KIRJALLINEN KYSYMYS P-1874/00 esittäjä(t): Michiel van Hulten (PSE) komissiolle. Yhteisön elintarvikeapu Venäjälle.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0139 - 0140



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1874/00 esittäjä(t): Michiel van Hulten (PSE) komissiolle (6. kesäkuuta 2000) Aihe: Yhteisön elintarvikeapu Venäjälle 1. Onko komissio tietoinen NRC Handelsblad -lehdessä 27. toukokuuta 2000 ilmestyneestä artikkelista, jossa todetaan venäläisten syyttävän EU:ta sikojen kuolemasta? 2. Pitääkö paikkansa artikkelissa mainittu tieto, jonka mukaan ranskalaisen ja saksalaisen lihan varastointi Jaroslavin kaupungin teurastamossa johti siihen, että aiemmin tänä vuonna kaupungissa ei ollut riittävästi varastointitilaa paikallisten sikatilojen sioille ja että sen seurauksena tuhannet siat kuolivat Venäjällä? 3. Onko komissio yhtä mieltä Moskovan vt. asiainhoitajansa kanssa, että yhteisön 500 miljoonan dollarin arvoinen apupaketti ei vääristänyt Venäjän markkinoita? Jos vastaus on myönteinen, voiko komissio esittää numerotietoja kantansa tueksi? 4. Mihin tietoihin perustuu Moskovan vt. asiainhoitajan lausunto, jonka mukaan EU:n elintarvikeapu Venäjälle pelasti tuhansien lasten hengen? 5. Jakaako komissio Venäjällä toimivan alankomaalaisen lihakauppiaan käsityksen, jonka mukaan EU:n elintarvikeapu aiheuttaa hintapaineita Venäjällä ja että kyse on EU:n ja Yhdysvaltojen harjoittamasta ylijäämiensä polkumyynnistä? 6. Onko komissio valmis tutkimaan, mitä seurauksia EU:n elintarvikeavulla on Venäjän sianlihan markkinoihin? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (30. kesäkuuta 2000) Komissio ei myönnä oikeutetuksi NRC Handelsbladissa esitettyä arvostelua, johon arvoisa parlamentin jäsen kysymyksessään viittaa. Neuvosto hyväksyi elintarvikeapuohjelman joulukuussa 1998 Venäjän hallituksen pyydettyä apua. Vuoden 1998 huonon sadon ja talouskriisin vuoksi Venäjän hallitus pelkäsi, että Venäjän eri alueilla ilmenisi ruokapulaa ja spekulatiivisia hinnankorotuksia talvella 1998 ja keväällä 1999. Näiden välttämiseksi tarvittiin elintarvikkeiden huomattavan suurta tuontia. Elintarvikeapua jaettiin Venäjän federaation 89 alueesta yli 50:lle, ja yhteisön ja Yhdysvaltain elintarvikeapuohjelmilla (joiden yhteismäärä oli noin 5 miljoonaa tonnia) oli merkittävä vaikutus elintarvikepulasta selviämiseen. Apuohjelmien vaikutuksesta useimpien elintarvikkeiden hinnat nousivat vähitellen, ei äkillisesti, kuten oli pelätty. Ennen kriisiä noin 85 prosenttia yhteisön Venäjän federaatioon suuntautuneesta elintarvikeviennistä (pääasiassa naudan- ja sianlihaa) jäi Moskovaan ja Pietariin ja näiden kahden kaupungin ympäristöön. Nämä alueet nimen omaan suljettiin EU:n elintarvikeohjelman ulkopuolelle, jotta vältettäisiin markkinahäiriöt vakiintuneilla vientimarkkinoilla. Elintarvikkeiden myynnistä kertyneet tuotot käytetään eläkerahastojen kartuttamiseen (80 %) ja muihin ensiarvoisen tärkeiksi katsottuihin sosiaalisiin tarkoituksiin (20 %). Tämän ansiosta eläkerahasto kykeni selviytymään kaikista rästeistä ja antamaan välttämättömän toimeentulon kaikkein huonoimmassa asemassa oleville. Kokonaismyyntituottoja kertyy kaikkiaan noin 7 400 miljoonaa ruplaa (274 miljoonaa euroa), ja yleisesti myönnetään, että tuotto on oikein kohdennettu hyödyttämään kaikkein vähäosaisimpia. Jaroslavliin oli yhteisön ohjelman puitteissa kaavailtu toimitettavaksi 5 000 tonnia sianlihaa, mutta sinne toimitettiin vain 2 413 tonnia. Kolme alueella toimineesta neljästä lihanjalostuslaitoksesta teki vararikon ennen yhteisön lihatoimituksia, mikä osoittaa paikallisen tuotannonalan jo tuolloin olleen vakavissa vaikeuksissa. Venäjän viranomaiset vastasivat kokonaan lastin purkamisesta sekä maan sisäisistä kuljetuksista, jakelusta ja varastoinnista. Markkinahäiriöiden pääasiallisin syy lienee kuitenkin ollut, että alueelta poistui kolme jalostuslaitosta, ei niinkään se, että kylmävarastoissa oli yhteisön toimittamia elintarvikkeita. Varastoinnin osalta komissio katsoo, että yhteisöohjelman tarpeisiin käytettiin kaiken kaikkiaan häviävän pientä osaa (yksityisten ja valtion) kokonaisvarastointikapasiteetista. Maataloustuotteiden toimittamisesta Venäjän federaatiolle koskevasta ohjelmasta 17 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98(1) mukaisesti ohjelmaa arvioinnin tekee riippumaton taho. Neuvostolle on jo esitetty arvioijien antama välimietintö, ja se lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja sen sihteeristölle. Lopullinen mietintö valmistuu lähiaikoina. (1) EYVL L 349, 24.12.1998.