KIRJALLINEN KYSYMYS E-1564/98

esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle

(20. toukokuuta 1998)

Aihe: Crédit Lyonnais

Eikö komissio ylitä toimivaltansa kyseenalaistaessaan Ranskan hallituksen ja Crédit Lyonnais'n päätökset toteuttaa valtion tuen hyvitykset, jotka ovat tarpeen kilpailusääntöjen noudattamisen varmistamiseksi?

Komission tehtävä on valvoa korvausten määrää ja niiden tosiasiallista suorittamista, mutta sillä ei ole niiden toteuttamismenetelmää koskevaa päätösvaltaa. On hämmästyttävää, että komissio vaatii Crédit Lyonnais'tä luopumaan Euroopan pankkiverkostaan, mikä käytännössä tarkoittaa pankin toiminnan päättymiseen johtavaa rakenteen pirstomista, kun komission pitäisi päinvastoin pyrkiä säilyttämään tämä rakenne. Tämä on paitsi vakiintunut oikeuskäytäntö asiassa, myös keskeisen tärkeää työpaikkojen säilyttämiseksi.

Eikö komissio toimi vastoin yhtä Euroopan unionin pääperiaatteista vaatiessaan yrityksen yksityistämistä ja pyrkiessään jopa sanelemaan, miten se olisi toteutettava, vaikka EY:n perustamissopimuksessa sanotaan selvästi, että yritysten pääoma voi olla julkista tai yksityistä ja että yhteisön toimielimillä ei ole päätösvaltaa asiassa?

Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin P-1550/98 ja E-1564/98

(8. kesäkuuta 1998)

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan nojalla yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa(1) komissio täsmensi perusteet, joiden mukaisesti se voi katsoa vaikeuksissa oleville yrityksille myönnetyn tuen soveltuvan yhteismarkkinoille (kuten Ranskan Crédit Lyonnais'lle myöntämä tuki). Suuntaviivojen mukaan on myös tärkeää, että tukien kilpailijoille aiheuttamia epäedullisia vaikutuksia pyritään lieventämään mahdollisimman paljon. Lisäksi määrätään, että komissio voi asettaa tarpeelliseksi katsomansa ehdot ja velvoitteet esimerkiksi määräämällä tuensaajayrityksen supistamaan liiketoimintaansa. EY:n perustamissopimuksen 155 artiklan nojalla komission, eikä tukea myöntävän jäsenvaltion tehtävänä on perustamissopimuksen 92 artiklan määräysten noudattamisen valvonta ja tässä tapauksessa sellaisten vastikkeiden luonteen ja määrän arviointi, joiden perusteella voidaan katsoa yhteisen edun olevan turvattu.

Tarkasteltavana olevassa tapauksessa Crédit Lyonnais on saanut ainutlaatuisen paljon tukea verrattuna muihin yhteisössä myönnettyihin tukiin, tukea on myönnetty huomattavasti lisää komission vuonna 1995 ja 1996 hyväksymiin tukimääriin nähden ja tuen vääristävät vaikutukset pankkisektorilla ovat merkittävät. Komissio totesi, että yhteisen edun mukaisesti pääasiallisten vastikkeiden, joilla voidaan tasapainottaa tuen Crédit Lyonnais'n kilpailijoille aiheuttamia haittoja, on liityttävä Eurooppaan. Ranskan viranomaiset hyväksyivät tämän lähestymistavan ja esittivät toukokuussa 1998 varsin huomattavat vastikkeet annettavaksi myymällä omaisuutta ja sulkemalla konttoreja pääasiassa Euroopassa. Arvioituaan yrityksen rakenneuudistussuunnitelman komissio tuli siihen tulokseen, että Crédit Lyonnais olisi elinkelpoinen, vaikka annetut vastikkeet täytettäisiin, että tuet oli rajoitettu ehdottomasti välttämättömään ja että Ranskan viranomaisten antamat vastikkeet mahdollistaisivat Crédit Lyonnais'n liiketoiminnan merkittävän supistamisen ja lieventäisivät näin tuen aiheuttamia kilpailunvääristymiä. On lisättävä, että komission harjoittaman jäsenvaltioiden myöntämien valtiontukien valvonnan tarkoituksena ei ole turvata tuensaajayritysten toiminnan jatkuvuutta, vaan varmistaa yhteismarkkinoiden tavanomainen toiminta ilman liiallisia kilpailunvääristymiä.

Komissio totesi, että Ranskan viranomaisten edellisen vuonna 1995 tehdyn komission päätöksen yhteydessä esittämien tavoitteiden mukaisesti viranomaiset sitoutuivat yksityistämään pankin erittäin nopeasti lokakuuhun 1999 mennessä. Komissio on samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, ettei perustamissopimuksella pyritä puuttumaan yritysten omistusoikeusjärjestelyihin, kuten sen 222 artiklassa määrätään. Komissio toteaa kuitenkin, että valtion säännölliset toimenpiteet Ranskan julkisten pankkien hyväksi ovat vääristäneet merkittävästi kilpailua yksityisten pankkien kustannuksella, jotka eivät ole voineet saada vastaavanlaista lähes systemaattista tukea yksityisiltä osakkailtaan. Tällaisessa tilanteessa komissio katsoo, että Crédit Lyonnais'n siirtäminen yksityissektorille edesauttaa sitä, että jatkossa se turvautuu pikemminkin yksityisosakkaihinsa ja markkinoihin saadakseen tarvitsemiaan lisävaroja kuin valtiontukeen, jonka vääristävä vaikutus häiritsee yhteismarkkinoiden tavanomaista toimintaa.

(1) EYVL C 368, 23.12.1994.