KIRJALLINEN KYSYMYS P-0810/00 esittäjä(t): Pasqualina Napoletano (PSE) komissiolle. Hammaslääkärien tilanne Italiassa.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0215 - 0216



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0810/00 esittäjä(t): Pasqualina Napoletano (PSE) komissiolle (10. maaliskuuta 2000) Aihe: Hammaslääkärien tilanne Italiassa Vuodelta 1978 olevassa direktiivissä säädetään hammaslääkäreiden toiminnasta. Italian valtio saattoi tämän direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään vuonna 1985 lailla nro 409/85. Lakia sovelletaan myös niihin lääketieteellisen tutkinnon suorittaneisiin, jotka aloittivat yliopisto-opinnot ennen 28. tammikuuta 1980. Tämä aikaero (19781985) merkitsee sitä, että tuhannet nuoret aloittivat lääketieteen opinnot vuoden 1980 jälkeen tarkoituksenaan harjoittaa hammaslääketiedettä, mutta se kiellettiin heiltä takautuvasti direktiivin täytäntöönpanolailla vuonna 1985. Nämä nuoret lääkärit, jotka harjoittivat hammaslääkärin tointa, saivat oikeutensa takaisin lailla nro 471/88, jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin totesi olevan yhteisön oikeuden vastainen. Italian hallitus hyväksyi 8. lokakuuta 1998 lainsäädäntöasetuksen, jossa säädetään, että niiden hammaslääkäreiden, jotka kirjoittautuivat yliopistoon vuosien 1980 ja 1985 välisenä aikana, on suoritettava soveltuvuuskoe, jotta he voivat jatkaa toimintaansa hammaslääkärinä, jona he kuitenkin ovat toimineet jo 10 vuoden ajan. Asianomaiset lääkärit katsovat, että valtio panee heidät maksamaan oman epäonnistumisensa yhteisön lainsäädännön noudattamisessa. Euroopan komissio, jolta tiedusteltiin asiaa marraskuussa 1998, vastasi komissaari Montin suulla 14. tammikuuta 1999, että soveltuvuuskoetta ei vaatinut komissio vaan että se oli komission ja Italian viranomaisten käymien neuvottelujen tulosta. Jos hammaslääkäri ei läpäise soveltuvuuskoetta, hänet poistetaan automaattisesti hammaslääkärien ammattirekisteristä. Kyseinen henkilö on kuitenkin toiminut hammaslääkärinä yli kymmenen vuoden ajan. 1. Vastustaisiko Euroopan komissio sitä, että näiden lääkäreiden ongelma ratkaistaisiin koulutuksella, jonka päätteeksi ei olisi valikoivaa loppukoetta (menettely, jota käytetään muiden ammattien, kuten psykoterapeuttien (laki 93/16) ja asianajajien (laki 277/91) osalta)? 2. Katsooko komissio joka tapauksessa, että vähintään kymmenen vuoden ajan hammaslääkärin ammattia harjoittaneiden oikeudet olisi suojattava? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 2000) Kuten käy ilmi Cristiana Muscardinin kirjalliseen kysymykseen E-3352/98(1) annetusta vastauksesta, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, kelpoisuuskoe, jonka käyttäminen lääkärien laillistamiseen kyseenalaistettiin yhteisöjen tuomioistuimen 1. kesäkuuta 1995 antamassa tuomiossa(2), on Italian viranomaisten aloitteesta komission kanssa käytyjen neuvottelujen tulos. Ilman kyseisiä neuvotteluja Italian olisi täytynyt EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan perusteella (ent. 171 artikla) ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin edellä mainitun tuomion täytäntöön panemiseksi, ja siten sen olisi ollut yksinkertaisesti peruutettava kaikkien asianomaisten lääkärien oikeus harjoittaa hammaslääkärin ammattia. Komissio on myöntynyt hyväksymään kyseisten lääkärien laillistamisen hammaslääkäreiksi mikä perustuu nimenomaan kelpoisuuskokeeseen ja se on antanut tämänsuuntaisen muutosehdotuksen hammaslääkärin tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta annettuun direktiiviin 78/686/ETY(3). Ehdotus on annettu 2. joulukuuta 1997(4) annetun parlamentin ja neuvoston niin sanotun SLIM-direktiiviehdotuksen puitteissa. Ehdotus on käsiteltävänä parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettelyssä. Asianomaisilla lääkäreillä säilyy näissä oloissa oikeus harjoittaa hammaslääkärin ammattia. (1) EYVL C 182, 28.6.1999. (2) Oikeustapauskokoelma 1995, s. I-1319. (3) EYVL C 233, 24.8.1978. (4) EYVL C 28, 28.1.1998.