KIRJALLINEN KYSYMYS P-2261/02 esittäjä(t): Ari Vatanen (PPE-DE) komissiolle. Ajoneuvojen leasing — merkitseekö tapaus C-451/99 sitä, että Suomikaan ei saa periä autoveroa muuten kuin leasing-ajalta?.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0063 - 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2261/02 esittäjä(t): Ari Vatanen (PPE-DE) komissiolle (17. heinäkuuta 2002) Aihe: Ajoneuvojen leasing merkitseekö tapaus C-451/99 sitä, että Suomikaan ei saa periä autoveroa muuten kuin leasing-ajalta? EY-tuomioistuimen tapaus C-451/99: itävaltalainen yritys toi leasing-auton Saksasta Itävaltaan, mutta oli velvoitettu rekisteröimään auton uudelleen kolmen päivän sisällä sekä maksamaan ympäristöperusteisen autoveron kokonaisuudessaan. EY-tuomioistuin antoi 21. maaliskuuta 2002 tuomion, jossa todetaan, että EU:n jäsenvaltio ei saa estää leasing-sopimuksen solmimista toisessa jäsenvaltiossa toimivan leasing-yrityksen kanssa. Estämistä on pakottaa katsastamaan auto käyttömaassa, jos se on katsastettu vuokralleantomaassa. Estämistä on pakottaa ottamaan liikennevakuutus käyttömaasta. Ja ennen kaikkea estämistä on pakottaa maksamaan autovero täysimääräisenä, vaikka auto saattaa olla vain lyhyen ajan maassa. Suomen tulli vaatii, että leasing-auto on rekisteröitävä Suomeen ensimmäisestä päivästä lähtien ja autovero on maksettava täysimääräisenä, siitä riippumatta, miten pitkäksi ajaksi auto tuodaan Suomeen. Tulli katsoo myös, että tapausta C-451/99 ei voida soveltaa Suomeen, koska Itävallan verojärjestelmä on tullin mukaan erilainen kuin Suomen. Suomen valtio vedonnee siihen, että Itävallan vero perustuu paitsi auton hankinta-arvoon myös polttoaineen kulutukseen. Tällä seikalla ei kuitenkaan voine olla merkitystä, koska keskeistä on, että Suomessa ja Itävallassa molemmissa auton rekisteröinti edellyttää määrältään huomattavan veron maksamista kertamaksuna ennen auton rekisteröintiä. Yhteismarkkinoiden toimivuuden ja EU-kansalaisen edun kannalta on kuitenkin olennaista vain se, että kaupan estäminen syrjivällä verotuksella on kiellettyä siitä riippumatta, millä perusteella se tehdään. Onko Suomen ja Itävallan autoverojärjestelmien eroavuus olennaista tapauksen C-451/99 soveltamisen kannalta? Katsooko komissio, että Suomen tulli toimii kielletyllä tavalla kun se kieltäytyy soveltamasta tapauksesta C-451/99 ilmenevää oikeusnormia? Voiko Suomi vaatia autoveron maksamista täysimääräisenä sellaisesta leasing-autosta, jonka ei ole tarkoitus olla koko käyttöikäänsä Suomessa? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 2002) Parlamentin jäsen viittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 21. maaliskuuta 2002 asiassa C-451/99 antamaan tuomioon. Itävaltalainen Handelsgericht Wien pyysi ennakkoratkaisua EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan ja 4955 artiklan tulkinnasta. Kysymys on esitetty oikeudenkäynnissä, jonka asianosaisina ovat Cura Anlagen GmbH, jonka kotipaikka on Itävallassa, ja Auto Service Leasing GmbH, jonka kotipaikka on Saksassa ja jolla ei ole toimipaikkaa Itävallassa. Asia koskee näiden yhtiöiden autoleasingistä tekemän sopimuksen täyttämistä. Moottoriajoneuvojen verotusta ei ole yhdenmukaistettu Euroopan unionissa. Itävallan ja Suomen autoverotuksessa on paljon eroja, joten niiden selvittäminen edellyttäisi perusteellista tutkimusta. Voidaan kuitenkin todeta, että ajoneuvon verotus ei Suomessa riipu siitä, kuinka pitkäksi aikaa se on rekisteröity maahan. Myöskään Itävallassa perittävän veron (Normverbrauchsabgabe) määrä ei riipu rekisteröinnin kestosta. Asiassa C-451/99 yhteisöjen tuomioistuin totesi, että palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat määräykset (4955 artikla) ovat esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan yrityksen, jonka kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa ja joka ottaa leasingvuokralle jossain toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn moottoriajoneuvon, on rekisteröitävä tämä ajoneuvo ensin mainitussa jäsenvaltiossa voidakseen käyttää sitä siellä tietyn määräajan jälkeenkin, jos se on niin lyhyt, että asetettujen velvollisuuksien noudattaminen on mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa. Perustamissopimuksen määräykset ovat esteenä myös sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan ajoneuvosta on suoritettava siinä jäsenvaltiossa, jossa sitä on tarkoitus käyttää, polttoaineen kulutukseen perustuva vero, jonka suuruus ei muutu sen mukaan, kuinka kauan ajoneuvo on rekisteröitynä tässä valtiossa. Komissio ottaa parlamentin jäsenen toimittamat leasing-autoja koskevat tiedot huomioon jatkaessaan tutkimuksia Suomen autoverosäännösten ja yhteisön oikeuden (erityisesti EY:n perustamissopimuksen 49 artikla) yhdenmukaisuudesta. Komissio korostaa, että vaikka Suomen autoverotus ja yhteisöjen tuomioistuimen tarkastelema Itävallan verojärjestelmä näyttävät olevan jossain määrin samankaltaiset, lisätutkimukset ovat tarpeen.