KIRJALLINEN KYSYMYS P-3102/98

esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle

(8. lokakuuta 1998)

Aihe: Vakuutusdirektiivi

Keskinäisillä, voittoa tavoittelemattomilla vakuutusjärjestelmillä on keskeinen merkitys pyrittäessä siihen, että kaikkien on mahdollista saada hoitoa ja että ennalta ehkäiseviä toimia voidaan kehittää.

Nämä järjestelmät edistävät omalta osaltaan sellaisen yhteisvastuullisuuden kehittämistä, joka parantaa Euroopan kansalaisten sosiaaliturvaa.

Eikö komissio tämän johdosta pidä tarkoituksenmukaisena, että näitä järjestelmiä varten luodaan toisenlainen oikeudellinen kehys, kuin se, joka sisältyy vakuutusdirektiiviin?

Miten komissio aikoo ottaa huomioon keskinäisten vakuutusjärjestelmien erityisluonteen ja vaalia niiden etuja?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(16. marraskuuta 1998)

Komissio pitää keskinäisten vakuutusjärjestelmien tehtävää merkittävänä osuus- ja yhteisötalouden alalla yhteisössä.

Vakuutustoiminnan osalta yhteisön vakuutuksia koskevissa direktiiveissä säädetään tämän toiminnan harjoittamisen edellytyksistä yhtenäismarkkinoilla sen mukaan, mitä EY:n perustamissopimuksessa määrätään sijoittautumisvapaudesta ja palvelujen tarjoamisen vapaudesta. Direktiiveissä säädetään edellytyksistä tämän toiminnan aloittamiselle ja harjoittamiselle, ja niiden tarkoituksena on vaatia riittävää vakavaraisuutta kaikilta vakuutustoimintaa harjoittavilta yrityksiltä yhtiömuodosta riippumatta, jotta ne pystyisivät kaikissa tapauksissa vastaamaan sitoumuksista, jotka johtuvat niiden tekemistä vakuutussopimuksista. Tämä järjestelmä perustuu vakuutusyritysten rahoitustilanteen tarkkaan seurantaan. Vakuutusyrityksiltä edellytetään muun muassa, että niillä on kaikissa tilanteissa riittävä vakuutustekninen vastuuvelka ja sitä vastaavat varat, jotka on sijoitettu tarkkojen määräysten mukaisesti, riittävä vakavaraisuus kattamaan koko niiden toiminta vakuutusdirektiivien säännösten mukaisesti laskettuna, hyvin järjestetty hallinto ja tilinpito ja riittävät sisäiset tarkastusmenettelyt.

Vakuutusalaa koskevissa yhteisön direktiiveissä on jo säännöksiä, joissa otetaan huomioon keskinäisten vakuutusyhtiöiden erityispiirteet. Nämä säännökset koskevat erityisesti näiden vakuutusyhtiöiden omia varoja (vakavaraisuutta). Niiden mukaan korkeintaan 50 prosenttia vahinkovakuutuksia hoitavien keskinäisten vakuutusyhtiöiden vakavaraisuudesta voi muodostua niiden keräämistä maksuista. Lisäksi direktiiveissä annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus myöntää keskinäisille yhtiöille oikeus 25 prosenttia pienempään vakuusrahastoon kuin direktiiveissä on vaadittu.

Ryhmittymään kuuluvien vakuutusyritysten valvontaa koskevassa direktiivissä, jonka neuvosto ja parlamentti hyväksyivät 27. lokakuuta 1998(1), on otettu huomioon keskinäisten vakuutusyhtiöiden lainsäädäntöprosessin aikana ilmaisemat huolenaiheet. Tässä direktiivissä luodaan välttämättömät edellytykset sille, että keskinäiset vakuutusyhtiöt, joilla ei voi olla ristiinomistuksia, ja yhtiömuotoiset vakuutusyritykset voivat tulla kohdelluiksi tasa-arvoisesti vakavaraisuusvaatimuksen osalta silloin, kun ne kuuluvat vakuutusryhmittymään.

Keskinäisiä eurooppayhtiöitä ja eurooppalaisia osuuskuntia koskevan säädöksen valmistelutyössä pyritään myös antamaan jäsenvaltioiden keskinäisille yhtiöille niiden erityisluonteeseen sovellettu oikeudellinen väline, jonka avulla ne voivat toimia sisämarkkinoilla.

(1) EYVL L 330, 5.12.1998.