ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2751/02 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle. Matkašekit.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0016 - 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2751/02 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle (24. syyskuuta 2002) Aihe: Matkaekit Onko komissio tietoinen siitä, että samalla kun Euro-matkaekkien käyttöä pyritään edistämään turvallisena ja järkevänä tapana kuljettaa mukana lomarahoja, niitä ei voikaan käyttää muutamissa maissa kuten Saksassa tai Mallorcalla? Siellä matkailijat ovat havainneet, että kaupat ja liikelaitokset eivät halua ottaa niitä vastaan väittäen, etteivät ole nähneet niitä aiemmin. Onko komissio lisäksi tietoinen siitä, että jopa ulkomaiset pankit perivät 1820 prosentin provision Euro-matkaekeistä? Voiko komissio ilmoittaa, mikä nykyisin voimassa oleva lainsäädäntö tai mitkä määräykset suojaavat asiakkaita tämänkaltaiselta liikkeiden, pankkien tai jopa postitoimistojen taholta tulevalta kohtelulta, huolimatta siitä että ne neuvovat asiakkaitaan ottamaan matkaekkejä? Katsooko komissio voivansa tutkia asiaa ja ilmoittaa, aikooko se ryhtyä toimiin tässä asiassa? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2002) Matkaekki on tiettyä rahamäärää vastaava yksityinen maksuväline, jonka laskee liikkeeseen rahoituslaitos. Sitä voi käyttää ostosten tekemiseen kaupoissa, hotelleissa jne. tai sen voi vaihtaa käteiseksi rahaksi pankissa tai alan liikkeessä. Matkaekki ei ole varsinainen laillinen maksuväline. Tämä merkitsee, että pankilla ei ole velvollisuutta ottaa vastaan matkaekkiä. Jos pankki hyväksyy matkaekin, se voi vapaasti määrittää, minkäsuuruiset kulut se perii ekin vaihtamisesta. Yhteisön lainsäädäntöä ekeistä ja matkaekeistä ei ole annettu, eikä komissio suunnittele tekevänsä aloitetta asiassa. Kysyjän esille tuomia ongelmia voidaan käsitellä yleisten oikeudellisten välineiden avulla. ekin liikkeellelaskijoiden mainontaa voitaisiin tarkastella harhaanjohtavaa mainontaa koskevien oikeuslähteiden valossa(1). Matkaekkien käytöstä perittäviä maksuja koskeva tiedotus kuuluu palveluhintoja koskevan kansallisen laindäädännön piiriin. (1) Neuvoston direktiivi 84/450/ETY, annettu 10. syyskuuta 1984, harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (EYVL L 250, 19.9.1984).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3052/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Sanski Mostin (Bosnia) vedenpuhdistuslaitoksen rakennussopimuksen toteuttaminen.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0042 - 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3052/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (24. lokakuuta 2002) Aihe: Sanski Mostin (Bosnia) vedenpuhdistuslaitoksen rakennussopimuksen toteuttaminen Bosniassa sijaitsevan Sanski Mostin vedenpuhdistuslaitoksen työt keskeytettiin 23. marraskuuta 2000. Hanketta toteutettiin komission Sarajevon edustuston tuella. Toisena osapuolena oli ruotsalainen osakeyhtiö Purac AB, jota edusti WTE Company Sarajevo. Alihankkijana oli Elektrometal Cazin. Työt keskeytti Purac AB/WTE. Tämän jälkeen Elektrometal otti yhteyttä Carlo Lotti & Associatin toimiston edustajaan Magowaniin ja pyysi saada jatkaa rakennustöitä. Elektrometal oli ensisijaisesti vastuussa rakennustyömaan kunnossapitotöistä. Se vastasi näistä töistä ainakin 2. elokuuta 2001 saakka. Töitä ei jatkettu, vaikka Elektrometal oli siihen valmis. Elektrometal ilmoitti lukuisissa monille henkilöille ja tahoille sekä erityisesti Purac AB:lle osoitetuissa kirjeissä, että sille oltiin velkaa myöhästymiskulujen ja työn keskeytyksestä aiheutuvien hyvityksienkin lisäksi 147 000 euroa. On syytä olettaa, että tätä summaa ei ole vieläkään maksettu sen oikeutetulle saajalle. Voiko komissio ilmoittaa, mikä on tämän asian tila ja tähdentää, mihin toimiin se on ryhtynyt, tai johon se aikoo ryhtyä, jotta kaikkien osapuolten oikeudet ja/tai velvollisuudet varmistettaisiin? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 2002) Reilun kilpailun ja avoimuuden periaatteiden mukaisesti Sanski Mostin vedenpuhdistuslaitoksen jäljellä olevat työt alistettiin tarjouskilpailumenettelyyn. Tästä syystä komissio ei voinut hyväksyä Elektrometal-yhtiön jättämää tarjousta töiden jatkamisesta. Elektrometal, joka oli PURAC/WTE-yhtiön alihankkija, on ilmoittanut useita kertoja komission edustustolle sen jäljellä olevista saatavista PURAC/WTE:ltä. Koska on kysymys Electrometal- ja Purac-yhtiöiden sopimussuhteesta, Euroopan komissio ei voi puuttua tähän yksityisyritysten väliseen kiistaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2727/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle. Rajavalvontayksiköt.



Virallinen lehti nro 242 E , 09/10/2003 s. 0029 - 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2727/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle (30. syyskuuta 2002) Aihe: Rajavalvontayksiköt Esitin komission tiedonannosta Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennettyä valvontaa(1) käytävän keskustelun johdosta 2. heinäkuuta 2002 kysymyksen E-1887/02(2), johon komissio vastasi, ettei se voi valitettavasti vastata kysymyksiin, koska sillä ei ole tietoja asiasta, joka kuuluu jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten toimivaltaan. Miksi komissio esittää eurooppalaisten rajavalvontayksikköjen perustamista, vaikka se ei tunne nykytilannetta? (1) KOM(2002) 233. (2) EUVL C 28 E, 6.2.2003, s. 148. António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 2002) Laekenissa 14. ja 15. joulukuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi neuvostoa ja komissiota määrittelemään ulkorajojen valvonnasta vastaavien yksiköiden väliset yhteistyömekanismit ja selvittämään ulkorajojen yhteisen valvontamekanismin tai yhteisten valvontayksiköiden perustamisen edellytyksiä (). Vastatakseen edellä mainittuihin Eurooppa-neuvoston odotuksiin komissio antoi tiedonannon Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennettyä valvontaa(1). Siinä ehdotettiin mahdollisia yhteisen politiikan periaatteita jäsennellyn rakenteen luomiseksi käytännön toimia varten sekä kestävien suuntaviivojen määrittämiseksi. Komission ehdotukset perustuvat edellä mainitun tiedonannon II osassa esitettyihin tietoihin ja kokemuksiin, jotka on saatu aikaisempina vuosina sovelletusta käytännöstä. Eräänä ehdotetun yhteisen politiikan ydinosa-alueena mainitaan toiminnasta aiheutuvien rasitusten jakaminen jäsenvaltioiden kesken Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista silmällä pitäen, mutta tätä tavoitetta ei saa erottaa tiedonannon muista ydinosa-alueista. Vaikka komissio kannattaa Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista keskipitkällä aikavälillä, tiedonannossa todetaan kuitenkin selvästi, että komissio arvioi aikanaan tähän organisaatioon liittyviä oikeudellisia ja institutionaalisia näkökohtia. (1) KOM(2002) 233 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1917/02 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Viivästykset Madeiran banaanin tuotantoa koskevan yhteisön tuen maksamisessa.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0029 - 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1917/02 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (3. heinäkuuta 2002) Aihe: Viivästykset Madeiran banaanin tuotantoa koskevan yhteisön tuen maksamisessa Portugalissa Madeiralla banaanin tuottajat valittavat yhteisön tukien maksuja koskevista huomattavista viivästyksistä, koska se aiheuttaa heille etenkin tuotantotekijöiden hankkimiseen liittyviä vakavia ongelmia. Voiko komissio ilmoittaa, onko Madeiran banaanintuottajajärjestöille myönnettyjen yhteisön tukien maksuissa todellakin viiveitä, ja jos on, mistä ne johtuvat? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 2002) Yhteisön banaanintuottajille maksettavan tasaustuen vuosittainen laskenta edellyttää pitkällistä hintoja ja kaupan pidettyjä määriä koskevien tietojen keräämistä ja vertaamista kunkin tuottajajäsenvaltion osalta. Näihin tehtäviin käytettävää aikaa on hyvin vaikea lyhentää, varsinkaan jos ensisijaisena tavoitteena on tietojen oikeellisuus ja luotettavuus. Tiedot saatuaan ja ne vielä tarkastettuaan komissio antaa hallintokomiteamenettelyä käyttäen viipymättä tasaustuen vahvistamiseksi tarvittavat säädökset. Sen jälkeen kansallisten viranomaisten on maksettava tuki tuottajille lainsäädännössä vahvistetussa kohtuullisessa määräajassa. Esimerkiksi markkinointivuoden 2001 osalta komissio sai viimeiset tiedot jäsenvaltioilta 6. toukokuuta 2002. Asetus tuen vahvistamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 1. kesäkuuta 2002(1). Kansallisten viranomaisten velvollisuus on maksaa tämän asetuksen säännösten nojalla tuen loppusumma viimeistään 4. elokuuta 2002. Komissio muistuttaa myös, että yhteisön tuottajilla on mahdollisuus saada tasaustuen ennakkoa. Ennakkojärjestelmää on sitä paitsi äskettäin muutettu asetuksella (EY) N:o 471/2001(2). Siinä säädetään mahdollisuudesta maksaa kuudes ennakko, joka maksetaan marras- ja joulukuussa kaupan pidettävistä banaaneista. Näin otetaan huomioon tasaustuen jäännöksen maksamisen odottamisesta tuottajille aiheutuvat käyttövaroja koskevat vaikeudet. (1) Vuonna 2001 yhteisössä tuotettujen ja kaupan pidettyjen banaanien tasaustuen määrän, kyseisen tuen jäännöksen maksumääräajan ja vuoden 2002 ennakkojen yksikkökohtaisen määrän vahvistamisesta annettu komission asetus (EY) N:o 932/2002, EYVL L 144, 1.6.2002. (2) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanialan kaupanpitotulojen menetystä korvaavan tasaustukijärjestelmän osalta annetun asetuksen (ETY) N:o 1858/93 muuttamisesta annettu komission asetus (EY) N:o 471/2001, EYVL L 67, 9.3.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3688/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. São Tomé ja Príncipe.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0129 - 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3688/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (19. joulukuuta 2002) Aihe: São Tomé ja Príncipe Voiko komissio ilmoittaa, mitä São Toméa ja Príncipea tukevia hankkeita on rahoitettu Euroopan unionin vuoden 2000 talousarviosta? Voiko komissio kertoa, kuinka paljon yhteensä vuoden 2000 aikana São Tomélle ja Príncipelle myönnettiin eri avustusohjelmiin tukea? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 ja E-3725/02 (11. helmikuuta 2003) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan seuraavaan taulukkoon, josta ilmenevät siinä mainituille maille myönnetyn avun kokonaismäärät: >TAULUKON PAIKKA> Komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja Parlamentin pääsihteeristöön yksityiskohtaisemman taulukon sekä vuoden 2001 kertomuksen kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkomaanavun toteuttamisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3441/02 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) komissiolle. Henkilötietojen vaihto Europolin ja Yhdysvaltojen välillä.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0115 - 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3441/02 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) komissiolle (2. joulukuuta 2002) Aihe: Henkilötietojen vaihto Europolin ja Yhdysvaltojen välillä Euroopan parlamentin suhteista Yhdysvaltoihin vastaavan valtuuskunnan vierailulla Europolin Washingtonin-antennin vastuuhenkilöt vahvistivat, että Europol on jo useaan otteeseen antanut henkilötietoja Yhdysvaltojen viranomaisille. Näitä tietoja annetaan vain sellaisissa tapauksissa, joissa ihmishenki on vaarassa, ja se tapahtuu Europolin johtajan vastuulla ja hallintoneuvoston valvonnan alaisena. Voiko komissio antaa yksityiskohtaisia tietoja asiasta? Erityisesti: mikä on tietojenannon oikeusperusta? Kuinka monta tapausta on ollut, kuinka monta henkilöä (ja minkä maalaisia henkilöitä) ne ovat koskeneet ja mitkä ovat tapausten päivämäärät? Mitä poikkeuksellisia ja elintärkeitä syitä kussakin tapauksessa on hyväksytty? Minkä vuoksi Europolin Yhdysvaltojen-vastuuhenkilöiden mukaan Yhdysvaltojen viranomaiset eivät ole antaneet mitään tietoja toiseen suuntaan eli Europolille? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (17. tammikuuta 2003) Säännöistä, jotka koskevat Europolin toimesta tapahtuvaa henkilötietojen välittämistä kolmansille valtioille ja kolmansille elimille, 12 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston säädöksen(1) 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että henkilötietoja voidaan välittää kolmansille valtioille Europol-yleissopimuksen(2) 18 artiklassa säädettyjen ehtojen mukaisesti, jos tietoja saavan kolmannen valtion kanssa on tehty sopimus. Jos sopimusta ei ole tehty, henkilötietoja voidaan välittää poikkeustapauksissa, kun Europolin johtaja katsoo, että tietojen välittäminen on ehdottoman välttämätöntä jäsenvaltioiden etujen turvaamiseksi tai rikollisen toiminnan aiheuttaman välittömän vaaran torjumiseksi. Neuvoston säädöksessä myös velvoitetaan Europolin johtaja viipymättä ilmoittamaan poikkeuslausekkeen mukaisesta henkilötietojen välityspäätöksestä Europolin johtokunnalle ja yhteiselle valvontaviranomaiselle. Europolin johtaja päätti 28. syyskuuta 2001 soveltaa poikkeuslauseketta Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen johdosta, mistä hän ilmoitti johtokunnalle ja yhteiselle valvontaviranomaiselle. Poikkeus on rajoitettu tietoihin, jotka liittyvät 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen tutkintaan ja siten myös iskuihin liittyviin rikoksiin ja rahanpesuun. Päätös perustui siihen, että Europolin tiedot voivat olla ensiarvoisen tärkeitä Yhdysvaltain toimivaltaisille viranomaisille. Komissio ei ole mukana Europolin operatiivisessa työssä, eikä sen tiedossa ole tietojenvälityksen yksityiskohtia tai sitä, onko Yhdysvallat antanut tietoja Europolille. (1) EYVL C 88, 30.3.1999. (2) EYVL C 316, 27.11.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3698/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Tansania.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0131 - 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3698/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (19. joulukuuta 2002) Aihe: Tansania Voiko komissio ilmoittaa, mitä Tansaniaa tukevia hankkeita on rahoitettu Euroopan unionin vuoden 2000 talousarviosta? Voiko komissio kertoa, kuinka paljon yhteensä vuoden 2000 aikana Tansanialle myönnettiin eri avustusohjelmiin tukea? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 ja E-3725/02 (11. helmikuuta 2003) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan seuraavaan taulukkoon, josta ilmenevät siinä mainituille maille myönnetyn avun kokonaismäärät: >TAULUKON PAIKKA> Komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja Parlamentin pääsihteeristöön yksityiskohtaisemman taulukon sekä vuoden 2001 kertomuksen kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkomaanavun toteuttamisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3705/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Sudan.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0133 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3705/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (19. joulukuuta 2002) Aihe: Sudan Voiko komissio antaa selonteon Sudania koskevista hankkeista, jotka on hyväksytty rahoitettaviksi Euroopan unionin talousarviosta vuonna 2001, ja ilmoittaa rahoituksen kokonaissumman? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 ja E-3725/02 (11. helmikuuta 2003) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan seuraavaan taulukkoon, josta ilmenevät siinä mainituille maille myönnetyn avun kokonaismäärät: >TAULUKON PAIKKA> Komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja Parlamentin pääsihteeristöön yksityiskohtaisemman taulukon sekä vuoden 2001 kertomuksen kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkomaanavun toteuttamisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3653/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Öljytuhot Galiciassa: yksirunkoisia aluksia koskevat rajoitukset.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0126 - 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3653/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (18. joulukuuta 2002) Aihe: Öljytuhot Galiciassa: yksirunkoisia aluksia koskevat rajoitukset Prestigen onnettomuuden vuoksi Espanjan ja Ranskan hallitukset sopivat, että 12 ja 200 meripeninkulman väliseltä, maiden aluemeren ulkopuoliselta alueelta karkotetaan yksirunkoiset yli 15 vuotta vanhat öljysäiliöalukset, vaikka ne purjehtisivat Kansainvälisen merenkulkujärjestön määräysten mukaisesti. Päätöstä on arvosteltu, vaikka se onkin tervetullut, sillä se ei noudata kansainvälistä merioikeusyleissopimusta. Sopimuksen 58 artiklassa säädetään merenkulun ja ylilennon vapauksista yksinomaisella talousvyöhykkeellä. Liikennöinnin vapautta voidaan rajoittaa, mutta Kansainvälisen merenkulkujärjestön määräyksestä eikä yhden tai useamman valtion yksipuolisin toimin. Mitä mieltä komissio on Espanjan ja Ranskan hallituksen julistuksesta? Ottaen huomioon tarpeen vähentää uusien katastrofien vaaraa aikooko komissio vaatia jäsenvaltioita merioikeusyleissopimuksen 211 artiklan 6 kohdan mukaisesti toimittamaan Kansainväliselle merenkulkujärjestölle perustellun pyynnön, jonka perusteella ne valtuutetaan rajoittamaan alusten vapaata kauttakulkua kyseisellä alueella? Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3653/02 ja E-3657/02 (11. helmikuuta 2003) Komissio on tietoinen siitä, että rannikkovaltioiden on voitava suojella rannikoitaan meriliikenteen aiheuttamilta vaaroilta erityisen vilkkaasti liikennöidyillä alueilla, kuten Cabo Finisterren läheisyydessä. Tätä varten neuvostolle ja parlamentille toimitettiin 20. joulukuuta 2002 asetusehdotus, jolla kielletään raskaan polttoöljyn kuljetus yksirunkoisilla säiliöaluksilla unionin satamista ja satamiin sekä nopeutetaan yksirunkoisten säiliöalusten korvaamista kaksoisrungolla varustetuilla säiliöaluksilla. Komission mielestä nykyiset kansainvälisen merioikeuden säännöt suosivat liiaksikin merenkulun vapautta, mikä koituu rannikkovaltioiden vahingoksi. Komissiolla ei kuitenkaan ole toimivaltaa ehdottaa uusia toimenpiteitä, joilla riskialttiit alukset saataisiin kauemmas rannikoilta. Kuten komissio tiedonannossaan 3. joulukuuta 2002(1) ilmoitti, se aikoo pyytää neuvostolta sen toimivallan mukaista neuvotteluvaltuutusta ja lisäksi koordinoida jäsenvaltioiden toimintaa muilla aloilla Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen muuttamiseksi siten, että ympäristönsuojelun vaatimukset ja merenkulun vapaus saadaan paremmin tasapainoon. Samoin komissio tukee kaikkia jäsenvaltioiden toimia Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä ja tarvittaessa koordinoi niitä, jotta voidaan luoda uusia meriliikenteen seuranta- ja hallintavälineitä, joiden avulla jäsenvaltioiden rannikkovesiä erityisesti aluevesiä ja talousvyöhykkeitä voidaan suojella meriympäristöä uhkaavilta vaaroilta. (1) KOM(2002) 681 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3707/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Etelä-Afrikka.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0133 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3707/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (19. joulukuuta 2002) Aihe: Etelä-Afrikka Voiko komissio antaa selonteon Etelä-Afrikkaa koskevista hankkeista, jotka on hyväksytty rahoitettaviksi Euroopan unionin talousarviosta vuonna 2001, ja ilmoittaa rahoituksen kokonaissumman? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 ja E-3725/02 (11. helmikuuta 2003) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan seuraavaan taulukkoon, josta ilmenevät siinä mainituille maille myönnetyn avun kokonaismäärät: >TAULUKON PAIKKA> Komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja Parlamentin pääsihteeristöön yksityiskohtaisemman taulukon sekä vuoden 2001 kertomuksen kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkomaanavun toteuttamisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2781/02

esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle

(3. lokakuuta 2002)

Aihe: Kaliningrad ja unionin taloudellisten etujen suojaaminen

Euroopan komissio käy parhaillaan Venäjän viranomaisten kanssa neuvotteluja suhteista Venäjään kuuluvaan Kaliningradin erillisalueeseen. Kaliningradin erillisalue sijoittuu EU:n ehdokasvaltioiden väliin. Erikoisen sijaintinsa vuoksi erillisalue muodostaa riskin unionin taloudellisille eduille.

1. Tunnustaako komissio, että Kaliningrad muodostaa maantieteellisen sijaintinsa vuoksi potentiaalisen riskin unionin taloudellisille eduille?

2. Onko komissio kartoittanut nämä riskit? Jos näin on, mitkä riskit komissio on yksilöinyt?

3. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi Kaliningradiin liittyvissä asioissa?

4. Voiko komissio vahvistaa, että Venäjän viranomaisten kanssa käytävissä Kaliningradia koskevissa neuvotteluissa ei haitata unionin taloudellisten etujen suojaamista ja perusperiaatteena on, että näiden etujen suojaamisen taso on vähintään yhtä korkea kuin nykyisissä 15 jäsenvaltiossa?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(6. marraskuuta 2002)

Komissio katsoo olevan unionin yleisten etujen mukaista taloudelliselta, ympäristön ja turvallisuuden kannalta varmistaa, että Kaliningradin ongelmat eivät vaaranna laajentuneen unionin vakautta, vaurautta tai turvallisuutta. Tästä syystä komissio antaa yhdessä Venäjän viranomaisten kansa aktiivisesti apua Kaliningradin taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistämiseen; apua on suunnattu muun muassa tehostettuun rajavalvontaan, ympäristön saastumisen torjuntaan ja ihmisen immuunikatoviruksen (HIV) ja immuunikadon (AIDS) ehkäisyyn.

Komissio katsoo myös, että unionin ja Venäjän välinen tehostettu yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa, erityisesti rajatylittävän rikollisuuden, salakuljetuksen ja laittoman maahanmuuton torjunnassa, on tärkeätä sen varmistamiseksi, ettei tulevan yhteisen rajan valvonta vaaranna unionin etuja.

Viimeaikaisissa Kaliningradia koskevissa keskusteluissa Venäjän liittovaltio on keskittynyt viisumikysymykseen. Komission 18. syyskuuta 2002 antamassa tiedonannossa todetaan, että kaikkien henkilöille ja tavaroille myönnettäviä kauttakulkuviisumeita Kaliningradista ja Kaliningradiin koskevan kysymyksen ratkaisujen on oltava täysin yhteisön säännöstön mukaisia ja kunnioitettava uusien jäsenvaltioiden suvereenisuutta.