KIRJALLINEN KYSYMYS P-0024/02

esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle

(14. tammikuuta 2002)

Aihe: Kreikan ja unionin kansalaisuuden laiton myöntäminen

Sisäasiain, hallinnon ja hallinnon hajauttamisen ministeri Skandalidis antoi 1. marraskuuta 2001 parlamentin jäsenelle Lambropoulosille vastauksen(1) kysymykseen, joka koski niiden henkilöiden määrää, joille on myönnetty Kreikan kansalaisuus 1. tammikuuta 1994 ja 10. huhtikuuta 2000 välisenä aikana. Siitä ilmeni, että Kreikan kansalaisuus on myönnetty yhteensä 74 456 henkilölle. Huhtikuun 9. päivänä 2000 pidettyjä yleisiä vaaleja seuranneen päivän jälkeen on kirjattu 13 442 tapausta lisää, toisin sanoen yhteensä 87 798 tapausta kaudella 1. tammikuuta 1994 1. marraskuuta 2001.

Kun verrataan kyseisiä tietoja Euroopan komission antamiin tietoihin sen vastatessa aikaisempiin kysymyksiini H-0087/01/tark. 1(2), E-1437/01(3), H-0706/01(4), E-1438/01(5), P-2945/01(6), Kreikan kansalaisuuden vuosina 19941998 saaneiden henkilöiden määrää koskevat tiedot näyttävät selvästi ristiriitaisilta ja ilmenee, että komissiolle on perusteettomasti jätetty teknisten ongelmien vuoksi toimittamatta vuosia 19992000 koskevat tiedot (E-2526/01(7), 12. marraskuuta 2001). Näiden puutteiden lisäksi on otettava huomioon Protodikeio Athinonin (Ateenan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen) syyttäjänviraston päätelmät, jotka on toimitettu Kreikan parlamentille (asiakirja nro 3965/20. joulukuuta 2001),

ja joissa vedotaan myös diplomaatti Haralambos Dimitrioun valaehtoiseen hallinnolliseen tutkimukseen, joka koski laittomasti entisestä Neuvostoliitosta Kreikkaan tulevien henkilöiden määrää; tässä tutkimuksessa on päädytty musertaviin tosiseikkoihin, mitä tulee Kreikan kansalaisuuden laittomaan myöntämiseen.

Mikä on niiden henkilöiden tarkka lukumäärä, joille myönnettiin Kreikan kansalaisuus 1. tammikuuta 1994 ja 10. huhtikuuta 2000 välisenä aikana, kun otetaan huomioon, että Kreikka toimittaa eri tietoja EU:lle vastauksena Euroopan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen (E-2526/01) (5 897 henkilöä, joille on myönnetty Kreikan kansalaisuus kaudella 19931998) ja eri tietoja Kreikan parlamentille vastauksena kansallisen parlamentin jäsenen kysymykseen? Mihin toimiin komissio on ryhtynyt, jotta EU:lle toimitettaisiin tiedot Kreikan kansalaisuuden vuonna 1999 ja 2000 saaneiden henkilöiden määrästä?

Mihin toimiin komissio perussopimusten vartijana aikoo ryhtyä sen suhteen, että perussopimuksia ja sekundaarilainsäädäntöä on rikottu myöntämällä useaan otteeseen laittomasti unionin kansalaisuus, joka täydentää, mutta ei korvaa, jäsenvaltion kansalaisuutta (EY:n perustamissopimuksen 17 artikla) ja jonka perusteella lainvastaisesti kansalaisuuden saaneet henkilöt hyödyntävät väärinkäyttäen yhteisön oikeuksia (oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun muissa jäsenvaltioissa, oikeutta äänestää ja asettua ehdokkaaksi kunnallisvaaleissa ja yhteisön vaaleissa, konsulaatin suojaa ym.)?

Monessako näistä 87 798:sta tapauksesta, joissa Kreikan kansalaisuus on myönnetty, se on myöhemmin otettu pois tai henkilö jopa karkotettu maasta sen takia, että hän oli EY:n perustamissopimuksen ja Shengenin sopimukseen sisältyvän yhteisön säännöstön perusteella saanut laittomasti unionin kansalaisuuden? Onko Kreikan hallitus tiedottanut näistä tapauksista Euroopan unionille kuten se on velvollinen tekemään?

(1) Asiakirja 1957/227/10.10.2001.

(2) Kirjallinen vastaus 13.2.2001.

(3) EYVL C 364 E, 20.12.2001, s. 111.

(4) Kirjallinen vastaus 2.10.2001.

(5) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 154.

(6) EYVL C 115 E, 16.5.2002, s. 197.

(7) EYVL C 93 E, 18.4.2002, s. 151.

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(14. helmikuuta 2002)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen kysymyksessään mainitsee, aihetta on käsitelty muutamissa aiemmissa kysymyksissä. Komissio vahvistaa aiemmin esittämänsä näkemykset.

Jäsenvaltion kansalaisuus on kokonaan jäsenvaltion sisäinen asia, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä olevassa julistuksessa jäsenvaltion kansalaisuudesta(1) todetaan. Arvoisa parlamentin jäsen painottaa aivan oikein, että EY:n perustamissopimuksen 17 artiklassa otetaan käyttöön unionin kansalaisuus ja että sillä ei korvata vaan täydennetään jäsenvaltion kansalaisuutta.

On siis kunkin jäsenvaltion asia määrätä kansalaisuuden saamisen ja menettämisen edellytyksistä, kunhan yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan asianmukaisesti(2). Näin ollen Kreikka määrää itse kansalaisuutensa saamisen ja menettämisen edellytykset ja Kreikan viranomaiset valvovat, että nämä edellytykset täyttyvät asianmukaisesti. Tämä koskee myös arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamaa kansalaisuuden myöntämisasiaa.

Kansalaisuuden saamista koskevat EU:n tilastot perustuvat tietoihin, jotka kansalliset viranomaiset toimittavat Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle (Eurostat) vuosittain kerättävien maahanmuuttoa ja turvapaikkojen myöntämistä koskevien tilastotietojen yhteydessä. Kansalaisuuden myöntämistä koskevista tiedoista ei ole säädetty EU:n tilastolainsäädännössä. Näiden tietojen kerääminen perustuu epävirallisiin sopimuksiin. Vaikka Eurostat pyrkii kaikin tavoin varmistamaan tilastojen laadukkuuden, tällaisten epävirallisten sopimusten piiriin kuuluvien tietojen osalta se on riippuvainen kansallisten viranomaisten halukkuudesta toimittaa asianomaiset tiedot. Vastuu kansallisen käytännön ja Eurostatille toimitettujen tietojen ristiriitaisuudesta kuuluu kansallisille viranomaisille.

Kreikan viranomaisten julkistamien tietojen mukaan Kreikan kansalaisuus myönnettiin 1. tammikuuta 1994 ja 1. marraskuuta 2001 välisenä aikana 87 798 henkilölle. Näistä noin 440 tapauksessa on suoritettu tutkinta.

(1) Julistus n:o 2 jäsenvaltion kansalaisuudesta, EYVL C 191, 29.7.1992, s. 98.

(2) Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-369/90, Micheletti, 7. heinäkuuta 1992, Kok. 1992, s. I-4239.