KIRJALLINEN KYSYMYS E-2425/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Sairausvakuutuksissa sovellettujen poikkeuslausekkeiden vuoksi vaikeasti vakuutettavat asukasryhmät.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0082 - 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2425/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (4. syyskuuta 2001) Aihe: Sairausvakuutuksissa sovellettujen poikkeuslausekkeiden vuoksi vaikeasti vakuutettavat asukasryhmät Alankomaissa on vuodesta 1998 lähtien ollut voimassa sairausvakuutuskassoja koskeva hyväksymisvelvollisuus. Tämä tarkoittaa, että niiden on hyväksyttävä Alankomaissa asuvat henkilöt ehdollisesti jäsenikseen ja tarjottava heille tietty perusvakuutus. Vuodesta 1971 lähtien on ollut olemassa työntekijöitä koskeva yhteisön asetus, jonka mukaan toisissa jäsenvaltioissa liikkuvilla työntekijöillä on oikeus päästä sairausvakuutusjärjestelmän piiriin samoin ehdoin kuin kyseisen valtion asukkaat (neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71(1)). Henkilöille, jotka muuttavat asumaan johonkin toiseen jäsenvaltioon ja joiden on turvauduttava yksityiseen sairausvakuutusjärjestelmään, ei ole olemassa vastaavanlaista järjestelyä. He törmäävät sen vuoksi usein poikkeuslausekkeisiin, joiden avulla vakuuttajat voivat esimerkiksi aikaisempien sairauksien perusteella sulkea tulevat riskit jo etukäteen pois. Kyse on silloin usein riskeistä, jotka nykyiset erittäin kalliit hoidot huomioon ottaen ovat kansalaisten maksukyvyn ulottumattomissa. 1. Onko komissio tietoinen tästä ilmiöstä? 2. Katsooko komissio myös, että jokaisella kansalaisella, joka asettuu asumaan johonkin toiseen Euroopan unionin jäsenvaltioon, on periaatteessa oikeus saada hyväksyttävää vähimmäistasoa olevaa lääketieteellistä hoitoa ja että siinä yhteydessä ei poikkeuslausekkeita pidä soveltaa? 3. Kuinka paljon on sellaisia henkilöitä, jotka yksityisiä sairausvakuuttajia koskevan hyväksymisvelvollisuuden puuttumisen vuoksi ovat vaarassa jäädä (osittain) ilman sairausvakuutusturvaa? 4. Onko komissiolla tietoa siitä, mikä on tilanne eri jäsenvaltioissa tässä suhteessa? Jos vastaus on kielteinen, onko komissio valmis tutkimaan asiaa eri jäsenvaltioissa? Jos komissio laatii kyseisen selvityksen, voiko se antaa tietoja tutkimustensa tuloksista? 5. Onko komissio valmistelemassa toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että yhdeltäkään EU:n jäsenvaltioiden asukasryhmältä, tuloista, ammatista tai kansalaisuudesta riippumatta, ei tulevaisuudessa voida kieltää tavanomaista sairausvakuutusturvaa? Jos vastaus on kielteinen, miten komissio perustelee kyseisenlaisen toimenpiteen lykkäämisen tai toteuttamatta jättämisen? (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (25. lokakuuta 2001) 1. ja 2. Arvoisa parlamentin jäsenen esittämät kysymykset liittyvät seikkoihin, jotka Euroopan parlamentti on jo aiemmin ottanut esille täydentävää sairausvakuutusta koskevassa 15. marraskuuta 2000 hyväksytyssä valiokunta-aloitteisessa mietinnössä(1). Mietinnössä tarkasteltiin täydentävien sairausvakuutusjärjestelmien tilannetta. Siinä korostettiin aiheellisesti sitä tosiseikkaa, että valtiolliset tai lainsäädäntöön sisältyvät sairausvakuutukset tarjoavat useimmissa jäsenvaltioissa erittäin laajan vakuutusturvan terveydenhoidon osalta. Näihin sairausvakuutuksiin sovelletaan sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1408/71(2). Mietinnössä kysyttiinkin aivan oikeutetusti, mikä on täydentävien sairasvakuutusten vaikutus terveydenhoitopalvelujen saantiin. Lisäksi siinä käsiteltiin jäsenvaltiosta toiseen tapahtuvan henkilöiden ja palveluiden vapaan liikkuvuuden esteitä, joita järjestelmien väliset merkittävät erot voivat aiheuttaa. 3. ja 4. Komissio on ilmaissut tyytyväisyytensä parlamentin mietintöön ja sitoutunut tekemään tarkemman selvityksen eri järjestelmien eroavuuksista ja monimutkaisuudesta. Selvitys yhteisössä käytössä olevista täydentävistä sairausvakuutusjärjestelmistä onkin jo meneillään. 5. Selvityksen odotetaan valmistuvan joulukuussa 2001, ja sen tulokset julkaistaan vuoden 2002 alussa. Selvityksen tuloksia käytetään pohjana kaikissa muissa tätä aihetta koskevissa komission aloitteissa. Lisäksi selvityksen avulla pyritään käynnistämään aiheesta keskustelu, johon kaikki osapuolet osallistuvat. (1) 2000/2009 (INI) PE 286.239. (2) EYVL L 149, 5.7.1971.