ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2054/01 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Maahanmuuttajien integroimiseen tähtäävät ohjelmat.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0171 - 0172



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2054/01 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (13. heinäkuuta 2001) Aihe: Maahanmuuttajien integroimiseen tähtäävät ohjelmat Jäsenmaissa on käynnistetty useita erilaisia ohjelmia, joiden tarkoituksena on edistää maahanmuuttajien integroitumista uuden kotimaansa yhteiskuntaan. Valitettavan usein maahanmuuttajat kokevat kuitenkin, että ohjelmat hyödyttävät vain niitä järjestäviä maan oman väestön jäseniä; edes ohjelmien toteutusta ei ole useinkaan annettu maahanmuuttajien tehtäväksi. Onko selvitetty, missä määrin maahanmuuttajien integroimiseen tähtäävissä ohjelmissa on onnistuttu? Missä maissa on saatu parhaita tuloksia kotouttamisessa ja mitkä tekijät ovat onnistumiseen vaikuttaneet? Onko selvitetty ohjelmien ja niihin liittyvän koulutuksen ym. liiketaloudellista arvoa ja mahdollisuutta antaa tällainen liiketoiminta maahanmuuttajien vastuulle? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (12. syyskuuta 2001) Maahanmuuttajien kotouttaminen kuuluu vastaanottajajäsenvaltiolle. Siksi komissio ei ole tarkastellut järjestelmällisesti kotouttamiseen tähtääviä ohjelmia. Antamassaan tiedonannossa 11. heinäkuuta 2001 yhteisön maahanmuuttopolitiikkaan sovellettavasta avoimen koordinaation menetelmästä(1) komissio teki ehdotuksia maahanmuuttopolitiikkaa koskeviksi EU:n suuntaviivoiksi. Suuntaviivassa 6 kehitetään kattavaa kotouttamispolitiikkaa jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille. Neuvoston hyväksyttyä suuntaviivan jäsenvaltioita pyydetään esittämään kansallinen toteuttamissuunnitelma, jossa mm. luodaan tarvittavat puitteet kaikkien asianomaisten toimijoiden, maahanmuuttajat mukaan luettuina, osallistumiselle. Avoimen koordinaation menetelmän avulla komissio saa jatkossa tietoa maahanmuuttajien kotouttamiseen tähtäävien ohjelmien tuloksista ja niiden onnistumisen avaintekijöistä sekä maahanmuuttajien osallistumisesta näiden ohjelmien suunnitteluun ja toteuttamiseen. Komissio aikoo tehdä vuonna 2002 ehdotuksia, joilla luodaan toimintaohjelma maahanmuuttajien kotouttamisen edistämiseksi. Edellyttäen että ohjelma hyväksytään ja sille myönnetään tarvittavat resurssit, arvoisan kysyjän ehdotus otetaan huomioon tarkasteltaessa tuettavia toimintoja. (1) KOM(2001) 387 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1586/01

esittäjä(t): Cecilia Malmström (ELDR) komissiolle

(1. kesäkuuta 2001)

Aihe: Unkarin ympäristölainsäädäntö

Jäte- ja jätevesihuollon aiheuttamien hälyttävien uhkien lisäksi sosialismin jälkeisessä Unkarissa on tuntemattomampikin uhka ympäristölle. Kiinteistökaupan vilkastuminen, joka seurasi mahdollisuutta päästä Euroopan unionin jäseneksi, on kiihdyttänyt uudisrakentamista. Tämä rakentaminen tuhoaa jäljellä olevat viheralueet, lisää liikennettä, saastuttaa ilmaa, vaarantaa lähellä olevia vanhoja rakennuksia ja uhkaa yleistä terveyttä erityisesti Budapestissa ja sen ympäristössä mutta myös muualla. Koska asianmukaisia ympäristöä koskevia säännöksiä ei ole, monien kunnallisvirkamiesten on todettu sallivan ympäristön tuhoamisen tavalla, jota ei sallittaisi EU:n jäsenvaltioissa. Tietojen mukaan korruptiolla on tärkeä rooli rakennuslupien myöntämisessä.

Ympäristönsuojelu on yksi Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden jäsenyysneuvottelujen avainkysymyksistä. Vaikka neuvottelut Unkarin kanssa ovat jo pitkällä, jäljellä tuntuu yhä olevan suuria ongelmia rakentamista ja viheralueiden käyttöä koskevan ympäristölainsäädännön kanssa. On erittäin tärkeää, että Euroopan unioni auttaa Unkaria parantamaan ympäristölainsäädäntöään ja hallintojärjestelmänsä kykyä panna täytäntöön EU:n säännöstöä.

Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että Unkarin ympäristölainsäädäntö noudattaa EU:n säännöstöä ja tukeakseen Unkaria sen ympäristölainsäädännön kehittämisessä EU:n jäsenvaltioiden ympäristölainsäädäntöä vastaavaksi?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(19. heinäkuuta 2001)

Liittymistä valmistelevan strategian osana Unkarin hallitus valmistautuu maan EU-jäsenyyteen. Tässä yhteydessä eri aloja kuten ympäristöä koskevaa lainsäädäntöä yhdenmukaistetaan yhteisön säännöstöä vastaavaksi. Komissio seuraa kehitystä tarkkaan eri välineiden avulla (Eurooppa-sopimuksella perustetut elimet, liittymisneuvottelut), ja Unkaria kehotetaan vauhdittamaan ponnistuksiaan tarpeen mukaan. Viimeksi Unkarissa pidetyssä assosiaatiokomitean kokouksessa maan hallitusta kehotettiin tarkastelemaan ympäristönsuojeluvaatimusten sisällyttämistä kaikkiin politiikan aloihin, jotta edistettäisiin paremmin maan kokonaisvaltaista kestävää kehitystä.

Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman ongelman osalta on todettava, ettei unionin tasolla ole voimassa erityistä lainsäädäntöä viheralueiden säilyttämisestä kaupungeissa.

Kaupunkisuunnittelua koskevat päätökset kuuluvat näin ollen Unkarin viranomaisten vastuulle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2104/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) ja Arlindo Cunha (PPE-DE) komissiolle. Kalatalouden rakennevälineet ja tulovero Portugalissa.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0185 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2104/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) ja Arlindo Cunha (PPE-DE) komissiolle (13. heinäkuuta 2001) Aihe: Kalatalouden rakennevälineet ja tulovero Portugalissa Alusten omistajat niin Portugalissa kuin muissakin jäsenvaltioissa ovat saaneet yhteisön peräkkäisistä tukikehyksistä maksettavia tukia kalastusalusten romuttamiseen, käytöstä poistamiseen, uudelleenvarusteluun, nykyaikaistamiseen ja rakentamiseen. Näiden tukien tavoitteena on kalastuslaivaston nykyaikaistaminen. Kuten tiedetään, myös jäsenvaltion on osallistuttava tällaiseen yhteisrahoitukseen. Teollisten kalastusalusten omistajien yhdistys on kuitenkin ilmoittanut, että Portugalin veroviranomaiset ovat määrittäneet nämä tuet veronalaiseksi tuloksi. Näin ollen Portugalin valtio ei pelkästään osallistu rahoitukseen, vaan itse asiassa myös hyötyy nettomääräisesti hankkeen kokonaisrahoitukseen osallistumisesta. Mikä on komission kanta tähän käytäntöön, jota Portugalin veroviranomaiset harjoittavat kalastuslaivaston nykyaikaistamiseen tarkoitetun yhteisön tuen yhteydessä? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (27. syyskuuta 2001) Arvoisien parlamentin jäsenten esittämän kysymyksen mukaan Portugalin veroviranomaiset soveltavat yhteisön tukikehyksen osana kalastuslaivaston rakenneuudistukseen myönnettäviin tukiin kollektiivista tuloveroa (IRC). Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 32 artiklan 1 kohdan viidennessä alakohdassa säädetään selkeästi, että rahastoista maksettaviin osuuksiin ei saa kohdistua vähennyksiä, pidätyksiä tai lisäkustannuksia, jotka vähentäisivät näitä kokonaisuudessaan maksettavia määriä. Kyseisessä säännöksessä vahvistettu periaate ei kuitenkaan sulje pois mahdollisuutta sisällyttää nämä yhteisön maksamat määrät kyseisen veron perusteeseen siinä tapauksessa, että vero kannetaan verovelvollisten kokonaistulosta eikä pidätyksenä, jota sovelletaan erityisesti tai pääasiallisesti yhteisön rahoitusosuuksiin. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1729/01 esittäjä(t): Andrew Duff (ELDR) komissiolle. Kypros.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0090 - 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1729/01 esittäjä(t): Andrew Duff (ELDR) komissiolle (14. kesäkuuta 2001) Aihe: Kypros Miten komissio aikoo ottaa huomioon Kyproksen turkkilaisten näkemykset laatiessaan tämän vuoden kertomuksen Kyproksen tasavallan kanssa käytävien liittymisneuvottelujen etenemisestä? Günter Verheugenin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1728/01 ja E-1729/01 (25. heinäkuuta 2001) Komissio kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan sen Kyproksen tasavallan jäsenyyshakemuksesta antaman lausunnon(1) esipuheeseen. Kysymystä hakemuksen lainmukaisuudesta käsitellään yksityiskohtaisesti lausunnon sivuilla 7-10. Laatiessaan vuoden 2001 määräaikaiskertomusta komissio aikoo soveltaa Kyproksen pohjoisosan tarkastelussa samaa lähestymistapaa kuin edellisinäkin vuosina ja kehottaa parlamentin jäsentä tutustumaan tältä osin vuoden 2000(2) kertomuksen 1.3 kohtaan. (1) KOM(93) 313 lopullinen. (2) KOM(2000) 702 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1979/01 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle. Gibraltarissa työskennelleiden espanjalaisten eläkkeet.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0150 - 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1979/01 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle (5. heinäkuuta 2001) Aihe: Gibraltarissa työskennelleiden espanjalaisten eläkkeet Vuoden 1990 jälkeen noin 9 000 eläkeläisen, jotka ovat työskennelleet Gibraltarissa, eläkkeet eivät ole nousseet lainkaan, huolimatta kuluttajahintaindeksin vuosittaisesta noususta ja kyseisten eläkeläisten protesteista. Asetuksilla (ETY) 1408/71(1) ja 574/72(2) sovitetaan yhteen jäsenvaltioiden erilaisia sosiaaliturvajärjestelmiä. Työeläkkeitä koskevat perussäännöt asetuksessa 1408/71 ovat ensinnäkin etuuksien maksaminen sen lainsäädännön mukaan, jonka alaisuudessa työntekijä on ollut, ja toiseksi etuuksien laskemismenetelmä, joka perustuu kunkin lainsäädännön alaisuudessa vietettyyn aikaan, ja lopuksi oikeus siirtää vanhuuseläke-etuus tai -etuudet kaikkialle EU:n alueelle. Voiko komissio pyytää tätä asiaa koskevia tietoja toimivaltaisilta viranomaisilta? Voiko komissio tarkistaa, rikotaanko sosiaaliturvaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä? (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. (2) EYVL L 74, 27.3.1972, s. 1. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-1962/01, E-1979/01 ja E-2033/01 (4. syyskuuta 2001) Arvoisa parlamentin jäsen tiedusteli komission kantaa ongelmiin, joita monilla Gibraltarilla ennen työskennelleillä eläkkeensaajilla on. Kyseiset eläkeläiset valittavat, ettei heidän eläkkeitään ole tarkistettu vuoden 1990 jälkeen vaan ne ovat pysyneet samansuuruisina. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle tarkastelevansa parhaillaan kyseistä asiaa yhteisön lainsäädännön valossa ja erityisesti yhdenvertaisen kohtelun periaatteen osalta, josta säädetään asetuksen (ETY) N:o 1408/71(1) 3 artiklassa, ja asetuksen 10 artiklan valossa, jossa säädetään asumista koskevasta edellytyksestä luopumisesta eläkkeiden laskemisessa ja maksamisessa. Lisäksi komissio on valituksen tarkastelua varten pyytänyt Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia toimittamaan yksityiskohtaisia tietoja Gibraltarin eläkkeiden tarkistusjärjestelmästä ja tiedustellut heidän näkemystään siitä, onko järjestelmä yhteisön lainsäädännön mukainen. Komissio tiedottaa arvoisalle parlamentin jäsenelle myöhemmin asiaan liittyvistä jatkotoimista. (1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14. kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71, EYVL L 149, 5.7.1971, ja asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21. maaliskuuta 1972 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 574/72, EYVL L 74, 27.3.1972, (saatettu ajan tasalle 2. joulukuuta annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, EYVL L 28, 30.1.1997).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1685/01 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle. CEMT-lupien jakaminen kilpailua rajoittavalla tavalla.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0077 - 0078



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1685/01 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle (14. kesäkuuta 2001) Aihe: CEMT-lupien jakaminen kilpailua rajoittavalla tavalla 1. Mitä mieltä komissio on CEMT-järjestelmästä Euroopan unionin laajentumisen kannalta? 2. Mitä mieltä komissio on siitä, että suuria määriä CEMT-lupia myönnetään muutamalle harvalle Itä-Euroopan liikenteenharjoittajalle? 3. Mitä mieltä komissio on siitä, että CEMT-luvasta on kehittynyt järjestelmällisesti kilpailua vääristävä väline? Lupamenettelyhän otettiin alunperin käyttöön neuvoston päätöslauselman perusteella ja sen oli tarkoitus tukea vapauttamista. 4. Mitä mieltä komissio on uusien kuljetusliikkeiden yhtäläisistä mahdollisuuksista päästä markkinoille, kun nykyistä CEMT-lupien myöntämiskäytäntöä jatketaan? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (3. syyskuuta 2001) 1. Euroopan liikenneministerikonferenssi (CEMT) ei kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan, ja luvista päättävät CEMT:n jäsenmaat eivätkä yhteisön elimet. Koska nykyisillä hakijamailla on tulevaisuudessa vapaa pääsy markkinoille, niiden tieliikenteenharjoittajat eivät enää tarvitse silloin CEMT-lupia toimintaansa yhteisön laajentuneilla markkinoilla, ja ne käyttävät lupia vain kuljetuksiin niiden CEMT-maiden välillä, jotka eivät ole yhteisön jäseniä. 2. CEMT-luvissa ei ole suuria kiintiöitä, ja niiden rajallisen määrän vuoksi vain suhteellisen pieni määrä niin Länsi-, Keski- ja Itä-Euroopan maiden liikenteenharjoittajia pystyy niiden turvin tekemään CEMT-maiden välisiä kuljetuksia koko vuoden. 3. On totta, että CEMT-lupiin perustuvia kuljetuksia tehdään kilpailuolosuhteissa, jotka kaikissa CEMT:n 40 jäsenmaassa eivät vastaa toisiaan. Lupien väärinkäyttö (esimerkiksi kabotaasikuljetuksissa) taas johtaa kilpailun vääristymiseen. Lupien käytön tosiasiallinen valvonta kuuluu CEMT-maiden toimivaltaisille viranomaisille. 4. Myönnettyjen lupien määrä kasvaa säännöllisesti, vaikkakin heikosti, ja kuljetusliikkeille jaettavista luvista päättävät CEMT:n jäsenmaiden toimivaltaiset viranomaiset vuosittain, joten on erittäin luultavaa, että lupia saavat uudetkin kuljetusliikkeet.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1573/01 esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) neuvostolle. Alppijoukot Euroopan unionin sotilaallisissa rakenteissa.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0055 - 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1573/01 esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) neuvostolle (1. kesäkuuta 2001) Aihe: Alppijoukot Euroopan unionin sotilaallisissa rakenteissa Italian alppijoukot ovat kautta aikojen olleet erittäin erikoistunut yksikkö, ja vuosien varrella joukot ovat osoittautuneet erittäin hyödyllisiksi myös Euroopan ulkopuolisissa rauhantoimissa. Lisäksi ne ovat toimineet huomattavan tehokkaasti suurten luonnonkatastrofien yhteydessä siviilisuojelun alalla. Edelliseen vedoten kysyn neuvostolta, - onko Euroopan unionissa olemassa teknistä arviota Italian alppijoukkojen tehokkuudesta tai niiden mahdollisesta valinnasta osaksi Euroopan unionin sotilaallisia rakenteita? - harkitaanko näiden erikoisjoukkojen käyttöä Euroopan unionin sotilaallisiin rakenteisiin kuuluvien muiden erikoisyksikköjen vuoristokoulutuksessa ja erityisesti alppikoulutuksessa? Vastaus (8. lokakuuta 2001) 1. Teknisten arvioiden tekeminen Italian alppijoukkojen tai muiden erikoisjoukkojen tehokkuudesta ei kuulu Euroopan unionille. Jäsenvaltioiden tehtävänä on päättää, mitä joukkoja Helsingin yleistavoiteluetteloon otetaan, sekä huolehtia niiden tehokkuudesta. Yksittäisten yksiköiden tosiasiallinen toimintakyky on joukon muodostamiseen vaikuttava tekijä. 2. Päätös siitä, tarjotaanko muiden maiden joukoille vuoristokoulutusta, kuuluu Italian viranomaisille, ja muiden maiden tehtävä on päättää, pyydetäänkö tällaista koulutusta tai otetaanko sitä vastaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1753/01

esittäjä(t): Paul Lannoye (Verts/ALE) komissiolle

(15. kesäkuuta 2001)

Aihe: Köyhdytetty uraani

Köyhdytettyä uraania syntyy sivutuotteena uraanin rikastamisessa, joka on yksi ydinteollisuuden perustoiminnoista. Tästä syystä köyhdytettyä uraania on direktiivin N:o 96/29/Euratom(1) ja erityisesti sen 5 artiklan nojalla pidettävä radioaktiivisena aineena tai radioaktiivisena jätteenä.

Voiko komissio ilmoittaa, mitkä toimet, joissa käytetään köyhdytettyä uraania, ovat ennen edellä mainitun direktiivin hyväksymistä, voimassa olleen direktiivin N:o 80/836/Euratom nojalla, johtaneet ilmoituksen tekemiseen tai luvan myöntämiseen unionissa?

(1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13. toukokuuta 1996 annetussa uudessa neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom(1) säädetään todellakin, että köyhdytetty uraani kuuluu 2 artiklan 1 kohdan mukaisten toimintojen soveltamisalaan, ja siihen sovelletaan siten 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä toimintojen ilmoitusvelvollisuutta tai 4 artiklan 1 kohdassa säädettyä toimintojen ennakkolupaa tai tarvittaessa 5 artiklan 1 kohdassa säädettyä uraanin tai köyhdytettyä uraania sisältävien, näistä toiminnoista aiheutuvien aineiden loppusijoitusta, kierrätystä tai uudelleenkäyttöä.

Neuvoston 15. heinäkuuta 1980 annetun direktiivin 80/836/Euratom(2) 3 artiklassa toimintojen ennakkolupaa edellytetään vain kunkin jäsenvaltion määrittelemissä tapauksissa ottaen huomioon mahdolliset vaarat ja muut asian kannalta merkitykselliset näkökulmat.

Vaikka jäsenvaltioiden kuuluu toteuttaa direktiivissä 96/29/Euratom (ja aiemmin direktiivissä 80/836/Euratom) säädetyt ilmoitus- ja lupatoimenpiteet, niillä ei sen sijaan ole velvollisuutta luetteloida ja saattaa komission tietoon näihin toimenpiteisiin alistettuja toimintoja muissa kuin Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan soveltamisalaan kuuluvissa tapauksissa. Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan soveltamisesta 6. joulukuuta 1999 annetussa komission suosituksessa 1999/829/Euratom(3) säädetään, että tämä koskee ydinreaktorien toimintaa, säteilytetyn ydinpolttoaineen jälleenkäsittelyä tai varastointia sekä uraanin U-235-rikastusta, mutta näissä tapauksissa köyhdytettyä uraania esiintyy vain U-235-rikastuksen tai tämän isotoopin halkeamisen jäämänä. Köyhdytetty uraani vaatii 37 artiklaan perustuvan erityisluvan vain, jos sitä käsitellään tai se varastoidaan radioaktiivisena jätteenä toisessa laitoksessa. Köyhdytetyn uraanin kierrätys tai uudelleenkäyttö polttoainekierron ulkopuolella ei kuulu 37 artiklan soveltamisalaan.

Komissiolla ei siis ole tietoja perusnormien soveltamisesta köyhdytettyyn uraaniin jäsenvaltioissa ennen direktiivin 96/29/Euratom voimaantuloa (13. toukokuuta 2000) eikä sen jälkeen.

(1) EYVL L 159, 29.6.1996.

(2) EYVL L 246, 17.9.1980.

(3) EYVL L 324, 16.12.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0881/01 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle. Laserosoittimet.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0016 - 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0881/01 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle (27. maaliskuuta 2001) Aihe: Laserosoittimet Ymmärtääkseni laserit luokitellaan Yhdysvalloissa hieman eri tavoin kuin Euroopan unionissa. Amerikkalaisessa lasereita koskevassa kansallisessa standardissa on kuusi luokkaa, ja luokkien jaotteluperiaate eroaa eurooppalaisesta standardista. Tämä on aiheuttanut joitakin merkintää koskevia ongelmia. Joissain tapauksissa amerikkalaiset II-luokan laserit luokiteltaisiin eurooppalaisen standardin mukaan IIIA-luokkaan. Laserosoittimissa käytetään yleensä II-luokan lasereita, jotka tarjoavat aiottuun tarkoitukseen sopivan kantomatkan ja tehon. Kun amerikkalaisen standardin mukaisesti luokiteltuja ja merkittyjä laserosoittimia tuodaan Euroopan unioniin, ne on voitu luokitella väärin ja siten myös merkitä väärin. Mihin toimiin on ryhdytty tai aiotaan ryhtyä sen takaamiseksi, että Euroopan unioniin tuotavat osoittimet merkitään Euroopan unionin standardien mukaisesti? David Byrnen komission puolesta antama täydentävä vastaus (3. syyskuuta 2001) Komissio on perehtynyt kysymykseen laserosoittimien turvallisuudesta kiireellisiä asioita käsittelevän komitean avustamana yleisestä tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin 92/59/ETY(1) mukaisesti. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten markkinoidenvalvontaviranomaisten kanssa sovittiin, että markkinoille ei saa saattaa laserosoittimia, jotka on tarkoitettu tai jotka todennäköisesti joutuvat muuhun kuin ammattikäyttöön ja jotka kuuluvat eurooppalaisen standardin EN 60825 mukaiseen luokkaan III tai sitä ylempään luokkaan. Vertailu amerikkalaiseen standardiin osoittaa, että luokkien I ja II laserosoittimien eurooppalaisessa ja amerikkalaisessa luokittelussa ei ole ratkaisevia eroja. Nämä luokat ovat turvallisia kohtuudella ennakoitavissa käyttöolosuhteissa, erityisesti tutkittaessa sarveiskalvorefleksin toimintaa. Jäsenvaltiot eivät myöskään ole raportoineet tähän liittyvistä ongelmista. Tuotemerkintä saattaa aiheuttaa ongelmia, jos laserosoittimet luokitellaan väärin standardeja virheellisesti sovellettaessa. Jäsenvaltiot tiedostavat ongelmat ja ovat ilmoittaneet ryhtyvänsä tarvittaessa vaadittaviin toimenpiteisiin. Kansainvälinen sähkötekniikan toimikunta (IEC) hyväksyi äskettäin standardin IEC 60825 muutoksen, jolla aloitetaan uusi luokitus. Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea Cenelec on päättänyt liittää tämän muutoksen asianomaiseen eurooppalaiseen standardiin. Yhdysvaltojen viranomaiset ovat todenneet aikovansa mahdollisuuksien mukaan saattaa laserosoittimiin Yhdysvalloissa sovellettavat vaatimukset yhdenmukaisiksi uuden kansainvälisen standardin kanssa. Komissio odottaa sen vuoksi asiassa päästävän lähitulevaisuudessa kansainvälisesti yhtenäisempään käytäntöön. (1) EYVL L 228, 11.8.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2506/01 esittäjä(t): Francesco Speroni (TDI) komissiolle. Henkilöllisyystodistukset.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0246 - 0246



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2506/01 esittäjä(t): Francesco Speroni (TDI) komissiolle (7. syyskuuta 2001) Aihe: Henkilöllisyystodistukset Schengenin sopimuksen mukaan sopimukseen kuuluvien maiden rajat on mahdollista ylittää ilman voimassa olevaa henkilöllisyystodistusta. Schengen-alueen maissa liikkuvia kansalaisia saatetaan kuitenkin toisinaan pyytää esittämään henkilöllisyystodistus. Kyseisissä maissa ei kuitenkaan ole voimassa henkilöllisyystodistuksia koskevaa yhdenmukaista lainsäädäntöä, ja joissakin maissa hyväksyttäviä asiakirjoja (kuten ajokortti, aseenkantolupa tai jonkin ammattiliiton jäsenkortti) ei taas hyväksytä toisissa maissa henkilöllisyystodistuksiksi. Tästä seuraa toisinaan väärinkäsitysten ja ongelmien lisäksi jopa rangaistuksia. Joissakin tapauksissa on vaikeaa tai jopa mahdotonta saada yleisesti hyväksyttävää asiakirjaa, kuten henkilötodistusta, jota esimerkiksi Belgian viranomaiset eivät myönnä Belgiassa asuville ulkomaalaisille, vaikka nämä olisivat unionin kansalaisia. Voisiko komissio ilmoittaa tarkalleen, mitkä asiakirjat hyväksytään henkilöllisyystodistuksiksi eri jäsenvaltioissa? Voisiko komissio edistää henkilöllisyystodistuksia koskevan yhdenmukaisen lainsäädännön luomista? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (26. syyskuuta 2001) Vaikka henkilötarkastukset Euroopan unionin sisärajoilla loppuvatkin, se ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita vaatimasta lainsäädäntönsä mukaista asiakirjojen hallussapitoa, mukana pitämistä ja esittämistä. Yhteisön oikeuden mukaan Euroopan unionin kansalaisilla tulee olla voimassaoleva henkilökortti tai passi.(1) (1) Neuvoston direktiivi 68/360/ETY, annettu 15 päivänä lokakuuta 1968, jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta - EYVL L 257, 19.10.1968.