FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/186

(2004/C 84 E/0227)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0260/04

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(3. helmikuuta 2004)

Aihe: Blue tongue -tauti — Lazion tuottajien suojeleminen

Italiassa, Espanjassa, Kreikassa ja Ranskassa puhkesi lampaiden blue tongue -tautiepidemia vuonna 2000. Sen seurauksena ryhdyttiin toimiin tämän ”sinikielitaudin” torjumiseksi ja kitkemiseksi.

Tällä hetkellä virasta ei ole todettu esiintyvän Italiassa, joten vuosirokotukset eivät enää ole tarpeen. Näinä vuosina Lazion alue on käyttänyt huomattavasti voimavaroja täyttääkseen yhteisön asettamat velvoitteet ajoissa. Lazion alueen karjankasvattajat ovat kuitenkin huolestuneet siitä, onko järkevää jatkaa eläinten rokotuksia, koska vielä ei ole tieteellistä varmuutta rokotusten vaarattomuudesta. Eräissä tapauksissa viime vuosien pakkorokotukset ovat vahingoittaneet eläimiä, mikä on johtanut tuotannon pienenemiseen, eläinten maidontuotannon vähenemiseen sekä niiden hyvinvoinnin heikkenemiseen tiloilla.

Lisäksi on olemassa todellinen riski siitä, että yli 20 000 karjatilaa Laziossa joutuu kokemaan tuottavuuden jyrkän laskun ja siitä aiheutuvat vakavat sosioekonomiset seuraukset, koska rokotettuja eläimiä ei saa kuljettaa alkuperäiseltä alueelta minnekään ilman todistusta niiden terveydestä.

Voisiko komissio kertoa:

1. Onko sivuvaikutuksista, myös pitkän aikavälin sivuvaikutuksista, tehty tieteellisiä tutkimuksia?

2. Onko se tietoinen rokotusten haitoista?

3. Aikooko se havaittujen haittavaikutusten perusteella tarkistaa nykyisin voimassa olevaa lainsäädäntöä, etenkin direktiiviä 2000/75/EY (1) ja komission päätöstä 2001/783/EY (2)?

4. Mitä rahoitusvälineitä on käytettävissä karjankasvattajien tukemiseksi?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(27. helmikuuta 2004)

Välimeren alueella viime vuosien aikana riehunutta bluetongue-tautiepidemiaa vastaan turvauduttiin rokottamalla. Tätä ei päätetty ilman tarpeellisiin turvatoimiin ryhtymistä.

Tiedekomiteaa kuultiin, käytettyjen rokotteiden vaarattomuus tarkistettiin ja rokotteisiin turvautumisesta päätettiin vasta, kun asiaa oli tarkkaan harkittu asianomaisten kansallisten viranomaisten kanssa.

Rokotuskampanjan tulokset olivat erinomaiset, koska varmistettiin, että riittävän suuri osa viruksen saastuttamilla alueilla olevasta karjasta sai rokotuksen.

Kampanjalla onnistuttiin myös kitkemään sairaus nopeasti Baleaareilta ja vähentämään nopeasti pesäkkeiden lukumäärää Sardiniassa ja muilla alueilla, joita epidemia pahiten koetteli.

Italian viranomaiset ovat säännöllisesti ilmoittaneet komissiolle tuloksista ja asiasta annettiin tyhjentävä esitys Maailman eläintautijärjestön lokakuussa 2003 Taorminassa järjestämässä seminaarissa.

Vaikka Italian viranomaiset ovat saaneet ilmoituksia rokotteen haitallisista vaikutuksista, ne eivät ole olleet merkittäviä verrattuna rokotuksilla saavutettuun hyötyyn.

Sen lisäksi elävien eläinten viruksen saastuttamilta alueilta siirtämistä koskevan päätöksen 2001/783/EY mukaisia toimia on muutettu useaan otteeseen. Viimeksi niitä on muokattu päätöksellä 2004/34/EY (3) rokotusten vuoksi viruksen heikenneen leviämisen huomioon ottamiseksi.

Tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26. kesäkuuta 1990 tehdyssä neuvoston päätöksellä 90/424/ETY (4) annettiin komission käyttöön rahoituskeino, jolla voidaan korvata karjankasvattajille bluetongue-taudin aiheuttamia vahinkoja, ja sen avulla yhteisö on merkittävästi osallistunut kustannuksiin. Tällä hetkellä ainoa varainhoitovuosi, joka on päättynyt, on vuosi 2000, ja sen aikana yhteisön rahoitusosuus oli 11 miljoonaa euroa.

Jäsenvaltiot voivat myös myöntää valtiontukia korvatakseen karjankasvattajille vahingot, jotka ovat aiheutuneet eläinkulkutaudista, jonka ehkäisemiseksi, tarkkailemiseksi ja hävittämiseksi on laadittu yhteisön tai valtion ohjelma tai alueellinen ohjelma. Erityisesti maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen (5) 11.4 akohdan mukaan vahinkoa kärsineiden karjankasvattajien vahingot voidaan korvata jopa 100-prosenttisesti. Näistä tuista on annettava tieto EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Jotkin Italian alueet ovat ilmoittaneet tuista, jotka on myönnetty korvaamaan bluetongue-taudin aiheuttamia vahinkoja.

(1) EYVL L 327, 22.12.2000, s. 74.

(2) EYVL L 293, 10.11.2001, s. 42.

(3) Komission päätös 2004/34/EY, tehty 6 päivänä tammikuuta 2004, päätöksen 2003/828/EY muuttamisesta suojavyöhykkeiltä tehtävien rokotettujen eläinten siirtojen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 5306) EUVL L 7, 13.1.2004.

(4) EYVL L 224, 18.8.1990.

(5) EYVL C 28, 1.2.2000.