ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2392/00

esittäjä(t): Mathieu Grosch (PPE-DE) komissiolle

(13. heinäkuuta 2000)

Aihe: Pankkimaksut

Rajojen yli suoritettavista tilisiirroista on säädetty Euroopan parlamentin ja neuvoston 28. tammikuuta 1997 antamassa direktiivissä 97/5/EY(1). IECIn tekemästä ja 5. helmikuuta 2000 esitetystä tutkimuksesta kuitenkin ilmenee, että 11:ssä euro-alueeseen kuuluvassa jäsenvaltiossa ulkomaille suoritettavien maksujen kohdalla asian tila on seuraava:

- rajojen yli suoritettavista tilisiirroista aiheutuvat kustannukset ovat liian korkeat ja epäsuhteessa pankeille todellisesti aiheutuviin kustannuksiin ja lisäksi kustannukset vaihtelevat suurestikin riippuen siitä, mihin siirto on osoitettu

- vastaanottajalta ei ole lupa periä maksuja (kun asiasta ei ole tehty sopimusta), mutta silti näin menetellään 35 %:ssa kaikista tilisiirroista 10:ssä euro-alueeseen kuuluvassa valtiossa

- tilisiirrolle asetettua määräaikaa, joka on 5 vuorokautta, ei noudateta useimmissa euro-alueeseen kuuluvissa valtioissa.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tämän jäsenvaltioissa harjoitetun väärinkäytön estämiseksi ja kuluttajan etujen takaamiseksi?

(1) EYVL L 43, 14.2.1997, s. 25.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(20. syyskuuta 2000)

Komission toimeksiannosta Institut européen interrégional de la consommation (IEIC) on toteuttanut tutkimuksen, jonka tarkoituksena oli varmistaa, että euron ja kansallisten valuuttojen välisestä muuntamisesta ei peritä kuluja. Tutkimuksen tulos on sikäli erinomainen, että muuntamisesta ei todellakaan peritä mitään. Rajatylittävissä tilisiirroissa on kuitenkin niin, että käsittelykuluja peritään edelleen liikaa ja direktiivin 97/5/EY säännöksiä kulujen jakautumisesta ja siirtojen käsittelyajoista ei sovelleta asianmukaisesti.

Direktiivissä säädetään, että maksumääräyksen antajan on maksettava kaikki tilisiirrosta aiheutuvat kulut, jollei toisin mainita. Kuitenkin yhteensä 25 prosentissa tapauksista kuluja on peritty maksun saajalta. Lisäksi direktiivissä säädetään, että tilisiirto on toteutettava kuuden päivän kuluessa. Silti hieman yli 4 prosentissa siirroista määräaika on ylittynyt. Kokouksessa, joka pidettiin jäsenvaltioiden oikeudellisten asiantuntijoiden kanssa 22. kesäkuuta 2000, komissio korostikin, että yhteisön direktiivien asianmukainen soveltaminen on jäsenvaltioiden vastuulla sen jälkeen kun ne on siirretty osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jäsenvaltiot sitoutuivat toimittamaan yksityiskohtaisen selvityksen siitä, kuinka ne soveltavat kaksinkertaista veloitusta ja tilisiirtojen toteuttamisen määräaikoja koskevia sääntöjä.

Komissio ei aio asettaa kuluille ylä- tai alarajaa. Kuten se toteaa 31. tammikuuta 2000 antamassaan vähittäismaksuja koskevassa tiedonannossa(1), pankkien on parannettava pienten rajatylittävien siirtojen suorittamiseen tarkoitettuja järjestelmiä. Tältä osin on käynnistetty useita hankkeita ja mm. kehitetty kansainvälinen pankkitilinumero (International bank account number, IBAN) ja kansainvälinen maksumääräys (International payment instruction, IPI). Komissio toivookin, että tilanne muuttuu tuntuvasti 1. tammikuuta 2002 mennessä.

(1) KOM(2000) 36 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3253/00 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle. Eurooppalainen henkilötodistus.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0213 - 0213



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3253/00 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle (20. lokakuuta 2000) Aihe: Eurooppalainen henkilötodistus Suurimmalle osalle kansalaisista EU merkitsee hyvää ja toimivaa ideaa, etenkin kun on puhe yrityksistä tai kulutustuotteista. Ihmisistä tai kansalaisten liikkuvuudesta puhuttaessa tilanne on kuitenkin toinen. EU:n kansalaiselle saatetaan esimerkiksi ilmoittaa toisessa jäsenvaltiossa, että hänen passinsa ei kelpaa auton väliaikaiseen rekisteröintiin tai hänellä voi olla vaikeuksia oleskeluluvan tai työluvan saamisessa. EU:n kansalaiset toivovatkin edellä mainituista syistä lähes yksimielisesti eurooppalaista henkilötodistusta, joka helpottaisi heidän elämäänsä ja estäisi kuvailtujen kaltaiset hankaluudet. Voiko komissio ilmoittaa mikä on eurooppalaista henkilötodistusta koskevan mahdollisen hankkeen tilanne? Entä miten se voi vakuuttaa eurooppalaisille, että tämä toive voidaan joskus toteuttaa? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (21. marraskuuta 2000) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentinjäsenelle, että EY:n perustamissopimuksen nykyisissä määräyksissä ei anneta komissiolle valtuuksia luoda eurooppalaista henkilötodistusta. Perustamissopimuksen 17 artiklassa (ent. 8 artikla) käyttöön otettu unionin kansalaisuus ei korvaa jäsenvaltion kansalaisuutta. Jäsenvaltiot myöntävät henkilötodistuksia kansalaisilleen kansallisen lainsäädännön mukaan (katso Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetty julistus 2). On huomattava, että eräillä jäsenvaltioilla ei ole kyseisiä säädöksiä. Henkilötodistusten ulkoasun yhtenäistäminen henkilöiden vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi perustamissopimuksen 18 artiklan 2 kohdan (ent. 8 a artikla) mukaisesti ja sekaannusta aiheuttavien seikkojen poistamiseksi olisi kuitenkin aiheellinen toimenpide, jota komissio harkitsee vakavasti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2705/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Lentojen myöhästymiset.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0080 - 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2705/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Lentojen myöhästymiset Kuinka paljon keskimääräiset charter-lennot ovat myöhästyneet heinä- ja elokuussa, jos verrataan aikataulun mukaisia lähtöaikoja todellisiin lähtöaikoihin vuosittain viimeisen viiden vuoden aikana kaikissa jäsenvaltioissa? Mihin toimenpiteisiin komissio on ryhtynyt tilanteen parantamiseksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 2000) Eurocontrolin keskustoimisto kerää tiedot lentoliikenteessä tapahtuvista myöhästymisistä tutkimuksia varten. Tiedot saadaan pääasiassa Eurocontrolin ilmaliikennevirtojen hallinnan keskuselimeltä ja ne julkaistaan kokonaisuudessaan. Lukuja ei julkaista ainoastaan tilauslennoista, vaan kaikenlaisista lennoista viikoittaisten, kuukausittaisten ja vuosittaisten tietojen pohjalta. Komissio on kuitenkin saanut joitakin yksittäisiä tilauslentoyhtiöitä koskevia tietoja, joista ilmenee, että elokuun aikana Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) alueella oli 770 000 lentoa, joista 150 000 oli tilauslentoja (huippusesonki on elokuussa). Myöhästyneitä lentoja oli 220 000, joista 70 000 oli tilauslentoja. Koska 20 prosenttia kaikista lennoista koko ECAC:n alueella oli tilauslentoja, niin näin ollen melkein 50 prosenttia niistä myöhästyi. Reittilentoihin verrattuna myöhästymiset olivat ominaisia tilauslennoille. On muistettava, että tilauslennot ovat alttiimpia myöhästymisille kuin reittilennot. Ongelmien ilmetessä tilauslentoyhtiöt eivät voi peruuttaa lentoja (toisin kuin reittilentojen ollessa kyseessä), ja tämä vaikuttaa myöhästymistilastoihin. Tilauslentoyhtiöt lentävät monille pienemmille ja huonommin varustetuille lentokentille, joilla kaikki ongelmat vaikuttavat aikataulussa pysymiseen. Pyrkimys korkeaan käyttöasteeseen tilauslentojen hintojen pitämiseksi alhaisina sekä ympäristön asettamat rajoitukset (esimerkiksi lentokenttien sulkeminen yöksi) ja koneiden lähtöaikojen ruuhkautumisesta johtuvat paineet suurimmilla lentokentillä johtavat usein tiukkoihin aikatauluihin, jotka mikä tahansa ongelma voi sekoittaa. Parlamentin jäsentä pyydetään kiinnittämään huomiota siihen, että komissio toteuttaa parhaillaan useita toimenpiteitä vähentääkseen ilmaliikenteen ruuhkautumista ja myöhästymistä. Lokakuuhun 2000 mennessä valmistuvaksi odotetun korkean tason ryhmän laatiman selvityksen mukaisesti komissio aikoo esittää joitakin yhteisön tasolla toteutettavia lainsäädännöllisiä toimenpiteitä Euroopan ilmatilan yhdenmukaistamisen, hallinnoinnin, suunnittelun, sääntelyn ja tehokkaan käytön varmistamiseksi nykyistä turvallisuustasoa laskematta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2189/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. Matkapuhelinverkkojen mastot.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0083 - 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2189/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (3. heinäkuuta 2000) Aihe: Matkapuhelinverkkojen mastot Voiko komissio selvittää, onko olemassa mitään EU:n kattavaa menettelyä matkapuhelinverkkojen mastojen sijoituksen valvomiseksi? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (20. syyskuuta 2000) Matkapuhelinverkkojen mastojen sijoittaminen on matkapuhelinoperaattoreiden ja paikallisten, alueellisten ja kansallisten viranomaisten välinen asia. Sovellettavat menettely ja kriteerit vaihtelevat huomattavasti eri jäsenvaltioiden välillä, ja niissä otetaan huomioon esimerkiksi sähkömagneettisen säteilyn mahdolliset terveysvaikutukset, ympäristönsuojelutarpeet sekä kaupunkisuunnitteluun liittyvät näkökohdat. Lisäksi televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30. kesäkuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/33/EY(1) säädetään, että jäsenvaltiot ja kansalliset sääntelyviranomaiset voivat määrätä operaattoreita tekemään yhteenliittämissopimuksia ja ratkaista kaupallisten osapuolten välisiä kiistoja, kun järjestelmien jakaminen voi olla edullista kaupunkisuunnittelussa sekä ympäristö-, talous- tai muista syistä. Komissio ei tällä hetkellä suunnittele televiestintää koskevien säännösten kehittämistä nykyistä pidemmälle eikä aio ehdottaa koko EU:n kattavaa menettelyä matkapuhelinverkkojen mastojen sijoittamisen valvomiseksi. (1) EYVL L 199, 26.7.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1738/00 esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) komissiolle. Euroopan unionin saarialueiden rahoitus.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0038 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1738/00 esittäjä(t): Ioannis Souladakis (PSE) komissiolle (31. toukokuuta 2000) Aihe: Euroopan unionin saarialueiden rahoitus Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä luodakseen välttämättömän oikeusperustan Euroopan unionin saarialueiden rahoitukselle EU:n vuodelle 2001 laadittavasta talousarviosta Amsterdamin sopimuksen säännösten mukaisesti ja Euroopan parlamentin jo hyväksymien vuoden 2001 talousarviomenettelyn suuntaviivojen mukaisesti (33 kohta)? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (24. heinäkuuta 2000) Komissio ei suunnittele tässä vaiheessa oikeusperustan luomista yhteisön saarialueiden rahoitusta varten. Itse asiassa näihin alueisiin kiinnitetään jo nykyisissä yhteisön politiikoissa erityishuomiota. Rakennerahastojen ohjelmakaudella 20002006 Sardinia, Sisilia ja kaikki Kreikan saaret samoin kuin syrjäisimmät alueet saavat tukea tavoitteesta 1. Lisäksi komissio teki jäsenvaltioiden ehdotusten perusteella päätöksiä, joiden mukaan useat saaret kuuluvat rakennerahastojen tavoite 2 -alueisiin. Päätökset koskevat yhtätoista kahdestatoista asianomaisesta jäsenvaltiosta. Komissio hyväksyi 1. heinäkuuta 1999 ohjeelliset suuntaviivat rakennerahastojen ohjelmia varten kaudeksi 20002006. Niissä määritellään yhteisön toimintalinjat uudella ohjelmakaudella. Jotkut toimintalinjoista liittyvät suoraan saarialueiden ongelmiin, joita ovat tarve parantaa liikenneyhteyksiä, uudistuvien energialähteiden käyttö (liittyy etenkin komission valkoiseen kirjaan uusiutuvia energialähteitä koskevasta yhteisön strategiasta ja toimintasuunnitelmasta), uusien palveluiden luominen uuden viestintäteknologian alalla(1), vesivarojen säästeliäs hoito sekä laadukkaan ja kestävän, paikkojen vastaanottokapasiteetin mukaisen matkailun tukeminen. Toisaalta komission 28. huhtikuuta 2000 hyväksymissä Interreg-yhteisöaloitteeseen liittyvissä suuntaviivoissa(2) korostetaan selvästi, että saarialueiden yhdentyminen on etusijalla valtioiden välisessä yhteistyössä. Tämän pitäisi käytännössä tarkoittaa tarvittavan taloudellisen tuen antamista kyseisille alueille. Lisäksi alueiden välisessä yhteistyössä kiinnitetään erityistä huomiota saarialueiden osallistumiseen. Lisäksi tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Aigeianmeren pienten saarten hyväksi 19 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2019/93(3) säädetään erityisistä välineistä näiden saarten hyväksi, jotta niiden luonnonhaitat voitaisiin ottaa paremmin huomioon. On myös muistettava, että jotkin saaret kuuluvat erityiseen, syrjäisimpien alueiden ryhmään, jolle ovat ominaisia Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa (ent. 227 artikla) mainitut haittatekijät. Komissio esitti 14. maaliskuuta 2000(4) näitä alueita koskevan kertomuksen uuden artiklan toimeenpanosta. (1) KOM(1997) 599. (2) EYVL C 143, 23.5.2000. (3) EYVL L 184, 27.7.1993. (4) KOM(2000) 147 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2768/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE), Martin Callanan (PPE-DE), Robert Goodwill (PPE-DE), Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) ja Timothy Kirkhope (PPE-DE) neuvostolle. Maahanmuuton valvonta Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0171 - 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2768/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE), Martin Callanan (PPE-DE), Robert Goodwill (PPE-DE), Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) ja Timothy Kirkhope (PPE-DE) neuvostolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Maahanmuuton valvonta Euroopan unionissa Doverista löydettiin äskettäin 58 kiinalaista laitonta pakolaista kuolleena. Voiko neuvosto ilmoittaa, onko totta, että Belgian poliisi oli jo useita viikkoja ennen tätä tapausta tavannut nämä kiinalaiset, haastatellut heitä ja päästänyt heidät vapaiksi? Onko neuvosto tyytyväinen jäsenvaltioiden tapaan noudattaa Dublinin yleissopimuksen velvoitteita ja erityisesti Belgian tapaan täyttää maahanmuuton valvontaa koskevat velvollisuudet? Vastaus (16. marraskuuta 2000) 1. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman kaltaisen tilanteen tarkastaminen ei kuulu neuvoston toimivaltaan. 2. Jäsenvaltioiden Dublinin yleissopimuksen mukaisten velvoitteiden noudattamista valvoo yleissopimuksen 18 artiklassa perustettu komitea. Kyseisen artiklan 2 kohdan mukaisesti komitea voi käsitellä yhden tai useamman jäsenvaltion pyynnöstä kaikkia yleissopimuksen soveltamista koskevia yleisluontoisia kysymyksiä. 3. Amsterdamin sopimuksen tullessa voimaan maahanmuutto-, viisumi- ja turvapaikka-asiat siirtyivät yhteisön toimivaltaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston mukaisesti. Koska komissio valvoo perustamissopimusten noudattamista, on näin ollen sen tehtävä valvoa, että jäsenvaltiot noudattavat kyseisiä velvoitteitaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2634/00

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle

(1. syyskuuta 2000)

Aihe: Venäjän määräämä pakollinen sadonkorjuu Teteniassa

Pakollinen sadonkorjuu, jonka Venäjän viranomaiset ovat jälleen määränneet Teteniassa, on todiste siitä, ettei tuo kauhea sota ole vielä päättynyt. Mitä toimenpiteitä Euroopan unioni tämän tilanteen edessä aikoo toteuttaa teteeneille kuuluvien, Venäjän riistämien demokraattisten kansallisten oikeuksien palauttamiseksi?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2557/00 ja E-2634/00

(16. marraskuuta 2000)

Euroopan unioni ryhtyi kesäkuussa 2000 pidetyn Feiran Eurooppa-neuvoston jälkeen tarkastelemaan Venäjän yleistä tilannetta. Tämän jälkeen tehtiin joukko päätöksiä, joiden pohjalta unioni pyrkii tukemaan demokratian, oikeusvaltion periaatteen ja markkinatalouden kehittämistä, sillä se on ehdoton edellytys lujille ja antoisille pitkän aikavälin suhteille Venäjän kanssa. Unioni korosti jälleen kerran, että tällaisten suhteiden kehittäminen koko Venäjän ja näin ollen myös Tetenian kanssa edellyttää yhteisiä arvoja, erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista.

Neuvosto on Venäjän federaation kuuluvan Tetenian tasavallan kriisin yhteydessä jo alusta alkaen painottanut selkeästi, että vain poliittinen ratkaisu voi taata kestävän rauhan Teteniassa. Tämän vuoksi unioni on vaatinut tinkimättä Tetenian kaikkien kansallisuuksien ihmisoikeuksien kunnioittamista. Samalla neuvosto kuitenkin korostaa voimakkaasti Venäjän federaation alueellista koskemattomuutta. Unioni on pitkän aikavälin rakentavan osallistumisen politiikkansa mukaisesti painostanut Venäjää johdonmukaisesti noudattamaan sitoumuksiaan.

Unioni kehottaa Venäjää noudattamaan kansainvälisen yhteisön Teteniaa koskevia vaatimuksia. Näitä ovat liiallisen voimankäytön ja konfliktin mahdollisen leviämisen välttäminen, poliittisen prosessin jatkaminen, mukaan lukien teteenien valitut edustajat, tehokas riippumaton tutkimus ihmisoikeuksien loukkauksista, yhteistyö Euroopan neuvoston kanssa, Etyjin avustusryhmän tukeminen, jotta se voi toteuttaa koko toimeksiantonsa, ja kansalaisjärjestöjen humanitaarisen avun antamisen turvaaminen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3033/00 esittäjä(t): Giorgos Katiforis (PSE) neuvostolle. Turkin ja Euroopan unionin kumppanuussopimuksen teksti.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0044 - 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3033/00 esittäjä(t): Giorgos Katiforis (PSE) neuvostolle (20. syyskuuta 2000) Aihe: Turkin ja Euroopan unionin kumppanuussopimuksen teksti Yleisesti tiedetään, että Helsingin huippukokouksessa päätettiin, että Turkki hyväksytään EU:n jäsenehdokkaaksi tietyillä yksiselitteisesti määritetyillä ehdoilla. Koska komissio tunnetusti pyrkii panemaan huippukokousten päätökset tarkalleen täytäntöön ja edellyttää Euroopan kansojen samoin kuin Euroopan hallitusten käsityksiä hallitsevien perusperiaatteiden tarkkaa soveltamista ja koska osa Turkin lehdistöstä suhtautui erittäin vihamielisesti EU:n edustajien viime heinäkuussa Ankarassa käymiin keskusteluihin, syntyy vaikutelma, jonka mukaan tietyt tahot mahdollisesti pyrkivät siihen, että Turkin jäsenehdokkuutta koskevia yksiselitteisiä sanamuotoja ei sisällytetä Turkin ja EU:n välisen kumppanuussopimuksen tekstiin. Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä, jotta Helsingin huippukokouksessa määritetyt Turkin jäsenehdokkuuden ehdot, jotka koskevat Kyproksen ongelman ratkaisemista, ihmisoikeustilanteen parantamista, kurdikysymystä, Turkin aluevaatimuksia Egeanmerellä ja niiden ratkaisemista Haagin kansainvälisessä tuomioistuimessa, poliittisen järjestelmän demokratisointia ja Helsingissä päätettyjä muita poliittisia edellytyksiä, sisällytettäisiin kumppanuussopimuksen johdanto-osan asemesta itse sopimustekstiin? Vastaus (22. joulukuuta 2000) Ehdokasvaltiona Turkin on määrä liittyä unioniin samojen kriteerien perusteella, joita sovelletaan muihinkin ehdokasvaltioihin. Olemassa olevan Eurooppa-strategian perusteella Turkki pääsee muiden ehdokasvaltioiden tapaan osalliseksi liittymistä edeltävästä strategiasta, jonka tarkoituksena on edistää ja tukea uudistuksia. Tähän kuuluu vahvistettu poliittinen vuoropuhelu, jossa korostetaan edistymistä poliittisten liittymiskriteerien täyttämisessä, erityisesti ihmisoikeuskysymyksissä, sekä painotetaan Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmien kohdassa 4 ja 9 a mainittuja asioita. Helsingissä päätettiin myös, että aiempien Eurooppa-neuvoston päätelmien pohjalta laaditaan liittymiskumppanuus, joka käsittää painopisteet, joihin jäsenyysvalmisteluissa on keskityttävä poliittisten ja taloudellisten kriteerien ja jäsenvaltiovelvoitteiden täyttämiseksi; samoin laaditaan kansallinen ohjelma yhteisön säännöstön hyväksymiseksi. Komission ehdotus Turkin tasavallan liittymistä valmistelevan kumppanuuden periaatteista, ensisijaisista tavoitteista, välitavoitteista ja edellytyksistä toimitettiin neuvostolle 13. marraskuuta 2000. Neuvosto on aloittanut sen tarkastelun.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2295/00 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) neuvostolle. Kauppa.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0111 - 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2295/00 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) neuvostolle (11. heinäkuuta 2000) Aihe: Kauppa Eurooppa-neuvostossa esitettiin viime toukokuussa ehdotus määrätä lopulliset polkumyyntitullit Japanista peräisin olevien televisiokamerajärjestelmien tietyille osille. Tutkittuaan asiaa kahden vuoden ajan yhdessä kyseisten tuotteiden eurooppalaisten valmistajien kanssa Euroopan komissio ehdotti näitä polkumyyntitoimenpiteitä. Neuvoston kaupallisista asioista vastaava ryhmä hylkäsi ehdotuksen 8. toukokuuta. Mihin tämä hylkäyspäätös perustuu? Vastaus (9. marraskuuta 2000) Neuvoston kaupallisten asioiden työryhmä totesi 11. huhtikuuta 2000 pitämässään kokouksessa, että - kuusi valtuuskuntaa kannatti komission ehdotusta määrätä lopulliset polkumyyntitullit tiettyjen Japanista peräisin olevien televisiokamerajärjestelmien osien tuonnille - kahdeksan valtuuskuntaa vastusti ehdotusta, koska ne katsoivat, ettei tässä tapauksessa ollut näyttöä siitä, että - Japani myisi kyseisiä kameran osia alihintaan yhteisön markkinoilla - yhteisön teollisuus kärsisi vahinkoa - väitetyn polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja väitetyn vahingon välillä olisi syy-yhteys - yhteisön etu edellyttäisi asiaan puuttumista - yksi valtuuskunta ei ilmaissut kantaansa. Neuvosto vahvisti 8. toukokuuta 2000 pitämässään istunnossa, ettei komission ehdotus saanut taakseen yksinkertaista enemmistöä, joten sitä ei voitu hyväksyä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1466/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Stevia rebaudiana bertoni -yrtin käyttö.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0015 - 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1466/00 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (10. toukokuuta 2000) Aihe: Stevia rebaudiana bertoni -yrtin käyttö Stevia rebaudiana bertoni -nimistä yrttiä on jo vuosisatojen ajan käytetty makeutusaineena, ja sillä on lääkinnällisestikin hyvä maine. Yrtille pyydettiin markkinointilupaa uuselintarvikkeena, mutta elintarvikealan tiedekomitea päätyi tutkimustensa perusteella siihen, ettei tuote esitetyn aineiston valossa ollut riittävän turvallinen käytettäväksi elintarvikkeiden ainesosana eikä myöskään sakkaroosin korvikkeena diabeetikoille ja liikalihavuudesta kärsiville. Koska Stevia rebaudianan käyttöä ei ole voitu todistaa turvalliseksi, ei liene myöskään riittävästi tietoa sen käytön rajoittamiseksi, ja siksi on tarpeen tehdä lisätutkimuksia, jotka todistavat yrtin vaarallisuuden. Voisiko komissio vahvistaa, mikä on yrtin markkinointitilanne ja mihin sitä käytetään? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 2000) Stevia rebaudiana -kasvin ja sen kuivattujen lehtien osalta on esitetty hakemus uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27. tammikuuta 1997 annetun parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 nojalla(1). Tämä merkitsee sitä, ettei kyseistä tuotetta ollut tätä aiemmin käytetty merkittävässä määrin ihmisravinnoksi yhteisön alueella. Elintarvikealan tiedekomitea painotti lausunnossaan, että erityisestikään tuotteen yksityiskohdista ei ollut saatavissa tyydyttävästi tietoa eikä tuotteen toksikologiasta riittävästi tietoa, jotta olisi voitu päätellä tuotteen olevan ihmisille turvallinen. Tällaisessa tilanteessa ei ole muuta vaihtoehtoa kuin hylätä hakemus. Pysyvä komitea hyväksyi tämän komission päätöksen yksimielisesti. Tämä päätös ei estä muita hakijoita jättämästä hakemusta. (1) EYVL L 43, 14.2.1997.