ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0971/02 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (UEN) komissiolle. Italialaista viiniä koskevat maksut.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0062 - 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0971/02 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (UEN) komissiolle (10. huhtikuuta 2002) Aihe: Italialaista viiniä koskevat maksut Onko komissio tietoinen, että eräät italialaiset parlamentin jäsenet ovat esittäneet välikysymyksen saadakseen Italian hallituksen luopumaan viiniä koskevan maksun soveltamisesta, joka vahingoittaisi Italian viininviljelyä? Maksun soveltamisesta aiheutuisi itse asiassa yli 740 miljoonaa euron kustannukset alalle ja se koettelisi erityisesti keski- ja pienituloisia työntekijöitä ja heidän perheitään. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (24. toukokuuta 2002) Komissio ei ole tietoinen tästä italialaisten parlamentin jäsenten aloitteesta, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa. Lokakuun 19. päivä 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/84/ETY säädetään alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen lähentämisestä. Sen säännösten mukaan neuvosto tarkastelee säännöllisin määräajoin direktiivissä säädettyjä valmisteverokantoja. Tarkastelu perustuu komission kertomukseen, jossa otetaan huomioon kaikki olennaiset näkökohdat. Komissio valmistelee parhaillaan tällaista kertomusta, ja siihen saatetaan tarvittaessa liittää asiaa koskeva ehdotus. Koska komissio ei ole vielä tehnyt päätöstä asiassa, kertomuksen sisältöä ei voida kommentoida tässä vaiheessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2310/02 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle. Villieläimiä ja sirkuksia koskevan sääntelyn ja lainsäädännön puute Irlannissa.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0219 - 0219



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2310/02 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle (25. heinäkuuta 2002) Aihe: Villieläimiä ja sirkuksia koskevan sääntelyn ja lainsäädännön puute Irlannissa Kysymyksen esittäjä on pannut merkille, että Irlannissa ei ole lainkaan villieläimiä ja sirkuksia koskevaa sääntelyä tai lainsäädäntöä. Kun Irlannin ympäristöministeriöltä kysyttiin toukokuussa 2002, katsooko se sirkusten kuuluvan luonnonvaraisten eläinten pitämisestä eläintarhassa annetun direktiiviin (neuvoston direktiivi 1999/22/EY(1)) piiriin, ministeriöstä vastattiin vältellen ja annettiin sellainen vaikutelma, ettei kyseistä direktiiviä oltu vielä pantu täytäntöön. Kukaan ei osannut antaa siitä tietoja, vaikkakin ministeriöstä annettiin ymmärtää, että sirkuksissa käytettävät villieläimet jätetään todennäköisesti direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, koska alan asiantuntijoita ei ole tarpeeksi. Koska Irlannin olisi pitänyt panna edellä mainittu direktiivi täytäntöön huhtikuuhun 2002 mennessä, mitä mieltä komissio on siitä, että niin ei tehty? Millaista palautetta komissio aikoo antaa Irlannille edellä mainitun puutteen johdosta? (1) EYVL L 94, 9.4.1999, s. 24. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (11. syyskuuta 2002) Luonnonvaraisten eläinten pitämisestä eläintarhassa 29. maaliskuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/22/EY(1) tavoitteena on suojella luonnonvaraisia eläimiä ja luonnonvaraista eläimistöä ja biologista monimuotoisuutta edellyttämällä, että jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteitä eläintarhojen lupa- ja tarkastusjärjestelmän käyttöönottamiseksi yhteisössä, ja vahvistaa siten eläintarhojen biologisen monimuotoisuuden suojelutehtävää. Direktiivissä ei kuitenkaan aseteta vaatimuksia sirkuksille, mistä huolehtiminen kuuluu jäsenvaltioille. Komissio valvoo mainitun direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja on jo lähettänyt EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen virallisen ilmoituksen niille jäsenvaltioille, jotka eivät ole vielä tehneet komissiolle ilmoitusta direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöään. Virallinen ilmoitus lähetettiin Irlannille 6. kesäkuuta 2002. Tutkittuaan jäsenvaltioiden vastaukset viralliseen ilmoitukseen komissio voi tarvittaessa antaa EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen perustellun lausunnon. Komissio voi antaa perustellut lausunnon myös siinä tapauksessa, ettei jäsenvaltio toimita sille vastaustaan määräaikaan mennessä. (1) EYVL L 94, 9.4.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1450/02 esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) komissiolle. Lapsipornoa koskevan tietopankin perustaminen.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0107 - 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1450/02 esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) komissiolle (23. toukokuuta 2002) Aihe: Lapsipornoa koskevan tietopankin perustaminen Brysseliläinen asianajaja Patricia Vandersmissen kysyi maaliskuussa 2001 Belgian oikeusministeriltä ja Euroopan parlamentin puhemieheltä, voitaisiinko perustaa eurooppalainen tai kansainvälinen keskus, jonka tehtävänä olisi tutkia ja tunnistaa CD-ROM-levyillä näkyviä lapsia ja aikuisia erityisesti tällaisessa toiminnassa mahdollisesti mukana olevista lapsista ja aikuisista otettujen valokuvien perusteella. Parlamentin jäsenen Decrolyn esittämään kysymykseen antamassaan vastauksessa Belgian oikeusministeri totesi, että oli perustettu asiantuntijaryhmä tutkimaan, olisiko mahdollista perustaa kansainvälinen tietopankki, joka koskisi lapsipornografiaa sisältävässä aineistossa esiintyviä uhreja. Lisäksi ministeri kertoi, että Belgian puheenjohtajakaudella käynnistettäisiin Europolin ja Eurojustin yhteistyö ja että valmisteilla oli yhteisön puitepäätös yhtenäisistä juridisista vaatimuksista. Ovatko Europol ja Eurojust todella toteuttamassa tällaista hanketta? Jos ovat, voiko komissio antaa yksityiskohtaisia tietoja asian etenemisestä? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (25. kesäkuuta 2002) Komissio on tyytyväinen voidessaan ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että 15. marraskuuta 2001 se päätti tukea STOP II -ohjelman komitean hanketta, joka liittyy lasten hyväksikäyttöä koskevan kansainvälisen tietopankin toteutettavuuteen. Yksi STOP II -ohjelman keskeisistä tavoitteista on taistelu Internetin kautta välitettävää lapsipornoa vastaan. Se oli yksi ensisijaisista tavoitteista vuonna 2001, ja se on ensisijainen tavoite myös tänä vuonna. Yhdistynyt kuningaskunta on esitellyt hankkeen yhdessä Italian ja Saksan kanssa. Hankkeen avulla pyritään arvioimaan sellaisen kansainvälisen tietopankin toteuttamismahdollisuuksia, jossa on Internetistä tai muista kuvalähteistä saatuja kuvia seksuaalisesti hyväksikäytetyistä lapsista. Toteutettavuutta koskevassa hankkeessa pyritään saamaan selville, voiko kansainvälinen lainvalvontayhteisö, ja jos voi, niin millä tavalla, edistää seksuaalisessa toiminnassa käytetyistä tai seksuaaliseen toimintaan osallistuvista lapsista otettujen kuvien tai niitä koskevien kuvausten syöttämistä keskustietopankkiin. Näin voitaisiin edistää sekä uhrien että epäiltyjen tunnistamista. Europol, muut jäsenvaltiot, Interpol ja kahdeksan teollistuneimman maan ryhmä ovat täysin mukana hankkeessa. Lopullista selontekoa odotetaan joulukuuksi 2002. Komissio ei ole tietoinen mahdollisesta Europolin ja Eurojustin yhteisestä aloitteesta, jonka tavoitteena olisi perustaa lapsipornografiakuvien kansainvälinen tietopankki.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1249/02 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle. Baleaarien saarilla perittävä vero.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0088 - 0088



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1249/02 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle (24. huhtikuuta 2002) Aihe: Baleaarien saarilla perittävä vero Baleaarien saarten itsehallintoalueen hallitus on hyväksynyt 23. huhtikuuta 2001 säädetyn lain 7/2001, jonka mukaan yöpymisestä rekisteröidyissä majoitusliikkeissä ryhdytään perimään veroa. Kertyneet verotulot on tarkoitus ohjata matkailutoiminnan kehittämiseen ja ympäristön suojeluun. Veron tarvetta perustellaan sillä, että matkailutoiminnan poikkeuksellisen voimakas kasvu on Baleaareilla johtanut maaperän ja ympäristön liialliseen kuormittumiseen, ja koska muilta tahoilta tuleva rahoitus ei riitä, valtion on ryhdyttävä toimiin alueen kestävän kehityksen turvaamiseksi, jotta Baleaarien saaret säilyttäisivät kilpailukykynsä matkailukohteena. Baleaareilla käy vuosittain 11 miljoonaa turistia, joista vain 50 prosenttia yöpyy rekisteröidyissä majoitusliikkeissä. Pitäisikö vero, jolla tähdätään edellä kuvatun kaltaisiin parannuksiin, komission käsityksen mukaan kohdistaa kaikkiin turisteihin eikä vain tähän 50 prosenttiin? Onko komissio sitä mieltä, että saarilla vierailevia turisteja syrjitään sen perusteella, missä he yöpyvät? Katsooko komissio, että kyseinen laki voi muodostua henkilöiden vapaan liikkuvuuden esteeksi yhdellä Euroopan unioniin kuuluvalla alueella? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (31. toukokuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa tapauksessa on kyse matkailumajoitusliikkeissä yöpymisistä kannettavasta verosta, joka on kulutukseen kohdistuva välillinen vero. Tällaisia veroja ei ole yhdenmukaistettu Euroopan yhteisössä. Jäsenvaltiot voivat siis vapaasti määrittää niiden kantamisen perusteet, kunhan yhteisön oikeuden periaatteita noudatetaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2115/02 esittäjä(t): Janelly Fourtou (PPE-DE) komissiolle. Kuolleiden kuljetusta koskevat säännöt.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0200 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2115/02 esittäjä(t): Janelly Fourtou (PPE-DE) komissiolle (17. heinäkuuta 2002) Aihe: Kuolleiden kuljetusta koskevat säännöt Euroopan unionista tehdyissä sopimuksissa on vahvistettu tavaroiden, pääoman ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatteet. Näiden periaatteiden noudattaminen on sittemmin varmistettu sopimuksiin perustuvilla säädöksillä. Henkilöiden vapaata liikkuvuutta ei tosin ole toteutettu täydellisesti, koska ei ole olemassa sääntöjä, jotka mahdollistaisivat kuolleiden kuljetuksen yhdenmukaistamisen Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Yhä kasvava määrä EU:n kansalaisia elää jossakin toisessa jäsenvaltiossa kuin alkuperämaassaan. Tämä johtuu kolmesta siirtolaisuuteen liittyvästä ilmiöstä: monet EU:n kansalaiset työskentelevät jossakin toisessa maassa, matkailu lisääntyy jatkuvasti ja ennen kaikkea eläkeläiset muuttavat naapurimaissa sijaitseviin vanhainkoteihin. Nämä ilmiöt ovat hyvin voimakkaita erityisesti raja-alueilla. Mistä johtuu, että jonkin jäsenvaltion alueella ei ole pakko käyttää sinkkiarkkua, mutta että sitä on käytettävä heti rajan ylityksen jälkeen? Aikooko komissio tehdä aloitteen asiaa koskevien säädösten antamiseksi? Frederik Bolkesteinen komission puolesta antama vastaus (5. syyskuuta 2002) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Rackin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1573/02(1). (1) Katso sivu 138.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1831/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. EU-ajokortti.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0167 - 0168



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1831/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (27. kesäkuuta 2002) Aihe: EU-ajokortti Onko komissio harkinnut EU-ajokortin käyttöönottoa, jolla lievitettäisiin eri EU:n jäsenvaltioiden erilaisen lainsäädännön aiheuttamia ongelmia? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (1. elokuuta 2002) Komissio haluaa kiinnittää parlamentin jäsenen huomiota yhteisön ajokortista annettuun neuvoston direktiiviin 91/439/ETY(1), joka tuli voimaan 1. heinäkuuta 1996. Direktiivissä säädetään, että kaikki jäsenvaltioiden myöntämät ajokortit on tunnustettava vastavuoroisesti. Kansallisten lainsäädäntöjen välillä on kuitenkin joitakin eroja, jotka johtuvat vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen sovellettavista rajoituksista: mainitun direktiivin 1 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat soveltaa kansallisia ajokortin voimassaoloaikaa ja lääkärintarkastusten määräaikaa koskevia määräyksiä. Jäsenvaltioiden mahdollisuus päättää ajokortin voimassaoloajasta on johtanut unionissa epäyhtenäiseen tilanteeseen, joka ei ole kansalaisille selkeä. Voimassaoloajan päättyminen ei osu aina yksiin lääkärintarkastuksen määräajan kanssa, mikä aiheuttaa ongelmia, jotka myös yhteisöjen tuomioistuin(2) on maininnut tuomiossaan. Komissio harkitsee parhaillaan ehdotuksen antamista direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta ongelman ratkaisemiseksi niin, että toissijaisuusperiaate toteutuu mahdollisimman hyvin. Komissio halusi tiedottaa kansalaisille ja hallinnoille olemassa olevista säännöksistä ennen mahdollisen asteittaisen yhdenmukaistamisen toteuttamista ja antoi 25. maaliskuuta 2002 tulkitsevan tiedonannon ajokorteista(3). (1) Neuvoston direktiivi 91/439/ETY, annettu 29. heinäkuuta 1991, yhteisön ajokortista (EYVL L 237, 24.8.1991). (2) Ks. tuomio, annettu 29. helmikuuta 1996, asia C-193/94 Skanavi, kohta 27. (3) EYVL C 77, 28.3.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1703/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Tuki C35/02 — kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttaminen vastaamaan Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksia.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0129 - 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1703/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (13. kesäkuuta 2002) Aihe: Tuki C35/02 kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttaminen vastaamaan Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksia Komissio ilmoittaa 24. huhtikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä(1) Portugalille päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee tukea C35/02 (ex NN 10/2000). Voiko komissio toimittaa kopiot kaikesta kirjeenvaihdosta, johon edellä mainitussa kirjeessä viitataan? (1) EYVL C 127, 29.5.2002, s. 16 ja sitä seuraavat sivut. Mario Montin komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen pyyntö käsitellään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttaviksi 30. toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001(1) mukaisesti. (1) EYVL L 145, 31.5.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1902/02

esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle

(24. kesäkuuta 2002)

Aihe: Kiintiöihin kuulumattomien kalalajien kalastus Pohjanmerellä

Voiko komissio:

- antaa luettelon Pohjanmeren kiintiöihin kuulumattomista kalalajeista sekä selvityksen niiden kauppa-arvosta?

- selvittää, mikä on mahdollinen riski, että kiintiöihin kuuluvia kalalajeja jää sivusaaliiksi kalastettaessa kiintiöihin kuulumattomia lajeja Pohjanmerellä?

- vahvistaa, että se on arvioinut kiintiöihin kuulumattomien kalalajien pyydystämisen vuonna 2003 aloittavien jäsenvaltioiden lisääntyneen kalastuksen aiheuttamaa vaikutusta Pohjanmeren ekosysteemiin, ja että taloudellisia lisäresursseja ja lisähenkilöstöä on tarjolla valvontaan ja seurantaan, jotta selvittäisiin vapaan pääsyn aiheuttamista haasteista?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(15. heinäkuuta 2002)

Pohjanmeressä elää monia kalalajeja, joihin ei sovelleta suurimpia sallittuja saaliita (TACeja) ja kiintiöitä. Näiden kalalajien runsaudesta ja tilanteesta tiedetään hyvin vähän. Niihin kuuluu joitakin kampelakalalajeja (lähinnä liejukampelat, pikkukielikampelat ja kalliokampelat) ja pyöreiden kalojen lajeja (kuten kurnusimput, piikkimonnit ja louhikalat). Pohjanmeressä elää myös joitakin selkärangattomia, kuten kalmareita.

On kuitenkin kiistanalaista, olisiko näiden lajien kalataloudellinen hyväksikäyttö mahdollista tai taloudellisesti kannattavaa. Kalmareita voitaisiin periaatteessa pyytää ilman kiintiöiden alaisiin lajeihin kuuluvia sivusaaliita. Monet muista kiintiöihin kuulumattomista lajeista elävät merenpohjassa tai lähellä sitä, ja näiden lajien kalataloudellinen hyväksikäyttö johtaisi hyvin todennäköisesti sellaisiin kiintiöiden alaisiin lajeihin kuuluviin sivusaaliisiin, joista monia hyödynnetään täysimääräisesti tai jopa liikakalastetaan ja joista eräät ovat elvytystoimenpiteiden tarpeessa.

Komissiolla ei ole käytössään riittävästi tietoa voidakseen määritellä tyhjentävästi kiintiöihin kuulumattomien lajien kaupallisen arvon kaikkien jäsenvaltioiden osalta. Samoista syistä saatavilla ei ole tieteellistä arviota ekosysteemiin kohdistuvasta todennäköisestä vaikutuksesta jäsenvaltioiden lisätessä kalastustoimintaansa kiintiöihin kuulumattomien lajien osalta.

Komissio haluaa korostaa, että valvonta ja seuranta on jäsenvaltioiden vastuulla. Komissio toteaa äskettäin julkaistun yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevan tiedonantonsa (toimintasuunnitelma) kohdassa 3.4, että se ehdottaa yhteisen valvontarakenteen luomista koordinoimaan jäsenvaltioiden ja EU:n valvontamenettelyjä ja -toimintaa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1434/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle. EU:n ja Mercosurin väliset suhteet.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0124 - 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1434/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle (23. toukokuuta 2002) Aihe: EU:n ja Mercosurin väliset suhteet Espanjan kauppaministeri Rodrigo Rato ilmoitti hiljattain, että on tärkeää solmia EU:n ja Mercosur-valtioiden välinen kauppasopimus. Hän edellytti päättäväisempää asennetta EU:lta. Mikä estää sopimuksen allekirjoittamisen? EU on jo allekirjoittanut sopimuksen Meksikon kanssa ja aikoo solmia sopimuksen myös Chilen kanssa seuraavassa Madridissa järjestettävässä EU:n ja Latinalaisen Amerikan välisessä huippukokouksessa. Miksi voidaan tehdä sopimus Chilen kanssa, mutta ei Brasilian, Argentiinan, Uruguayn ja Paraguayn kanssa, jotka ovat Mercosurin jäsenvaltioita? Vastaus (30. syyskuuta 2002) 1. Kuten kysyjä oletettavasti tietää, neuvosto hyväksyi 13. syyskuuta 1999 virallisesti EU:n ja Mercosurin neuvotteluja koskevat neuvotteluohjeet, jotka perustuvat Luxemburgissa 21. kesäkuuta 1999 saavutettuun poliittiseen yhteisymmärrykseen. Komissiolle annettiin yhteisymmärryksen mukaisesti ohjeet aloittaa välittömästi neuvottelut muista kuin tullitariffeja koskevista asioista ja aloittaa tullitariffeja ja palveluja koskevat neuvottelut 1. heinäkuuta 2001 WTO:n kierroksen tulosten pohjalta. Komissiolla on valtuudet neuvotella Mercosurin kanssa, ja sillä on täysi vastuu neuvotteluista. 2. On muistettava, että 28. tammikuuta 2002 pidetyssä istunnossa neuvosto korosti jälleen pitävänsä tärkeänä EU:n ja Mercosurin välisen assosiaatiosopimuksen tekemistä. Neuvosto suhtautui myös myönteisesti neuvotteluissa jo tapahtuneeseen edistymiseen ja ilmoitti EU:n olevan edelleen sitoutunut jatkamaan neuvotteluja. 3. Madridissa 17. toukokuuta pidetyssä EU:n ja Mercosurin huippukokouksessa molempien alueiden valtioiden ja hallitusten päämiehet pitivät tavoitteenaan nopeaa edistymistä ja neuvottelujen mahdollisimman pikaista päättämistä ja sopivat vauhdittavansa alueidenvälisen assosiaatiosopimuksen puitteissa käytäviä talous- ja kauppaneuvotteluja. Tämän pohjalta he sopivat myös, että EU:n ja Mercosurin neuvottelijat kokoontuvat ministeritasolla ennen kahden alueen välisen neuvottelukomitean seuraavaa kokousta. Kokous on tarkoitus pitää Brasiliassa heinäkuussa 2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0403/02

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN), Roberta Angelilli (UEN), Sergio Berlato (UEN),Roberto Bigliardo (UEN), Sebastiano Musumeci (UEN), Antonio Mussa (UEN),Mauro Nobilia (UEN), Adriana Poli Bortone (UEN), Franz Turchi (UEN)ja Mariotto Segni (UEN) komissiolle

(20. helmikuuta 2002)

Aihe: Oleskelulupa

Huolimatta Maastrichtin sopimuksen kiitellystä artiklasta, jolla perustettiin Euroopan kansalaisuus, ja huolimatta yhteisen rahan mainostetusta käyttöönotosta Italian kansalaiset Euroopassa ja erityisesti Belgiassa kärsivät syrjinnästä.

Belgian lainsäädännössä kuten monissa muissakin jäsenvaltioissa (Saksassa, Hollannissa jne.) ei tunnusteta kansallista henkilötodistusta, vaan edelleen ainoastaan oleskelulupa on pätevä henkilötodistus Belgiassa ja muualla Euroopassa asuville Italian kansalaisille.

- Voiko komissio poistaa oleskelulupapakon Belgiassa ja muissa unionin maissa asuvilta Italian kansalaisilta?

- Voiko se puuttua kaikkien unionin jäsenvaltioiden viranomaisten toimintaan, jotta jäsenvaltioiden kansalaiset saisivat kansallisen henkilötodistuksen ja jotta tämä todistus hyväksyttäisiin koko unionin alueella?

- Voiko se toteuttaa käytännön toimilla unionin kansalaisuuden periaatteen?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(8. maaliskuuta 2002)

Voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaan unionin kansalaisen oikeus oleskella muun kuin sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalainen hän on, todetaan asiakirjalla, josta käytetään nimitystä ETY:n jäsenvaltion kansalaisen oleskelulupa.

Komissio on esittänyt ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella(1). Parhaillaan Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä olevan ehdotuksen mukaan unionin kansalainen voisi asua toisessa jäsenvaltiossa ilman oleskelukorttia neljän vuoden ajan, minkä jälkeen hänelle annettaisiin pysyvä oleskelukortti.

Tämän direktiiviehdotuksen tavoitteena on kysyjien toivomuksen mukaisesti antaa unionin kansalaisuudelle uutta sisältöä helpottamalla kansalaisten vapaan liikkumis- ja oleskeluoikeuden harjoittamista. Tämän osana tunnustetaan pysyvä oleskeluoikeus ja siihen liittyvä oikeus sosiaalietuuksiin ja suoja karkottamista vastaan.

Oleskelukortti poikkeaa olennaisesti jäsenvaltion kansalaisilleen myöntämästä kansallisesta henkilötodistuksesta. Henkilötodistuksen tai passin myöntäminen on kunkin jäsenvaltion asia; joissakin jäsenvaltioissa henkilötodistus ei edes ole käytössä.

(1) EYVL C 270 E, 25.9.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1205/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. AKT-maiden velkojen mitätöinti.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0086 - 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1205/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (26. huhtikuuta 2002) Aihe: AKT-maiden velkojen mitätöinti Voisiko komissio tehdä selväksi, tarkoittaako vähiten kehittyneiden AKT-maiden maksamattomien erityislainojen hoitaminen lainapääoman täysimääräistä peruuttamista sen jälkeen, kun voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskeva velka-aloite on toteutettu? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (27. toukokuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään käyttämät termit perustuvat AKTEY-ministerineuvoston 20. joulukuuta 2001 tekemään päätökseen. Päätöksessään neuvosto vaati komissiota toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet 60 miljoonan euron käyttämiseksi Euroopan kehitysrahastosta (EKR) kaikkien sellaisten AKT-maihin kuuluvien vähiten kehittyneiden maiden (LDC-maat) ja voimakkaasti velkaantuneiden köyhien maiden (HIPC-maat) erityislainojen hoitamiseksi, jotka ovat jäljellä tavanomaisen HIPC-mekanismin soveltamisen jälkeen. Valmisteilla on parhaillaan rahoitusehdotus, joka komission on määrä hyväksyä heinäkuussa 2002. Sitten kun edunsaajamaa saavuttaa toteutusajankohdan (completion point), erityislainojen maksamatta oleva määrä poistetaan täysimääräisesti maan tilinpidosta. Tällainen ehdotus nostaa velkojana olevan Euroopan unionin maksuosuuden 408,97 miljoonaan euroon, joista 200 miljoonaa euroa on jo siirretty Euroopan investointipankin hallinnoimalle erityistilille. Samoin unioni osallistuu HIPC-aloitteen rahoittamiseen avunantajana 680 miljoonan euron osuudella, joista 670 miljoonaa euroa käytetään Maailmanpankin hallinnoiman rahaston kautta. Varoista on maksettu jo 500 miljoonaa euroa. Molemmat ehdotukset on tarkoitettu AKT-maihin kuuluvien HIPC-maiden hyväksi. AKT-maihin kuulumattomiin HIPC-maihin sovelletaan muita rahoituslähteitä kuin Euroopan kehitysrahastoa.