FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/195

(2004/C 33 E/198)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1995/03

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(11. kesäkuuta 2003)

Aihe: Rautatielinja Ateenan keskustassa

Pireuksen ja Aharnesin keskustan rautatieaseman Ateenan kautta yhdistävän, 13 kilometrin pituisen rautatielinjan, josta tulee osa lähiliikenneverkkoa, parantamistyöt on päätetty suorittaa toukokuuhun 2004 mennessä, kustannusarvion ollessa 160,4 miljoonaa euroa. Kreikan rautatielaitoksen OSE:n järjestämässä tarjouskilpailussa kaavaillaan linjan korvaamista uudella sähköistetyllä raidelinjalla sekä levennystä rakentamalla ”neljän raiteen käytävä” jne.

Pääkaupungin asukkaat ovat huolissaan siitä, että raidelinjaus edelleen jakaa kaupungin kahtia synnyttäen paitsi suuria liikenneruuhkia myös lisäsaasteita ja asukkaiden yhteydenpitovaikeuksia sekä eristyneisyyden ja gettoutumisen tunteen.

Onko rautateiden lähiliikenteen parantamisesta tehdyissä tutkimuksissa kaavailtu raiteen upottamista maaperään tai muita hankkeita edellä mainitussa linjan osassa, jotta se ei enää jakaisi kaupunkia kahtia? Jos näin ei ole tehty, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta ongelma ratkaistaisiin kaupunkiympäristölle ystävällisellä tavalla?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(29. heinäkuuta 2003)

Suurten infrastruktuurihankkeiden, kuten rautatielinjan uudistamisen, suunnittelu kuuluu jäsenvaltiolle. Sen pitää myös huolehtia siitä, että taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ympäristölliset näkökohdat ovat tasapainossa keskenään ja siitä, että lainsäädännön vaatimuksia kunnioitetaan.

Komission saamien tietojen mukaan Pireuksen ja arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemien ”kolmen sillan” välille rakennettavan rautatielinjan yhteydessä on suunniteltu raiteiden määrän lisäämistä nykyisestä kahdesta tai kolmesta (sijainnin mukaan) neljään. Tämä tehdään kuitenkin suurelta osin hyödyntämällä jo olemassa olevan rautatielinjan alue paremmin. Näin ollen lähiliikenneverkon tämän osan laajuuden suhteen nykyisen ja tulevan tilanteen välillä ei pitäisi olla merkittävää eroa.

Kyseessä oleva lähiliikennejunaverkon uudistamista koskeva hanke saattaa kuulua tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (2), soveltamisalaan. Direktiivin liitteessä II.13 viitataan kaikkiin muutoksiin tai laajennuksiin liitteessä I tai liitteessä II mainittuihin sellaisiin hankkeisiin, joille on jo myönnetty lupa, jotka on jo toteutettu tai joita parhaillaan toteutetaan, jos muutoksesta tai laajennuksesta voi olla merkittävää haittaa ympäristölle. Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden ei tarvitse teettää liitteessä II luetelluista hankkeista ympäristövaikutusten arviointia. Näyttää siltä, että tässä tapauksessa hankkeen luonteesta ja koosta ei aiheudu merkittävää haittaa ympäristölle. Hankkeen vaikutusten merkityksen arviointi kuuluu kuitenkin ensisijaisesti kansallisille viranomaisille.

Tälle lähiliikennelinjan uudistamishankkeelle ei ole haettu unionin osarahoitusta. Komissio ei siksi aio puuttua Kreikan viranomaisten toimiin.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985.

(2) EYVL L 73, 14.3.1997.