Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0024



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2016/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Runsaasti rikastetun uraanin kuljetus FRM II -reaktoriin Valitettavasti kaikkiin kirjalliseen kysymykseen E-1113/98(1) sisältyviin kohtiin ei ole annettu minkäänlaista vastausta. Pyydän vastausta seuraaviin huomiotta jääneisiin kysymyksiin: 1. Pitääkö paikkansa, että runsaasti rikastettu uraani on tarkoitettu käytettäväksi ainoastaan FRM II -reaktorissa ja että sen toimittaminen eteenpäin Saksassa tai EU:ssa on kielletty? 2. Millä perusteella EU hyväksyy sen, että Venäjällä on ennaltahyväksymisoikeus runsaasti rikastettuun uraaniin, vaikka USA:lle ei ole myönnetty kyseisiä oikeuksia? 3. Missä vaiheessa ovat EU:n ja Venäjän omaa ydinalan puitesopimusta koskevat (viralliset ja epäviralliset) neuvottelut? 4. Onko neuvosto antanut valtuudet tällaista sopimusta koskeviin virallisiin neuvotteluihin? Jos on, milloin tämä tapahtui ja millaiset valtuudet ovat kyseessä? 5. Mitä seurauksia EU:n ja Venäjän hallituksen välisen puitesopimuksen tekemisellä olisi Saksan ja Venäjän kahdenvälisen sopimuksen tehokkuuden kannalta? Säilyttäisikö Venäjä ennaltahyväksymisoikeutensa suhteessa 1,2 tonnia painavan runsaasti rikastetun uraanierän käyttöön ja eteenpäin toimittamiseen FRM II -reaktoria varten? Komission jäsenen Sir Leon Brittaninkomission puolesta antama vastaus (24. heinäkuuta 1998) 1. Voimakkaasti väkevöity uraani on tarkoitettu käytettäväksi ainoastaan Münchenin II tutkimusreaktorissa (FRM). Polttoaine-elementit voidaan kuitenkin valmistaa Ranskassa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Voimakkaasti väkevöidyn uraanin toimitukset ovat erittäin erikoistuneita toimia, ja sen muuntaminen ja käyttö ovat näin ollen käytännössä rajoitettuja yhteisössä. Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) ulkoasiainministerien 20. marraskuuta 1984 antamaan yhteistä politiikkaa koskevaan julistukseen, joka on julkaistu Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) asiakirjana nro INFCIRC/322. Saksan ja Venäjän federaation sopimuksen on oltava yhdenmukainen kyseisen julistuksen kanssa myös kyseisten aineiden käyttöä koskevien määräysten osalta. Lisäksi, kuten arvoisan parlamentin jäsenen tekemään kirjalliseen kysymykseen E-1113/98 annetussa vastauksessa mainittiin, komissio on todennut, ettei sopimukseen sisälly lausekkeita, jotka haittaisivat käytännössä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen soveltamista. Tämä koskee myös vaatimusta ydinaineiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisössä. 2. Euratomin ja Yhdysvaltain ydinalan yhteistyötä koskevassa sopimuksessa määrätään myös yhteistyöstä plutoniumia ja voimakkaasti väkevöityä uraania koskevissa asioissa (sopimuksen liite A). Yhteistyö on myös laitoskohtaista. Yhteistyö on siis yhdenmukaista sen suhteen, missä yhteisön laitoksissa muuntaminen tapahtuu. 3.-5. Ydinalan yleisestä puitesopimuksesta käydään parhaillaan epävirallisia luotaavia keskusteluja, eikä komissio ole vielä tehnyt neuvostolle asiasta ehdotusta. Mahdollisesti tehtävän sopimuksen seurauksia ei voida arvioida ennen sen päätökseen saamista. (1) EYVL C 354, 19.11.1998, s. 65.