ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0723/01 esittäjä(t): Patrick Cox (ELDR) komissiolle. Öljysäiliöalusten erillisiä painolastisäiliöitä koskeva asetus nro 2978/94.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0184 - 0185



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0723/01 esittäjä(t): Patrick Cox (ELDR) komissiolle (6. maaliskuuta 2001) Aihe: Öljysäiliöalusten erillisiä painolastisäiliöitä koskeva asetus nro 2978/94 Neuvoston asetus (EY) N:o 2978/94(1) on vaikuttanut kielteisesti luotsien palkkioihin ja heidän eläkkeisiinsä, jotka perustuvat heidän viimeisten työvuosiensa tuloihin. Erityisesti viittaan Shannon-joen luotseihin Irlannissa, joille Shannon Estuary Ports myöntää toimiluvat ja jotka ovat itsenäisiä ammatinharjoittajia. Parhaan tietoni mukaan he ovat Irlannin ainoat luotsit, joihin asetus on vaikuttanut kielteisesti. Heidän palkkionsa määräytyvät osuusperiaatteella ja heidän tulonsa vaihtelevat riippuen Shannon-joen estuaariin tulevan liikenteen määrästä. Luotsausmaksut peritään laivoilta alusten bruttovetoisuuden perusteella. Asetuksessa säädetään, että erillisillä painolastisäiliöillä varustettujen säiliöalusten bruttovetoisuudesta on vähennettävä vähintään 17 prosenttia. Oliko asetuksella tarkoitus vaikuttaa kielteisesti luotsien palkkioihin? Onko tämä vaikuttanut luotseihin muissa jäsenvaltioissa vastaavalla tavalla? Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa, vai eikö se aio toteuttaa mitään toimia, tämän tilanteen korjaamiseksi? (1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 1. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2001) Erillisillä painolastisäiliöillä varustettujen öljysäiliöalusten painolastitilojen vetoisuuden mittaamisesta annetun kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselman A.747(18) täytäntöönpanosta 21. marraskuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2978/94 on määrä panna täytäntöön 4. marraskuuta 1993 annettu kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) päätöslauselma, jonka tarkoituksena on edistää ympäristöystävällisten säiliöalusten käyttöä ja erillisten painolastisäiliöiden käyttöä öljysäiliöaluksissa. Asetuksella otetaan käyttöön satama- ja luotsausviranomaisten öljysäiliöaluksilta perimiin maksuihin sovellettava eriytetty maksujärjestelmä IMO:n päätöslauselman tavoitteen saavuttamiseksi. Asetus ei vaikuta maksujen suuruuteen eikä aluksen tyypistä riippuviin eroihin luotsausmaksuissa. Tämä asia on tarkoituksella jätetty jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Komissiolla ei ole käytettävissään tietoja asetuksen kielteisistä vaikutuksista luotsien palkkoihin muissa jäsenvaltioissa. Komissio pyytää parlamentin jäsentä tutustumaan öljykuljetusten turvallisuutta koskevaan komission tiedonantoon(1) ja erityisesti sen sisältämään säädösehdotukseen, joka koskee kaksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutettua käyttöönottoa. Mainitulla säädösehdotuksella on määrä kumota neuvoston asetus (EY) N:o 2978/94. (1) KOM(2000) 142 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1781/01 esittäjä(t): Carlos Carnero González (PSE) komissiolle. Aihe: Lisätietoja San Fernando de Henaresin kunnassa (Espanja) sijaitsevalle lintujensuojelualueelle N:o 142 suunnitellun teollisuusalueen rakentamisesta.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0206 - 0206



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1781/01 esittäjä(t): Carlos Carnero González (PSE) komissiolle (19. kesäkuuta 2001) Aihe: Aihe: Lisätietoja San Fernando de Henaresin kunnassa (Espanja) sijaitsevalle lintujensuojelualueelle N:o 142 suunnitellun teollisuusalueen rakentamisesta Komissio antoi 8. toukokuuta 2001 vastauksen esittämääni kysymykseen E-0882/01(1) San Fernando de Henaresin kunnassa (Espanja) sijaitsevalle lintujensuojelualueelle N:o 142 suunnitellun teollisuusalueen rakentamisesta. Vastauksessaan komissio ilmoitti valituksen tekijän toimittamiin tietoihin perustuen pyytäneensä Espanjan viranomaisilta asiaa koskevia tietoja, mukaan luettuna kopiota hankkeen ympäristövaikutusten arviointia koskevasta julistuksesta ja yksityiskohtaista kuvausta alueella olevista luontotyypeistä. Lisäksi komissio muistutti valvovansa, että tähän tapaukseen sovellettavaa yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan. Onko komissio saanut pyydetyt tiedot? Jos on, mikä on komission kanta näiden tietojen valossa? Mitä toimenpiteitä komissio on toteuttanut tai aikoo toteuttaa? Jos ei ole, vaatiiko komissio Espanjan viranomaisia toimittamaan mahdollisimman pian pyydetyt asiakirjat? (1) EYVL C 340 E, 4.12.2001, s. 115. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (30. heinäkuuta 2001) Kuten parlamentin jäsenen esittämään kirjalliseen kysymykseen E-0882/01(1) annetusta vastauksesta käy ilmi, komissio on pyytänyt Espanjan viranomaisilta huomioita yhteisön ympäristölainsäädännön soveltamisesta kyseessä olevaan tapaukseen. Espanjan viranomaisten vastaus on nyt komissiossa käsiteltävänä. Tästä syystä on ennenaikaista arvioida, onko yhteisön oikeutta mahdollisesti sovellettu puutteellisesti tarkasteltavana olevassa tapauksessa. (1) EYVL C 340 E, 4.12.2001, s. 115.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1356/01 esittäjä(t): Vitaliano Gemelli (PPE-DE) komissiolle. Italian kansalaisten kielellinen syrjintä.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0132 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1356/01 esittäjä(t): Vitaliano Gemelli (PPE-DE) komissiolle (7. toukokuuta 2001) Aihe: Italian kansalaisten kielellinen syrjintä Viittaan Marco Meneghinin 18. maaliskuuta 2001 päivättyyn kirjeeseen ja ihmettelen, pitävätkö esitetyt tiedot paikkansa. Joissakin eurooppalaisissa sanomalehdissä on julkaistu komission rahoittamien Socrates- ja Leonardo- ohjelmiin kuuluvien toimistojen sekä Brysselin nuorisoasiaintoimiston virkojen täyttämistä koskevia ilmoituksia. Nämä työpaikkailmoitukset näyttäisivät olevan suunnattu pääasiassa henkilöille, joiden äidinkieli on ranska tai englanti. Haluaisin tietää perusteellisen selvityksen jälkeen, pitävätkö esitetyt tiedot paikkansa ja voidaanko tässä olettaa olevan kyse kieleen tai kansallisuuteen perustuvasta syrjinnästä, joka kielletään etenkin Belgian rotusyrjintää koskevassa lainsäädännössä sekä perusoikeuskirjan 211 artiklassa? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (5. heinäkuuta 2001) Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevassa yhteisön lainsäädännössä kielletään avoin syrjintä kansalaisuuden perusteella sekä sellaisten työhönottoperusteiden käyttö, jotka käytännössä ovat yksi peitellyn syrjinnän muoto. Tarjotun työn tai tehtävän laadusta johtuva kielitaitovaatimus ei periaatteessa ole kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää (työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15. lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 3 artiklan 1 kohta(1)), mutta käytännössä on pidettävä tavoiteltuun päämäärään nähden suhteettomana, jos vaadittua pätevyyttä arvioidaan erityisen valintaperusteen, kuten työnhakijan äidinkielen, mukaan (yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-281/98 6. kesäkuuta 2000 antama tuomio). Komission kanssa palvelujen suorittamista koskevan sopimuksen tehneet järjestöt, kuten Socrates-, Leonardo- ja Nuoriso-ohjelmien teknisen avun toimisto, joutuvat toimimaan erittäin monilla kielillä, ja näiden järjestöjen henkilöstössä on edustettuina hyvin monia kansalaisuuksia ja kieliä. Silloin tällöin ne saattavat joutua palkkaamaan tietyn kielen tai tiettyjä kieliä erittäin hyvin osaavia henkilöitä. Näin tehdessään ne ovat velvollisia noudattamaan kaikkia Belgiassa sovellettavia lakeja ja hallinnollisia määräyksiä sekä työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ja ovat vastuussa Belgian viranomaisille kyseisten säännösten noudattamisesta. (1) EYVL L 257, 19.10.1968.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1208/01

esittäjä(t): Gérard Caudron (PSE) neuvostolle

(11. huhtikuuta 2001)

Aihe: Toimintakykyisten yritysten toimintojen lopettaminen

Raa'at ja kyyniset ilmoitukset siitä, että Danone ja Marks & Spencer lopettavat toimintojaan, osoittavat asiaa vielä epäileville, että sekatalouden ja Euroopan sosiaalisen mallin päivät ovat luetut.

Jatkuvat yritysten uudelleenorganisoinnit ovat ymmärrettäviä silloin, kun on kyse todellisista taloudellisista ongelmista, mutta on mahdotonta hyväksyä toimintakykyisten ja menestyvien yritysten uudelleenorganisointeja, joiden avulla pyritään ainoastaan kasvattamaan pääoman omistajien keräämiä voittoja.

Koska maatalouskriisitkin saavat johtajamme liikkeelle, tällaisten kokonaisia perheitä rahan vuoksi hajottavien, tahallisten tuhoamistoimien pitää vähintään yhtä voimakkaasti saada eurooppalaiset johtajat liikkeelle. Jos tilanteeseen ei reagoida nopeasti, tällainen suuntaus jatkuu vielä kiivaampana.

Mitä neuvosto aikoo tehdä tässä asiassa?

Vastaus

(27. syyskuuta 2001)

Neuvosto on tietoinen siitä, että sellaisilla yritysten uudelleenorganisoinneilla kuin arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsema voi olla vakavia taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia työntekijöille ja heidän perheilleen.

Lakia säätävän luonteensa vuoksi - mikä koskee muutoin myös Euroopan parlamenttia - neuvosto ei kuitenkaan voi puuttua yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon, joka on jäsenvaltioiden vastuulla komission sekä tarvittaessa yhteisöjen tuomioistuimen valvonnassa, eikä ottaa kantaa yksittäisten yritysten tapauksiin.

On ensisijaisesti asianomaisten jäsenvaltioiden oikeudellisten ja sosiaalisten rakenteiden tehtävä ratkaista työntekijöiden ja työnantajien väliset mahdolliset riita-asiat yritysten uudelleenorganisoinnin yhteydessä sekä määrittää, ovatko yritykset toimineet kansallisen lainsäädännön ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti, myös näiden perustuessa yhteisön oikeuteen (esimerkiksi direktiiviin työntekijöiden joukkovähentämisestä [98/59/EY] ja direktiiviin eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisön laajuisissa yrityksissä [95/45/EY]).

Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään lisäksi kiinnittämään huomiota siihen, että neuvosto mukauttaa ja täydentää voimassa olevaa säännöstöä jatkuvasti. Eurooppayhtiötä koskeva direktiiviehdotus hyväksytään pian, ja siinä säädetään työntekijöiden osallistumisesta. Lisäksi neuvosto pääsi 11. kesäkuuta 2001 poliittiseen yhteisymmärrykseen työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevasta direktiiviehdotuksesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1444/01 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Euroopan sosiaalirahaston hallinto Kanariansaarilla.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0230 - 0231



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1444/01 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (11. toukokuuta 2001) Aihe: Euroopan sosiaalirahaston hallinto Kanariansaarilla Kysymys liittyy kirjalliseen kysymykseen E-2331/00(1) ja siihen 13. lokakuuta 2000 annettuun vastaukseen. Vastaus käynnisti kiihkeän poliittisen keskustelun, jota on seurattu laajalti Kanariansaarten lehdistössä. Keskustelun yhteydessä Espanjan edustajainkongressissa istuvan Kanariansaarten liiton (CC) puolueryhmän tiedottaja José Carlos Mauricio on paljastanut keskustelleensa viime viikolla komission jäsenen Anna Diamantopouloun kanssa. Keskustelun aikana Diamantopoulou oli sanonut epävirallisesti, että komissio on laatinut kertomuksen yhteisön työllisyysvarojen (tekstissä käytetty ilmaus) hallinnoinnista. Kertomuksen mukaan Kanariansaarten hallitus on vapautettu vastuusta, sillä komissio on todennut ainoastaan hallinnollisia virheitä [], jollaiset ovat hyvin yleisiä korkean työttömyysasteen maissa, kuten Espanjassa, Italiassa, Portugalissa ja Kreikassa. Mauricion mukaan komission jäsen sanoi, että tällaiset virheet ovat luonteeltaan hallinnollisia väärinkäytöksiä, jotka johtuvat kiireestä varojen käytössä. Voiko komissio jäsen Diamantopoulou ilmoittaa ja/tai vahvistaa komission puolesta, onko komissio tilannut viime aikoina Euroopan sosiaalirahaston Kanariansaarilla rahoittamien ohjelmien ja/tai hankkeiden hallintoa käsittelevän kertomuksen, tutkimuksen tai muun asiakirjan? Onko totta, että komission jäsen on lausunut, kuten lehdistössä väitetään, että Espanjassa, Italiassa, Kreikassa ja Portugalissa tehdään paljon hallinnollisia tai muita virheitä Euroopan sosiaalirahaston varojen hallinnassa? (1) EYVL C 103 E, 3.4.2001, s. 120. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (18. kesäkuuta 2001) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että yhtään raporttia tai tutkimusta ei ole vastikään tehty Euroopan sosiaalirahaston (ESR) rahoittamien ohjelmien tai hankkeiden hallinnoimisesta Kanariansaarilla. Komissio vahvistaa myös, että työllisyydestä ja sosiaaliasioista vastaava komission jäsen ei ole antanut ainoatakaan julkilausumaa Kanariansaarista. Sen sijaan hän on useaan otteeseen ja eri tilanteissa viitannut sääntöjenvastaisuuksiin ja epäilyihin sääntöjenvastaisuuksista eri jäsenvaltioissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1780/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle. Huumeita koskeva yhteistyö Latinalaisen Amerikan kanssa.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0205 - 0206



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1780/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle (15. kesäkuuta 2001) Aihe: Huumeita koskeva yhteistyö Latinalaisen Amerikan kanssa Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, joka on ollut olemassa kuusi vuotta, on kokenut syvällisiä uudistuksia, jotka ovat koskeneet sekä sen tavoitteita että työmenetelmiä. Seurantakeskusta pidetään todellisena integroituna tietojärjestelmänä huumeista ja huumepolitiikasta unionin eri jäsenvaltioissa. Sekä unionin jäseniksi hakeneet maat että kolmannet maat odottavat hyötyvänsä seurantakeskuksen kokemuksista ja huumeita koskevista tiedoista. Seurantakeskus kykenee jo nyt tyydyttämään ehdokasvaltioiden kysynnän, koska sen sisäisiä sääntöjä muutettiin tätä varten ja koska keskus on saanut Phare-ohjelmasta rahoitetut tarpeelliset inhimilliset voimavarat. Samaa ei voida sanoa muiden kolmansien maiden ja varsinkin Latinalaisen Amerikan kysynnän suhteen. Latinalaisen Amerikan kannalta huumeita koskeva tieto on ensisijaisen tärkeä tekijä EU:n kanssa tehtävässä yhteistyössä. Seurantakeskuksella ei ole oikeudellisia välineitä eikä tarpeellisia resursseja, jotta se voisi tyydyttää Latinalaisen Amerikan kysynnän ja jotta se voisi toimia suoraan yhteistyössä Latinalaisen Amerikan kanssa. Edellä esitetyn johdosta pyydän komissiolta seuraavaa: 1. Luettelo Latinalaisen Amerikan, Afrikan ja Aasian maista, jotka ovat pyytäneet yhteisön yhteistyötä huumausaineisiin liittyvien tietojen saamiseksi ja jotta ne voisivat perustaa kansallisia ja/tai alueellisia huumausaineiden seurantakeskuksia. 2. Luettelo ja kuvaus hankkeista, joita komissio aikoo toteuttaa tässä yhteydessä sekä hankkeisiin varatut määrärahat. 3. Luettelo eurooppalaisista laitoksista, jotka komissio on valinnut toteuttamaan näitä hankkeita ja tapa, jolla valinta on tehty, valinnan kriteerit, jne. Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (1. elokuuta 2001) Komissio viittaa antamaansa vastaukseen arvoisan parlamentin jäsenen tekemään kysymykseen huumeita koskevasta yhteistyöstä Latinalaisen Amerikan kanssa erityisesti Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukseen liittyvissä näkökohdissa (P-1768/01)(1). Tähän mennessä ainoastaan Venezuela on pyytänyt eurooppalaista yhteistyötä huumausaineisiin liittyvien tietojen saamiseksi. Vain yksi seurantakeskus on kehitteillä sellaisissa kolmansissa maissa, jotka eivät ole EU:n ehdokasmaita. Hanke koskee Venezuelan seurantakeskusta, jota varten komissio on suunnitellut 1 950 000 euron suuruista tukea. Komission laatimaa luetteloa hankkeen eurooppalaisista toteuttajajärjestöistä ei ole vielä julkaistu, ja hankkeen toteuttamistavat ovat vielä vaille Venezuelan hallituksen ja komission välistä viimeistelyä. (1) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 223.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0411/01 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE-DE) komissiolle. Yhteisön muilla alueilla toimivien yritysten vuokraaman työvoiman syrjintä verotuksessa.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0022 - 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0411/01 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE-DE) komissiolle (15. helmikuuta 2001) Aihe: Yhteisön muilla alueilla toimivien yritysten vuokraaman työvoiman syrjintä verotuksessa Henkilöstöä vuokraavilta yrityksiltä on tähän saakka peritty Itävallassa kunnallisveroa, joka määräytyy työpalkan perusteella. Talousarviota koskevan, vuonna 2001 voimaan tulleen lain (BGBl I, 142/2000) 20 artiklan mukaisesti yritykseltä, jolle henkilöstöä vuokraava yritys on lähettänyt työvoimaa työtehtävien suorittamista varten, peritään tammikuun ensimmäisestä päivästä 2001 lähtien kunnallisveroa, jonka arvo on 70 prosenttia työvoiman välityspalkkiosta. Koska tämä tarkoittaa, että veroa määritettäessä otetaan huomioon mm. palkan sivukustannukset sekä voittomarginaali, on lopputuloksena vähintään kaksinkertainen kunnallisverotus. Työntekijää, jonka muualla yhteisössä toimiva työvoimaa välittävä yritys on vuokrannut itävaltalaiselle yritykselle kotimaassa toteutettavaa työtehtävää varten, kohdellaan kunnallisverotuksessa selvästi huonommin kuin kyseisen kotimaisen yrityksen suoraan palkkaamaa työntekijää. Kunnallisvero jää vähäisemmäksi siinäkin tapauksessa, että kotimainen yritys esim. teettäisi korjaustöitä kotimaisella sähköalan yrityksellä, kuin siinä tapauksessa, että korjaustyöt teetettäisiin sähköasentajalla, jonka muualla yhteisössä toimiva työvoimaa välittävä yritys on lähettänyt. Onko tämä muualla yhteisössä toimivien työvoimaa välittävien yritysten todennettu syrjintä ja kilpailun haittaaminen yhteisön oikeuden mukaista? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (15. toukokuuta 2001) Kunnallisverosta säädetään Itävallassa liittovaltion oikeudessa. Koska asiasta ei ole yhteisön säännöksiä, kunnallisvero on Itävallan päätettävissä. Jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava yhteisön lainsäädännön yleisiä periaatteita, joihin kuuluu syrjinnän kieltäminen. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa tilanteessa ulkomaisia henkilöstöä vuokraavia yrityksiä ei kuitenkaan syrjitä verrattuna Itävallassa oleviin työntekijöihin; nämä tilanteet eivät ole vertailukelpoisia. Ainoastaan henkilöstöä vuokraavien eri yritysten tilannetta voidaan verrata toisiinsa. Itävallan lainsäädännössä ei säädetä tällaisten yritysten erilaisesta kohtelusta riippuen siitä, ovatko ne sijoittautuneet ulkomaille vai Itävaltaan. Näin ollen komissio olettaa, että korkeammasta verotaakasta joutuvat kärsimään pääasiassa muut kuin ulkomaiset yritykset.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1757/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Portugalin oliivinviljelijöiden säätuhojen korvaaminen.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0198 - 0199



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1757/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (15. kesäkuuta 2001) Aihe: Portugalin oliivinviljelijöiden säätuhojen korvaaminen Huono sää on aiheuttanut Portugalissa vakavia seurauksia joillekin maataloustuotannon osa-alueille. Erityisesti oliivin tuotanto laski viime markkinointivuonna 60-70 prosenttia, etenkin Tras-os-Montesin ja Alto Douron alueella, jonka Portugalin hallitus on julistanut katastrofialueeksi. Maanviljelijät, jotka ovat enimmäkseen pienviljelijöitä, eivät kuitenkaan ole saaneet mitään korvauksia menetetyistä tuloistaan, ja hallitus on vain perustanut valtion takaaman lainajärjestelyn huolimatta suurista tappioista, joita tuotannon romahdus on aiheuttanut oliivinviljelystä suuresti riippuvaiselle alueelle. Tästä johtuen tuotantonsa menettäneet maanviljelijät ovat jääneet ilman tuloja ja tuotantotukia ja he ovat hyvin vaikeassa tilanteessa, jonka vuoksi he saattavat joutua lopettamaan toimintansa alalla. Alueen oliivinviljelijöille on siis välttämättä myönnettävä maatalouden tukirahastolle (INGA) ilmoitetun kolmen viimeisen vuoden keskituotannon mukaan ainakin 50 prosentin tuki. Voiko komissio ilmoittaa korvausten myöntämistä koskevan kantansa huonoista sääolosuhteista kärsimään joutuneille oliivinviljelijöille ottaen huomioon, että kaikkia tuotantotukeen varattuja määrärahoja ei ollut käytetty ja koska Portugali on YMP:n nettomaksaja. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 2001) Komissiolla ei ole rahoitusvälinettä, jonka avulla se voisi myöntää viljelijöille korvauksia huonon sään aiheuttamista tuotantotappioista. Komissio on kuitenkin valmis tarkastelemaan jäsenvaltion mahdollisesti myöntämää tukea, mikäli se on maatalousalan valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen(1) mukaista. (1) EYVL C 28, 1.2.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1640/01 esittäjä(t): Robert Goebbels (PSE) komissiolle. Eurojen jakaminen yleisölle etukäteen.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0205 - 0206



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1640/01 esittäjä(t): Robert Goebbels (PSE) komissiolle (12. kesäkuuta 2001) Aihe: Eurojen jakaminen yleisölle etukäteen Ranskan entisen valtiovarainministerin Edmond Alphandéryn johtama Euro 50 Group -työryhmä kokoontui hiljattain Berliiniin arvioimaan euroalueen valmistelua 1. tammikuuta 2002 tapahtuvaa yhteisen rahan käyttöönottoa varten. Kokouksessa todettiin, että suurimmassa osassa rahaliittoon kuuluvista maista pankkiautomaateissa on vain kaksi setelikasettia, mikä käytännössä tarkoittaa, ettei automaateista voida jakaa samanaikaisesti sekä viiden että kymmenen euron ja sekä 20:n että 50:n euron seteleitä. Yleisölle jaetaan suuria seteleitä, mikä saattaa aiheuttaa vuoden 2002 alussa pulaa pienistä seteleistä ja vaikeuttaa näin kaupankäyntiä euron käyttöönoton yhteydessä. Miksei komissio suostu jakamaan suurelle yleisölle euroja etukäteen, esimerkiksi ajanjaksolla joulusta 2001 tammikuun ensimmäiseen päivään 2002? Yleisön saataville voitaisiin eri euromaissa laskea pakkauksia, joissa olisi kaksi viiden euron seteliä ja yksi kymmenen euron seteli sekä kolikkopakkauksia, joiden arvo olisi 20 euroa. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (18. heinäkuuta 2001) Euroalueen kahdestatoista jäsenvaltiosta kahdeksan jäsenvaltion useimmissa pankkiautomaateissa on neljä setelikasettia, joten niistä voidaan jakaa ilman erityisiä ongelmia myös pieniä (viiden tai kymmenen euron) seteleitä. Suomea, Kreikkaa ja Luxemburgia lukuun ottamatta euroalueen jäsenvaltioiden useimmista pankkiautomaateista saa pieniä seteleitä setelikasettien lukumäärästä riippumatta. Monet jäsenvaltiot ovat päättäneet ryhtyä lisätoimenpiteisiin, jotta kansalaiset voisivat saada pieniä seteleitä. Esimerkiksi Luxemburgiin perustetaan erityisiä vaihtopisteitä, Irlannissa sosiaaliturvaetuudet maksetaan pieninä seteleinä ja Kreikan syrjäisillä alueilla postinjakajat maksavat palkkoja ja eläkkeitä pieninä seteleinä. Komissio ja Euroopan kolme pankkiyhdistystä sopivat 19. helmikuuta 2001, että tavanomaiset pankkien konttoreista nostettavat määrät annetaan aina pieninä seteleinä. Valtionvarainministerit ja Euroopan keskuspankki päättivät Versailles'ssa lokakuussa 2000 pidetyssä Ecofin-neuvoston epävirallisessa kokouksessa, ettei seteleitä jaeta kansalaisille etukäteen.