ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/456

(2004/C 78 E/0483)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3059/03

esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle

(17. lokakuuta 2003)

Aihe: Euroopan unionin rahoituksen myöntäminen meriympäristön suojeluun

Irlannilla ei ole merten suojeluun erikoistuneita järjestelmiä, kuten suojelun kohteena olevaa merialuetta, johon olisi avoin pääsy ja jonka ansiosta sillä voisi olla merkittävä rooli merinisäkkäiden suojeluun ja öljyvahinkojen torjuntaan erikoistuvassa Euroopan unionin verkostossa. Näin ollen sillä ei ole tarvittavia välineitä, jotta se voisi täyttää kansainväliset tehtävänsä.

Voiko Euroopan unioni myöntää rahoitusta edellä mainitun suojelukeskuksen perustamiseen Irlantiin?

Voiko Euroopan unioni myöntää rahoitusta irlantilaisen Irish Seal Sanctuary -järjestön toiminnan tukemiseen? Kyseessä on luonnonsuojelujärjestö, joka on toiminut 20 viime vuoden ajan kokonaan vapaaehtoisvoimin mutta jolla ei ole tällä hetkellä varoja toimintansa jatkamiseen.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(27. marraskuuta 2003)

Arvoisa parlamentin jäsen on tietoinen siitä, että Irlantia vaaditaan toteuttamaan tarvittavia toimia meriympäristön suojelemiseksi tai parantamiseksi monien kansainvälisten sekä yhteisön toimien ja politiikkojen yhteydessä. Periaatteessa yhteisön myöntämiä ja Irlannin hallinnoimia varoja voitaisiin käyttää näiden velvollisuuksien noudattamiseen edellyttäen, että se on lainsäädännön kannalta mahdollista.

Komissiolla on rajoitetusti mahdollisuuksia myöntää suoraa tukea luonnonsuojeluhankkeisiin. Pääasiallinen rahoitusväline on LIFE-asetus (1), josta lähes puolet on suunnattu luonnonsuojeluhankkeisiin. Luonnon LIFE-tuen päätavoite on tukea Natura 2000 -verkoston suojeltujen alueiden muodostamista.

LIFE-rahoituksen myöntämistä säätelevät tietyt säännöt ja perusteet. LIFE-rahoitushakemukset käsitellään vuosittain, ja ne täytyy toimittaa komissiolle kansallisen luonnonsuojeluviranomaisen kautta. Nykyisen LIFE-asetuksen viimeisen hakukierroksen hakemukset oli toimitettava komissioon lokakuun 2003 loppuun mennessä.

Komission vastaanottamien hakemusten määrä ylittää valitettavasti rahoitusvälineen taloudelliset mahdollisuudet.

Rakennerahastojen osalta komissio on ymmärtänyt, että Irish Seal Sanctuary -järjestö tutkii parhaillaan mahdollisuutta hakea rahoitusta alueellisten toimintaohjelmien matkailualan toimien yhteydessä.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1655/2000, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2000, ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE) (EYVL L 192, 28.7.2000).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/61

(2004/C 78 E/0061)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1970/03

esittäjä(t): Proinsias De Rossa (PSE) komissiolle

(13. kesäkuuta 2003)

Aihe: Kotitaloustavaroiden kierrätysmaksut

Mitä mieltä komissio on maksuista, joita jotkut kunnat ja yksityiset jätehuoltoyhtiöt Irlannissa keräävät kansalaisilta kotitaloustavaroiden kuten radioiden, hiustenkuivaajien ja kattiloiden kierrättämisestä? Uskooko komissio, että nämä maksut ovat yhdenmukaisia Euroopan unionin jätehuoltopolitiikkojen kierrätystavoitteiden ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevan direktiivin kanssa, joka on pantava täytäntöön elokuuhun 2004 mennessä? Onko komissio yhtä mieltä siitä, että nämä maksut estävät kansalaisia kierrättämästä tavaroita?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(25. heinäkuuta 2003)

Komissio on tietoinen, että käsittelymaksun periminen kuluttajilta laitetta palautettaessa heikentäisi sähköja elektroniikkaromun keräystuloksia (1). Tämän vuoksi sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta 27. tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/96/EY (2) 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että kodinkoneet voidaan palauttaa maksutta. Artiklassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden on varmistettava kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta, että viimeistään 13 päivänä elokuuta 2005 on perustettu järjestelmiä, joiden avulla loppukäyttäjät ja jakelijat voivat palauttaa tällaisen romun vähintään maksutta”.

Ennen kyseistä päivämäärää ei yhteisön lainsäädännössä kuitenkaan kielletä käsittelymaksun perimistä kansalaisilta kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkaromua palautettaessa.

(1) EYVL C 365 E, 19.12.2000.

(2) EUVL L 37, 13.2.2003.
—

Komission jäsenet saavat kuukausittaisen edustuskorvauksen, joka on tällä hetkellä komission jäsenillä 607,71 euroa, varapuheenjohtajilla 911,38 euroa ja puheenjohtajalla 1 418,07 euroa. Edustuskulut korvataan kuitteja ja perusteluja vastaan, ja niille on määrätty kuukausittainen enimmäismäärä. Korvauksen enimmäismäärä vuosittain on useimmilla komission jäsenillä 11 489 euroa. Varapuheenjohtajilla ja ulkosuhteista vastaavilla jäsenillä enimmäismäärä on 17 234 euroa ja puheenjohtajalla 28 723 euroa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/554

(2004/C 78 E/0589)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3457/03

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(20. marraskuuta 2003)

Aihe: Oliiviöljyalan uudistus

Komission tiedonannossa ”Kestävän eurooppalaisen maatalousmallin toteuttaminen YMP:n uudistuksella — Tupakka-, oliiviöljy-, puuvilla- ja sokerialat” (1) todetaan, että ”yksinkertaistamisen vuoksi oliivitarhojen lisätukea ei myönnettäisi alle 50 euroa koskevista hakemuksista”.

Edellä mainittu ilmaisu on antanut aihetta erilaisiin tulkintoihin, minkä vuoksi pyydän komissiota selventämään, tarkoittaako tämä sitä, että kaikki nykyään alle 50 euron tukea saavat oliiviviljelijät saavat jatkossa 50 euroa, vai sitä, etteivät he saa enää mitään tukea, mikä olisi hyvin epäoikeudenmukaista. Kiitos tämän asian selventämisestä.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(22. joulukuuta 2003)

Komission tiedonanto ”Kestävän eurooppalaisen maatalousmallin toteuttaminen YMP:n uudistuksella — Tupakka-, oliiviöljy-, puuvilla- ja sokerialat” (1) sai jatkoa 18. marraskuuta 2003, kun komissio antoi puuvilla-, tupakka-, oliiviöljy- ja humala-alojen uudistuksia koskevat säädösehdotukset.

Ehdotuksen osa, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, sisältyy pyrkimykseen yksinkertaistaa järjestelmää, jolle on ominaista enimmäkseen pieniä tukisummia saavien edunsaajien hyvin suuri määrä yhteisössä (yli 2 100 000). Järjestelmän yksinkertaistaminen on kuitenkin suunniteltu niin, ettei se loukkaa kaikkein pienimpien tuottajien etuja.

Toimenpiteet muodostuvat siis kahdesta osasta: ensinnäkin niillä oliivitiloilla, joiden pinta-ala on alle 0,3 paikkatietojärjestelmään kuuluvaa hehtaaria (ha), on riippumatta tuen suuruudesta oikeus siirtyä kokonaisuudessaan maatilan tulotukijärjestelmään, jonka puitteissa tuki vastaa viitekauden aikana saatua keskimääräistä tukea. Niiden tuottajien osalta, joilla on yli 0,3 paikkatietojärjestelmään kuuluvaa hehtaaria, esitetään, että tulotukijärjestelmään siirretään 60 % tuesta. Toiseksi, jotta järjestelmän hallinnointia voitaisiin keventää, uuden oliiviviljelmien tuen puitteissa ainoastaan yli 50 euron hakemukset katsotaan hyväksyttäviksi ilman, että oliiviviljelmien koolle asetetaan minkäänlaisia rajoituksia.

Loppujen lopuksi pienimmätkin tuottajat tulevat ehdotetussa järjestelmässä saamaan aina vähintään viitekauden aikana myönnettyjen tukien keskiarvon suuruista tukea. Ne oliiviviljelmät, joita jäsenvaltio pitää ympäristöllisesti tai sosiaalisesti arvokkaina, voivat lisäksi saada oliiviviljelmille suunnattua tukea, mikäli sen summa on yli 50 euroa

(1) KOM(2003) 554 lopullinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/151

(2004/C 78 E/0156)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2691/03

esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle

(2. syyskuuta 2003)

Aihe: EURES-verkoston menot

EURES on tietoverkosto, joka edistää työntekijöiden liikkumista eri maiden välillä. Kun Euroopan unioniin liittyy uusia jäseniä, EURES-verkoston merkitys kasvaa entisestään. Eurooppalaisen työhallinnon kannalta on erittäin tärkeää, että sille varatut yhteisön määrärahat käytetään tehokkaasti.

— Voiko komissio ilmoittaa rajat ylittävän kumppanuuden puitteissa haettujen ja myönnettyjen tukisummien (enimmäis)määrät vuonna 2003?

— Miten vuoden 2003 EURES-talousarvion menot on jaettu (menolajin mukaan) ja ketkä ovat saaneet EURES-rahoja?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(19. syyskuuta 2003)

Työmarkkinatoimijoiden rajatylittävän yhteistyön tukeminen (kattaa julkiset työnvälityspalvelut, työmarkkinaosapuolet ja muut toimijat) on tärkeä osa komission joulukuussa 2003 tekemää EURES-päätöstä (1). Komissio on samaa mieltä siitä, että EURES-järjestelmään varatut taloudelliset resurssit olisi käytettävä mahdollisimman tehokkaalla tavalla — jokainen tukihakemus tutkitaan tarkasti, jotta rahoille saataisiin paras vastine.

Komissio sai vuonna 2003 ehdotuspyynnön seurauksena rajatylittävää EURES-kumppanuustukea ja -avustuksia koskevia hakemuksia, joiden yhteismäärä oli 8 025 005 euroa. Komission analyysin mukaan yhteensä 7 443 411 euroa sidottiin 21 sellaisen yhteistyökumppanuuden tukemiseen, jotka muodostivat rajatylittävän EURES-verkon (ne edustivat 93 prosenttia haetuista varoista).

Seuraavassa eritellään koko EURES-budjetin sitoumukset vuodelta 2003 (ne kattavat budjettikohdan Β3-4011 A-ja B-osan):

(euroa) Kansalliset julkiset työnvälityspalvelut 5 104 580 Rajatylittävät yhteistyökumppanuudet 7443411 Tiedostojen ja verkkosivun päivitys ja ylläpito 754886 Koulutusohjelma 738445 Ammatillista liikkuvuutta koskeva tiedotuskampanja 979 790 Konferenssit ja seminaarit 93131 Julkaisut 152000 Yhteensä 15266243

EURES-rahoituksen saajia ovat jäsenvaltioiden julkiset työnvälityspalvelut, jotka vastaavat EURES-palvelujen tarjoamisesta, rajatylittävät yhteistyökumppanuudet, joilla tuetaan työmarkkinoiden liikkuvuutta raja-alueilla, toimeksisaajat, jotka on valittu järjestämään etupäässä EURES-neuvojien perehdyttämiseen tarkoitettu koulutusohjelma, toimeksisaajat, jotka on valittu osallistumaan Euroopan ammatillista liikkuvuutta koskevaan tiedotuskampanjaan (joka on osa ammattitaitoa ja liikkuvuutta koskevaa komission toimintasuunnitelmaa) (2), toimeksisaajat, jotka on valittu järjestämään konferensseja ja seminaareja, sekä toimeksisaajat, jotka vastaavat EURES-markkinointi- ja muun aineiston julkaisemisesta.

(1) EYVL L 5, 10.1.2003.

(2) KOM(2002) 72 lopullinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/383

(2004/C 88 E/0389)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2131/03

esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle

(26. kesäkuuta 2003)

Aihe: Malminlouhinta Bergamassa

Eurogold-yhtiön kultakaivoksen toiminnan käynnistäminen uudelleen Turkin Bergamassa Lesvosin saaren kohdalla vaarantaa alueen ekosysteemin ja asukkaiden terveyden. Asiantuntijoiden tiedoista ilmenee, että vuonna 2002 tuotettiin 6,8 tonnia kultaa ja 8,5 tonnia hopeaa, jonka louhimiseen käytettiin 25 tonnia syanidia. Tämä määrä myrkyllistä jätettä on sijoitettu vain 25 kilometrin päähän Kreikan Lesvosin saaren rannoista ja Mitilinin kaupungista, ja Ovacikin kylään on luotu myrkyllisten jätteiden ja syanidipitoisten suolojen varastointilampi. Kun otetaan huomioon, että alue on erittäin altis maanjäristyksille, myrkyllisten syanidijätteiden mahdollisella valumisella pohjavesiin ja Egeanmereen suuren maanjäristyksen seurauksena olisi tuhoisat seuraukset.

Koska Euroopan parlamentti on tuominnut asian päätöslauselmassaan (B4-0410/94 (1)), kysyn komissiolta, aikooko se pyytää Turkilta osana maan EU:hun lähentymistä tietoja edellä mainituista seikoista ja ryhtyä tarvittaviin toimiin, jotta vältetään niin Kreikan kuin Turkinkin ympäristölle aiheutuvat suuret vahingot?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(7. elokuuta 2003)

Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista seikoista. Izmirin hallintotuomioistuin on käsitellyt malminlouhintaan Bergamassa osallistuvien yritysten toimintaa ja antanut asiaa koskevan tuomion 10. tammikuuta 2002. Kööpenhaminassa vahvistettuihin EU-jäsenyyden arviointiperusteisiin kuuluvan oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti Turkin viranomaisten edellytetään noudattavan täysimääräisesti tuomioistuinten päätöksiä. Kysyjän mainitseman kaltaisesta kaivostoiminnasta saattaa olla väärin toteutettuna vakaviakin seurauksia ympäristölle ja ihmisten terveydelle. Turkki on osana unioniin liittymistä koskevia valmistelujaan sitoutunut ottamaan aikanaan käyttöön ja panemaan täytäntöön yhteisön säännöstön.

Komissio jatkaa tilanteen tarkkaa seurantaa asiaan sovellettavien poliittisten arviointiperusteiden ja yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevien perusteiden valossa.

(1) EYVL C 341, 5.12.1994, s. 169.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/907

(2004/C 78 E/0959)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-4062/03

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(13. tammikuuta 2004)

Aihe: Työntekijöiden terveys ja turvallisuus — valitus 00/4404, SG(2000) A/3828/2

Saamieni tietojen mukaan valitukseen 00/4404, SG(2000) A/3828/2 liittyvien asiakirjojen käsittelyn ja komission edustajan Kreikassa järjestettyjen tapaamisten jälkeen komissio päätti käynnistää rikkomusmenettelyn Kreikan tasavaltaa vastaan ja lähettää varoituskirjeen. Kreikan hallitus on vastannut varoituskirjeeseen.

Kun otetaan huomioon, että asiasta on esitetty lukuisia valituksia ja Kreikassa vallitsee yleinen käsitys siitä, että työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä annetun direktiivin 89/391/ETY (1) täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset eivät huolehdi tehtävistään asianmukaisesti ja että työnantajat rikkovat edelleen työturvallisuus- ja työterveyssääntöjä, mitkä olivat komission varoituskirjeen pääkohdat ja mitä Kreikan viranomaiset vastasivat niihin?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(20. helmikuuta 2004)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen huomautti valituksesta 2000/4404, komissio on lähettänyt virallisen huomautuksen Kreikan hallitukselle. Kreikan viranomaiset ovat vastanneet huomautukseen.

Virallinen huomautus koskee toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (2) ja sen johdosta annettujen direktiivien soveltamista Kreikan lainsäädännössä. Virallisessa huomautuksessa muistutetaan erityisesti siitä, että jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, että yhteisön direktiivien täytäntöönpanoa varten annettujen säädösten noudattamista valvotaan ja tarkkaillaan asianmukaisesti. Niiden riittämätön soveltaminen tai soveltamatta jättäminen rikkoo yhteisön oikeutta, mistä voidaan nostaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne EY-tuomioistuimessa.

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että se pyytää virallisesti Kreikan hallitukselta huomautuksia erityisesti tehtyjen tarkastusten ja työtapaturmien määrän osalta.

Kreikan viranomaiset ovat vastanneet yksityiskohtaisesti ja perustellusti viralliseen huomautukseen. Kreikan viranomaisten vastaus on tällä hetkellä tutkittavana, mutta on otettava huomioon, että kyseessä on monimutkainen asia. Komissio ryhtyy tarvittaviin toimiin vastauksesta ja muualta saatujen tietojen perusteella.

(1) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.

(2) EYVL L 183, 29.6.1989.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/204

(2004/C 70 E/220)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3046/03

esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle

(17. lokakuuta 2003)

Aihe: Ihmisoikeudet Bangladeshissa

Komissio tarkkailee jatkuvasti Bangladeshin poliittisen tilanteen kehittymistä Dhakassa olevan valtuuskuntansa välityksellä ja erilaisilla muilla keinoilla. Olen saanut kuitenkin tietää, että ihmisoikeusrikkomukset jatkuvat.

Edellisistä poliittisista syistä tehdyistä iskuista raportoitiin yli vuosi sitten. Niiden katsottiin aiheutuneen tilapäisestä valtatyhjiöstä, joka vallitsi ennen uuden hallituksen saavuttamaa asemaa. Kuitenkin tällaiset iskut, ihmisoikeusaktivistien ja oppositiopoliitikkojen pidätykset ja kidutus jatkuu edelleen.

Voiko komissio yksilöidä, millaista kehitystä Bangladeshin ihmisoikeustilanteessa on tapahtunut?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(18. marraskuuta 2003)

Komissio yhtyy parlamentin jäsenen näkemykseen siitä, että ”Clean Heart” -operaation tavoitteita ei ole onnistuttu saavuttamaan ja että Bangladeshin ihmisoikeustilanne on huonontunut vuonna 2003. Komissio on erityisen huolissaan seuraavista tapahtumista: lainvalvontatilanne on huononemassa, kuten maassa rehottava rikollisuus ja poliisin kyvyttömyys vastata siihen asianmukaisella tavalla osoittavat. Poliisin, rikollisten ja tiettyjen poliitikkojen välinen yhteys on erityisen huolestuttava. Heimojen väliset jännitteet pahenevat Chittagongin vuoristoalueella, koska vuoden 1997 rauhansopimuksen täytäntöönpano ei ole edistynyt. Vähemmistöjen tilanne erityisesti tällä alueella on vaarantunut, kuten Mahalcharissa 26. elokuuta 2003 sattuneet väkivaltaiset tapahtumat osoittavat. Kuolemantuomioita on langetettu levottomuutta herättävän paljon. Oikeus- ja täytäntöönpanoviranomaisten erottaminen toisistaan ja riippumattomien valvontainstituutioiden, erityisesti korruption vastaisen komission, ihmisoikeuskomission ja oikeusasiamiehen viran perustaminen ei ole paljonkaan edistynyt.

Komissio on useita kertoja ilmaissut maan hallitukselle tuntevansa tilanteesta vakavaa huolta. Lisäksi komission Dhakassa oleva valtuuskunta käy jatkuvaa vuoropuhelua hallintoa ja ihmisoikeuksia koskevista kysymyksistä hallituksen arvovaltaisten jäsenten kanssa. Hiljattain aloitetun ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun aikana komissio on käsitellyt monia eri kysymyksiä, esimerkiksi oikeus- ja toimeenpano-viranomaisten erottamista toisistaan, vankien kuolemantapausten tutkimista, kidutusta, korruption vastaisen komission, ihmisoikeuskomission ja oikeusasiamiehen tilannetta, lehdistön vapautta ja burmalaisten pakolaisten tilannetta. Komissio jatkaa ponnistelujaan keskustelujen jatkamiseksi Bangladeshin hallituksen kanssa ja toivoo voivansa nimetä alueita, joilla se voisi toimia yhteistyössä ihmisoikeustilanteen edistämiseksi ja parantamiseksi. Tähän mennessä komissio on tukenut useita hankkeita ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan eurooppalaisen aloitteen kautta ja aikoo jatkaa tukeaan kansallisen maaohjelman yhteydessä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/122

(2004/C 70 E/124)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2629/03

esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle

(2. syyskuuta 2003)

Aihe: Eurostat-tapaus: asiakirjojen katoaminen OLAFin toimitiloista

Saksalaisen Stern-viikkolehden mukaan

— erään Eurostatin virkamiehen toukokuussa 2000 järjestettyä kuulemista koskeva pöytäkirja on kadonnut OLAFin asiakirjoista;

— viime vuonna eräät OLAFin virkamiehet olivat tuoneet sisäisessä kertomuksessa esiin OLAFin päättämättömyyden Eurostatin tutkinnassa ja maininneet, että muitakin asiakirjoja oli ”kateissa”.

Voiko komissio toimittaa tietoja siitä,

— milloin OLAF aloitti Eurostatia koskevan tutkinnan ja milloin se päätti sen, tai milloin se on saanut ensimmäiset ”todisteet” niitä henkilöitä vastaan, joista se myöhemmin teki ilmoituksen oikeusviranomaisille?

— ovatko Stern-viikkolehden tiedot todenperäisiä? Milloin ja millaisiin toimiin OLAFin asiakirjojen katoamisen osalta on ryhdytty?

Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus

(17. lokakuuta 2003)

Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) aloitti Eurostatin toiminnan yhden osa-alueen alustavat tutkimukset lokakuussa 2000 sen jälkeen, kun tilintarkastuskertomus oli julkaistu ja muut asiakirjat analysoitu. Se aloitti myöhemmin joukon muita tutkimuksia Eurostatiin liittyvistä asioista.

OLAFista saadun tiedon mukaan tulisi myös ottaa huomioon, että vuodesta 2001 lähtien OLAF on varmistanut koordinoinnin Eurostatin tapauksen eri osa-alueiden välillä ja käyttää huomattavia resursseja Eurostat-tutkimuksiin. Tästä koordinoinnista ja lisätutkimuksista on laadittu kaksi asiakirjaa, jotka luovutettiin heinäkuussa 2002 Luxemburgin yleiselle syyttäjälle, joka nosti syytteen molemmista tapauksista. Molempien asioiden käsittely on vielä kesken Luxemburgin tuomioistuimessa. Lisäksi 19. maaliskuuta 2003 OLAF ilmoitti Pariisin yleiselle syyttäjälle seikoista, joita voisi pitää rikoksina. Asian oikeuskäsittely on aloitettu ja se on edelleen kesken.

Lisäksi OLAF on ilmoittanut komissiolle, ettei se voi vahvistaa minkään asiakirjan katoamista eikä etenkään erään Eurostatin virkamiehen toukokuussa 2000 järjestettyyn kuulemistilaisuuteen kuuluvien asiakirjojen katoamista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/148

(2004/C 70 E/154)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2862/03

esittäjä(t): Anne André-Léonard (ELDR) komissiolle

(22. syyskuuta 2003)

Aihe: Skientologiakirkon perustama julkisten asioiden ja ihmisoikeuksien Euroopan toimisto

Skientologiakirkon Brysseliin perustama julkisten asioiden ja ihmisoikeuksien toimisto ja sen harjoittama lobbaus saattavat johtaa siihen, että kansalaiset luulevat Euroopan yhteisöjen toimielinten ja skientologiakirkon toiminnan liittyvän toisiinsa.

Skientologiakirkon edustajat eivät mielellään esiinny skientologeina, vaan käyttävät erilaisia alajärjestöjä soluttautuakseen Euroopan yhteisöjen toimielimiin.

Miten komissio hoitaa skientologian alajärjestöjen valinta- ja hyväksyntämenettelyt, ja mitä mieltä se on toisaalta skientologien lobbauskäytännöistä?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(15. lokakuuta 2003)

Komissio on aina noudattanut ulkopuolisten tahojen kanssa avoimen vuoropuhelun periaatetta ottamatta kuitenkaan käyttöön minkäänlaista rekisteri- tai akkreditointijärjestelmää.

Tätä periaatetta korostetaan useissa asiakirjoissa: komission tiedonanto komission ja eturyhmien välisestä avoimesta ja rakenteellisesta vuoropuhelusta (1), valkoinen kirja komission hallinnonuudistuksesta (2), valkoinen kirja eurooppalaisesta hallintotavasta (3) ja viimeksi julkaistu komission tiedonanto konsultointi-prosessiin sovellettavista yleisistä periaatteista ja vähimmäisvaatimuksista (4). Tiedonanto konsultoinnista pyrkii etenkin rohkaisemaan eri tahoja osallistumaan lisäämällä konsultointiprosessin avoimuutta.

Avointa ilmapiiriä kuvastava kansalaisyhteiskuntajärjestöjen tietokanta Coneccs (5) (ennen lobbaajien tietokanta) jakaa tietoa noin 700 kansalaisyhteiskuntajärjestöstä, jotka toimivat Euroopan laajuisesti. Coneccs on vapaaehtoinen tiedotusväline, johon järjestöt voivat rekisteröityä ja jossa ne voivat päivittää tietojaan. Jotta järjestöt voisivat liittyä tietokantaan, niiden on täytettävä joitakin avoimuuden ehtoja ja jaettava tietoa perussäännöistään ja jäsenyydestään. Tämän vapaaehtoisesti annetun tiedon perusteella komissio voi arvioida kansalaisyhteiskuntajärjestöjä, jotka haluavat liittyä tietokantaan. Koska Coneccstietokanta on suunniteltu vain tiedonjakeluun, luetteloon merkitseminen ei merkitse sitä, että komissio on akkreditoinut tai rekisteröinyt järjestön. Kysymyksessä mainittu järjestö ei ole vielä anonut liittymistä Coneccs-tietokantaan.

(1) EYVL C 63, 5.3.1993.

(2) KOM(2000) 200 lopullinen.

(3) KOM(2001) 428 lopullinen.

(4) KOM(2002) 704 lopullinen.

(5) http://europa.eu.int/comm/civil_society/coneccs/index_en.htm.