyminen Andien maissa? Vastaus (29. syyskuuta 2003) Arvoisan parlamentin edustajan esille ottamaa asiaa ei ole tarkasteltu neuvoston elimissä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2517/03

esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle

(29. heinäkuuta 2003)

Aihe: Arvonimi Euroopan komission johtaja h.c.

Erään Brysselissä sijaitsevan saksankielisen EU-neuvontatoimiston Internet-sivuilla on mainittu otsikon Das Team alla henkilö, joka käyttää arvonimeä Euroopan komission johtaja h.c..

Koska kyseinen henkilö yhdistetään näin komissioon, mikä tuo hänelle taloudellista etua, kysyn komissiolta seuraavaa:

- Onko arvonimi johtaja h.c. todella olemassa?

- Jos on, onko olemassa muita vastaavanlaisia arvonimiä?

- Onko tällaisen arvonimen saaneista henkilöistä luetteloa, ja onko yleisöllä oikeus tutustua siihen?

- Voidaanko tällaisia arvonimiä käyttäville määrätä seuraamuksia toimista, jotka koituvat komission vahingoksi?

Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus

(18. syyskuuta 2003)

1. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, johtaja h.c. merkitsee honoris causa eli kunnian vuoksi myönnettyä arvonimeä. Henkilöstösääntöjen 54 artiklassa säädetään, että Palvelussuhteen lopullisesti päättyessä virkamiehelle voidaan nimittävän viranomaisen päätöksellä myöntää kunniaylennys joko hänen palkkaryhmässään tai välittömästi korkeammassa palkkaryhmässä. Kunniaylennyksestä ei saa rahallista etua.

2. Käytännössä kunniaylennys on myönnetty useille virkamiehille, jotka ovat toimineet keski- tai ylimmän johdon viroissa yksikönpäällikön, johtajan, varapääjohtajan tai pääjohtajan tasolla. Päätöksen kunniaylennyksen myöntämisestä tekee virkamiehen tai tämän pääjohtajan ja/tai komission jäsenen hakemuksesta henkilö- ja hallintoasioista vastaava komission jäsen komission jäsenten kollegion valtuuttamana ja sekä pääsihteeristön että sen komission jäsenen nimenomaisella suostumuksella, jonka pääosastossa eläkkeelle siirtyvä virkamies työskentelee. Myös neuvoa-antavaa nimityskomiteaa pyydetään antamaan etukäteen lausuntonsa asiasta.

3. Kuten henkilöstösäännöistä käy selkeästi ilmi, kunniaylennyksestä ei saa rahallista etua, ja näin ollen komissio ei pidä virallista luetteloa kunniaylennyksen saaneista henkilöistä, sillä heidän asemaansa ei sisälly taloudellisia etuja eikä muita velvoitteita. Viime vuonna (heinäkuu 2002 heinäkuu 2003) myönnettiin vaadittujen menettelyjen loppuunsaattamisen jälkeen kolmelle henkilölle kunniayksikönpäällikön arvonimi ja neljälle henkilölle kunniajohtajan tai kunniapääjohtajan arvonimi.

4. Palvelussuhteensa päättäneet virkamiehet pysyvät henkilöstösääntöjen asiaa koskevien sääntöjen alaisina, mukaan luettuina 16 ja 17 artiklat, joissa säädetään, että entisiä virkamiehiä koskevat edelleen samat velvoitteet kuin palvelussuhteessa olevia virkamiehiä. Jos entisen virkamiehen osoitetaan rikkoneen kyseisiä velvoitteita, hän joutuu tietenkin kantamaan asiaankuuluvat seuraamukset.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2094/03

esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE) neuvostolle

(17. kesäkuuta 2003)

Aihe: Kotitapaturmat ja kodin rinnastaminen työpaikkaan

Kotitapaturmien määrä sekä Italiassa että muualla maailmassa on huolestuttavan suuri. Käytettävissä olevien tilastotietojen perusteella voidaan todeta, että joka vuosi yli kolmelle miljoonalle ihmiselle sattuu kotitapaturma. Tästä määrästä yli 7 000 kotitapaturmaa johtaa kuolemaan. Maailman terveysjärjestön mukaan kotitapaturmat, joita sattuu kaiken ikäisille ihmisille, ovat teollisuusmaissa pikkulasten yleisin kuolinsyy, joskin yleisesti ottaen useimmiten kotitapaturman uhreiksi joutuvat kotiäidit.

Kotitapaturmien syyt ovat moninaiset. Osa niitä johtuu huolimattomuudesta, turvallisuusnormien pinnallisesta tai huonosta tuntemuksesta ja/tai noudattamatta jättämisestä, kodeissa säilytettävistä vaarallisista laitteista tai kemiallisista aineista, sekä ja ehkä ennen kaikkea turvallisuuden ja ennaltaehkäisyn merkityksen riittämättömästä sisäistämisestä.

Koska kotiäidit kuuluvat sellaiseen henkilöryhmään, jonka olojen turvallisuudesta ei yleensä huolehdita tarpeeksi, merkittävä ratkaisu kyseiseen ongelmaan voisi olla kodin laskeminen työpaikaksi päin vastoin kuin työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä 7. huhtikuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/24/EY(1) vahvistetaan.

Italiassa 3. joulukuuta 1999 annetussa laissa n:o 493, joka koskee terveyden suojelua asunnoissa sekä vakuuttamista kotitapaturmia vastaan koskevia normeja(2), koti rinnastetaan työpaikkaan.

Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä edellä mainitussa asiassa?

Katsooko neuvosto olevan tarpeen ryhtyä toimiin kotiäitien suojelemiseksi Italian lainsäädännön tarjoaman esimerkin mukaisesti?

(1) EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.

(2) Julkaistu Italian valtion virallisessa lehdessä n:o 303 28. joulukuuta 1999.

Vastaus

(13. lokakuuta 2003)

Neuvosto muistuttaa kysyjälle, että kyseisen puitedirektiivin toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annetun direktiivin 89/391/ETY(1) 3 artiklan a kohdan määritelmän mukaan työntekijällä tarkoitetaan henkilöä, jonka työnantaja on palkannut, mukaan lukien myös harjoittelijat ja oppisopimussuhteiset työntekijät, ei kuitenkaan kotitaloustyöntekijää. Samaa määritelmää sovelletaan kaikkiin tämän direktiivin 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin erityisdirektiiveihin, joista kemiallisia tekijöitä koskeva direktiivi on neljästoista.

Näiden direktiivien soveltamisalan mahdollisesta laajentamisesta koskemaan kotitaloustyöntekijöitä neuvosto muistuttaa, että kaikkea uutta lainsäädäntöä koskeva aloiteoikeus kuuluu yksinomaan komission toimivaltaan. Neuvostolle ei tähän mennessä ole toimitettu ehdotuksia, jotka olisivat kysyjän toivoman suuntaisia.

(1) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2237/03 esittäjä(t): Luigi Cocilovo (PPE-DE)ja Markus Ferber (PPE-DE) komissiolle. Määräys, jolla kielletään raskaiden ajoneuvojen (yli 7,5 tonnia) liikennöinti Tirolissa moottoritiellä A 12.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0228 - 0229



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2237/03 esittäjä(t): Luigi Cocilovo (PPE-DE)ja Markus Ferber (PPE-DE) komissiolle (7. heinäkuuta 2003) Aihe: Määräys, jolla kielletään raskaiden ajoneuvojen (yli 7,5 tonnia) liikennöinti Tirolissa moottoritiellä A 12 Tirolin osavaltion hallituksen päämies on allekirjoittanut määräyksen, jolla kielletään raskaiden ajoneuvojen (yli 7,5 tonnia) liikennöinti moottoritiellä A 12 Kundlin (20,4 km) ja Ampassin (66,8 km) välillä. Päätös on selvästi vastoin yhteisön sääntöjä, siinä ei oteta huomioon tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta ja se rajoittaa pahasti liikennettä. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä korjatakseen tämän vakavan tilanteen, joka on vastoin tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta Euroopan unionissa? Mitä toimia komissio on harkinnut varmistaakseen, että tällaista ei tapahdu tulevaisuudessa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (12. elokuuta 2003) Komissio on päättänyt haastaa Itävallan yhteisöjen tuomioistuimeen 23. heinäkuuta 2003, koska komissio arvioi, että tiettyjä tuotteita kuljettavien raskaiden ajoneuvojen liikennöintikielto A 12 -moottoritien tieosuudella 1. elokuuta alkaen rikkoo palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia sääntöjä ja haittaa tavaroiden vapaata liikkuvuutta unionissa. Itävallan hallituksen antamat tiedot komission 24. kesäkuuta 2003 aloitetun rikkomisesta johtuvan menettelyn ja 9. heinäkuuta 2003 lähetetyn perustellun lausunnon johdosta olivat riittämättömät. Niinpä komissio päätti haastaa Itävallan yhteisöjen tuomioistuimeen pyytääkseen kyseisten toimenpiteiden täytäntöönpanon väliaikaista kumoamista. Heinäkuun 30. päivänä 2003 yhteisöjen tuomioistuimen presidentti päätti, että Itävallan tasavallan tulee keskeyttää kyseisen lainsäädännön täytäntöönpano jatkotoimien ajaksi. Parlamentin jäsenten toiseen kysymykseen vastauksena muistutettakoon, että komissio esitti vuonna 1998 ehdotuksen direktiiviksi tietyillä teillä kansainvälisessä liikenteessä raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavia ajorajoituksia koskevasta yhdenmukaistettujen sääntöjen avoimesta järjestelmästä(1). Muutettu ehdotus tehtiin vuonna 2000. Ehdotuksessa, joka on parhaillaan neuvoston ja parlamentin käsittelyssä, säädetään raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajorajoitusten yhdenmukaistamisesta, ja se velvoittaa jäsenvaltiot asettamaan rajoituksia ainoastaan määrättyjen kellonaikojen välillä jättäen valtioille liikkumavaraa. Komission ehdotus edistää parasta mahdollista toimivuutta liikenteessä, mikä puolestaan hyödyttää kaikkia aloja, jotka ovat riippuvaisia tavaroiden tiekuljetuksista. (1) EYVL C 198, 24.6.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1496/03 esittäjä(t): Florence Kuntz (EDD) neuvostolle. Irakin arkeologisen kulttuuriperinnön suojeleminen.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0099 - 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1496/03 esittäjä(t): Florence Kuntz (EDD) neuvostolle (24. huhtikuuta 2003) Aihe: Irakin arkeologisen kulttuuriperinnön suojeleminen Mesopotamian alueelle pudotetut pommit maaliskuun 20. päivän jälkeen ja Bagdadin arkeologisen museon tuhoaminen ja ryöstäminen muistuttavat meitä siitä, että vuodesta 1991 lähtien Irakin arkeologinen kulttuuriperintö on ollut vaarassa. Persianlahden sodan aikana eri kaivauksia on tuhottu ja ryöstetty, ulkomaalaiset arkeologiryhmät ovat poistuneet maasta, kaivaukset on hylätty ja varastettuja esineitä on myyty länteen. Kolme viikkoa kestäneet sotatoimet ovat johtaneet Irakin hallituksen kaatumiseen. Koska Irakin hallitus on kaatunut, voidaan kysyä, kuka suojelee tällä hetkellä Irakin seitsemää kansallismuseota ja noin 10 000 arkeologista kohdetta. Miten Euroopan unioni aikoo ilmaista tukensa Irakin kansalle ja auttaa sitä suojelemaan maan poikkeuksellista kulttuuriperintöä? Miten Euroopan unioni aikoo saada jäsenvaltiot toimimaan varastettujen esineiden laittoman kaupan torjumiseksi? Vastaus (29. syyskuuta 2003) Neuvosto on hyvin huolissaan historiallisesti korvaamattoman arvokkaiden kulttuuriesineiden, arkeologisten kohteiden ja muistomerkkien tuhoamisesta Irakissa sekä Irakille ja koko maailmalle elintärkeiden museoiden ja kirjastojen turmelemisesta ja ryöstelystä. Vuoden 1970 yleissopimus kulttuuriomaisuuden luvattoman tuonnin, viennin ja omistusoikeuden siirron kieltämiseksi ja ehkäisemiseksi sekä vuoden 1995 Unidroit'n yleissopimus varastetuista tai laittomasti maasta viedyistä kulttuuriesineistä muodostavat maailmanlaajuisen oikeusperustan kulttuuriomaisuuden laittoman siirron torjumiselle. Interpol huolehtii asiaa koskevien tietojen kokoamisesta ja levittämisestä ja on perustanut erityiset verkkosivut äskettäin varastetuista taide-esineistä. Neuvosto (kulttuuri) päätti istunnossaan 6.5. yksimielisesti julkilausumasta, jossa se korosti erityisesti sitä, että Irakin kulttuuriesineitä on suojeltava tehokkaasti ja museoista tai arkeologisista kohteista luvattomasti viedyt esineet on palautettava takaisin, ja jossa se ilmoitti Euroopan unionin tukevan aktiivisesti tämänsuuntaisia Unescon aloitteita ja toimia. Neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että varastetut Irakin taide-esineet voidaan löytää ja palauttaa, kun jäsenvaltiot toimivat täysin yhteistyössä Interpolin kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1756/03 esittäjä(t): Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) neuvostolle. Mahdollinen vallan väärinkäyttö.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0138 - 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1756/03 esittäjä(t): Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) neuvostolle (27. toukokuuta 2003) Aihe: Mahdollinen vallan väärinkäyttö Portugalin lainkäyttövaltaan kuuluvien aluevesien rajalla on hiljattain sattunut uusia välikohtauksia, koska espanjalaisia kalastusaluksia on tunkeutunut Portugalin vesille. Portugalin viranomaiset vastaavat näihin valitettaviin ja toistuviin rikkomuksiin käyttämällä tuliaseita ja muita väkivaltaisia, täysin suhteettomia keinoja siitä huolimatta, että kyseessä on kaksi naapurimaata, joista molemmat ovat EU:n jäseniä. Kun otetaan huomioon edellä esitetyt seikat sekä se, että EU:n perusoikeuskirjan 49 artiklassa viitataan rikoksia ja rangaistuksia koskeviin laillisuuden ja suhteellisuuden periaatteisiin, katsooko neuvosto, että tehdyn rikkomuksen vastatoimet ovat liioiteltuja? Jos katsoo, miten neuvoston mielestä tällaista vallan väärinkäyttöä voitaisiin valvoa EU:ssa? Vastaus (2. lokakuuta 2003) Kuten kysyjä tietää, neuvosto antoi joulukuun 2002 istunnossaan elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa asetuksen, johon sisältyy uudet valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevat säännöt. Niiden mukaan jäsenvaltioiden on valvottava yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaan kuuluvia toimia alueellaan tai niiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla. Mitä tulee kysyjän mainitsemiin espanjalaisten kalastajien ja Portugalin viranomaisten välisiin välikohtauksiin, neuvosto ei ole tietoinen sellaisista. Neuvosto ei aio tarkastella uudelleen yhteisön tai kansallisen lainsäädännön soveltamista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2225/03

esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle

(2. heinäkuuta 2003)

Aihe: Ympäristömerkkien rahoittaminen

EU:n ympäristömerkkijärjestelmä samoin kuin useiden jäsenvaltioiden järjestelmät ovat monissa tapauksissa olleet huomattavia menestyksiä. EU:n ympäristömerkkijärjestelmä voisi kuitenkin olla laajemmalle levinnyt, ja minulle on huomautettu esimerkiksi myös siitä, että rahoitusmallia voitaisiin mahdollisesti parantaa.

EU:n ympäristömerkin jakamista ja käyttämistä koskevat maksut ja yritysten rahoitusosuus ovat alhaisia, mikä kannustaa yrityksiä osallistumaan järjestelmään. Joissakin tapauksissa yritysten rahoitusosuus ei kuitenkaan kata järjestelmän aiheuttamia todellisia kustannuksia. Järjestelmän periaatteiden mukaan jäsenvaltioiden julkiset viranomaiset vastaavat asian käsittelystä ja muista palveluista. Tämä voi aiheuttaa sen, että tietyt maat pitävät tätä työtä vähempiarvoisena, minkä seurauksena ne eivät edistä ympäristön, kuluttajien ja yritysten etuja.

Voiko komissio tämän vuoksi selvittää, onko ympäristömerkkien vaihtoehtoisista rahoitusmalleista tehty arviointeja tai onko niitä suunnitteilla, mukaan lukien yritysten rahoitusosuuden korottaminen, EU:n tuki järjestelmän hallinnoinnille jäsenvaltioissa ja muut toimenpiteet, joilla voidaan lisätä jäsenvaltioiden halua edistää järjestelmän toteuttamista? Miten komissio arvioi tämän alan yleistä kehitystä ja mitä toimenpiteitä voidaan odottaa toteutettavan tulevaisuudessa?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(4. elokuuta 2003)

Ympäristömerkin käytön edistämisessä mukana olevat tahot (jäsenvaltiot, komissio, toimivaltaiset viranomaiset ja eri eturyhmät) painottavat paljon markkinointi- ja edistämistyötä ja ovat perustaneet markkinoinnin johtoryhmän sovittamaan yhteen edistämistoimia. Vuodeksi 2004 suunnitellulla tiedotuskampanjalla tehdään järjestelmää tunnetummaksi.

Kuten parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-2241/02(1) annetussa vastauksessa jo mainittiin, näkemykset eroavat maksuja koskevassa kysymyksessä. Komissio oli kuullut asianosaisia valmistellessaan ympäristömerkkijärjestelmän maksujen vahvistamista koskevan päätöksen äskettäistä tarkistamista ja ehdotti hakemuksista ja vuosimaksuista koostuvaa rakennetta. Testaus- ja varmennuskustannukset eivät sisälly maksuihin. Komissio ei suunnittele maksurakenteen tarkistamista edelleen.

Komissio on kuitenkin aloittanut yleiset keskustelut järjestelmän tarkistamisesta Euroopan unionin ympäristömerkintälautakunnan politiikasta vastaavassa ryhmässä välineen parantamiseksi ja jäsenvaltioiden osallistumisen lisäämiseksi. Koska työ on vasta alkuvaiheessa, päätöksiä ei ole vielä tehty. Politiikasta vastaavan ryhmän työtä voi seurata Internet-sivulla: http://europa.eu.int/comm/environment/ecolabel/background/pm_managementgroups.htm

policy.

(1) EYVL C 309 E, 12.12.2002.