ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1219/02 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle. Urheiluseurojen tukeminen.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0109 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1219/02 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle (29. huhtikuuta 2002) Aihe: Urheiluseurojen tukeminen Huhutaan, että espanjalainen jalkapalloseura Real Madrid saa tukea Euroopan unionin varoista. Asian selvittämiseksi kysyn: Kuuluuko Euroopan unionin tukipolitiikkaan yleisemminkin urheiluseurojen, erityisesti jalkapalloseurojen, tukeminen? Jos kuuluu, millainen tuki on kyseessä, minkä ohjelmien kautta tukia myönnetään ja minkä kriteerien perusteella tukea voi hakea? Mitä urheiluseuroja Euroopan unioni tukee Espanjassa ja Itävallassa? Saako espanjalainen jalkapalloseura Real Madrid tukea Euroopan unionilta? Jos saa, millaisesta tuesta on kysymys ja millä summalla Euroopan unioni vuosittain tukee Real Madridia? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (28. kesäkuuta 2002) Arvoisa parlamentin jäsen käsittelee kysymyksessään tukia, joita komission on oletettu myöntävän jalkapalloseuroille, erityisesti Real Madridille. Arvoisan parlamentin jäsenen yleisluontoiseen kysymykseen liittyen komissio muistuttaa, ettei komissiolla ole jalkapalloseuroihin liittyvää tukipolitiikkaa. Jalkapalloseurojen yleiseen toimintaan tai perinteiseen kilpailutoimintaan ei myönnetä tukea, vaikka kyseessä olisivatkin Euroopassa pidettävät kilpailut. Jalkapalloseurat voivat kuitenkin saada erityistä tukea komission ohjelman tai aloitteen kautta. Tällöin hankkeen, jota varten tukea haetaan, täytyy täyttää hyvin tarkasti ohjelman ehdotuspyynnössä mainitut kriteerit. Budjettikohdan B3-2020 perusteella komissio on rahoittanut vuosina 2000 ja 2001 dopingintorjuntahankkeita. Urheilujärjestöt ovat muiden järjestöjen tavoin voineet esittää budjettikohtaan sisällytettäviksi omia hankkeitaan. Suuret jalkapalloseurat eivät ole vielä tähän mennessä hyödyntäneet tätä mahdollisuutta. Real Madrid ei saa mitään tukea komissiolta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0156/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Aidsin vuoksi orvoiksi jääneet afrikkalaiset lapset.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0023 - 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0156/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (31. tammikuuta 2002) Aihe: Aidsin vuoksi orvoiksi jääneet afrikkalaiset lapset Voiko komissio arvioida, kuinka monen afrikkalaisen lapsen oletetaan jääneen orvoksi aidsin vuoksi ja missä maissa nämä lapset elävät? Kuinka monet näistä lapsista saavat majoituksen tai muuta huolenpitoa ja kuinka monet pääsevät kouluun? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 2002) Yhdistyneiden kansakuntien yhteisen aids-ohjelman (UNAIDS) puitteissa on arvioitu, että nykyisin 10,4 miljoonaa alle 15-vuotiasta lasta on aidsin vuoksi orpoina, eli he ovat menettäneet sairaudelle joko äitinsä tai molemmat vanhempansa. Epidemian alusta lähtien orvoksi on joutunut 13,2 miljoonaa lasta, ja luvun ennustetaan yli kaksinkertaistuvan vuoteen 2010 mennessä. Vuonna 2000 aidsiin liittyneet kuolemat jättivät jälkeensä 2,3 miljoonaa orpoa lisää; näistä kolmannes alle 5-vuotiaita. Ennen aidsin ilmenemistä noin 2 prosenttia kehitysmaiden kaikista lapsista oli orpoja, mutta vuoteen 1999 mennessä orpolasten osuus joissakin Afrikan maissa oli noussut 10 prosenttiin. Orpokriisi kohdistuu lähinnä Afrikkaan, mutta myös Karibian ja Aasian maissa aidsin aiheuttamien orpojen määrä kasvaa merkittävästi. Vuoden 1999 lopussa pahiten kärsineet maat olivat seuraavat (suluissa orpojen arvioitu lukumäärä): Burkina Faso (211 000), Etiopia (900 000), Namibia (53 000), Nigeria (970 000), Etelä-Afrikka (371 000), Sambia (447 000) ja Zimbabwe (623 000). On hyvin vaikea arvioida, kuinka monella näistä orvoista on katto päänsä päällä tai kuinka moni pääsee kouluun tai saa apua. Epidemia on ajanut suuren määrän lapsia vaikeisiin olosuhteisiin, altistanut heidät hyväksikäytölle ja väärinkäytöksille sekä asettanut heidät suurempaan vaaraan saada hiv-tartunta. Tutkimusten mukaan suurperheissä tai kasvatuskodeissa asuvat lapset ovat alttiita syrjinnälle, ja heillä on muita huonommat mahdollisuudet saada terveydenhuoltoa, koulutusta ja sosiaalipalveluja. Lapset kärsivät myös siitä, että he ovat joutuneet huolehtimaan sairaista perheenjäsenistä ja ovat nähneet vanhempiensa tai hoitajien kuolevan. Samoin he kärsivät hiv-tartuntaan/aidsiin usein yhdistettävästä häpeän leimasta. Monet lapset ponnistelevat ankarasti selviytyäkseen hengissä lasten vastuulla olevissa perheissä, ja taas toiset joutuvat huolehtimaan itsestään kaduilla. Näin ollen vailla suojaa olevien, huonosti yhteiskuntaan sopeutettujen ja huonosti koulutettujen nuorten määrä vain kasvaa. Voitaneen kohtuudella sanoa, että useimmat orvot ansaitsisivat enemmän sosiaalista tukea.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1080/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(18. huhtikuuta 2002)

Aihe: Rajat ylittävä rautatieyhteys Groningenin ja Bremenin välillä ja yleisöystävällisen ja tarkoituksenmukaisen ratkaisun löytäminen palvelun aloittamiseksi uudelleen

1. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että nykytilanne Nieuweschansin ja Leerin välisen lyhyen rajat ylittävän rautatieyhteyden uudelleen rakentamisessa ja hyödyntämisessä on hyvä esimerkki EU:n jäsenvaltioiden yhteistyön puutteista ja että siitä saa jopa sellaisen kuvan, että EU:ta ei edes ole olemassa ja että tilanteessa ei oteta lainkaan huomioon EU:n pyrkimyksiä lopettaa juuri raja-alueiden perinteinen jälkeenjääneisyys ja tehdä loppu rajat ylittävien yhteyksien esteistä?

2. Voiko komissio pitää edelleen hyväksyttävänä sitä, että lyhyt rajat ylittävä yhteys, joka yhdistää Alankomaiden ja Saksan rautatieverkot, jotka molemmat toimivat tällä alueella säännöllisen aikataulun mukaisesti, muodostaa yhä väärinkäsitysten, kiistojen ja eturistiriitojen vuoksi tarpeettoman esteen, joka vaikeuttaa huomattavasti rautateiden käyttämistä rajat ylittävässä liikenteessä?

3. Voiko komissio hyväksyä sen, että henkilöjunaliikennettä tällä reitillä ei avata uudelleen, tai että korkeintaan liikennöinti aloitetaan uudelleen sellaisella yhteydellä, joka on pakollisen ylimääräisen junanvaihdon johdosta laadullisesti huonompi kuin ennen vanhan yhteyden lopettamista vuonna 2000 käytössä ollut järjestely?

4. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että järkevin, yleisöystävällisin, tarkoituksenmukaisin ja kustannuksiltaan alhaisin ratkaisu olisi se, että nykyistä säännöllistä reittiliikennettä Groningenin ja Nieuweschansin välillä jatkettaisiin lyhyen matkaa rajan yli Leeriin, sen sijaan, että entiseen tapaan ajettaisiin päivittäin muutama erikoisjunavuoro rajan yli tai että otettaisiin käyttöön harvakseltaan ajava sukkulavuoro Nieuweschansin ja Leerin välillä?

5. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä edesauttaakseen tämän jo kauan jatkuneen hedelmättömien kiistojen sarjan mahdollisimman pikaista lopettamista ja saadakseen aikaan sen, että alkuperäiseen päämäärään, Groningenin ja Bremenin väliseen uudistettuun, parannettuun ja useammin liikennöityyn junayhteyteen, jossa olisi mahdollisimman vähän tarvetta junanvaihtoihin, päästäisiin sen enemmittä viivytyksittä?

Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1078/02, E-1079/02 ja E-1080/02

(27. toukokuuta 2002)

Komissio vastaa esitettyyn kysymykseen saatuaan käyttöönsä asiaa koskevat tiedot. Vastaus toimitetaan annetaan parlamentin jäsenelle niin pian kuin mahdollista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1749/02 esittäjä(t): Ian Paisley (NI) komissiolle. Lääkinnällisten laitteiden arviointikriteerit.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0221 - 0221



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1749/02 esittäjä(t): Ian Paisley (NI) komissiolle (19. kesäkuuta 2002) Aihe: Lääkinnällisten laitteiden arviointikriteerit 1. Mitä kriteereitä käytetään arvioitaessa Yhdysvalloissa valmistettuja tai EU:n ulkopuolella valmistettuja, EU:ssa käytettäviä keinotekoisia lääkinnällisiä laitteita (kuten sydänläppiä)? 2. Miksi näitä laitteita olisi käytettävä EU:ssa ennen kuin ne voidaan hyväksyä Yhdysvalloissa tai niiden alkuperä/valmistusmaassa? 3. Mitä analyysejä ja testejä tehtiin silzone-nimisellä aineella käsitellyn St. Jude Medical -yhtiön Masters-sarjan mekaanisen keinoläppäproteesin tapauksessa ennen sen hyväksymistä käytettäväksi yhteisössä? 4. Miksi kyseinen laite hyväksyttiin Euroopassa yli vuosi ennen kuin Yhdysvaltojen Food and Drug Administration -virasto (elintarvike- ja lääkearviointivirasto) hyväksyi sen Yhdysvalloissa? 5. Kun otetaan huomioon, että EU:n kansalaiset eivät voi vaatia rangaistusluonteisia vahingonkorvauksia, mihin toimiin voidaan ryhtyä sen varmistamiseksi, että kansalaisia ei käytetä inhimillisinä koekaniineina laitteiden valmistajien pyrkiessä löytämään edullisen koeympäristön näille prototyypeilleen? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (15. heinäkuuta 2002) Kolmannesta maasta tuotujen lääkinnällisten laitteiden, jotka aiotaan saattaa yhteisön markkinoille, on täytettävä samat edellytykset kuin yhteisössä valmistettujen ja sen markkinoille tarkoitettujen laitteiden. Edellytyksistä säädetään lääkinnällisistä laitteista 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/42/ETY(1) (jäljempänä direktiivi), ja ne koskevat aineiden ja vaatimustenmukaisuuden arviointia. Euroopan markkinoille pääsy ei riipu amerikkalaisiin vaatimuksiin perustuvasta hyväksymisestä Yhdysvalloissa. Valmistajan on ensin päätettävä, haluaako hän myydä tuotettaan, ja sen jälkeen varmistettava, että tuotteet ovat kaikkien asianomaisilla markkinoilla sovellettavien säädösvaatimusten mukaisia. Komissio olettaa, että kaikki sellaiset analyysit ja testit suoritettiin, joita sydänläpiltä direktiivin mukaan edellytetään. Jäsenvaltioiden tehtävänä on varmistaa, että markkinoille saatetut tuotteet varmasti täyttävät mainitussa direktiivissä säädetyt asiaankuuluvat edellytykset. (1) EYVL L 169, 12.7.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0313/02 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle. AKT-maiden ja EU:n yhteisen edustajakokouksen päätöslauselma vammaisten ja ikääntyneiden oikeuksista AKT-maissa.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0038 - 0038



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0313/02 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle (4. helmikuuta 2002) Aihe: AKT-maiden ja EU:n yhteisen edustajakokouksen päätöslauselma vammaisten ja ikääntyneiden oikeuksista AKT-maissa Mitä toimia komissio on toteuttanut liittyen vammaisten henkilöiden ja ikääntyneiden henkilöiden oikeuksia koskevaan päätöslauselmaan, jonka AKT-maiden ja EU:n yhteinen edustajakokous hyväksyi yksimielisesti kolmannessa istunnossaan lokakuussa 2001, ja erityisesti kysyn, onko komissio nyt nimittänyt erikoisvirkamiehen tälle alalle? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 2002) Yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan yleistavoitteena on kannustaa kestävää kehitystä köyhyyden vähentämiseksi kehitysmaissa. Komissio pitää sosiaalipolitiikkaa sekä sosiaalisten perusrakenteiden ja peruspalvelujen (erityisesti terveyteen ja koulutukseen liittyvien) parempaa saatavuutta ja laatua yhtenä parhaista keinoista ottaa huomioon haavoittuvimpien ja huono-osaisimpien väestöryhmien erityistarpeet. Komissio katsoo, että vammaisten ja ikääntyneiden ihmisten oikeudet olisi otettava huomioon tässä yhteydessä. Se ei kuitenkaan pidä näitä ryhmiä kehitysyhteistyötoimien erityisinä kohderyhminä. Komissio on silti rahoittanut erityisohjelmia vammaisten hyväksi erityisesti konfliktien jälkeisissä tilanteissa ja konflikteista toipuvissa maissa. Komissio ei aio nimittää erityisvirkamiestä tälle alalle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1364/02 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle. Yhteisen kalastuspolitiikan tarkistus.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0128 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1364/02 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle (14. toukokuuta 2002) Aihe: Yhteisen kalastuspolitiikan tarkistus Voiko komissio kertoa, miten kalastuspolitiikkaa säännellään Euroopan unionin vesillä, ellei yhteisen kalastuspolitiikan tarkistuksesta päästä yksimielisyyteen 31. joulukuuta 2002 mennessä? Franz Fischlerin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1332/02, E-1346/02, E-1364/02 ja P-1387/02 (29. toukokuuta 2002) Jos yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta ei päästä sopimukseen 31. joulukuuta 2002 mennessä, nyt voimassaolevat säännöt jäävät voimaan, ellei komissio ehdota ja neuvosto hyväksy sitä ennen tai sen jälkeen muita asetuksia, joilla niitä muutetaan, kuitenkin lukuunottamatta jäsenvaltioiden 12 merimailin rajaa koskevia sääntöjä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0924/02 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle. Komission pääosaston varapääjohtajan vierailu Miamin yliopistossa.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0108 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0924/02 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle (5. huhtikuuta 2002) Aihe: Komission pääosaston varapääjohtajan vierailu Miamin yliopistossa Miamin yliopiston Euroforum-julkaisussa annettiin (lokakuussa 2001) seuraavia tietoja komission pääosaston vt. pääjohtajasta: Pohjoisetelä-keskus on merkittävä Euroopan unionin kannattama laitos. Kyseessä on Euroopan komission rahoituksen turvin toteutettava ohjelma, jolla EU:n johtavat virkamiehet pääsevät vierailijana Yhdysvaltain yliopistoihin. Yliopistojen alkuperäistä luetteloa (joka oli rajattu enintään kahdeksaan tutkimuskeskukseen) laajennettiin poikkeuksellisesti, jotta ulkosuhteiden pääosaston varapääjohtaja Santiago Gómez-Reino saattoi osallistua ohjelmaan kahden vuoden ajan (alunperin ohjelmakaudet ovat yksivuotisia, joten tämä merkitsi poikkeusta). Gómez-Reino majoittuu Pohjoisetelä-keskukseen ja hoitaa Euroopan unionin keskukseen ja kansainvälisten opintojen korkeakoulun Jean Monnet -oppituoliin liittyviä asioita. Gómez-Reinon meriittejä ovat mm. Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) perustaminen ja sen ensimmäisenä johtajana sekä Etelä-Amerikan ja Karibian toimista vastaavana johtajana toimiminen. 1. Voiko komissio vahvistaa, että kyseessä on varapääjohtajaa suosiva toimi, joka poikkeaa ohjelman tavanomaisista määräyksistä (kahdeksan yliopiston rajaus ja vuoden enimmäiskesto)? 2. Mihin mahdolliset poikkeusmääräykset perustuvat? 3. Hyväksyikö henkilöstöasioista vastaava komission varapuheenjohtaja poikkeusmääräykset? 4. Voiko komissio toimittaa minulle kopion ohjelmassa toteutettavia vierailuja koskevista määräyksistä? 5. Voiko komissio ilmoittaa, mitä lisäkustannuksia tästä Brysselistä Miamiin lähettämisestä aiheutuu yhteisöjen talousarviossa? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (26. kesäkuuta 2002) 1. Komissio vahvistaa, että kun Miamin yliopiston Pohjoisetelä-keskus oli otettu mukaan komission apurahaohjelmaan, Gómez Reinolle myönnettiin yksivuotinen apuraha, joka oli hänen pyynnöstään uusittavissa. 2. Tämän yksittäisen päätöksen tekeminen riippui nimittävän viranomaisen harkinnasta, ja hän otti huomioon Goméz Reinon ammatillisen aseman ja toimenkuvan sekä toimielimen edun. 3. Komissio vahvistaa, että päätös tehtiin asianmukaisella tasolla yliopiston maaliskuussa 2001 antaman valtuutuksen mukaisesti. 4. Jäljennös apurahaselosteesta on lähetetty suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja Euroopan parlamentin sihteeristölle. 5. Yhden vuoden Yhdysvalloissa kattavan apurahan kustannukset komissiolle ovat noin 50 000 euroa. Gómez Reinolle 8. elokuuta 2001 ja 28. helmikuuta 2002 väliseksi ajaksi myönnetyn apurahan kokonaiskustannukset ovat 37 428 euroa. Menot 1. maaliskuuta 2002 ja 1. elokuuta 2002 välisenä aikana ovat arviolta 21 500 euroa. Yhden vuoden kustannukset ovat siten noin 59 000 euroa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0616/02 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle. Interreg III.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0066 - 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0616/02 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle (5. maaliskuuta 2002) Aihe: Interreg III Inforegio/News -tiedotteen (tammikuu 2002) mukaan komissio on hyväksynyt 36 Iterreg III -ohjelmaa. Niiden joukossa on Espanjaa ja Ranskaa yhteisesti koskeva ohjelma, jolle on myönnetty 84,3 miljoonaa euroa. Voiko komissio ilmoittaa, mitkä ovat tämän ohjelman tavoitteet ja sen kattama alue? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 2002) Komissio hyväksyi 13. joulukuuta 2001(1) Espanjaa ja Ranskaa koskevan yhteisöaloiteohjelman Interreg III A, josta Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) rahoitusosuus on 84,3 miljoonaa euroa. Ohjelma koskee Espanjan rajamaakuntia Girona, Guipúzcoa, Huesca, Lleida ja Navarra sekä Ranskan departementteja Ariège, Haute-Garonne, Hautes-Pyrénées, Pyrénées-Atlantiques ja Pyrénées-Orientales. Ohjelman piiriin voivat päästä myös alueet, jotka eivät ole rajaseutualueita ja joilla rahoitettavat toimet muodostavat enintään 20 prosenttia ohjelman kokonaiskustannuksista. Espanjassa näitä alueita ovat Barcelona, Tarragona, Zaragoza, Rioja, Vizcaya ja Alava, Ranskassa Aude, Tarn, Tarn-et-Garonne, Gers ja Landes. Espanja ja Ranska, asianomaiset alueet ja komissio ovat sopineet alueen tilanteen tarkastelun ja sosioekonomisten piirteiden perusteella seuraavista kolmesta toimintalinjasta ohjelmalle (teknisen avun lisäksi): - rajaseutualueiden kehittäminen (sisältää luonnonalueiden yhteisen hoidon, luonnonuhkien torjumisen, kaupunki- ja maaseutualueiden kehittämisen sekä rajat ylittävän liikenteen ja infrastruktuurien parantamisen) - toiminnan ja työllisyyden kehittäminen (sisältää rajaseutumatkailun edistämisen, paikallisten tuotteiden arvostuksen nostamisen, tutkimustyön ja teknologiasiirron sekä rajat ylittävän taloudellisen toiminnan edistämisen) - avoimet ja solidaariset yhteisöt: kaupankäynti, sosiaalinen osallisuus ja yhtäläiset mahdollisuudet (sisältää yhteisen koulutuksen edistämisen, yhteisten välineiden kehittämisen työllisyyden, terveyden ja sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseksi sekä yhteiset toimet kulttuurin alalla). Komissio katsoo, että ohjelma voi edistää merkittävästi rajat ylittävää taloudellista yhteistyötä, kulttuuriyhteistyötä ja institutionaalista yhteistyötä Pyreneiden alueella ja tarjota ratkaisumahdollisuuksia ongelmiin, jotka ovat toisinaan jarruttaneet asianomaisten alueiden kehitystä. (1) Komission päätös K(2001) 3616.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2391/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle. Yhteisön Belgialle ja Antwerpenin kaupungille myöntämät varat.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0258 - 0259



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2391/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle (2. elokuuta 2002) Aihe: Yhteisön Belgialle ja Antwerpenin kaupungille myöntämät varat Euroopan komissio tukee eri rahastojen kautta monia kiitettäviä hankkeita EU:n jäsenvaltioissa. Voiko komissio kertoa, paljonko jäsenvaltio Belgia saa EU-tukea ja mikä on Gentin ja Antwerpenin kaupunkien saaman tuen tarkka määrä? Voiko komissio ilmoittaa tarkat tukimäärät, jotka Belgialle maksettiin vuosina 1999, 2000 ja 2001? Voiko komissio ilmoittaa tarkat tukimäärät, joita myönnettiin Antwerpenin kaupungissa toteutettaviin hankkeisiin vuosina 1999, 2000 ja 2001? Voiko komissio ilmoittaa tarkat tukimäärät, joita maksettiin Gentin kaupungissa toteutettaviin hankkeisiin vuosina 1999, 2000 ja 2001? Millaisia tukia Antwerpenin kaupungille maksetaan? Millaisia tukia Gentin kaupungille maksetaan? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (26. elokuuta 2002) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0706/02 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle. Säännönvastaisuudet Etelä-Kaukasuksella.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0078 - 0078



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0706/02 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle (13. maaliskuuta 2002) Aihe: Säännönvastaisuudet Etelä-Kaukasuksella Euroopan komission Tbilisissä Georgiassa toimivan lähetystön entisen johtajan yhteydessä on esitetty syytöksiä säännönvastaisuuksista ja huonosta hallinnosta. Onko komissio tietoinen säännönvastaisuuksista ja huonosta hallinnosta, joita on esiintynyt lähetystön toiminnassa ja sen yhteydessä? Erosiko lähetystön entinen johtaja komission palveluksesta ikänsä vuoksi? Jos näin ei ole, voiko komissio kertoa eläkkeelle siirtymisen syyt? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (14. toukokuuta 2002) Komissio suoritti 25. syyskuuta ja 3. lokakuuta 2000 välisenä aikana perusteellisen tarkastuksen Tbilisissä, Georgiassa sijaitsevassa lähetystössä ja voi vahvistaa, ettei näyttöä sääntöjenvastaisuuksista tai huonosta hallinnosta havaittu. Edellisen kerran komissio suoritti kyseistä lähetystöä koskevan tarkastuksen 28.31. lokakuuta 1997. Georgian Tbilisissä sijaitsevan komission lähetystön entinen päällikkö jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2001 omasta, jo useita kuukausia aikaisemmin esittämästään pyynnöstä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1584/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Ambulanssipalvelut.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0229 - 0229



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1584/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (4. kesäkuuta 2002) Aihe: Ambulanssipalvelut Euroopan standardointikomitea (CEN) on määrännyt uusia sääntöjä sairaankuljetuskalustosta, kyseisen kaluston varustuksesta ja sairasautoista sekä paareista ja muista potilaiden siirtämiseen tai hoitoon ambulansseissa käytettävistä varusteista, jotka tulevat voimaan 6. kesäkuuta 2002. Ambulanssien varustelu standardointikomitean vaatimusten mukaiseksi vaatii ylimääräisiä varoja. Onko komissio sitä mieltä, että siellä missä valmistajat eivät pysty toimittamaan täysin CEN-standardien mukaisia kulkuneuvoja ja missä paikalliset yleisen terveydenhuollon yhteenliittymät joutuvat hankkimaan niitä ulkomailta huomattavasti kalliimmalla hinnalla (esimerkiksi Isossa-Britanniassa hinta on 78 000 puntaa 62 000 punnan sijasta), muutosprosessi tulee suhteettoman vaikeaksi, kalliiksi ja vaativaksi? Eikö komissio katso, että esim. Ison-Britannian tapauksessa kansallisen terveydenhuollon ambulanssistandardi eli ns. kulkuneuvojen ja autonkorien muuntamissopimus olisi riittävä, sillä se kuitenkin parantaa laatua ja turvallisuutta, vaikkei se olekaan uusien säännösten mukainen? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (9. heinäkuuta 2002) Lääkinnällisistä laitteista 14. kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY(1) mukaisesti valmistajien on vakuutettava, että tuotteet ovat direktiivin olennaisten vaatimusten mukaisia eikä, että ne ovat eurooppalaisten standardien mukaisia. Standardien käyttäminen on vain yksi mahdollisista tavoista noudattaa direktiivin vaatimuksia. Kaikki kansalliset standardointielimet noudattavat mainittuja CEN-standardeja, myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa British Standards Institute (BSI) on julkaissut ne BSI-standardeina: BS EN 1789:1999 (koskee sairaankuljetuskalustoa ja sen varustusta sekä sairasautoja) ja BS EN 1865:1999 (koskee paareja ja muita potilaiden siirtämiseen ja hoitoon sairasautoissa käytettäviä varusteita). Komissiolla ei ole syytä olettaa, että kansallisen terveydenhuollon sopimukset, vaikka ne eroaisivatkin mainituista standardeista, eivät olisi vuonna 1994 annettujen Medical Devices Regulations -säädösten mukaisia, joilla direktiivi 93/42/ETY saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä. (1) EYVL L 169, 12.7.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1387/02 esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle. Yhteisen kalastuspolitiikan tarkistaminen.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0128 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1387/02 esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle (6. toukokuuta 2002) Aihe: Yhteisen kalastuspolitiikan tarkistaminen Voisiko komissio ilmoittaa, miten kalastuspolitiikkaa säänneltäisiin Euroopan unionin vesillä siinä tapauksessa, että yhteisen kalastuspolitiikan tarkistamisesta ei päästäisi sopimukseen 31. joulukuuta 2002 mennessä? Franz Fischlerin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1332/02, E-1346/02, E-1364/02 ja P-1387/02 (29. toukokuuta 2002) Jos yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta ei päästä sopimukseen 31. joulukuuta 2002 mennessä, nyt voimassaolevat säännöt jäävät voimaan, ellei komissio ehdota ja neuvosto hyväksy sitä ennen tai sen jälkeen muita asetuksia, joilla niitä muutetaan, kuitenkin lukuunottamatta jäsenvaltioiden 12 merimailin rajaa koskevia sääntöjä.