KIRJALLINEN KYSYMYS E-0478/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(21. helmikuuta 2001)

Aihe: Sisävesikalastus Irlannissa: luonnon tasapainon palauttaminen hävittämistoimenpiteiden sijaan

1. Muistaako komissio 15. syyskuuta 1997 päivätyn kirjeen (viite SG (97) D/84642), jonka sen entinen puheenjohtaja Jacques Santer lähetti parlamentin jäsen Caroline Jacksonille? Kirjeessä luvattiin, että ohjelman nk. kalakannan hallintaan (pike-culling tai haukikannan harvennus) suunnattua elementtiä uudistetaan tarpeen tullen ja että Corribin alueen kehitysohjelmalle valitaan uusi hankepäällikkö. Onko nämä lupaukset täytetty? Mikä on syynä, jos näin ei ole tapahtunut?

2. Voiko komissio vahvistaa, että vuoden 1998 loppupuoliskon ja vuoden 1999 huhtikuun välisenä aikana sekä keväällä 2000 haukikantaa harvennettiin jälleen, jolloin kaikki pyydetyt hauet hävitettiin?

3. Voiko komissio lisäksi vahvistaa, että kuusi seitsemästä Irlannin alueellisesta kalastuskunnasta harrastaa haukikannan harvennusta hauen kutuaikana ja että näin tapahtui mm. joulukuussa 2000 Luoteiseen kalakuntaan (North Western Regional Fisheries Board, NWRFB) kuuluvalla Lough Arrowin alueella? Tapahtuuko tämä hävittäminen jonkin sellaisen ohjelman puitteissa, joka saa jonkinasteista Euroopan unionin taloudellista tukea?

4. Onko komission mielestä olemassa mahdollisuuksia lopettaa tämä vuosia jatkunut hävittämisohjelmien ylläpito, lykkääminen ja uusi käyttöönotto niin, että ne eivät enää kuuluisi sen politiikkaan? Onko komissio valmis ehdollistamaan tulevan tukensa niin, että haukikannan harvennus kielletään tai voi tapahtua ainoastaan poikkeustapauksessa myönnettävien tiukkojen lupaehtojen alaisena?

5. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä edistääkseen, että Irlannin läntiset järvet palautetaan aikaisemman huonon hoidon jälkeen hyvään kuntoon, mikä johtaa alkuperäisten tukitavoitteiden toteutumiseen, kuten saasteiden vähentämiseen, matkailun edistämiseen ja luonnollisen kalakannan säilyttämiseen?

6. Onko komissio valmis antamaan Irlannille lisää tukea, jos kyse on uudesta ohjelmasta, joka ei vaikuta eri järvissä ja joissa esiintyvien kalalajien keskinäiseen määräsuhteeseen, vaan edistää luonnon tasapainoa ja matkailua?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(7. kesäkuuta 2001)

1. Läntiseltä kalakunnalta (WRFB) saatujen tietojen mukaan kehitysohjelma, johon viitattiin syyskuun 1997 kirjeessä, saatiin onnistuneesti päätökseen 1999 ja kaikki kehitystavoitteet saavutettiin. Ohjelma on onnistunut erittäin hyvin parantamaan luonnonvaraisen purotaimenen kantoja. Asianomainen kalakunta hallinnoi hanketta ammattimaisesti, ja hankkeen tarkastuksesta vastasivat kyseisen alan kansainväliset asiantuntijat. Tarkastajien selonteon mukaan ohjelma toteutettiin erittäin tasokkaasti. Kunnostettujen jokien tieteellisessä jälkitarkastuksessa voitiin vahvistaa kehitysohjelman onnistuminen kasvi- ja eläinkunnan, kalakantojen sekä lintujen osalta.

2. Kuten WRFB totesi, kalakunnan tarkoitus on hallita erityisesti lohivesinä pidettyjen vesistöjen haukikantoja ja varmistaa, että haukia harvennetaan mahdollisimman hyvän taimenkannan luomiseksi. Kyseessä on jatkuva vuotuinen ohjelma. Järvistä poistetut hauet myös siirretään muihin alueen haukivesiin, joita on 40 järveä.

3. WRFB:n antamien tietojen mukaan suuria läntisiä järviä on aina hoidettu luonnonvaraisen purotaimenen kasvattamoina, ja siksi kalakantojen hallinta on osa yleistä ohjelmaa, jolla varmistetaan mahdollisimman hyvä taimenkanta. Kun haukia poistetaan, osa merkitään ja siirretään toisiin vesistöihin.

Luoteisen kalakunnan (NWRFB) mukaan haukien harvennusta harjoitetaan taimenjärvillä vuosittain, lähinnä hauen kutuaikana. Arrowjärven hauenharvennuksessa joulukuussa 2000 ei käytetty pystyverkkoja. Sitä vastoin 21. joulukuuta 2000 kokeiltiin sähkökalastusta, jonka avulla pyydettiin vain kaksi haukea, jotka poistettiin järvestä. Kyse ei siis ollut mistään hauenhävityksestä, eikä siihen käytetty yhteisön varoja.

4. WRFB:n mukaan Länsi-Irlannin luonnonvaraisen purotaimenen säilyttäminen on erittäin tärkeää. Edellä mainitut kolme läntistä järveä ovat kaikkein tärkeimmät Euroopassa jäljellä olevat luonnonvaraisen purotaimenen järvet. Jos näiden järvien annetaan taantua muiden kuin lohikalojen, kuten hauen, valtaamiksi järviksi, kansallisperintö on pilalla ja tuhottu. Irlannissa ja muualla Euroopassa on tuhansia järviä, joissa vallitsevina lajeina ovat muut kuin lohikalat, kuten hauki, mutta vain hyvin harvoja kalkkikivijärviä, joista löytyy merkittävästi luonnonvaraista purotaimenta. Kaikki tieteelliset huippututkimukset osoittavat, että käytetty strategia on sekä oikea että tarpeellinen. Jos näiden järvien annetaan muuttua, Eurooppa menettää yhden viimeisistä luonnonvaraisen purotaimenen ydinalueistaan, joka joutuu antamaan tilaa myöhemmin istutettujen lajien kannattajille. Purotaimenkantojen hallintaa harrastetaan vain Irlannissa, sillä maassa on lajin viimeinen tukikohta, ja menettelyn tukena on satojen henkilötyövuosien tieteellinen asiantuntemus ja tutkimus.

Irlannissa on yli 500 laadukasta hauenkasvattamoa, joiden hallinnasta vastaa seitsemän alueellista kalakuntaa. Yhdestäkään näistä 500 vesistöstä ei poisteta haukia. Itse asiassa kalakunnat ovat ajaneet kunnallissääntöä näiden vesistöjen haukikantojen suojelemiseksi, eli onkijoiden saaliit ovat tiukasti rajattuja. Hauenharvennusta harjoitetaan vain kymmenessä luonnonvaraisen purotaimenen kasvattamossa ja hyvin harvassa purotaimen- ja lohijoessa koko maassa.

NWRFB:n mukaan ei ole olemassa mitään hävittämisohjelmien toteuttamisen, jäädyttämisen ja uudistamisen kiertokulkua. Siitä lähtien kun luoteinen kalakunta otti vastuun tärkeimpien taimenjärvien hoidosta 1985, se on harjoittanut johdonmukaista haukikantojen hallintapolitiikkaa, eikä tätä politiikkaa ole koskaan keskeytetty. Hauenharvennus on suunnattoman tärkeä osa taimenkasvattamojen hoitoa, ja olisi vakava virhe, jos taimenkasvattamojen saaman yhteisön tuen jatkumisen ehdoksi asetettaisiin hauenharvennuksen kieltäminen. Tällaiselle ehdolle ei ole oikeasti mitään perusteluja.

5. WRFB:n antamien tietojen mukaan vuonna 1996 alkanut kehitys on elvyttänyt luonnonvaraisten purotaimenten kantoja merkittävästi suurissa läntisissä järvissä. Kalakantojen kasvu on antanut tukea tavoitteiden saavuttamisessa käytetyille hallinta- ja tutkimusmenetelmille. Kalakunnat ovat myös tyytyväisiä yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2000/60/EY(1) ja lisäponnisteluihin, joiden avulla varmistetaan järvien säilyminen koskemattomassa tilassaan. Lisäksi näiden järvien edistäminen luonnonvaraisen purotaimenen kansainvälisesti merkittävinä ja vertaansa vailla olevina kasvattamoina Euroopassa on tuottanut jo hyvin merkittäviä tuloksia. Ohjelman jatkaminen hyödyttäisi entisestään järviä, jokia sekä luonnonvaraista purotaimenta.

NWRFB tukee mitä tahansa yhteisön toimia vedenlaadun parantamiseksi, sillä lähes kaikki vedet ovat osoittaneet hälyttäviä merkkejä rehevöitymisestä viimeisen kymmenen vuoden ajan ja kauemminkin. Kuten edellä todettiin, ensisijainen vastuu asiassa on paikallisviranomaisilla ja ympäristönsuojeluosastolla (EPA).

6. Kuten WRFB totesi, järvien kalalajien joukossa on monia myöhemmin istutettuja lajeja (hauki, ahven ja särki). On osoitettu selvästi, että ei-kotoperäisten kalalajien harvennuksen lisäksi tarvitaan kotoperäisten lajien tukemista, jotta varmistettaisiin näiden järvien säilyminen lohikalavaltaisina. Järvien ja niihin liittyvien luontotyyppien elvyttämisen pitäisi perustua parhaaseen käytettävissä olevaan tutkimustietoon, ja asianomaisten kalakuntien tavoitteena on ollut varmistaa, että toteutetut toimet noudattavat parhaiden tutkimustulosten ohjeita. Myös tulevaisuudessa saadut tukirahat käytetään hankkeisiin, joita tukevat hyväksi havaitut tutkimustulokset.

NWRFB:n mukaan hauki ei ole kotoperäinen laji ja se tuotiin Irlantiin ulkomailta. Hauki ei ole siten osa järvien luonnollista tasapainoa. Hauet verottavat merkittävästi taimenia, joten niiden lukumäärän kurissa pitäminen on olennaista tarpeeksi suuren taimenkannan säilyttämiseksi; taimenhan on kotoperäinen laji, joka on elänyt järvissä yli kymmenentuhatta vuotta.

(1) EYVL L 327, 22.12.2000.