ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0010



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2563/98 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: HDO-viestintäkeskuksen tukivarojen yhteydessä Saksassa (Nordrhein-Westfalen, Oberhausen) ilmennyt talousskandaali 1. Onko komissio tietoinen siitä, että Oberhausenin HDO-viestintäkeskus perustettiin mm. EU-varoin? 2. Onko viestintäkeskus, jota pidetään Ruhrin alueen rakennemuutoksen kannalta arvokkaana hankkeena, saanut tukea EU:n rakennerahastoista? 3. Tietääkö komissio, että Saksan syyttäjäviranomaiset tutkivat tässä yhteydessä epäilyjä tukirahojen kavaltamisesta? 4. Mitä johtopäätöksiä komissio tekee tästä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (17. marraskuuta 1998) Oberhausenin HDO-viestintäkeskusta on tuettu Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR:n) varoista. Tavoitteeseen 2 liittyvä tuki maksettiin kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa (1989-1991) myönnetty EAKR:n tuki oli suuruudeltaan 1 932 444 Saksan markkaa ja toisessa vaiheessa (1992-1993) myönnetty tuki 415 346 Saksan markkaa. Näin myönnetyn tuen tarkoituksena oli kattaa ainoastaan hankkeen käynnistysvaiheen käyttökustannukset. Myöhemmin aiheutuneiden lähes 100 miljoonan Saksan markan suuruisten investointikustannusten yhteisrahoitukseen EAKR ei ole osallistunut. Komissio on tietoinen teknologiakeskuksen varsinaista liiketoimintaa harjoittavan yhtiön kahta johtajaa vastaan nostetuista kanteista, mutta kanteet liittyvät nykyisten tietojen mukaan muihin rahoitustoimiin. Vaikuttaa nimittäin siltä, että kyseiset tapaukset koskevat ainoastaan hankkeiden investointikustannuksia, jotka on rahoitettu 100-prosenttisesti kansallisista varoista. EAKR:n tuen saajana hankkeiden yhteisrahoituksen yhteydessä oli omistusyhtiö (Besitzgesellschaft); saaja ei ollut varsinaista liiketoimintaa harjoittava yhtiö (Betriebsgesellschaft). Düsseldorfin aluehallitus (Bezirksregierung - paikallishallinnon korkein elin) ei löytänyt varojen lopullisen käytön tositteena olevia todistuksia tutkiessaan poikkeavuuksia eikä vakavia poikkeavuuksia tilien tarkastus- ja hyväksymisajankohtana. Osavaltion tilintarkastustuomioistuimen (Landesrechnungshof) toukokuussa 1993 ensimmäisen vaiheen tilintarkastuksen yhteydessä ilmaisema huoli on voitu todeta aiheettomaksi. Tilintarkastustuomioistuin julisti tarkastusmenettelyn päättyneeksi 15. syyskuuta 1995. Komission tehtävänä on nyt seurata tarkasti HDO-viestintäkeskusta koskevan tapauksen jatkokäsittelyä. Jos Saksan viranomaiset huomaavat tutkimuksissaan, että havaitut epäsäännönmukaisuudet koskevat myös yhteisön myöntämiä tukia, viranomaisten on ilmoitettava kyseenalaisista seikoista komissiolle komission 11. heinäkuuta 1994 antaman asetuksen (EY) 1681/94(1) mukaisesti. Komissio toteuttaa tällaisessa tapauksessa tarvittavat toimenpiteet. (1) EYVL L 178, 12.7.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3665/98

esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle

(7. joulukuuta 1998)

Aihe: Väärennökset ja laittomat kopiot

Euroopan komissio ilmoitti 22. lokakuuta 1998 julkaisseensa väärennösten ja laittomien kopioiden torjuntaa yhteismarkkinoilla käsittelevän vihreän kirjan, joka käynnisti laajan lausuntokierroksen aiheesta jäsenval-tioiden asianomaisten osapuolten kanssa.

Kun lausuntokierros asiasta on saatu päätökseen, mihin toimiin komissio nykyisen lainsäädännön puitteissa saattaisi ryhtyä?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta

antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-3664/98 ja E-3665/98

(29. tammikuuta 1999)

Vihreän kirjan "Väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastainen toiminta sisämarkkinoilla"(1) yhtenä tavoitteena on arvioida ilmiön taloudellisia vaikutuksia sisämarkkinoilla. Arviointi voidaan tehdä vihreässä kirjassa esitettyihin kysymyksiin saatavien vastausten pohjalta. Vastauksia odotetaan asiaankuuluvilta tahoilta, kuten yrityksiltä, immateriaalioikeuksien haltijoilta ja ammattialajärjestöiltä. Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään kiinnittämään huomiota vihreässä kirjassa esitettyihin täsmällisiin kysymyksiin mahdollisista taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista, joita väärentämisestä ja tavaroiden laittomasta valmistuksesta aiheutuu sisämarkkinoilla yrityksille (markkinaosuuksien menetykset, työpaikkojen menettäminen, liikevaihdon pieneneminen) ja taloudelle (investointien aleneminen, pimeän työn teettäminen, verotulojen menetykset). Asiaankuuluvien tahojen antamien vastausten perusteella komissiolla pitäisi olla parempi käsitys väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vaikutuksista Euroopan talouteen.

Aloitteista, joita komissio voisi tehdä lausuntokierroksen jälkeen, on tässä vaiheessa vielä liian aikaista antaa täsmällistä vastausta arvoisalle parlamentin jäsenelle, koska lausuntokierros on vielä kesken. Komissio ei aio kuitenkaan sulkea pois mitään toimintamuotoa eikä erityisesti suosia tiettyjä tapoja väärennösten ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisissa toimissa. Koska vihreässä kirjassa suunnitellut toimintatavat ovat hyvin vaihtelevia, komission mahdollisesti tekemät aloitteet eivät välttämättä ole luonteeltaan lainsäädäntöön liittyviä, vaan ne voisivat käsittää esimerkiksi taloudellista tukea väärennösten ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisille toimille, järjestäytymis- tai luonteeltaan hallinnollisia toimia tai kannustavia tai helpottavia toimia.

(1) KOM(98) 569 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3085/98 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Videokameroiden digitaalinen tulo- ja lähtöliitäntä Digitaalinen videokamera, joka on ostettu esimerkiksi Singaporessa, jossa on sama TV-järjestelmä kuin Tanskassa, on varustettu kansainvälisellä standardiliitännällä IEEE1394, mikä käytännössä merkitsee sitä, että tallennettu otos voidaan siirtää digitaalisesti tietokoneen kiintolevylle ja että signaali voidaan siirtää digitaalisesti kiintolevyltä takaisin kameraan editoinnin päätyttyä. Vaikka kamerat ovat fyysisesti identtisiä, tätä ei voida tehdä, jos kamera on ostettu EUssa, koska kamerat on ohjelmoitu eri tavalla. Millä perusteella komissio on päättänyt, että EUn alueella myytävissä digitaalisissa videokameroissa ei ole kansainvälistä standardituloliitäntää IEEE1394? Millä perusteella digitaalisille videokameroille on lisäksi määrätty 14 prosentin tuontitulli, kun kameroiden, joilla ei voida tehdä digitaalitallennuksia, tulli on 4,9 prosenttia? Jos digitaalisten videokameroiden alalla on olemassa kiintiöjärjestely, pitääkö komissio sitä kohtuullisena, kun otetaan huomioon, että suuri osa alan teknologisesta kehityksestä tapahtuu EUn ulkopuolella? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) Komissio ei ole tehnyt päätöstä, joka kieltäisi digitaalisen kulutuselektroniikan, kuten IEEE 1394 liitännällä varustetun digitaalisen videokameran, tuonnin tai myynnin yhteisössä. Komissio ei ole myöskään tehnyt päätöstä vastaavien tuotteiden varustamisesta mainitulla liitäntätyypillä. Tuottajilla ja jälleenmyyjillä on oikeus myydä haluamiaan digitaalisia liitäntöjä, kuitenkin sillä ehdolla, että ne ovat sopivia kyseessä oleville markkinoille. Digitaalisten videokameroiden tullikohtelun suhteen komissio kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen Hilde Hawlicekin kirjalliseen kysymykseen E-3811/97(1), jossa käsitellään tuloliitännällä varustettujen videokameroiden epäoikeudenmukaista tullikohtelua. Liitännät televisio-ohjelmien nauhoittamista varten sisältävät videokamerat luokitellaan videonauhureiksi, joten niihin sovelletaan normaalia, yhteisön yhteisen tullitariffin mukaista 14 prosentin tullia. Videokamerat, jotka eivät sisällä liitäntää televisio-ohjelmien nauhoittamista varten, eivät voi korvata videonauhuria ja niiden tullikohtelu vastaa muiden kameroiden tullikohtelua, joiden normaali tulli on 4,9 prosenttia. Se, että tuote on digitaalinen ja työskentelykykyinen tietokoneen kanssa, ei muuta sen tariffikohtelua. Tämä koskee myös digitaalisia videokameroita. Lisäksi komissio haluaisi korostaa, etteivät digitaaliset videokamerat ole kiintiötoimenpiteiden alaisia. (1) EYVL C 187, 16.6.1998.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3874/98 esittäjä(t): Raimo Ilaskivi (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Selvitys Jasser Arafatin saamista EU-tuista Julkisuuteen vuotaneen EU-selvityksen mukaan Euroopan unionin myöntämiä tukia, jotka on suunnattu Gazan ja Länsirannan köyhien asuma-alueiden auttamiseksi, on mahdollisesti käytetty palestiinalaisjohtaja Jasser Arafatin lähipiirille tarkoitettujen asuntojen rakentamiseen. Raportin mukaan rahaa on käytetty ns. epäselviin hankkeisiin jopa 115 miljoonaa markkaa. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä selvittääkseen yllä mainittuun raporttiin perustuvien epäilyksien todenperäisyyden? Mikäli epäilyt osoittautuvat todeksi, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä periäkseen väärin perustein käytetyt EU-avustukset takaisin? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 1999) Euroopan yhteisö on palestiinalaisten suurin avustaja. Länsirannan ja Gazan alueen saamasta kokonaisavusta 54 prosenttia tulee yhteisön talousarviosta ja jäsenvaltioista. Muutamissa lehtiartikkeleissa on viime aikoina asetettu kyseenalaiseksi se tapa, jolla eräs yhteisön rahoittama hanke on toteutettu. Kyseessä on Palestiinan asuntoneuvostolle (PHC) annettu tuki. Hanke sai alkunsa heti Persianlahden sodan jälkeen poikkeuksellisissa poliittisissa, taloudellisissa ja yhteiskunnallisissa oloissa. Tärkeimmät tavoitteet olivat asuntojen hankkiminen 2 000 perheelle (noin 12 000 henkilölle), työpaikkojen luominen (yli 30 000 miestyökuukautta), sijoitusten tuominen Palestiinan lamassa olevaan talouteen, käyttöpääomarahaston perustaminen asuntotuotannon jatkamiseen ja pienyritysten tuotannon jatkojalostamisen kerrannaisvaikutuksen elävöittäminen. Hankkeella on saavutettu tuloksia. Yli 2000 huoneistoa on rakennettu ja käyttöpääomarahasto perustettu asuntotuotannon jatkamiseen. Tähän mennessä on rakennustuotantoon saatu aikaan 30 700 miestyökuukautta. PHC-hankkeen tilintarkastus tehtiin heinäkuussa 1998. Hankkeen rahoitukseen liittyviä sääntöjenvastaisuuksia ei todettu. Todettiin, että suurin osa hankkeen tavoitteista on saavutettu (asuntotuotannon edistäminen, tasapainoisen lähestymistavan rohkaiseminen taloudellisten ja sosiaalisten tarpeiden tyydyttämiseen, työpaikkojen luominen, sisäisten taloudellisten ja sosiaalisten tarpeiden stimulointi, hallinta- ja rahoitustaitojen sekä hallinnon kehittäminen ja rakennusalan koulutuksen rohkaiseminen). Yhtä tavoitetta, nimittäin rakennuskustannusten pitämistä alhaisena, ei saavutettu. Tilitarkastuksessa todettiin, että yhteisön varoja ei tarvitse maksaa takaisin.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3090/98 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Stambridgeen kaavailtu N-Viro-menetelmän jätevesilaitos Voiko komissio tutkia N-Viro-lannoitusmenetelmän vaikutuksia kansalaisten terveydelle, ja kertoa onko tämä tuote testattu ja onko se osoittautunut turvalliseksi käyttää maataloudessa? Anglian Water -yhtiö aikoo rakentaa tätä menetelmää käyttävän uuden jätevesilaitoksen vaalipiirini alueelle, ja asukkaat ovat luonnollisesti huolissaan vähän tunnetun tuotteen mahdollisista vaaroista kansalaisten terveydelle. Voiko komissio myös ilmoittaa, käytetäänkö tätä N-Viro-menetelmää muualla Euroopassa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 1999) Yhdyskuntajätevesien käsittelystä, josta on säädetty 21. toukokuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/271/ETY(1) (jota on muutettu 27. helmikuuta 1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY(2), muodostuu lietettä. Direktiivin 91/271/ETY 14 artiklassa täsmennetään, että tämä liete on käytettävä uudelleen aina, kun se on tarkoituksenmukaista. Ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä 12. kesäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/278/ETY(3) 6 artiklassa säädetään tästä aiheesta, että liete on käsiteltävä ennen sen käyttöä maanviljelyssä. Käsittelyn tarkoituksena on vähentää lietteen käymistä sekä ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvia riskejä. Käsittelyssä hävitetään patogeeniset mikro-organismit, joita liete saattaa sisältää. Samaisessa direktiivin 6 artiklassa säädetään myös, että käsittelemättömän lietteen käyttäminen voidaan sallia, jos liete sijoitetaan tai muokataan maaperään. Jos liete on tarpeeksi vaaratonta eli siinä ei ole patogeenejä eikä mikrokontaminantteja (erityisesti raskasmetalleja), siitä voi olla todellista hyötyä tietyntyyppisille viljelymaille, sillä se toimii hyvänä orgaanisena lannoitteena ja parantaa maaperää. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema N-Viro-menetelmä näyttää olevan lietteen käsittelymenetelmä. Komissio kerää parhaillaan tietoja tästä menetelmästä tarkistaakseen, voidaanko sen avulla päästä edellä mainittuihin tavoitteisiin. (1) EYVL L 135, 30.5.1991. (2) EYVL L 67, 7.3.1998. (3) EYVL L 181, 4.7.1986.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3260/98 esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) komissiolle (28. lokakuuta 1998) Aihe: Viljelysmaan laajentamislupia myöntävien toimikuntien ja yhteisön lainsäädännön yhteensoveltuvuus Ranskalaisten maanviljelijöiden, jotka päättävät laajentaa viljelyalaansa, on saatava ennakkolupa viljelysmaan laajentamislupia myöntävältä toimikunnalta, jos - departementista riippuen - uusi pinta-ala ylittää kaksi tai kolme kertaa säädetyn vähimmäisalan. Voisiko komissio kertoa, toimiiko tällaisia toimikuntia muissakin jäsenvaltioissa? Jos toimii, niin missä? Onko tällaisten toimikuntien toiminta yhdenmukaista yhteisön lainsäädännön kanssa, erityisesti sijoittautumisvapauden periaatteen kanssa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (30. marraskuuta 1998) Komission tietojen mukaan parlamentin jäsenen esille tuomien kaltaisia määräyksiä ja menettelyjä, joilla Ranskan toimikunnan tavoin valvottaisiin maatalousyritysten laajentamista, ei esiinny muissa jäsenvaltioissa. Komissio haluaa kuitenkin korostaa sitä, että yhteisön oikeus yleensä ja erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan soveltaminen eivät estä jäsenvaltioita esimerkiksi kansallisen politiikan aluesuunnittelussa tai erityisesti toimissa, joilla helpotetaan nuorten maanviljelijöiden toiminnan aloittamista ottamaan käytäntöön määräyksiä ja menettelyjä, joilla seurataan kehitystä ja etenkin maatalousyritysten laajentamisia. Komission tietojen mukaan nämä määräykset ja menettelyt eivät ole sijoittautumisvapauden periaatteen vastaisia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3565/98

esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle

(1. joulukuuta 1998)

Aihe: Yksipuolinen ohjelma Euronewsissa

"Euronews" on televisiokanava, jota ylläpidetään Euroopan kansalaisten rahoilla. Tästä huolimatta ei ole harvinaista, että tällä kanavalla esitetään näkemyksiä, jotka ovat EU:n jäsenvaltioiden kansalaisten kansallisuustunteen tai uskonnollisen katsomuksen kannalta provosoivia ja esittävät vääristellen heidän poliittisten tai uskonnollisten johtajiensa näkemyksiä.

Viime aikoina tällaista on esiintynyt kyseisen televisiokanavan islamia käsittelevässä ohjelmassa, joka lähetettiin sunnuntaina 8. marraskuuta 1998 klo 20.00. Tässä ohjelmassa Kreikan ortodoksisen kirkon johtaja, Ateenan ja koko Kreikan arkkipiispa Christodoulos esitettiin itsepintaisena "kansallismielisenä", joka lietsoo kiihkoa maansa sisällä.

Millä tavoin Euroopan yhteisöjen komissio (joka valvoo tämän televisiokanavan toimintaa) aikoo reagoida suojellakseen Kreikan ortodoksisen kirkon johtajan arvovaltaa, henkilön, joka edustaa miljoonia ortodoksisia Kreikan (EU:n jäsenvaltion) kansalaisia? Nämä kansalaisethan osallistuvat Euronews-kanavan rahoitukseen, joka kuitenkin pitää tällä tavoin pilkkanaan heidän uskonnollista johtajaansa.

Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus

(5. helmikuuta 1999)

Yhteisön ja Euronews-televisiokanavan välisten suhteiden luonteen osalta komissio viittaa arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1985/98 antamaansa vastaukseen(1).

Kyseessä on riippumaton kanava. Sen omistaa yli 18 eurooppalaisen ja Välimeren alueen julkisen televisiokanavan muodostama konsortio yhdessä audiovisuaalista viestintää tuottavan ITN-yhtiön kanssa. Euroopan unioni ei osallistu Euronewsin osakepääomaan.

Budjettivallan käyttäjän suostumuksella komissio neuvotteli vuonna 1998 kolmivuotisen yhteisymmärryspöytäkirjan kyseisen televisiokanavan kanssa. Sopimukseen sisältyy Euroopan suurelle yleisölle suunnattujen, ajankohtaisia aiheita käsittelevien erikoisohjelmien yhteistuotantoa, toteutusta ja levitystä koskevia määräyksiä. Vuosittain laaditaan täsmällinen luettelo suunnitelluista toimista ja niiden rahoituksesta. Yhteistuotantoon osallistumisen ulkopuolella komissio ei ole minkäänlaisessa erityisvastuussa kyseiseen televisiokanavaan, sen harjoittamaan ohjelmapolitiikkaan tai hallintoon nähden.

Kysyjän mainitsema esimerkki ei liity Euronewsin kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti yhteistuotantona toteutettuihin ohjelmiin. Siksi komissio, jonka tehtävänä ei ole valvoa riippumattomien televisiokanavien ohjelmatoimintaa, katsoo, ettei sillä ole aihetta puuttua Euronewsin toimintaan vaikuttaakseen sen harjoittamaan tiedonvälitykseen.

(1) EYVL C 96, 8.4.1999, s. 22.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3745/98 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Italian vaalilaki 1. Onko Euroopan komissio tietoinen siitä, että Italian parlamentin äänestyksessä 25. heinäkuuta 1998 hylättiin lakiehdotus, joka antaisi ulkomailla oleskeleville italialaisille äänestäjille mahdollisuuden käyttää äänioikeuttaan Italian parlamenttivaaleissa (kirjeäänestys)? 2. Rikkovatko nämä lainsäädännön aukot komission käsityksen mukaan niitä demokratian periaatteita vastaan, joita Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja jäsenyyshakemuksen jättäneiden valtioiden tulee puolustaa? 3. Jos rikkovat, mitä komissio aikoo tehdä asian hyväksi? 4. Jos näin ei ole, miksei? 5. Missä muissa EU:n jäsenvaltioissa kansalaiset voivat käyttää aktiivista äänioikeuttaan vain omassa maassaan? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1999) Komissio huomauttaa arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomiin kysymyksiin liittyen, että jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan kuuluu päättää edellytyksistä, joilla valtiot myöntävät ulkomailla asuville kansalaisilleen äänioikeuden erilaisissa kansallisissa vaaleissa. Siitä syystä arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema sääntely ei ole miltään osin ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa. EY:n perustamissopimuksen 8 b artiklan mukaan jokaisella unionin kansalaisella on äänioikeus ja vaalikelpoisuus kunnallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu mutta jonka kansalainen hän ei ole, samoin edellytyksin kuin tuon valtion omilla kansalaisilla. Muiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöä koskevaan kysymykseen komissio ei valitettavasti pysty vastaamaan, koska sillä ei ole käytössään riittäviä tietoja.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2826/98 esittäjä(t): Heidi Hautala (V) komissiolle (11. syyskuuta 1998) Aihe: Maataloustukien valvonta Lehtitietojen mukaan komissio aikoo kaksinkertaistaa maataloustukien valvonnan Suomessa (nykyisestä viidestä prosentista tiloja kymmeneen prosenttiin). Tiettävästi komissiossa uskotaan, että lisävalvontaa tarvitaan, koska Suomesta on löydetty vain vähän tukien väärinkäytöksiä. Kun maataloustukien maksatuksen edellytys on loppuunsaatettu valvonta, maanviljelijät ovat huolissaan siitä, että tämän vuoden tukien maksatus siirtyy useilla kuukausilla aivan kuin siperialaisten kaivosmiesten palkanmaksu. Suomen valvontaviranomaisilla (alueellisilla työvoima- ja elinkeinokeskuksilla) ei liene mahdollisuuksia selvitä lisävalvontatehtävästä nykyisillä voimavaroillaan. Mihin perustuu komission näkemys, että lisävalvontaa tarvitaan poikkeuksellisen vähäisessä määrin löytyneiden väärinkäytösten takia? Pitääkö komissio mahdollisena, että väärinkäytöksiä olisi vähän siitä syystä, että suomalaiset viljelijät ovat poikkeuksellisen rehellisiä? Aikooko komissio taata viljelijöille tämän satokauden tuet ilman kohtuuttomia viivytyksiä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (5. lokakuuta 1998) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetussa asetuksessa (ETY) 3508/92(1) säädetään, että uusien jäsenvaltioiden on otettava kaikki yhdennetyn järjestelmän viisi osaa käyttöön viimeistään 1. tammikuuta 1998. Komission huhtikuussa 1998 tekemän tarkastuksen yhteydessä selvisi, että Suomessa on edelleen lohkojen aakkosnumeerista tunnistamista koskevia ongelmia, jotka estävät myös perusteellisten ristiintarkastusten tekemistä koskevan velvollisuuden toteuttamisen. Näiden puutteiden korjaamiseksi komissio on pyytänyt Suomen viranomaisia lisäämään tarkastuksia. Näin on aikaisemmin tehty myös muiden jäsenvaltioiden kohdalla. Komissio on myös vakuuttunut siitä, että hyvä varainhoito edellyttää tehokasta ja yhdenmukaista valvontajärjestelmää. Komissio on sitä mieltä, että Suomelta pyydetyistä lisätarkastuksista ei pitäisi aiheutua kohtuuttomia myöhästymisiä. Lainsäädännön mukaan vuoden 1998 satoa koskevat korvaukset on joka tapauksessa maksettava viljelijöille viimeistään 31. joulukuuta 1998. (1) EYVL L 355, 5.12.1992.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3827/98 esittäjä(t): Riccardo Garosci (PPE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Parlamentaarisen Euro-Välimeri-foorumin lopullinen julistus (Brysselissä 27.10.1998) Voisiko komissio ilmoittaa, mihin jatkotoimiin se aikoo ryhtyä 27.-28. lokakuuta 1998 Brysselissä pidetyn parlamentaarisen Eurooppa-Välimeri -foorumin julistuksen johdosta? Miten komissio aikoo toimia julistuksen 12 kohdassa mainitun erityispyynnön suhteen, jossa vaaditaan, että Libya voisi osallistua täysivaltaisena jäsenenä Barcelonan prosessiin, mikä merkitsisi tällä hetkellä ja nykyisten tapahtumien valossa tämän maan perusteettoman eristämisen lopettamista? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 1999) Komissio on ottanut huomioon Brysselissä 27.-28. lokakuuta 1998 pidetyn Euro-Välimeri -foorumin loppujulkilausuman ja pitää hyvin myönteisenä foorumin positiivista antia kumppanuuden demokraattisen ulottuvuuden vahvistamisessa. Komissio toimii yhteistyössä parlamentin kanssa loppujulkilausumassa mainittujen periaatteiden toteuttamisessa, varsinkin kansalaisyhteiskunnan liittämiseksi kumppanuuteen. Kun on kyse Libyan osallistumisesta Barcelonan prosessiin kokonaisuutena (loppujulkilausuman 12 kohta) komissio muistuttaa, että vastuu tästä kysymyksestä kuuluu lähinnä kumppanuuden muodostaville 27 jäsenelle. Komissio toimii puheenjohtajiston Euroopan unionin nimissä 28. elokuuta 1998 antaman julkilausuman mukaisesti. Se koskee Lockerbien kysymyksen viimeaikaista kehitystä, ja sen mukaan union odottaa Libyan soveltavan tarkasti päätöslauselman 1192 määräyksiä sekä kaikkia turvallisuusneuvoston asiaa koskevia päätöslauselmia. Komission tietämän mukaan neuvottelut osapuolten välillä jatkuvat mainittujen päätöslauselmien toteuttamiseksi kokonaisuudessaan.