KIRJALLINEN KYSYMYS P-2007/00

esittäjä(t): Reinhold Messner (Verts/ALE) komissiolle

(16. kesäkuuta 2000)

Aihe: Milanon Malpensan lentoaseman lentoliikenteen vaikutukset

Lokakuusta 1998 alkaen Milanon Malpensan lentoaseman liikenne kasvoi huomattavasti, koska muiden lentoasemien(1) (erityisesti Milanon Linaten) lentokiintiöitä siirrettiin sinne ja koska uusienkin lentojen määrää lisättiin, mikä oli mahdollista lentoaseman laajenemisen ansiosta. Malpensan lentoasemalla on lupa enintään 12 miljoonaa matkustajaa vastaavaan liikenteeseen vuodessa(2). Vuoden 1993 TEN-hankkeella (Euroopan laajuiset verkot) Malpensaa laajennettiin ja se muutettiin point-to-point-lentoasemasta liikenteen solmukohdaksi (hub). Liikenteen ennustettiin kasvavan jopa 24 miljoonaan matkustajaan ja 1 250 000 tonniin rahtia vuodessa, mikä on selvä muutos alkuperäiseen vuoden 1987 tilanteeseen verrattuna ja siis antaa aihetta direktiivin 85/337/ETY(3) mukaiseen ympäristövaikutusten arviointiin. Komissio esti 25. lokakuuta 1998 esitetyn suunnitelman siirtää koko Linaten liikenne Malpensaan. Linaten kautta kulkee tällä hetkellä kolmasosa liikenteestä (5,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa), ja loput kaksi kolmasosaa (11 miljoonaa matkustajaa vuodessa) lisättynä entisiin 67 miljoonaan ovat nostaneet Malpensan liikenteen 1718 miljoonaan matkustajaan vuodessa. Tämä on voimassa olevan lainsäädännön törkeää rikkomista, sillä siinä nimenomaan edellytetään ympäristövaikutusten arviointia myös laajennusten osalta. Arviointi aloitettiin heinäkuussa 1998, mutta sitä ei vielä ole saatettu päätökseen. Italian hallitus yritti kiistää näiden numeroiden näyttämät todisteet keskusteluissaan komission kanssa ja määräsi samanaikaisesti lopunkin liikenteen siirtämisestä Linatesta Malpensaan 25. lokakuuta 1999 alkaen(4). Tätä päivämäärää on nyttemmin lykätty, koska Milanon kaupunki menestyksekkäästi pyysi liikenteen säilyttämistä Linatessa, ja ympäristöministeriö(5) ilmaisi suhtautuvansa kielteisesti SEA:n(6) esittämään ympäristövaikutusten arviointiin, joka tuki lentojen määrän lisäämistä. Pääministeri D'Alema teki 13. joulukuuta 1999 päätöksen, jossa ei oteta asianmukaisesti huomioon ympäristöministeriön asetusta, sitä seurannutta kyseisen toimenpiteen pysäyttämistä komission toimesta eikä myöskään liikenneministeriön määräystä siirtää osa lennoista(7). Tätä määräystä vastaan lentoyhtiöt ovat vedonneet viitaten erityisesti kilpailusäännösten rikkomiseen.

Eikö komissio katso, että koska direktiiviä 85/337/ETY on selvästi rikottu, määräykset matkustaja- ja rahtiliikenteen lisäämisestä nykyisin sallitun määrän (12 miljoonaa matkustajaa ja 300 000 tonnia rahtia vuodessa) yläpuolelle on jäädytettävä, kunnes ympäristövaikutusten arviointimenettelyn edellyttämät toimet on asianmukaisesti ja kokonaisuudessaan suoritettu?

(1) Ks. liikenneministeriön asetukset, 5.7.1996, n:o 46-T ja 23.10.1997, n:o 57-T.

(2) Ks. liikenneministeriön asetus n:o 903/1987.

(3) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

(4) Ks. liikenneministeriön asetus, 9.10.1998, n:o 101-T.

(5) Ks. ympäristöministeriön asetus, 25.11.1999.

(6) Lentoasemaa hallinnoiva yhtiö.

(7) Ks. liikenneministeriön asetus, maaliskuu 2000.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(20. heinäkuuta 2000)

Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan (lentoaseman infrastruktuuria koskevaan) hankkeeseen ei ole tehty merkittäviä muutoksia(1) sen hyväksymisen jälkeen vuonna 1987 (jolloin direktiiviä ei vielä sovellettu jäsenvaltioissa). Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY mukaan ympäristövaikutusten arvioinnin suorittamista voidaan vaatia vasta sitten, kun tietyt lentoaseman infrastruktuuriin liittyvät vaiheet on toteutettu(2).

Malpensan lentoaseman muuttuminen liikenteen solmukohdaksi vuonna 1993 ei johtunut infrastruktuureissa tapahtuneista muutoksista. Matkustaja- ja rahtilentoliikenteen kasvua ei voida pitää direktiivin 85/337/ETY soveltamisalaan kuuluvana hankkeena, minkä vuoksi ympäristövaikutusten arvioinnin suorittaminen ei ole tarpeen.

Jäsenvaltiot voivat yhteisön lainsäädännön nojalla soveltaa omaa lainsäädäntöään, jonka säännökset ja määräykset menevät pidemmälle kuin yhteisön direktiivin säännökset, kunhan kansallinen lainsäädäntö ei ole ristiriidassa muun yhteisön lainsäädännön kanssa.

(1) Direktiivissä 85/337/ETY hankkeella tarkoitetaan rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista tai muuta luonnonympäristöön ja maisemaan kajoamista mukaan lukien maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen (1 artikla).

(2) Direktiivin 85/337/ETY 2 artiklan 1 kohta.