KIRJALLINEN KYSYMYS P-1326/98

esittäjä(t): Rolf Berend (PPE) komissiolle

(24. huhtikuuta 1998)

Aihe: Opettajantutkintojen keskinäinen tunnustaminen EU:ssa

Pidetäänkö Saksassa hankittua opettajantutkintoa täysiarvoisena loppututkintona EU:ssa ja oikeuttaako se työskentelemään opettajana muissa EU:n jäsenvaltioissa?

Koskeeko tämä myös Saksan uusissa osavaltioissa työskenteleviä opettajia, jotka ovat suorittaneet tutkintonsa entisessä DDR:ssä ja omaavat vuosikymmenien kokemuksen?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(22. kesäkuuta 1998)

EY:n perustamissopimuksessa määrättyjen vapaan liikkuvuuden periaatteiden toteuttamisen helpottamiseksi on yhteisön tasolla annettu useita säädöksiä, jotka koskevat tutkintojen tunnustamista.

Tutkintoon johtaneiden opintojen tason mukaan sovelletaan joko vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettua neuvoston direktiiviä 89/48/ETY(1) tai direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/51/ETY(2). Näitä direktiivejä sovelletaan kaikkiin säänneltäviin ammatteihin, joita mikään erityinen direktiivi ei koske (lääkärit, hammaslääkärit, eläinlääkärit, kätilöt, proviisorit, sairaanhoitajat, arkkitehdit). "Yleisiä" direktiivejä sovelletaan siis opettajan ammattiin, joka on säännelty ammatti useimmissa jäsenvaltioissa (ainakin julkisella sektorilla).

Näiden direktiivien perusperiaate on, että vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten on annettava lupa tietyn ammatin harjoittamiseen alueellaan yhteisön kansalaiselle, jolla on alkuperäjäsenvaltiossaan samaan ammattiin oikeuttava tutkintotodistus. Näin suoritettu tunnustaminen antaa siis oikeuden tietyn ammatin harjoittamiseen samoilla edellytyksillä kuin kansallisen tutkintotodistuksen omaaville, mutta se ei tarkoita, että tutkintotodistusta pidettäisiin samanarvoisena kuin kansallista tutkintotodistusta, kun on kyse muista tarkoituksista.

Jos siis yhteisön kansalainen on täysin pätevä opettaja sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa hän on saanut todistuksensa, ja hän haluaa harjoittaa ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa, hänen tutkintonsa on tunnustettava edellä mainituissa direktiiveissä tutkintojen tunnustamisesta säädettyjen menettelyjen mukaan. Parlamentin jäsenen mainitsemien Saksan uusien osavaltioiden opettajantutkintojen osalta voidaan todeta, että näiden tutkintotodistusten haltijoihin sovelletaan edellä mainittuja direktiivejä, jos mainitut todistukset antavat täyden oikeuden opettajantoimeen Saksassa ja jos niiden haltija pyytää tutkinnon tunnustamista voidakseen työskennellä opettajana jossakin jäsenvaltiossa.

On syytä korostaa, että näissä direktiiveissä säädetty tutkintojen tunnustaminen edellyttää, että kyseessä oleva henkilö esittää henkilökohtaisen pyynnön toimivaltaiselle viranomaiselle ja ilmoittaa siinä selvästi, mitä ammattia hän aikoo harjoittaa. Näissä direktiiveissä ei ole luotu automaattista tutkintojen tunnustamisjärjestelmää, joten tiettyjä muodollisuuksia on noudatettava.

Parlamentin jäsenellä on mahdollisuus saada kaikki tähän asiaan liittyvät tarpeelliset tiedot Internetistä (http://citizens.eu.int) samoin kuin Työskentely toisessa Euroopan unionin maassa -oppaasta, joka lähetetään suoraan parlamentin jäsenelle samoin kuin parlamentin pääsihteeristölle. Tähän oppaaseen liittyy käytännön ohjeita. Tutkintojen tunnustaminen: opettajat -tietosivu sisältää ohjeita direktiiveissä 89/48/ETY ja 92/51/ETY luoduista tunnustamismenettelyistä samoin kuin hyödyllisiä osoitteita kansallisella tasolla.

(1) EYVL L 19, 24.1.1989.

(2) EYVL L 209, 24.7.1992.