ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2979/02 esittäjä(t): Anders Wijkman (PPE-DE) komissiolle. Saksan metsäteollisuudelle maksettavat suuret valtiontuet.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0069 - 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2979/02 esittäjä(t): Anders Wijkman (PPE-DE) komissiolle (22. lokakuuta 2002) Aihe: Saksan metsäteollisuudelle maksettavat suuret valtiontuet Saksan metsäteollisuus on laajentunut huomattavasti viimeisten kymmenen vuoden aikana. Laajentumisen on mahdollistanut metsäteollisuudelle maksettu suuri valtiontuki. Stendahl Pulp Mercer International päätti kesällä 2002 laajentaa toimintaansa edelleen. Saksan valtio tukee tätä hanketta lainoin ja avustuksin 715 miljoonalla eurolla. Hankkeen koko budjetti on noin 800 miljoonaa euroa. Tämänsuuruinen valtiontuki heikentää huomattavasti alueen muun metsäteollisuuden kilpailukykyä. Miten komissio selittää sen, että se hyväksyy näin suuren valtiontuen, kun se vastustaa EU:n yhteisten markkinoiden kehittämisen ja kasvun perusedellytysten (avoin markkinatalous, EU:n jäsenvaltioiden välinen kauppa ja kilpailu) edistämistä? EU:n tulevan laajentumisen yhteydessä on mainittu, että teollisuudelle maksettavalla investointituella voitaisiin kompensoida ehdokasvaltioille maksettavaa alempaa maataloustukea. Pitääkö tämä paikkansa? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 2002) Komissio hyväksyi kesäkuussa 2002 Zellstoff Stendalille myönnettävän tuen uuden sellutehtaan rakentamiseen(1). Investointikustannukset ovat noin 800 miljoonaa euroa ja tuen määrä noin 250 miljoonaa euroa. Tuki on myönnetty alueellisten syiden perusteella ja sen tarkoituksena on edistää yhden yhteisön muita heikommassa asemassa olevan alueen taloudellista kehitystä tukemalla investointeja ja työpaikkojen luomista. Zellstoff Stendalin hanke on hyväksytty alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille annettujen monialaisten puitteiden perusteella. Komissio hyväksyi tuen, koska hankkeella on myönteinen vaikutus alueen työllisyyteen ja koska selluala ei kärsi liikakapasiteetista. Alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille annettujen monialaisten puitteiden soveltamisen johdosta Stendalin hankkeeseen myönnetyn tuen intensiteetti on alhaisempi kuin alueella yleensä sallittu tuki-intensiteetti. Vastaavia sääntöjä sovelletaan jo nyt ehdokasmaissa. Näin ollen teollisuudelle myönnettävä investointituki ei korvaa ehdokasmaiden mahdollisesti alhaisempia maataloustukia. (1) Ks. lehdistötiedote IP/02/888, 19. kesäkuuta 2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2986/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) neuvostolle. Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0071 - 0072



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2986/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) neuvostolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla Euroopan parlamentti hyväksyi 5. huhtikuuta 2001 päätöslauselman kalastuksen turvallisuudesta ja onnettomuuksien syistä(1), jonka 7 kohdassa se pyysi neuvostoa antamaan komissiolle tehtäväksi komissiossa, jäsenvaltioissa ja kansainvälisissä järjestöissä tehtävän työn koordinoimisen sekä kuulemaan itse kalastusalaa ja jäsenvaltioissa koulutuspalvelujen tarjoajia tavoista, joilla voidaan kannustaa ja vahvistaa ennaltaehkäisy- ja turvallisuustoimia. Tämän tarkoituksena oli vahvistaa toimia kalastusonnettomuuksien ehkäisemiseksi ja turvallisuuden lisäämiseksi. Onko komissio ryhtynyt toimiin asiassa? Eikö komissio katso, että sen harjoittama koordinaatio järjestelmä myötävaikuttaisi kalastusonnettomuuksien määrän vähentämiseen? (1) EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 359. Vastaus (20. helmikuuta 2003) Kalastustoiminnan turvallisuus on yksi neuvoston lainsäädäntötoiminnan keskeisimmistä huolenaiheista kalatalousalalla. Erityisesti kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä ja edellytyksiä koskevassa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2792/1999 säädetään julkisesta tuesta kalastusalusten nykyaikaistamiseksi muun muassa aluksen turvallisuusolosuhteiden parantamisen osalta. Komissio on antanut yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevan ehdotuspaketin yhteydessä ehdotuksen asetuksen (EY) N:o 2792/1999 muuttamisesta. Siihen sisältyy toimenpiteitä alusten nykyaikaistamiseen, erityisesti alusten turvallisuuden osalta, myönnetyn tuen jatkamiseksi edellyttäen, että nämä toimenpiteet eivät kasvata pyyntiponnistusta. Kyseiset ehdotukset ovat nyt neuvoston käsiteltävinä. Työturvallisuuden ja -terveyden alalla uudella yhteisön työterveys- ja työturvallisuusstrategialla (vuosiksi 20022006) on keskeinen asema. Neuvosto antoi vuoden 2002 kesäkuussa uutta yhteisön strategiaa koskevan päätöslauselman, jossa se panee merkille tarpeen edistää työterveyttä ja -turvallisuutta yhteisön politiikoissa ja kehittää koordinoitu toimintatapa, joka kattaa muun muassa yhteisen kalastuspolitiikan. Päätöslauselman II.7 kohdassa neuvosto kehottaa komissiota tekemään aloiteoikeutensa mukaisesti tarvittavat ehdotukset uudessa strategiassa määriteltyjen työterveys- ja työturvallisuustavoitteiden saavuttamiseksi ja erityisesti alan nykyisen lainsäädännön konsolidoimiseksi, yksinkertaistamiseksi ja järkeistämiseksi sekä sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, jotta voimassa olevaa lainsäädäntöä voitaisiin soveltaa paremmin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2659/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle. Yhteistyö ei-yhteistyöhalukkaiden maiden ja alueiden kanssa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0037 - 0038



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2659/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle (20. syyskuuta 2002) Aihe: Yhteistyö ei-yhteistyöhalukkaiden maiden ja alueiden kanssa Rahanpesun vastainen työryhmä (FATF) julkaisi 21. kesäkuuta 2002 päivitetyn luettelon maista ja alueista, jotka eivät suostu yhteistyöhön. Luetteloon sisältyvät Cook-saaret, Dominica, Egypti, Grenada, Guatemala, Indonesia, Marshall-saaret, Myanmar, Nauru, Nigeria, Niue, Filippiinit, Venäjä, St. Vincent ja Grenadiinit sekä Ukraina. Voiko komissio ilmoittaa 1. Mitä suhteita EU:lla on näihin maihin? 2. Millaisia rahanpesun vastaisia toimia komissio toteuttaa näiden suhteiden yhteydessä? 3. Liittyykö Ukrainan kanssa käytäviin jäsenyysneuvotteluihin erityistoimia? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (5. marraskuuta 2002) 1. ja 2. Komissio viittaa vastaukseen, jonka se antoi Maurizio Turcon esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3497/01(1). 3. Komissio tähdentää, että Ukrainan kanssa ei ole käynnissä laajentumiseen liittyviä jäsenyysneuvotteluja. Suhteita Ukrainaan ohjaa Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Ukrainan välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus(2). Tässä yhteydessä sekä unioni että Ukraina ovat asettaneet oikeus- ja sisäasioita koskevat kysymykset etusijalle. Kun Ukrainaa koskevasta Euroopan Unionin toimintasuunnitelmasta oikeus- ja sisäasioiden alalla sovittiin, siihen sisällytettiin tiettyjä rahanpesua koskevia elementtejä. Unioni tukee Ukrainan rahanpesun vastaisia pyrkimyksiä, jotta tämä pystyisi vastaamaan Euroopan neuvoston rahanpesua koskevan vuoden 1990 yleisopimuksen vaatimuksiin, rahanpesun vastaisen toimintaryhmän (FATF) suosituksiin ja Egmont-ryhmän asettamiin vaatimuksiin. Myös Tacis-tukiohjelmassa pidetään ensisijaisen tärkeänä sitä, että Ukrainan rahanpesun vastaista toimintaa vahvistetaan. (1) EYVL C 277 E, 14.11.2002, s. 6. (2) EYVL L 49, 19.2.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2471/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Eläkeoikeudet.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0021 - 0022



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2471/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (4. syyskuuta 2002) Aihe: Eläkeoikeudet Voiko komissio ilmoittaa, mitä EU:n säädöksiä sovelletaan oikeudenkäyttöön ja tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon, kun on kyse avioliittoa koskevista tapauksista, ja kattavatko ne omaisuuden, erityisesti kertyneiden eläkeoikeuksien, siirron toisella EU:n lainkäyttöalueella? Jos tuomioistuin jossain EU:n valtiossa määrää jakamaan toisessa jäsenvaltiossa olevaan rahastoon kertyneen eläkeoikeuden, onko sille mitään laillista estettä? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (25. lokakuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymää asiaa koskee tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa 29 päivänä toukokuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000(1) (ns. Bryssel II -asetus). Asetuksessa säädetään vastavuoroisesta tunnustamisesta asioissa, jotka koskevat avioeroa, asumuseroa ja avioliiton pätemättömäksi julistamista sekä puolisoiden yhteisten lasten huoltoa koskevaa avioliitto-oikeuden alaan kuuluvaa menettelyä. Maaliskuun 1. päivänä 2001 voimaan tullut Bryssel II -asetus ei kuitenkaan koske avioeron varallisuusoikeudellisia seurauksia. Komissio esitti 3. maaliskuuta 2002 ehdotuksen(2) Bryssel II -asetuksen, lapsen huoltoa koskevista asioista 6. syyskuuta 2001 tehdyn komission ehdotuksen(3) sekä lasten tapaamisoikeudesta 3. heinäkuuta 2002 tehdyn Ranskan aloitteen yhdistämiseksi. Ehdotus sisältää Bryssel II -asetukseen nähden uusia lapsen huoltoa koskevia säännöksiä, mutta avioliittoasioita koskevat säännökset on siihen otettu sellaisinaan Bryssel II -asetuksesta. Toisessa jäsenvaltiossa olevan omaisuuden jaosta ei ole annettu yhteisön säännöksiä. Näin ollen toisessa jäsenvaltiossa olevaan rahastoon kertynyttä eläkeoikeutta koskevan tuomioistuimen jakamispäätöksen tunnustaminen ja soveltamisen valvonta ovat asianmukaisen kansallisen lainsäädännön alaisia. Tässä yhteydessä komissio pyytää kysyjää kiinnittämään huomiota neuvoston toimenpideohjelmaan tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla(4). Neuvoston toimenpideohjelmassa (III pääkohta) vastavuoroinen tunnustaminen pyritään ulottamaan aviovarallisuussuhteisiin ja avoparien eron varallisuusoikeudellisiin seurauksiin. Sitä varten komissio on äskettäin aloittanut tutkimuksen asiaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön nykytilanteen selvittämiseksi. Kun tutkimus on valmistunut, komissio hyödyntää sitä asiaan liittyvässä työssään. (1) EYVL L 160, 30.6.2000. (2) EYVL C 203 E, 27.8.2002. (3) EYVL C 332 E, 27.11.2001. (4) EYVL C 12, 15.1.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2907/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle. Ariel Sharonin johtaman Israelin armeijan suorittama Palestiinan presidentin Jasser Arafatin päämajan piiritys.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0064 - 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2907/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle (16. lokakuuta 2002) Aihe: Ariel Sharonin johtaman Israelin armeijan suorittama Palestiinan presidentin Jasser Arafatin päämajan piiritys Palestiinan presidentin Jasser Arafatin päämajan piiritys, johon Israelin armeija on ryhtynyt, on julma ja väkivaltainen ja poliittisesti ja moraalisesti erittäin vakava askel Palestiinan ja Israelin väkivaltaisessa konfliktissa. Israelin armeija miehittää siirtomaavallan tavoin Jordanin Länsirantaa ja Gazaa, eikä ole epäilystäkään, että miehityksellä Ariel Sharon on tarkoituksellisesti aiheuttanut kansanmurhaan rinnastettavissa olevan tilanteen. Oikeudenmukaisuutta ja rauhaa toivovat Euroopan kansalaiset, jotka pyrkivät poistamaan yhden kansan ylivallasta toiselle aiheutuvat kärsimykset, katsovat, että Israelin armeijan hyökkäys aseetonta presidenttiä vastaan on raukkamainen ja häpeällinen teko, joka ansaitsee ankaran ja määrätietoisen vastauksen Euroopan unionin toimielimiltä. Ei voida hyväksyä, että tällaista vastausta ei ole vielä kuulunut ja että kaikissa lausunnoissa myötäillään lopulta Yhdysvaltojen Israelia sokeasti puolustavaa kantaa. Mitä unionin neuvosto on tehnyt ja mitä se aikoo tehdä Sharonin armeijan hyökkäysten johdosta, jotka ovat loukkaus koko ihmiskuntaa vastaan? Vastaus (3. maaliskuuta 2003) Neuvosto ei usko, että sellaiset toimet kuin Israelin armeijan suorittama presidentti Jasser Arafatin päämajan viimeaikainen piiritys voisivat ratkaista israelilaisten ja palestiinalaisten välisen kriisin. Neuvosto panikin tyytyväisenä merkille (30. syyskuuta 2002) Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1 435 ja kiirehti molempia osapuolia välttämään äärimmäisyyksiä ja noudattamaan täysin päätöslauselmaa. Neuvosto pani merkille, että Israelin joukot ovat aloittaneet vetäytymisen palestiinalaishallinnon presidentin päämajan alueelta, ja toisti käsityksensä, että palestiinalaisten ja heidän johtajiensa vapaan liikkuvuuden rajoittaminen ja heidän infrastruktuurinsa tuhoaminen eivät edistä terrorismin torjuntaa eivätkä ratkaise Israelin oikeutettuja turvallisuusvaatimuksia. Nyt jos koskaan israelilaisten ja palestiinalaisten on palattava neuvottelupöydän ääreen. Neuvosto jatkaa työtään tämän tavoitteen saavuttamiseksi erityisesti kvartettiryhmän kautta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2904/02

esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle

(16. lokakuuta 2002)

Aihe: Bretonin kieli

Hiljattain vietettiin Euroopan kielten päivää ja samalla esitettiin selvitys bretonin kielestä. Se on viimeinen Euroopan mantereella puhuttu kelttiläinen kieli ja sitä uhkaa häviäminen.

Bretagnen neljästä miljoonasta asukkaasta vain 300 000 ymmärtää bretonin kieltä. Yhdeksäntoista vuotta sitten kieltä ymmärsi kaksinkertainen määrä ihmisiä. Yli 80 prosenttia kieltä ymmärtävistä on yli 60-vuotiaita. Jos tilanne säilyy samanlaisena kuin nyt, kilpajuoksu ajan kanssa merkitsee bretonin kielen häviämistä. Bretagnelaiset arvostelevat Ranskan hallitusta, joka ei tunnusta virallisesti heidän kieltään.

Kouluissa bretonin kieltä opiskelee 3 000 lasta eikä heille anneta mitään tukea, sillä oikeudelliset perusteet puuttuvat. Tilanne ei voi jatkua samanlaisena.

Komissiolla on toimivalta koulutuspoliittisissa asioissa. Voiko komissio tehdä aloitteen tarvittavan oikeusperustan luomiseksi?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(19. marraskuuta 2002)

EY:n perustamissopimuksen 149 artiklassa todetaan koulutuksen osalta hyvin selkeästi, että opetuksen sisältö ja koulutusjärjestelmien järjestäminen ovat jäsenvaltioiden vastuulla.

Yhteisö toimii sille perustamissopimuksissa myönnetyn toimivaltansa rajoissa turvatakseen Euroopassa käytettyjen kielten monimuotoisuuden etenkin kulttuurin ja koulutuksen alalla. Alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevan toimen yhteydessä painotettiin nimenomaan koulutuksen merkitystä kielten elinvoimaisuuden säilymisen kannalta. EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 4 kohdassa todetaan, että kulttuurinäkökohdat on otettava huomioon kaikessa unionin toiminnassa, ja sen mukaisesti alueellisia ja vähemmistökieliä koskevia hankkeita on rahoitettu monissa muun muassa alueiden ja maaseudun kehittämiseen, tietoyhteiskuntaan ja sosiaalipolitiikkaan liittyvissä yhteisön ohjelmissa.

Neuvosto antoi 14. helmikuuta 2002 päätöslauselman kielellisen monimuotoisuuden ja kielten oppimisen edistämisestä Euroopan kielten teemavuoden 2001 tavoitteiden mukaisesti(1). Komissio julkaisee myöhemmin kuluvana vuonna keskusteluasiakirjan, jonka pohjalta se aikoo käynnistää laajan kuulemismenettelyn. Menettelyn päätyttyä komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden 2003 puolivälissä tiedonannon kielten opiskelua ja kielellisen monimuotoisuuden edistämistä koskevasta toimintasuunnitelmasta, joka perustuu meneillään olevien yhteisön ohjelmien tuella toteutettaviin toimiin sekä toimintaan, jonka piiriin kuuluvat myös alueelliset kielet ja vähemmistökielet.

(1) EYVL C 50, 23.2.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3232/02 esittäjä(t): Werner Langen (PPE-DE) komissiolle. Kaksipyöräisten ajoneuvojen ajaminen B-luokan ajokortilla.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0116 - 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3232/02 esittäjä(t): Werner Langen (PPE-DE) komissiolle (15. marraskuuta 2002) Aihe: Kaksipyöräisten ajoneuvojen ajaminen B-luokan ajokortilla Saksan liittotasavallassa, toisin kuin muissa EU:n jäsenvaltioissa, tilavuudeltaan enintään 125 kuutiosenttimetristen kaksipyöräisten ajoneuvojen ajaminen on mahdollista B-luokan ajokortilla (henkilöautot) vain, mikäli vanhan luokan 3 ajokortti on hankittu ennen 1. huhtikuuta 1980. 1. Pyydän komissiota ilmoittamaan, minkälaisia sääntöjä EU:n jäsenvaltioissa sovelletaan tilavuudeltaan enintään 125 ccm:n suuruisten kaksipyöräisten ajoneuvojen kuljettamiseen. 2. Onko komission mielestä tarpeen tai mahdollista toteuttaa lähiaikoina tätä kysymystä koskevia toimia Euroopan tasolla? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (19. joulukuuta 2002) 1. Komissio kiinnittää parlamentin jäsenen huomion ajokorteista annettuun komission tulkitsevaan tiedonantoon(1), jossa on pyydetyt tiedot. Tiedonannossa ilmoitetaan Belgian, Espanjan, Ranskan, Italian ja Itävallan myöntävän oikeuden ajaa kevytmoottoripyörää B-luokan ajokortilla sekä ne täsmälliset edellytykset, joilla kyseinen oikeus myönnetään. On syytä huomata, että mainitun tiedonannon julkaisemisen jälkeen Belgia on kumonnut 1. syyskuuta 2002 alkaen tämän oikeuden uusilta B-luokan ajokortin haltijoilta. 2. Komissio ei aio tehdä tällä alalla uusia aloitteita aivan lähitulevaisuudessa. (1) EYVL C 77, 28.3.2002, I osa, B.3, 4. luetelmakohta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1129/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(22. huhtikuuta 2002)

Aihe: Avoimuuden puute ja tukien varainhoidon verrattavuus samojen EU-alueiden eri osissa

1. Onko komissio tietoinen Alankomaiden tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta, jossa pidetään valitettavana, että seitsemän EU-alueiden tukien hallinto Alankomaiden Belgian ja Saksan välisellä raja-alueella ei ole helposti valvottavissa, koska valtionhallinnossa toimeksiannosta työskentelevät tilintarkastajat eivät tiedä mitä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan EU-alueen osan varainhoidossa tapahtuu?

2. Miksi tähän mennessä ei ole vielä otettu käyttöön yhdentyneitä valvontamekanismeja, eikä kaikille osapuolille ole annettu mahdollisuutta muodostaa käsitystä kokonaisuudesta, jonka vuoksi ei voida tietää miten rahojen kanssa toimitaan rajan toisella puolen?

3. Onko EU-alueilla noudatettu käytäntö, jonka mukaan ainoastaan yhteistyö ylittää rajat, mutta sitä koskeva valvonta ei, johtanut kiistanalaiseen tai riittämättömän avoimeen varainhoitoon, esimerkiksi infrastruktuurin ja työllisyyden alalla?

4. Onko komissio valmis ryhtymään toimenpiteisiin varmistaakseen, että jokaisen EU-alueen rahoituksen valvonta tehdään siten, että kaikki tiedot julkistetaan ja että ne ovat vertailtavissa, jotta kaikki varainhoidon tarkoituksenmukaisuutta ja laillisuutta koskevat epäilyt poistuisivat?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(10. kesäkuuta 2002)

Komissio on tietoinen Alankomaiden tilintarkastusviraston kertomuksesta. Kyseisestä asiakirjasta on keskusteltu Stuurgroep Euregio Maas-Rijn -seurantakomiteassa, mutta komissiolle ei ole vielä ilmoitettu keskustelujen tuloksista.

Ohjelmakautta 19941999 koskevan komission asetuksen (EY) N:o 2064/1997(1) 11 artiklassa ja ohjelmakautta 20002006 koskevan komission asetuksen (EY) N:o 438/2001(2) 19 artiklassa säädetään yhteisistä järjestelyistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava osallistuessaan Interreg-ohjelmiin. Järjestelyillä varmistetaan moitteeton varainhoito ja näissä otetaan huomioon kansallinen lainsäädäntö. Jäsenvaltioiden on rakennerahastoja hyödyntäessään otettava käyttöön asianmukaisia hallinto- ja valvontajärjestelmiä täyttääkseen asetusten vaatimukset. Jäsenvaltiot voivat vapaasti päättää menettelytavoistaan tältä osin.

Komissio ei katso, että sovelletut valvontamenettelyt olisivat vakavalla tavalla vaarantaneet valvonnan tehokkuuden tai hankkeiden asianmukaisen valinnan ja täytäntöönpanon.

Ohjelmien tavoitteet saavutetaan ja niiden täytäntöönpano on asianmukaista, mikäli jäsenvaltiot täyttävät asetuksissa säädetyt vaatimukset.

(1) Yksityiskohtaisista järjestelyistä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 soveltamiseksi jäsenvaltioiden suorittaman rakennerahastojen yhteisrahoittamien toimien varainhoidon valvonnan osalta 15. lokakuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 2064/97, EYVL L 290, 23.10.1997.

(2) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista myönnettävän tuen hallinto- ja valvontajärjestelmien osalta 2. maaliskuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 438/2001, EYVL L 63, 3.3.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2689/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle. Euroopan unionin käytännesääntöihin aseiden viennistä sisältyvien käsitteiden määritelmät.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0110 - 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2689/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle (26. syyskuuta 2002) Aihe: Euroopan unionin käytännesääntöihin aseiden viennistä sisältyvien käsitteiden määritelmät Neuvosto hyväksyi vuonna 1998 Euroopan unionin käytännesäännöt aseiden viennistä. Säännöissä EU:n jäsenvaltiot toteavat päättäneensä estää niiden tarvikkeiden viennin, joita voitaisiin käyttää kansallisiin sortotoimiin tai kansainväliseen hyökkäykseen tai jotka voisivat osaltaan luoda alueellista epävakautta. Perusteessa 3 puhutaan lopullisen määrämaan sisäisestä tilanteesta: Jäsenvaltiot eivät anna lupaa viennille, joka aiheuttaisi tai pitkittäisi aseellisia konflikteja tai syventäisi jännitystä tai konflikteja lopullisessa määrämaassa. Voiko neuvosto kertoa, mitä allekirjoittajat itse asiassa tarkoittivat käsitteillä aseellinen konflikti ja jännityksen tai konfliktin syventäminen? Voiko neuvosto kertoa, mihin allekirjoittajat todella viittasivat puhuessaan konfliktin aiheuttamisesta tai pitkittämisestä? Ja mitä toimia allekirjoittajat tarkoittivat sellaisilla, jotka voivat syventää jännitystä tai konflikteja? Vastaus (18. helmikuuta 2003) Neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että kukin jäsenvaltio tulkitsee ja soveltaa käytännesääntöjä käytännön tasolla itse tehdessään päätöksen siitä, myöntääkö se vientiluvan. Tällaisten päätösten uudelleen tarkastelu ei kuulu neuvoston toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2741/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle. Luonnonmukainen viljely Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0116 - 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2741/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle (30. syyskuuta 2002) Aihe: Luonnonmukainen viljely Euroopan unionissa Komission arvioiden mukaan luonnonmukainen viljely, joka on kehittymässä nopeassa tahdissa koko EU:ssa, on joissakin jäsenvaltioissa saavuttanut kasvun rajat. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä parantaakseen luonnonmukaisen viljelyn elinkelpoisuutta ja turvatakseen sen? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 2002) Komissio on todennut kestävää kehitystä koskevassa strategiassaan, että yhteisen maatalouspolitiikan väliarvioinnissa on palkittava pikemminkin laatua kuin määrää esimerkiksi kannustamalla luomualaa ja muita ympäristöystävällisiä viljelyjärjestelmiä. Tällä hetkellä yhteisö tukee luonnonmukaista viljelyä ympäristön säästävänä viljelyjärjestelmänä maaseudun kehittämiseen tähtäävässä politiikassaan, josta säädetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999(1), maatalouden ympäristöohjelmien puitteissa. Kaikki jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimenpiteitä tukeakseen siirtymistä luonnonmukaiseen viljelyyn ja/tai sen säilyttämistä. Lisäksi komissio kehittää parhaillaan luonnonmukaisia elintarvikkeita ja viljelyä koskevaa toimintasuunnitelmaa. Toimintasuunnitelman tavoitteena on analysoida nykytilannetta ja kehittää toimenpide-ehdotuksia, jotka helpottavat jatkuvaa kasvua alalla. Toimintasuunnitelmaa koskeva tiedonanto on tarkoitus esittää neuvostolle ja parlamentille joulukuussa 2002. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta, EYVL L 160, 26.6.1999.