KIRJALLINEN KYSYMYS E-3387/01 esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle. Tilapäistyövoimaa vuokraavat yritykset.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0226 - 0227



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3387/01 esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle (7. joulukuuta 2001) Aihe: Tilapäistyövoimaa vuokraavat yritykset Tilapäistyö on työsuhde, joka antaa toimiluvan saaneelle yritykselle mahdollisuuden vuokrata työvoimaa tietyksi ajaksi sitä tarvitseviin asiakasyrityksiin. Työntekijän palkkauksesta ja palkanmaksusta huolehtii vuokrausyritys, jolle asiakasyritys maksaa työntekijän palkan sekä välityspalkkion. Tilapäistyö (jota kutsutaan myös määräaikaistyöksi tai vuokratyöksi) on lyhytkestoista, eikä yritysten tarvitse ottaa työntekijää vakituiseen työsuhteeseen, vaikka työsopimus tehtäisiin määräämättömäksi ajaksi (mikä on ristiriidassa tilapäistyön määritelmän kanssa ja vastoin joustavuuteen pyrkivien työmarkkinoiden vaatimuksia). Työvoimaa vuokraavat yritykset toimivat useissa Euroopan maissa, ja etenkin nuorille ne tarjoavat mahdollisuuksia työskennellä ulkomaisissa ja monikansallisissa yrityksissä ja antavat joskus jopa tilaisuuden mielenkiintoisiin työmahdollisuuksiin ulkomailla. Ottaen huomioon, että sosiaaliturvajärjestelmät ja sopimuskäytännöt ovat erilaisia, tutkinnot eivät vastaa toisiaan ja terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmissä on eroja, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta yleistyvästä vuokrauskäytännöstä, josta on todellista hyötyä sekä työntekijälle että asiakasyritykselle, ei tule kultakaivosta pelkästään työvoimaa vuokraaville yrityksille? Aikooko komissio säännellä yhteisössä tällaisia epätyypillisiä työnantajia, tehostaa jäsenvaltioissa jo sovellettavia toimia kyseisten yritysten valvomiseksi ja vahvistaa työsuhdeturvaa koskevia vähimmäisvaatimuksia työntekijän suojelemiseksi? Suunnitteleeko se enimmäisrajan asettamista työntekijöiden määrälle, jota kukin työvoimaa vuokraava yritys voi samanaikaisesti välittää? Aikooko se tarkastaa, että koulutus- ja täydennyskoulutusohjelmat, joita vuokrausyritysten on järjestettävä työntekijöille (ainakin Italiassa) käyttämällä pakolliset 4 prosenttia palkoista erityisaloitteisiin, ovat laadukkaita? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 2002) Vuokratyö on levinnyt Euroopassa nopeasti viimeisten kymmenen vuoden aikana. Vuokratyötä voidaan kuvata työntekijän, vuokratyötä välittävän yrityksen ja sitä käyttävän yrityksen väliseksi kolmitahoiseksi suhteeksi. Työvoimanvuokrausyritys, joka toimii yleensä työnantajana, antaa työntekijän asiakasyrityksen käyttöön, jolloin työntekijä työskentelee tietyn ajan asiakasyrityksen alaisena. Periaatteessa kaikkea sosiaalialan lainsäädäntöä sovelletaan vuokratyöhön. Komissio otti tämän uudenlaisen työsuhteen nopean leviämisen huomioon jo vuonna 1982, jolloin se teki useita lainsäädäntöaloitteita uusien työmuotojen säätelemiseksi. Tähän mennessä vasta yksi näistä aloitteista on tuottanut tulosta; vuonna 1991 hyväksyttiin direktiivi, joka koskee määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden työturvallisuutta ja -terveyttä(1). Viimeisimmästä yrityksestä säädellä vuokratyötä ei ole kauan. Työmarkkinaosapuolet kävivät toukokuun 2000 ja toukokuun 2001 välillä EU:n tasolla neuvotteluita vuokratyöstä komission aloittaman kuulemisen johdosta. Valitettavasti työmarkkinaosapuolten oli neuvotteluille asetetun määräajan umpeutuessa todettava, etteivät ne päässeet sopimukseen. (1) Neuvoston direktiivi, annettu 25. kesäkuuta 1991 määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden työturvallisuuden ja -terveyden parantamisen edistämistä koskevien toimenpiteiden täydentämisestä, EYVL L 206, 29.7.1991.