KIRJALLINEN KYSYMYS E-2398/00

esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle

(18. heinäkuuta 2000)

Aihe: Elintarvikkeiden kuljetus ja jakelu Ginostran saarella

Yhteisön voimassaolevassa elintarvikehygieniaa koskevassa lainsäädännössä (93/43/ETY(1) ja 96/3/EY(2)) asetetaan tiukkoja rajoituksia ja velvoitteita elintarvikkeiden kuljetukselle ja jakelulle Euroopan unionissa. Ginostran saarella, joka on osa Strombolin saarta Välimeressä, ei ole lentokenttää tai satamaa laivoille tai kantosiipialuksille. Sataman puute pakottaa elintarvikkeiden kuljettajat ja jakelijat tuomaan elintarvikkeet puutteellisella ja epäyhtenäisellä tavalla veneestä, joka sukkuloi rannan ja saaren ympärille ankkuroitujen säännöllisen liikenteen laivojen välillä. Tällaisen pakon saneleman ratkaisun vuoksi tavarantoimittajat eivät voi noudattaa yhteisön lainsäädäntöä ja asettuvat näin alttiiksi asiaa valvovien Italian valtion viranomaisten rankaisutoimille.

Eikö komissio katso, että elintarvikkeiden kuljetusta ja jakelua koskevaa yhteisön lainsäädäntöä tulisi pikaisesti tarkistaa myöntämällä poikkeus unionin pienille saarille, joille elintarvikkeita ei voida toimittaa sääntöjen mukaan, koska niiltä puuttuvat laiturit, joihin sääntöjen mukaisesti varustetut laivat voisivat kiinnittyä?

Mitä vaihtoehtoisia ratkaisuja komissio aikoo ehdottaa, jotta tavarantoimittajat, joiden rikoksena on ollut ainoastaan halu varmistaa Ginostran asukkaille oikeus asua omalla saarellaan, voisivat taas toimia lain puitteissa?

Voiko komissio lähettää Ginostran saarelle virkamiehen toteamaan, miten vakavia ongelmia saaren asukkaat joutuvat kokemaan elintarvikkeiden kuljetuksessa ja jakelussa?

(1) EYVL L 175, 19.7.1993, s. 1.

(2) EYVL L 21, 27.1.1996, s. 42.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(29. syyskuuta 2000)

Komissio ymmärtää, että elintarvikkeiden kuljettaminen maantieteellisesti syrjäisille tai huolto-ongelmista kärsiville alueille on erityisen vaikeaa. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämästä kysymyksestä on kuitenkin hyvin vaikea päätellä, mitä osaa yhteisön lainsäädännöstä on vaikea panna täytäntöön kuljetettaessa tavaroita Ginostran saarelle. Komissio katsoo, että voimassa olevat elintarvikehygieniasta 14. kesäkuuta 1993 annettuun neuvoston direktiiviin 93/43/ETY sisältyvät säännökset ovat hyvin yleisiä ja siksi niiden tulisi olla myös yleisesti täytäntöönpantavissa. Elintarvikehygieniasta annetun neuvoston direktiivin 93/43/ETY eräistä määräyksistä, jotka koskevat irtotavarana nestemäisessä muodossa olevien öljyjen ja rasvojen kuljetusta, annettin 26. tammikuuta 1996 komission direktiivi 96/3/EY. Direktiivi kattaa öljyn ja rasvojen kuljettamisen irtotavarana säiliöissä, joita käytetään myös muiden tavaroiden kuljettamiseen. Komission olisi hyödyllistä saada tarkempaa tietoa siitä, missä suhteessa yhteisön säännöt aiheuttavat ongelmia.

Komissio kantaa huolta vaikeuksista ja rajoituksista, jotka liittyvät tiettyjen alueiden maantieteelliseen asemaan. Vaikka yhteisön nykyisen elintarvikehygieniaa koskevan lainsäädännön katsotaankin riittävän, yhteisön lainsäädännössä on mahdotonta ennakoida kaikkia tilanteita. Ehdotukset onkin valmisteltu siten, että ne jättävät osana toissijaisuusperiaatetta jäsenvaltioille enemmän mahdollisuuksia arvioida paikallinen tilanne alueilla, joilla on erityisiä maantieteellisiä rajoitteita, ja tarvittaessa mukauttaa säännöt kulloiseenkin tilanteeseen. Joustavuus ei saa millään muotoa vaarantaa elintarvikkeiden turvallisuutta.

Kun otetaan edellä mainittu huomioon, ei vaikuta tarpeelliselta lähettää komission asiantuntijaa paikan päälle, kuten arvoisa parlamentin jäsen ehdotti.