KIRJALLINEN KYSYMYS E-0175/03

esittäjä(t): Lousewies van der Laan (ELDR) komissiolle

(30. tammikuuta 2003)

Aihe: EU:n tuki biologisen monimuotoisuuden säilyttämiselle

Valinnan ja geneettisen muuntelun kaltaisten teknologisten edistysaskeleiden ansiosta on maataloudelle voitu kehittää erittäin tuottoisia kasvilajikkeita, joita käytetään maailmalla yhä laajemmin. Tämän seurauksena maatalouden (viljely)kasvien monimuotoisuus pienenee ja alkuperäiset paikalliset kasvit häviävät. Samalla kuitenkin on olemassa vaara, että näiden alkukasvien sisältämä geneettinen informaatio menetetään.

Tulevia sukupolvia ajatellen olisi kuitenkin tärkeää, että kasvien monimuotoisuus säilyy mahdollisimman suurena, koska niiden sisältämä geneettinen tieto on uusien kasvien kehittämistyön tärkeä lähde. Ilmaston muuttuminen ja taloudellisten, sosiaalisten ja ekologisten olosuhteiden vaihtuminen takaavat sen, että tulevaisuudessakin on tarpeen luoda uusia ominaisuuksia omaavia uusia kasveja. Näin ollen on siis kirjaimellisesti elintärkeää, että vanhat viljelykasvit eivät katoa.

Stichting de Oerakker -niminen järjestö Alankomaiden pohjoisosassa kerää mahdollisimman monen erilaisen viljelykasvin siemeniä. Osa niistä voidaan säilyttää syväjäädytettyinä Wageningenin maatalousyliopistossa, mutta muiden lajien siemenet on vuosittain kylvettävä ja niitettävä. Järjestö on tähän asti tehnyt kaiken tämän, mutta nyt se ei enää kykene hankkimaan urakkaan tarvittavia taloudellisia ja inhimillisiä (työ tehdään vapaaehtoisvoimin) voimavaroja.

1. Jakaako komissio näkemykseni, että vanhojen viljelykasvien sisältämän geneettisen informaation säilyttäminen tuleville sukupolville on erittäin tärkeää?

2. Yhtyykö komissio kantaani, että tässä on kyse niin suuresta yhteiskunnan edusta, että on turvauduttava jatkuvuuden takaavaan lähestymistapaan?

3. Mitä mahdollisuuksia on olemassa tämänkaltaisten hankkeiden yhteisön tasolla tapahtuvaan tukemiseen joko taloudellisesti, tai yhteisen organisaation kautta, tai vastaavanlaisia projekteja koskevia tietoja vaihtamalla tai muulla tavoin?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(13. maaliskuuta 2003)

Maatalouden biologinen ja geneettinen monimuotoisuus on komission mielestä maataloustuotannon ja maaseutualueiden kestävän kehityksen perusedellytys. Maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämisestä, kuvauksesta, keräämisestä ja käytöstä 20 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/94(1) nojalla vuosina 19941999 voitiin ensimmäistä kertaa toteuttaa nimenomaan yhteisön geneettisten voimavarojen ex situ -suojelua koskeva ohjelma. Ohjelman lähestymistapa on keskeinen osa kaikkia biologisen monimuotoisuuden säilyttämisstrategioita, erityisesti siinä tapauksessa, että viljelijöiden jossain määrin laiminlyömiä vanhimpia paikallisia lajikkeita voidaan sen avulla suojella maataloustuotantoa varten. Geneettisen aineiston säilyttämisestä vastaavien laitosten toimien ansiosta kyseisten paikallisten lajikkeiden tiedot ja geneettiset ominaispiirteet on kyetty säilyttämään ja niitä on voitu parantaakin. Niiden säilyttäminen on välttämätöntä nykyaikaisen maatalouden tulevan kehityksen kannalta.

Riippumaton asiantuntijaryhmä antoi komissiolle kertomuksen(2) asetuksen (EY) N:o 1467/94 täytäntöönpanosta. Kertomuksessa esitettyjen suositusten mukaisesti komissio laati uuden asetusluonnoksen, josta keskusteltiin useaan otteeseen neuvostossa ja Euroopan parlamentissa. Komissio muutti ehdotustaan näiden keskustelujen pohjalta ja aikoo esittää uuden ehdotuksen vuoden 2003 ensimmäisellä puoliskolla.

Maatalouden geenivarojen säilyttämistä, kuvausta, keräämistä ja käyttöä koskevan yhteisön ohjelman käyttöön ottamisesta annettua asetusta aletaan soveltaa lähiaikoina. Sen ansiosta on todennäköisesti mahdollista tukea taloudellisesti sekä De Oerakker -säätiön toteuttamien toimien kaltaisia toimia (eräiden siemenlajien ex situ- tai in situ -säilytys) että yhteistyönä muissa jäsenvaltioissa toimivien laitosten ja organisaatioiden kanssa toteutettavia toimia.

Maatalouden biologista monimuotoisuutta koskevan yhteisön toimintasuunnitelman mukaan asetusta (EY) N:o 1467/94 vastaava myöhempi asetus on keskeinen väline maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämisessä. Toimintasuunnitelman mukaan tulevassa ohjelmassa olisi painotettava entistä enemmän in situ -säilytystä ja tilalla tapahtuvaa suojelua asetuksessa (EY) N:o 1467/94 tarkoitetun ex situ -säilytyksen sijaan, mikä edellyttää myös sitä, että kansalaisjärjestöt ja maanviljelijät voivat osallistua geneettisten voimavarojen säilyttämistoimiin.

Maatalouden biologista monimuotoisuutta koskevassa toimintasuunnitelmassa korostetaan myös 14. joulukuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/95/EY(3) merkitystä in situ -suojelun edistämisen kannalta, koska direktiivillä luotiin tarvittava oikeusperusta sellaisten lajien ja lajikkeiden kaupan pitämiselle, jotka ovat luonnostaan sopeutuneet paikallisiin ja alueellisiin olosuhteisiin ja joita uhkaa alueellinen köyhtyminen. Komissio on laatinut suuntaviivat direktiivin täytäntöönpanoa varten ja valmistelee parhaillaan vihannesten ja siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston direktiiviä 2002/55/EY(4) ja viljelykasvien yleisestä lajikeluettelosta 13 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston direktiiviä 2002/53/EY(5) koskevia toimenpiteitä.

Biologista monimuotoisuutta koskevan yhteisön strategian ja siihen liittyvien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa koskevassa toisessa kertomuksessa, joka on määrä antaa vuonna 2003, tarkastellaan biologista monimuotoisuutta koskevan maatalousalan toimintasuunnitelman tavoitteiden toteutumista. Tämän tarkastelun perusteella saatetaan antaa maatalouden geenivarojen säilyttämiseen liittyviä uusia suosituksia.

Tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan kuudennen puiteohjelman mukaan komissio todennäköisesti julkaisee painopistealueen 5 erityisohjelmassa Elintarvikkeiden laatu ja turvallisuus tarttuvien tautien torjuntaan liittyvän ehdotuspyynnön kasvinsuojeluaineiden käytön vähentämiseksi. Tavoitteena on hyödyntää olemassa olevaa biologista monimuotoisuutta erityisesti vastustuskykyisten kasvien kehittämistyössä kasvinsuojeluaineiden käytön ja niistä ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien riskien vähentämiseksi.

Kuudennen puiteohjelman politiikkojen tukemista koskevassa erityisohjelmassa todetaan, että tulevien ehdotuspyyntöjen alana on myös biologinen monimuotoisuus. Tavoitteena on kehittää ja soveltaa välineitä yhteisön paikallisten eläinrotujen suhteellisen monimuotoisuuden arvioimiseksi sekä yhteisössä säilötyn ituplasman erityispiirteiden määrittelemiseksi.

Lisäksi on todettava, että komissio osallistuu geneettisten voimavarojen säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä koskevaan toimintaan myös kansainvälisellä tasolla. Tästä on osoituksena elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevan sopimuksen allekirjoittaminen Yhdistyneiden Kansakuntien maatalous- ja elintarvikejärjestön FAO:n kokouksessa sekä osallistuminen kansainvälisen maataloustutkimuksen neuvoa-antavan ryhmän toimintaan, jonka avun kohteina ovat erityisesti kehitysmaat.

(1) EYVL L 159, 20.6.1994.

(2) KOM(2001) 617 lopullinen.

(3) Neuvoston direktiivi 98/95/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1998, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/400/ETY, rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/401/ETY, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/402/ETY, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/403/ETY, öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 69/208/ETY, viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta annetun direktiviin 70/457/ETY ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 70/458/ETY muuttamisesta sisämarkkinoiden vahvistamisen, geneettisesti muunnettujen kasvilajikkeiden ja kasvien geenivarojen osalta, EYVL L 25, 1.2.1999.

(4) EYVL L 193, 20.7.2002.

(5) EYVL L 193, 20.7.2002.