KIRJALLINEN KYSYMYS E-2185/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(30. kesäkuuta 2003)

Aihe: Vaarallisissa oloissa ja alipalkatun henkilöstön turvin tapahtuva vanhojen alusten purkaminen Etelä-Aasian rannikoilla ja siitä johtuva myrkyllisten aineiden vapautuminen

1. Onko komissio tietoinen siitä, että vanhojen laivojen purkutoiminta siirtyy yhä enenevässä määrin Intian, Bangladeshin ja Pakistanin rannikoille ja että siellä laivoista otetaan, epäammattimaisesti ja työvoimalle suojaa tarjoamatta, teräs 95-prosenttisesti talteen, mutta samalla vapautuu 5 prosenttia myrkkyjä kuten asbestia ja polykloorattuja bifenyylejä ja useissa tapauksissa myös öljy- ja kaasujäämiä?

2. Onko komissio tietoinen siitä, että kyseinen toimintatapa johtaa rantojen pysyvään pilaantumiseen ja purkualueiden läheisyydessä toimivien maanviljelijöiden ja kalastajien perinteisten tulolähteiden peruuttamattomaan häviämiseen sekä siihen, että työntekijöille, joille maksetaan palkkaa vain 2 euroa päivässä, sattuu usein onnettomuuksia, jopa kuolemaan johtavia onnettomuuksia?

3. Odottaako komissio kyseisen vaarallisen purkumenetelmän yleistyvän edelleen, kun tulevina vuosina useita yksirunkoisia säiliöaluksia poistetaan käytöstä ja erittäin alhaisen palkkatason ja turvatoimenpiteiden puuttumisen houkutellessa useita yrityksiä viemään vanhat ruostekipponsa Etelä-Aasian rannikoille?

4. Voiko komissio vahvistaa, että sovelletut käytännöt ovat vastoin voimassa olevaa lainsäädäntöä, Baselin yleissopimusta, jolla pyritään ehkäisemään myrkyllisen jätteen vientiä?

5. Onko komissio valmis Kansainvälisen merenkulkujärjestön IMO:n heinäkuussa 2003 pidettävän kokouksen yhteydessä ja muutoinkin edistämään toimia, joilla edesautetaan kyseisen myrkyllisten aineiden ja jätteiden viennin todennettavaa lopettamista mahdollisimman pian?

Margot Wallströmin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2185/03 ja E-2290/03

(10. syyskuuta 2003)

Komissio on tietoinen ja hyvin huolestunut käynnissä olevasta ja lisääntyvästä vanhojen alusten viennistä Aasiaan sekä alusten purkuolosuhteista. Komissio on samaa mieltä siitä, että tällaisten alusten vientiin olisi sovellettava kansainvälisiä sääntöjä.

Mitä tulee yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin, komissio on jo ilmaissut aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa ehdotuksesta käydyn keskustelun aikana aikovansa tehdä selvityksen siitä, miten yksirunkoisten öljysäiliöalusten nopeutettu käytöstä poistaminen vaikuttaa alusten kierrätysteollisuuteen.

Kuten parlamentin jäsen kysymyksessään toteaa, Baselin yleissopimuksella säännellään vaarallisten jätteiden vientiä kansainvälisesti. Baselin yleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna, on saatettu yhteisön lainsäädäntöön jätteiden siirtoa koskevalla asetuksella (ETY) N:o 259/93(1). Tässä asetuksessa kielletään selkeästi vaarallisten jätteiden kuten asbestin, polykloorattuja bifenyylejä (PCB-yhdisteitä) sisältävien öljyjen, raskasöljyjen ja tributyylitinaa (TBT) sisältävien maalien vienti yhteisöstä maihin, jotka eivät kuulu taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöön OECD:hen.

Kansainvälisen merenkulkujärjestön yhteydessä yhteisö ja jäsenvaltiot ovat sitoutuneet viimeistelemään tätä kysymystä koskevat suuntaviivat, joissa otetaan täysimääräisesti huomioon yhteisön lainsäädäntö, Baselin yleissopimus ja siihen tehdyt muutokset sekä yleissopimukseen sisältyvät, alusten purkua koskevat suuntaviivat.

Kysymys on komission mielestä hyvin tärkeä, ja se pitää välttämättömänä sitä, että kaikki asianosaiset kunnioittavat ja vahvistavat Baselin yleissopimukseen ja jätteiden siirtoa koskevaan asetukseen (ETY) N:o 259/93 perustuvaa toimintakehystä. Komissio on kehottanut jäsenvaltioita asettamaan kysymyksen ensisijaisen tärkeäksi kansainvälisessä mielessä, käsittelemään kaikki kysymykseen liittyvät elementit koskivatpa ne ympäristöä, terveyttä tai turvallisuutta ja olivatpa ne luonteeltaan teknisiä tai oikeudellisia kattavalla tavalla ja varmistamaan, että Baselin yleissopimuksen ja jätteiden siirtoja koskevan asetuksen vaatimuksia noudatetaan.

Lisäksi yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet sisällyttämään ympäristö-, terveys- ja turvallisuusnäkökohdat kehitysmaille myöntämäänsä tukeen. Tiedonvaihto, vastuun jakaminen ja kapasiteetin lisääminen ovat avainasemassa asianmukaisen jätehuollon varmistamisessa ja merenkulun turvallisuuden parantamisessa.

(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 259/93, annettu 1. helmikuuta 1993, Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta, EYVL L 30, 6.2.1993.