KIRJALLINEN KYSYMYS P-0587/01

esittäjä(t): Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) komissiolle

(21. helmikuuta 2001)

Aihe: Vuokrasopimusten epääminen ulkomaalaisilta Berliinissä

Berliinin osavaltion yleishyödyllinen asuntotuotantoyhtiö (Gemeinnützige Siedlungs- und Wohnungsbaugesellschaft Berlin mbH, GSW) hylkäsi iranilaisen avioparin asuntohakemuksen ja perusteli tämän sillä, että yhtiö tekee vain pitkäaikaisia vuokrasopimuksia ja henkilöitä, joilla on määräaikainen oleskelulupa Saksassa, ei voida huomioida.

Onko komission mielestä unionin vapaan liikkuvuuden periaatteen mukaista, että ulkomaalaisilta, joilla on voimassaoleva oleskelulupa, voidaan evätä asumisoikeus Saksassa, koska he oleskelevat maassa vain tietyn ajan?

Jos ei ole, mitä komissio aikoo ehdottaa Saksan hallitukselle vapaan liikkuvuuden periaatteen täytäntöön panemiseksi Saksassa?

Katsooko komissio, että asumisoikeuden epääminen henkilöiltä, joilla on laillinen oleskelulupa jossakin jäsenvaltiossa, on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 13 artiklan mukainen?

Jos katsoo, miten komissio perustelee tämän?

Katsooko komissio, että asumisoikeuden epääminen henkilöiltä, joilla on laillinen oleskelulupa jossakin jäsenvaltiossa, on unionin perusoikeuskirjan 21 ja 45 artiklan mukainen?

Jos katsoo, miten komissio perustelee tämän?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(10. huhtikuuta 2001)

Arvoisan parlamentinjäsenen toimittamien tietojen mukaan tässä tapauksessa kolmannen maan kansalaiset eivät saaneet julkista vuokra-asuntoa sillä perusteella, että heillä ei ollut pysyvää oleskelulupaa.

Voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä ei säädetä kolmansien maiden kansalaisten oikeudesta saada julkinen vuokra-asunto(1). Tampereella lokakuussa 1999 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa korostettiin, että unionin on varmistettava oikeudenmukainen kohtelu jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille. Heille on pyrittävä takaamaan EU:n kansalaisten oikeuksiin ja velvollisuuksiin verrattavissa olevat oikeudet ja velvollisuudet yhä tiiviimmän integrointipolitiikan avulla. Olisi myös pyrittävä torjumaan syrjintää talous-, yhteiskunta- ja kulttuurielämän alueilla sekä laatimaan rasismia ja muukalaisvihaa torjuvia toimenpiteitä. Tämän tavoitteen toteuttaminen on oikeus- ja sisäasioiden tulostaululla (Scoreboard)(2) määritellyn lainsäädäntöaloitteen aiheena. Komissio esitti tulostaulun parlamentille ja neuvostolle maaliskuussa 2000.

Komission suunnittelemilla ehdotuksilla on tarkoitus toteuttaa kolmansien maiden kansalaisten erikoisryhmien (EU:n alueella pitkään oleskelleet, työntekijät, itsenäiset ammatinharjoittajat, opiskelijat jne.) oikeuksia ja velvollisuuksia koskevia toimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on varmistaa, että kolmansien maiden kansalaisia ja jäsenvaltioiden kansalaisia kohdellaan yhtäläisesti esimerkiksi hankittaessa vuokra-asuntoa. Kolmansien maiden kansalaisten oikeudet erotellaan oleskelun pituuden perusteella, ja parhaiten jäsenvaltioiden kansalaisten oikeuksia vastaavat oikeudet myönnetään niille kolmansien maiden kansalaisille, jotka asuvat maassa pitkään. Tämä käytäntö vastaa Tampereella asetettuja tavoitteita sekä komission marraskuussa 2000 antamassa yhteisön maahanmuuttopolitiikkaa käsittelevässä tiedonannossa(3) esitettyä ajatusta, että kolmansien maiden kansalaisille myönnettäviä oikeuksia voidaan lisätä oleskelun pituuden perusteella ja ne voivat liittyä oleskelun pituuteen.

EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan nojalla yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä syrjinnän torjumiseksi, mutta tällä määräyksellä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta. Yksityishenkilöt eivät voi tämän artiklan perusteella vedota jäsenvaltioiden tuomioistuimiin eivätkä yhteisöjen tuomioistuimeen näiden oikeuksien täytäntöönpanemiseksi.

Euroopan unionin perusoikeuskirja(4), jota koskeva julistus annettiin Nizzan Eurooppa-neuvoston kokouksessa, on keino varmistaa, että toimielimet ja jäsenvaltiot kunnioittavat perusoikeuksia soveltaessaan unionin oikeutta. Koska yhteisön lainsäädännössä ei säädetä erityisesti kolmansien maiden kansalaisten oikeudesta saada julkinen vuokra-asunto, kritisoitua Saksan käytäntöä ei voida pitää perusoikeuskirjan määräysten vastaisena.

(1) Lukuun ottamatta liikkumisvapauttaan käyttäneen unionin kansalaisen perheenjäseniä, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia.

(2) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Tulostaulu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen seuraamiseksi Euroopan unionissa (KOM(2000) 167 lopullinen); (saatettu ajan tasalle puolivuosipäivityksessä (vuoden 2000 jälkipuoliskolla)) (KOM(2000) 782 lopullinen).

(3) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Yhteisön maahanmuuttopolitiikka (KOM(2000) 757 lopullinen).

(4) EYVL C 364, 18.12.2000.