KIRJALLINEN KYSYMYS E-1159/00

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(11. huhtikuuta 2000)

Aihe: Valkoinen kirja elintarviketurvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomaisesta

Tammikuussa 2000 julkaistiin valkoinen kirja elintarviketurvallisuudesta (KOM(1999) 719). Sen neljännessä luvussa käsitellään Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamista. Luvussa viisi käsitellään elintarviketurvallisuuteen liittyviä lainsäädäntönäkökohtia.

Merkinnöistä on monilla aloilla, elintarviketurvallisuus mukaan lukien, tullut kauppapoliittinen kysymys. Yhteisö pyrkii luomaan merkinnöille monenkeskiset suuntaviivat (99 kohta). Unioniin tuotuihin elintarvikkeisiin olisi luonnollisesti sovellettava samoja merkintäsäännöksiä kuin EU:n sisällä tuotettuihin elintarvikkeisiin.

Aikooko komissio pyrkiä siihen, että monenkeskiset merkintöjä koskevat suuntaviivat vastaavat vähintään EU:n kyseisiä säännöksiä? Mikäli aikoo, onko tämänsuuntaisiin toimiin jo ryhdytty kansainvälisillä foorumeilla. Mikä ei aio, miksi komissio suhtautuu kielteisesti samantasoisiin monenkeskisiin merkintöjä koskeviin suuntaviivoihin ja mitä vaihtoehtoja komissiolla on samojen merkintäsäännösten soveltamiseksi EU:hun tuotuihin elintarvikkeisiin kuin EU:ssa tuotettuihin elintarvikkeisiin.

Pascal Lamyn komission nimissä antama vastaus

(16. kesäkuuta 2000)

Komission politiikan mukaan pakollista merkintää tulisi soveltaa yhtäläisesti sekä yhteisön tuotteisiin että kolmansista maista tuotuihin tuotteisiin. Tämänhetkinen yhteisön lainsäädäntö jo asettaa yleiset ja erityiset säännöt, joita on sovellettava sekä yhteisön tuotteisiin että tuontivalmisteisiin. Tähän mennessä näitä vaatimuksia ei ole asetettu kyseenalaisiksi. On kuitenkin tärkeitä tekijöitä, jotka kansainvälisessä kaupankäynnissä tulisi ottaa huomioon.

Merkintä on laaja termi, jolla voi olla useita tavoitteita. Siihen voivat kuulua tiedottaminen kuluttajalle tuotteen sisällöstä, tuotantomenetelmistä ja aineosista, sekä varoitukset tietyistä terveysvaaroista (esimerkiksi tuotteen sisältämät mahdolliset allergeenit). Merkintää koskee Maailman kauppajärjestön (WTO) terveyttä ja kasvien terveyttä koskeva sopimus, jossa se kytketään suoraan elintarviketurvallisuuteen. Muutoin sitä koskee WTO:n sopimus teknisistä kaupan esteistä, tai jopa GATT-sopimus. Teknisiä kaupan esteitä koskevan sopimuksen tarkoituksena on varmistaa, että tekniset toimenpiteet eivät haittaa kansainvälistä kauppaa. Kaupankäyntiä rajoittavat toimet hyväksytään ainoastaan silloin kun niillä on laillinen tavoite. Tiedottamista kuluttajalle ei ole erityisesti mainittu teknisten kaupan esteiden luettelossa toistaiseksi, mutta terveyshaitat ja harhaanjohtavien käytäntöjen ehkäiseminen on mainittu erityisesti. Tämä ei tarkoita, että tiedottamista kuluttajalle voitaisiin pitää laillisena tavoitteena teknisiä kaupan esteitä koskevan sopimuksen mukaisesti, koska ensinnäkin sopimus antaa luvan merkitsemiseen, kun sitä käytetään harhaanjohtavien käytäntöjen ehkäisemiseen ja toiseksi, koska lakiperusteisten tavoitteiden luettelo ei ole kattava.

Komissio toivoo, että käydään monenkeskisiä neuvotteluja, joissa pyritään kansainväliseen sopimukseen näissä asioissa. Codex Alimentarius -komissio on luonut yleiset ja erityiset normit joillekin tuoteluokille. Komissio osallistuu Codex-komission kokouksiin ja yhdessä jäsenvaltioiden kanssa se tekee parhaansa päästäkseen sopimukseen, joka täyttää yhteisön tavoitteet ihmisterveyden ja kuluttajalle tiedottamisen osalta.