KIRJALLINEN KYSYMYS P-2695/99 esittäjä(t): Ilka Schröder (Verts/ALE) komissiolle. Marokon ydinvoimaohjelma.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0194 - 0195



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2695/99 esittäjä(t): Ilka Schröder (Verts/ALE) komissiolle (11. tammikuuta 2000) Aihe: Marokon ydinvoimaohjelma Vastauksessaan kysymykseen H-0570/99(1) Marokon ydinvoimaohjelmasta sekä Espanjan ja Marokon sähköverkkojen yhdistämisestä komissio totesi, että Marokon ydinvoimaohjelmien ja merenalaisen sähkölinjan avulla tapahtuvan sähköverkkojen yhdistämisen välillä ei ole mitään yhteyttä, mutta korosti, että liittymällä voidaan kuljettaa yhtä paljon energiaa kuin merkittävän kokoinen voimalaitos tuottaa. Mitä komissio tarkoittaa merkittävän kokoisella voimalaitoksella? Tarkoitetaanko sillä ehkä keskikokoista ydinvoimalaa? Samassa vastauksessa komissio totesi, että ydinvoiman käyttö on hyväksyttävää vain silloin, kuin turvataan kansainvälisten normien mukainen turvallisuuden korkea taso. Miten komissio voi turvata ja valvoa Marokon ydinvoimatuotannon turvallisuuden tasoa? Komission mukaan merenalaisen sähkölinjan tarkoituksena on toimittaa Marokolle kesäisin energiaa erittäin kilpailukykyisellä hinnalla. Miten voidaan sitten perustella se, että kaasulinjaa, joka kulkee Marokon läpi ja jolla Espanjaan toimitetaan algerialaista kaasua, ei käytetä Marokon kesäisen energiatarpeen tyydyttämiseen, vaan energiaa täytyy kuljettaa Espanjasta Marokkoon? Vuonna 1995 Marokon hallitus kokoontui Ranskan ydinenergiakeskuksen (CEA) ja muiden ranskalaisten elinten ja yritysten kanssa suunnittelemaan Maamoraan perustettavan ydintutkimuskeskuksen rakentamista. Missä vaiheessa tämän keskuksen rakentaminen on? Mitä tutkimustavoitteita keskuksella on? Onko keskuksen työllä sekä siviilitarkoituksiin liittyviä että sotilaallisia tavoitteita? Mitkä eurooppalaiset yritykset ja hallitukset ovat mukana keskuksessa? Katsooko komissio, että Marokon ydinvoimatuotannon laajentamisohjelma uhkaa jotenkin alueen ja erityisesti Länsi-Saharan vakautta nyt, kun odotetaan kansanäänestystä? Mitä toimenpiteitä komissio on toteuttanut tai aikoo toteuttaa kansanäänestyksen rauhanomaiseksi toteuttamiseksi ja sen tulosten hyväksymiseksi Länsi-Saharassa? (1) Euroopan parlamentin täysistuntokeskustelut (marraskuu 1999). Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 2000) Vuoden 1999 marraskuun istunnon kyselytunnilla(1) antamassaan vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen Marokon ja Espanjan yhteisen sähkölinjan sähkönjohtokykyä koskevaan suulliseen kysymykseen H-570/99 komissio tarkensi, että kyseisen sähkölinjan voimansiirtoteho (noin 750 megawattia (Mw)) on samaa tasoa kuin merkittävän voimalaitoksen tuotantoteho. Komissio korosti, että sähkölinjan vaikutus on ristiriidassa ydinvoimalan rakentamisen kanssa, sillä sähkölinjan avulla voidaan siirtää sähköä Espanjasta Marokkoon, minkä vuoksi olisi taloudellisesti kannattamatonta rakentaa sähköntuontantoteholtaan vastaava ydinvoimala. Ydinvoimaloiden sähköntuotantokyky on yleensä vähintään 600 megawattia. Kooltaan merkittävien ydinvoimaloiden tuotantokyky on vähintään 1000 megawattia. On selvää, että ydinvoimaloiden on annettava enimmäistakuut turvallisuusmääräysten noudattamisesta, mitä valvoo IAEA (Kansainvälinen atomienergiajärjestö). Luonnollisesti myös ydinlaitosturvallisuuden osasto Ranskassa tarjoaa asiantuntemustaan asiassa. Yhteisen sähkölinjan avulla voidaan parhaiten hyödyntää käytettävissä oleva energiantuotantokyky. Jos Marokkoon rakennettaisiin ydinvoimala, valvonnasta ei huolehtisi komissio vaan asianomaiset muut elimet. Kaasun käytön osalta näyttää siltä, että Marokko ja Algeria käyvät parhaillaan neuvotteluja kaasun hyödyntämisestä Marokon tuleviin energiantarpeisiin. Näyttää todellakin siltä, että Ranskan hallitus ja Marokon hallitus ovat mukana kyseisessä hankkeessa. Maamoraan rakennettavaa ydintutkimuslaitosta koskeva hanke ei ole luottamuksellinen. Hankkeen rakennustyöt aloitettiin vuoden 1999 elokuussa, ja tavoitteena on, että kyseinen laitos harjoittaa yksinomaan siviilikäyttöön tarkoitettua tutkimusta, erityisesti terveyttä ja ravintoa koskevissa kysymyksissä. Kyseinen hanke ei luonnollisestikaan kuulu komission toimivaltaan, eikä komissio kykene vastaamaan parlamentin jäsenen kysymyksiin hankkeen erityispiirteistä. Komissio on aina tukenut Yhdistyneiden Kansakuntien pyrkimyksiä kansanäänestykseen perustuvan ratkaisun löytämiseksi Länsi-Saharassa. Tulevaisuudessa komissio aikoo noudattaa samaa poliittista linjaa, samoin kuin kaikkia muita toimia, joista Yhdistyneiden Kansakuntien elimet mahdollisesti päättävät Länsi-Saharaa koskevan kysymyksen rauhanomaiseksi ratkaisemiseksi. (1) Euroopan parlamentin täysistuntokeskustelut (marraskuu 1999).