KIRJALLINEN KYSYMYS E-3272/00

esittäjä(t): Francesco Turchi (UEN) komissiolle

(20. lokakuuta 2000)

Aihe: UMTS-toimiluvat

Jatkuvasti kasvavien televiestintämarkkinoiden taloudellinen merkitys on erittäin suuri, ja matkapuhelinten tulevaisuuden kannalta tärkeät UMTS-toimiluvat ovat keskeisiä tämän alan kehitystä ajatellen.

Useat Euroopan unionin hallitukset ovat myöntäneet UMTS-toimilupia järjestämiensä julkisten huutokauppojen perusteella sen sijaan, että valinta olisi perustunut tarvittavien asiakirjojen huolelliseen tutkimiseen.

Tämä on johtanut siihen, että UMTS-toimilupia on myönnetty operaattoreille, joiden toiminnassa julkisen alan merkitys on suuri. Esimerkiksi Italiassa Wind-operaattoria valvoo ENEL, jota puolestaan valvoo Italian valtiovarainministeriö.

Onko komissio samaa mieltä siitä, että tämä vääristää markkinoita ja kilpailua, ja mitä toimia komissio aikoo toteuttaa reagoidakseen tähän tilanteeseen?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(14. joulukuuta 2000)

EY:n perustamissopimuksen 295 artiklan (entinen 222 artikla) mukaan tällä sopimuksella ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin. Sopimuksen 86 artiklan (entinen 90 artikla) 1 kohdassa määrätään kuitenkin, että jäsenvaltiot eivät toteuta eivätkä pidä voimassa mitään toimenpidettä, joka koskee julkisia yrityksiä ja joka on ristiriidassa sopimuksen ja etenkin sen 8189 artiklassa (entiset 8594 artikla) olevien kilpailusääntöjen kanssa.

Kolmannen sukupolven matkaviestintoimilupien myöntämisen osalta voidaan todeta, ettei päätöksessä N:o 128/1999(1) eikä matkaviestinpalveluihin(2) ja toimilupiin(3) liittyvissä direktiiveissä edellytetä jäsenvaltioita ottamaan käyttöön tiettyä toimilupamenettelyä (ts. vertailevaa valintaa (kauneuskilpailua) tai tarjouskilpailua (huutokauppaa). Kolmannen sukupolven matkaviestintoimilupia myöntäessään jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava EY:n perustamissopimusta ja eräitä yhteisön lainsäädännön yleisperiaatteita. Erityisesti on huomattava, että kolmannen sukupolven matkaviestintoimilupien määrää saa rajoittaa vain silloin, kun voidaan osoittaa taajuusalueista olevan puutetta, ja toimiluvat on myönnettävä puolueettomin, syrjimättömin, yksityiskohtaisin ja oikeasuhteisin perustein. Tällaisia toimilupamenettelyjä valmistellessaan jäsenvaltioiden olisi otettava asianmukaisesti huomioon tarve maksimoida käyttäjien saamat edut ja helpottaa kilpailun kehittymistä.

Jos edellä mainittuja periaatteita ja perustamissopimuksen 8189 artiklan kilpailusääntöjä noudatetaan, julkisessa omistuksessa olevien yritysten osallistuminen kolmannen sukupolven matkaviestintoimilupien myöntämiseen liittyvään menettelyyn ei sinänsä vääristä kilpailua. Tämän vuoksi jäsenvaltiot eivät saa kohdella valtionyhtiöitä tai yrityksiä, joissa valtion viranomaisilla on ratkaiseva määräysvalta, eri tavalla kuin yksityisyrityksiä sulkemalla ne pois toimilupien valintamenettelyistä ainoastaan siksi, että ne ovat valtion omistamia.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 128/1999/EY, tehty 14 päivänä joulukuuta 1998, kolmannen sukupolven matkaviestinnän ja langattoman viestinnän järjestelmän (UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä, EYVL L 17, 22.1.1999.

(2) Komission direktiivi 96/2/EY, annettu 16 päivänä tammikuuta 1996, direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän osalta, EYVL L 20, 26.1.1996.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/13/EY, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1997, telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista, EYVL L 117, 7.5.1997.