KIRJALLINEN KYSYMYS E-2944/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(18. lokakuuta 2002)

Aihe: Kreikan maatalouden vedenkäytöstä johtuva järvien pieneneminen ja katoaminen Makedonian eteläisellä raja-alueella

1. Onko komissio tietoinen, että Kreikan Kentriki Makedonian alueen Kilkisin läänin (nomós) rajalla Makedonian tasavallan kaakkoisosassa Gevgelijan kunnassa (opsjtina) sijaitsevan Dojransko Ezero -järven pinta, jonka pinta-ala oli aikaisemmin 42 neliökilometriä, on laskenut vuodesta 1988 seitsemän metriä, minkä vuoksi jäljelle on jäänyt vain runsaasti myrkyllisiä levälajeja (Microcystis ja Anabaena) sisältävä mutalammikko?

2. Voiko komissio vahvistaa, että vedenpinnan lasku, jonka vuoksi kalastus- ja matkailuelinkeino ovat kadonneet, johtuu pääasiassa siitä, että entisen Jugoslavian hajoamisen jälkeen Kreikan puolella rajaa pumpataan vuosittain 9 000 000 kuutiometriä vettä maatalousalan yritysten kastelujärjestelmiin?

3. Onko Makedonian ja Kreikan lounaisella raja-alueella sijaitsevan Prespansko Ezero-järven pinta laskenut samalla tavalla kreikkalaisten vedenkäytön vuoksi, mikä voi johtaa tähän järveen maanalaisesti yhteydessä olevan Ohridsko Ezero -järven vedenpinnan laskemiseen? Tämä järvi sijaitsee Ohridin kaupungin vieressä, ja on tunnettu matkailualue.

4. Onko oikein, että Makedonian Dojran-järveä koskeva ratkaisu kaivaa Bogdancin länsipuolella sijaitsevasta maanalaisesta järvestä 20 kilometrin pituinen yhteys, jolla johdatetaan 1 000 litraa vettä sekunnissa, jotta järven pinta voisi kahdeksassa vuodessa palata entiselle tasolleen on maksanut 13 miljoonaa euroa ja että Kreikka ei ole osallistunut rahoitukseen ollenkaan?

5. Onko komissio tietoinen kuinka kauan Bogdancin maanalaisen järven vesivarat riittävät? Mitkä ovat vaikutukset ympäristöön ja lähistöllä sijaitsevaan Vardar-jokeen (Axiós), jos maanalainen järvi kuivuu?

6. Pitääkö komissio hyväksyttävänä sitä, että yhteisön jäsenvaltio aiheuttaa huomattavaa vahinkoa naapureilleen rajat ylittävillä toiminnalla ja että se ei huolehdi riittävistä korvauksista ja hyötyy toimista, joihin köyhä naapurivaltio on ryhtynyt rajoittaakseen vahinkoja alueellaan?

7. Mitkä kestävät toimet ovat tarpeellisia sen estämiseksi, että nykyisellä ja mahdollisesti tulevalla EU:n alueella syntyisi jälleen samankaltainen onnettomuus kuin entisen Neuvostoliiton aikana Kazakstanin ja Uzbekistanin rajalla sijaitsevalla Aral-järvellä? Kuka on vastuussa ratkaisun tekemisestä?

Lähde: Rotterdams Dagblad, 5.10.2002.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(28. marraskuuta 2002)

Komissio on tietoinen Dojran-järven vedenpinnan laskemisesta, joka johtuu siitä, että järvestä pumpataan vettä kastelua varten. Komission tietojen perusteella Prespansko-järven tilanne ei kuitenkaan ole tähän verrattavissa, koska vettä ei pumpata Kreikan puolella. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (EJTM) viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että vedensiirtohankkeen rahoitukseen käytetään ainoastaan omia varoja. Komissio rahoitti alustavan toteutettavuustutkimuksen Phare-ohjelmaan kuuluvasta pienhankeohjelmasta. Tarkoituksena oli kehittää strategia yksityiskohtaiselle toteutettavuustutkimukselle Dojran-järven elvyttämiseksi alueellisena ekologisena kokonaisuutena. Komissiolla ei ole teknisiä tietoja, joiden perusteella se voisi päätellä kuinka todennäköistä on, että Bogdancin lähellä oleva maanalainen järvi voisi kuivua tai arvioida kuivumisen mahdolliset seuraukset. EJTM on kuitenkin ilmoittanut, ettei mitään riskiä ole, koska lähteet sijaitsevat lähellä olevan Vardar-joen vesijättömaalla, jolloin pohjavedet täyttyvät jatkuvasti joen vedellä. Pitkällä aikavälillä ongelma voitaisiin ratkaista laatimalla yhteinen järvivesialueiden hoitosuunnitelma ja perustamalla hallintokomitea EU:n vesipolitiikan puitedirektiivin(1) mukaisesti.

Jos EJTM:n hallitus määrittelee järvien vesivarojen hallintaan tähtäävät toimenpiteet tuen painopistealueiksi, komissio on valmis tarkastelemaan, miten nykyisillä rahoitusvälineillä voitaisiin tukea näitä toimenpiteitä.

Yhteisön mahdollisesta tuesta huolimatta vastuu parannustoimenpiteiden toteuttamisesta on asianomaisilla hallituksilla. Komissio pitääkin hyvänä merkkinä Ateenassa 5. heinäkuuta 2002 annettua julkilausumaa, joka koskee Dojran-järven pelastamista ja Axios-joen ja sitä ympäröivien alueiden kestävää hoitoa ja kehittämistä. Tämä on selvä osoitus siitä, että molemmat osapuolet ovat valmiita tekemään yhteistyötä yhteisen ongelman ratkaisemiseksi.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23. lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista, (EYVL L 327, 22.12.2000).