Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1961/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Säteilyvaara Alpeilla Tsernobylin ydinvoimalaitoksessa tapahtuneen räjähdyksen johdosta Euroopan ylle laskeutuneet radioaktiiviset hiukkaset aiheuttavat pysyvyytensä vuoksi kaksitoista vuotta onnettomuuden jälkeen jälleen huolestumista eräillä Alppialueilla. Riippumattoman säteilytutkimustoimikunnan (Crii-Rad) mukaan kyseessä on huolestuttava kontaminaatio useissa Alppien osissa, ei ainoastaan Ranskan suunnalla vaan myös Italian, Sveitsin ja Itävallan puolella. Crii-Radin edustaja Corinne Castanier totesi, että 40 näytteessä, jotka otettiin 1500-2800 metrin korkeudelta eri paikkakunnilta, havaittiin cesium-137:n aiheuttamaa kontaminaatiota, jonka suuruus oli satoja tuhansia becquerelejä kilogrammaa kohti. Näytteet, joissa kontaminaatio oli suurin, ovat peräisin Cortina d'Ampezzosta, Matterhornilta, Mercantourilta (Ranskan puoli) ja Hohe Tauernilta (Itävallan puoli). Vuonna 2000 voimaan tulevan uusimman eurooppalisen direktiivin mukaan radioaktiivisena pidetään näytettä, josta lähtee säteilyä 10 000 becquerelin verran. Vaarakynnys ylittyy siis selvästi. Tutkituista näytteistä löydettiin myös muita radioaktiivisia isotooppeja kuten seuraavia: americum-241, plutonium-238, -239 ja -240, mutta niiden pitoisuudet olivat pienempiä, satojen becquerelien suuruusluokkaa. Huolestuneena Alpeilla esiintyvästä säteilyvaarasta kysyn Euroopan komissiolta, onko se tietoinen tästä ilmiöstä ja eikö se pidä tarpeellisena olla yhteydessä jäsenvaltioihin, jotta nämä tekisivät lisäselvityksiä asiasta ja ryhtyisivät välittömästi toimiin, joilla turvataan kansalaisten terveys. Älkäämme tuudittautuko seuraavanlaisiin typeryyksiin: "Vaikka retkeilijä nukkuisi kaikkein saastuneimmassa paikassa, hän saisi säteilyannoksen, joka olisi yhdessä rintaröntgenkuvauksessa saadun annoksen luokkaa". Miksi sellaisen ihmisen pitäisi käydä rintaröntgenissä, jolle kuvaus ei ole tarpeen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (15. syyskuuta 1998) Komissio on tietoinen suhteellisen korkeista cesium-137-kontaminaation tasoista joissakin Alppien osissa. Sen käsityksen mukaan toimivaltaiset viranomaiset ovat arvioineet näihin tasoihin liittyvät vaarat ja päättäneet, ettei voimassa olevien rajoitusten lisäksi tarvita muita. Toukokuussa 2000 voimaan tulevassa perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta annetussa neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom(1) säädetään tietyistä vapaarajoista, jotka koskevat velvollisuutta ilmoittaa toiminnoista, joihin liittyy radioaktiivisia aineita. Direktiivin mukaan ilmoitusta ei tarvitse antaa sellaisista toiminnoista, joissa joko radioaktiivisuuden kokonaismäärä tai aktiivisuuskonsentraatio massayksikköä kohti ei ylitä niille määrättyä vapaarajaa. Cesium-137:n osalta kokonaisaktiivisuuden vapaaraja on 10 000 becquerelia ja aktiivisuuskonsentraation vapaaraja 10 000 becquerelia kiloa kohti. Näin ollen direktiivin perusteella sellaisten ympäristönäytteiden hallussapidosta tai käsittelystä, joissa nämä arvot ylittyvät, on tehtävä ilmoitus kansalliselle viranomaiselle. (1) EYVL L 150, 29.6.1996.