ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3838/97 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (28. marraskuuta 1997) Aihe: Maanjäristyksiin varautuminen Kreikassa ja uusien rakennushankkeiden korkeat kustannukset Kuten tiedetään, Kreikan alue on alttiimpi maanjäristyksille kuin mikään muu EU:n jäsenvaltio. Tästä syystä uusi kreikkalainen maanjäristyksiin varautumista koskeva asetus, jonka Kreikan kaavoitus-, rakennus- ja ympäristöministeriö on säätänyt, määrää kaksinkertaistamaan Kreikassa rakennettavissa uusissa asunnoissa käytettävän raudoituksen, mikä lisää rakennuskustannuksia 15 %:lla. Tämä on keskivertokreikkalaiselle kohtuuton kustannusten lisäys. Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta, onko uusista hankkeista eli Ateenan metrosta ja Spatan lentokentästä tehty perinpohjainen seismologinen tutkimus, sekä aikooko komissio luoda rakennerahastoihin erikoisvarauksen uusien julkisten ja yksityisten hankkeiden tukemiseksi, jotta niiden yhteydessä varmistetaan täysi suoja maanjäristyksiä vastaan, sillä varautuminen ennakolta katastrofeihin on suunnattomasti parempi vaihtoehto kuin niiden aiheuttamien materiaalisten tuhojen ja henkilövahinkojen korvaaminen. Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 1998) Maanjäristyksiin varautumisesta annettua asetusta sovelletaan Kreikassa Ateenan metroa, Spatan lentokenttää ja kaikkia muita Kreikassa toteutettavia, Euroopan aluekehitysrahastosta tai koheesiorahastosta osarahoitettavia hankkeita suunniteltaessa ja rakennettaessa. Näiden hankkeiden suunnittelu- ja rakennuskustannukset, mukaan lukien maanjäristyksiin varautumista koskevan asetuksen soveltamisesta johtuvat lisäkustannukset, voidaan osarahoittaa näistä rahastoista, joten erityinen varaus ei ole tarpeen.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3734/97 komissiolle esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) (21. marraskuuta 1997) Aihe: EU:n elokuvafestivaaleille ja elokuville myönnettäville palkinnoille antama tuki Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta, kuinka paljon tukea Euroopan unioni antaa elokuvafestivaaleille ja kyseisellä alalla jaettaville palkinnoille. Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Kaupallisessa levityksessä olevien eurooppalaisten elokuvien määrä on vähentynyt. Sen vuoksi komissio haluaa elokuvafestivaaleja tukemalla edistää eurooppalaisten elokuvien tuotantoa ja niiden levitystä jäsenvaltioiden välillä. Yhteisön tuen saaminen edellyttää, että festivaalien ohjelmistoon sitoudutaan ottamaan tietty määrä eurooppalaisia elokuvia. Kun järjestäjät ovat noudattaneet tätä vaatimusta, tukitoiminnan kokonaisvaikutus on ollut erittäin myönteinen: vuosina 1992*1997 yhteisön jäsenvaltioissa järjestetyillä festivaaleilla esitettiin lähes 45 prosenttia enemmän eurooppalaisia elokuvia ja tuettujen tapahtumien ohjelmistosta yli 80 prosenttia oli eurooppalaista tuotantoa. Komission suojeluksessa on perustettu elokuvafestivaalien koordinointijärjestelmä, jonka piiriin kuuluu tällä hetkellä noin 125 eri tapahtumaa. Koordinoinnin avulla on tarkoitus tukea yhdessä yksinomaan eurooppalaisten elokuvien tuotantoa. Kyseisen järjestelmän perustaminen osoittaa sekin, että tukitoiminta on kantanut hedelmää. Elokuvafestivaalien yleisömäärät ovat jatkuvasti nousseet (vuosikasvu on ollut 20 prosenttia eli vuonna 1997 jäsenvaltioissa järjestetyillä festivaaleilla oli kaikkiaan noin 12 miljoonaa kävijää), ja festivaaleja on järjestetty aikaisempaa enemmän (runsaat 600). Sen vuoksi festivaalit ovat ensiarvoisen tärkeä keino edistää eurooppalaisten elokuvien tuotantoa. Näiden festivaalien toimesta on viime vuosina järjestetty myös aikaisempaa enemmän sellaisia tapahtumia (kilpailuja, marketteja, palkittujen elokuvien esityksiä), joiden tarkoituksena on ollut edistää eurooppalaisten elokuvien levitystä. Festivaalit toimivat myös foorumina uusille elokuvien tekijöille ja antavat nuorille lähestulkoon ainoan mahdollisuuden tutustua televisiotarjonnan ulkopuoliseen elokuvatarjontaan. Festivaalien taloudellinen ja yhteiskunnallinen merkitys on huomattava sekä paikallisesti että alueellisesti; niiden työllistävä vaikutus on myös tuntuva (50 000 työpaikkaa vuodessa). Vuodesta 1993 alkaen yhteisö on rahoittanut kyseisiä tapahtumia budjettikohdasta B3-2011 ja ehdotuspyyntöjen perusteella. Tukea on myönnetty seuraavasti: Tuki festivaaleille (yhteensä ecuina) >TABLE> Tuki festivaaleille (tuettujen tapahtumien määrä) >TABLE>
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3986/97 neuvostolle esittäjä(t): Georges Berthu (I-EDN) (15. tammikuuta 1998) Aihe: Euro-setelit ja kansalliset tunnusmerkit Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI) neuvosto omaksui 3. joulukuuta 1996 kannan, että euro-setelien olisi oltava kaikissa valtioissa samanlaisia ja ilman mitään kansallisia tunnusmerkkejä. Tämä kanta aiheuttaa äkillisesti suuren ongelman: jos setelit ovat kaikkialla samanlaisia ja jos järjestelmää uhkaa vakava kriisi, mitään valtiota ei käytännössä voi ¨irrottaa¨. Täten kasvaa yleinen räjähdysvaara joissakin ääritapauksissa. Katsooko neuvosto, että omaksumalla tämän poliittisen kannan, joka yhteisön asiakirjoissa esitellään usein lopullisena päätöksenä, ERI:n neuvosto on ylittänyt perustamissopimuksen 109 f artiklan 3 kohdassa sille annetun vallan valvoa tulevan setelin ¨teknistä valmistelua¨? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3986/97, E-3987/97, E-3988/97, E-3989/97 ja E-3990/97 (19. maaliskuuta 1998) Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrätyn jaetun toimivallan mukaisesti Euroopan keskuspankilla on yksinoikeus antaa lupa euron setelien liikkeeseen laskemiseen setelin ulkoasuun liittyvät kysymykset mukaanluettuna. (EY:n perustamissopimuksen 105 a artikla ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 16 artikla). Eurooppa-neuvosto oli 13. ja 14. joulukuuta 1996 Dublinissa pitämässään kokouksessa tyytyväinen Euroopan rahapoliittisen instituutin sille esittämiin euron setelien malleihin. Euroopan keskuspankki tekee päätöksen asiassa sitten, kun se on perustettu EY:n perustamissopimuksen mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4229/97 neuvostolle esittäjä(t): Ulf Holm (V) (15. tammikuuta 1998) Aihe: Amsterdamin sopimukseen liittyvä mainoskampanja Ruotsin ulkoministeriö käynnisti syksyn aikana suuren Amsterdamin sopimukseen liittyvän propagandakampanjan, jonka kustannukset nousevat noin yhdeksään miljoonaan Ruotsin kruunuun. Kampanjassa käytetyssä aineistossa on kuitenkin monia asiavirheitä ja tekstejä hallitsevat esimerkit Ruotsin ¨saavutuksista¨ työllisyyden, ympäristön ja tasa-arvon aloilla. Saksan ulkoministeriön ¨Der Abschluss der Regierungskonferenz - eine Gesamtwertung¨ -julkaisussa ei sen sijaan edes mainita Ruotsin kampanjassa esiin tuotuja asioita. Sitä vastoin siinä selvitetään perusteellisesti mikä Amsterdamin sopimuksen tarkoitus on: yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan edelleen kehittäminen, laajempi yhteistyö poliisi- ja oikeusasioissa sekä unionin toiminnan tehostaminen laajentamalla ylikansallista päätöksentekoa ja vähentämällä valtioiden veto-oikeutta unionin laajentumisen mahdollistamiseksi. Tekstien sisällölliset erot ovat niin suuret, että niitä lukiessa tulee ihmetelleeksi viittaavatko ne samaan Amsterdamin sopimukseen. Julkisen keskustelun sijaan on siis syntynyt yksisuuntaista tiedottamista, jota vallanpitäjät käyttävät kertoakseen kansalaisille kuinka asioiden laita on. Haluaisinkin kysyä neuvostolta: Kuinka on mahdollista, että eri maiden hallitusten Amsterdamin sopimukseen liittyvät tiedotusaineistot poikkeavat niin paljon toisistaan? Onko neuvoston mielestä eettisesti oikein, että valtiovaltaa ja veronmaksajien rahoja käytetään EU:ta koskeviin tiedotuskampanjoihin, jotka ovat poliittisesti voimakkaasti asenteellisia ja joissa vieläpä esiintyy asiavirheitä? Vastaus (30. maaliskuuta 1998) Arvoisa parlamentin jäsen pannee merkille, että neuvoston tehtävänä ei ole puuttua niihin jäsenvaltioiden antamiin tietoihin, jotka koskevat tällä hetkellä jäsenvaltioiden ratifioitavana olevaa Amsterdamin sopimusta. Neuvoston pääsihteeristö on omalta osaltaan osallistunut Amsterdamin sopimuksen tekstin ja perustamissopimusten konsolidoitujen tekstien julkaisemiseen Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimiston kautta. Näihin julkaisuihin voi tutustua ilmaiseksi neuvoston pääsihteeristön Internet-kotisivuilla (http://ue.eu.int). Teksteihin on liitetty lyhennelmä, josta yhteisön toimielimet tai jäsenvaltiot eivät vastaa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4215/97 komissiolle esittäjä(t): Francesco Baldarelli (PSE) (21. tammikuuta 1998)

Aihe: Kuluttajien oikeuksien ja vapaasta kilpailusta annettujen määräysten noudattaminen Italiassa

Italian kansalainen Gaetano Di Bari haastoi reilut 17 vuotta sitten oikeuteen kansainvälisen, toimistotarvikkeita valmistavan suuryrityksen. Di Bari toimi kyseisen yrityksen valmistamien koneiden myyntiedustajana eräällä Keski-Italian alueella.

Erittäin pitkäksi venynyt kiista johtui alunperin ongelmista, jotka koskivat lähinnä varaosien jakamatta jättämistä. Varaosia olisi pitänyt jakaa ostajille ilmaiseksi viallisten osien korvaamiseksi. Tämä laiminlyönti vääristi ennen kaikkea vapaata kilpailua ja aiheutti suurta vahinkoa jälleenmyyjille ja kuluttajille, jotka useiden vuosien ajan joutuivat maksamaan satoja tuhansia korjauksista, vaikka nämä ongelmat oli itse asiassa ratkaistu jo pääkonttorissa. Di Bari katsoi aiheelliseksi ilmiantaa tämän. Tästä alkunsa saanut oikeusmylly, jota ei vielä ole saatu päätökseen, on aiheuttanut Di Barille huomattavaa aineellista ja henkistä vahinkoa, mistä seurauksena on ollut henkilökohtaisia ja ammatinharjoittamiseen liittyviä ongelmia. Sen jälkeen kun yritys perui hänen myyntiedustajan sopimuksen, Di Bari on muun muassa joutunut luopumaan yritystoiminnasta ja kokenut valtavia taloudellisia menetyksiä.

Eikö komissio katso, että kyseinen kansainvälinen yritys, joka ei ilmoittanut jälleenmyyjille ja kuluttajille toimistokoneiden osien puutteista eikä niiden ilmaisesta korvaamisesta, on aiheuttanut huomattavaa vahinkoa sekä kuluttajille että jälleenmyyjille?

Eikö komissio katso, että kyseisen yrityksen toiminta on asianmukaisesta ja oikea-aikaisesta kuluttajien tiedottamisesta annettujen sääntöjen vastaista ja loukkaa ilmiselvästi kuluttajien oikeutta?

Miten komissio aikoo varmistaa tässä ja muissa vastaavissa tapauksissa, että vapaasta kilpailusta annettuja yhteisön direktiivejä noudatetaan?

Eikö komissio katso, että Di Bari on joutunut kärsimään melkoista taloudellista ja henkistä vahinkoa?

Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 1998)

Komissio huomauttaa aluksi, että ennen kuin se voi päättää, sovelletaanko johonkin asiaan mahdollisesti yhteisön kilpailusääntöjä, sen on tehtävä perusteellinen tutkimus kyseisen tapauksen oikeudellisesta ja taloudellisesta kontekstista.

Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät yksityiskohdat antavat aihetta kysyä, eikö tässä tapauksessa ole kyse riita-asiasta, joka on ensisijaisesti ratkaistava Italian yksityisoikeuden mukaisesti. Komissio voisi periaatteessa aloittaa hallinnollisen menettelyn, mutta se ei kuitenkaan voisi johtaa päätökseen, jossa asianosainen tuomittaisiin mahdollisiin vahingonkorvauksiin. Komissio toteaakin, että asia on jo annettu Italian tuomioistuinten käsiteltäväksi ja että sen osalta on vielä käynnissä lukuisia oikeudenkäyntejä.

Ei siis ole tarkoituksenmukaista, että komissio puuttuisi asiaan arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman henkilön ajamien tavoitteiden saavuttamiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3530/97 komissiolle esittäjä(t): Gunilla Carlsson (PPE) (12. marraskuuta 1997)

Aihe: Ruotsalaiseen nuuskaan liitettävä varoitusteksti

Yksiselitteisillä tutkimuksilla on pystytty osoittamaan, ettei ruotsalaisen nuuskan käytön ja syövän ilmenemisen väliltä löydy yhteyttä. Siitä huolimatta EU:n direktiivi 92/41/ETY ((EYVL L 158, 11.6.1996, s. 30. )) edellyttää nuuskapakkausten varustamista tekstillä ¨aiheuttaa syöpää¨. On selvää, että sekä Ruotsin sosiaalihallituksen että EU:n luotettavuus kärsii, kun jokaisessa myytävässä nuuskapakkauksessa on kyseinen virheellinen väite. Koska uusissa tutkimuksissa on jälleen osoitettu, ettei väite pidä paikkaansa, on direktiiviä tietenkin muutettava. Enää ei tarvitse miettiä, onko syytä muuttaa sitä, vaan pikemminkin, milloin muutos tehdään.

Tästä syystä kysyn komissiolta seuraavaa: Milloin komissio aikoo tehdä aloitteen tällä hetkellä voimassa olevan, ruotsalaisen nuuskan varoitustekstiä koskevan direktiivin muuttamiseksi?

Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 1998)

Yhteisön lainsäädännössä edellytetään, että muihin kuin poltettaviin tupakkatuotteisiin on liitettävä varoitus terveyshaitoista, koska tieteelliset asiantuntijat olivat sitä mieltä, että kaikki tupakkatuotteet aiheuttavat terveysriskejä ja että näihin tuotteisiin liittyy erityisesti merkittävä syöpäriski.

Yhteisön nykyistä ja ehdotettua toimintaa tupakankulutuksen vähentämiseksi koskevassa tiedonannossaan neuvostolle ja parlamentille ((Asiak. KOM(96)609 lopullinen. )) komissio ehdottaa voimassa olevan tupakkatuotteiden merkitsemistä koskevan direktiivin täytäntöönpanon tarkistamista. Komissio haluaisi arvioida, voidaanko kuluttajille kertoa direktiivin ansiosta tehokkaasti tupakoinnin vaaroista ja pitäisikö varoitusten sisältöä ja muotoa parantaa. Direktiiviin sisältyy jo nykyisellään mahdollisuus edellyttää isompia ja näkyvämpiä varoituksia terveyshaitoista, ja komissio voisi tarkastella tätä mahdollisuutta yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.

Komissio tarkastelee suhtautumista edellä mainittuun tiedonantoon ja saattaa tämän tarkastelun perusteella esittää toiminta- ja toimenpide-ehdotuksia. Komissio tarkastelee nykyisen tutkimuksen ja tällä alalla tulevaisuudessa tehtävän tutkimustyön perusteella huolellisesti kaikkia niitä tekijöitä, jotka voivat auttaa määrittämään yhteyden nuuskan ja syövän välillä.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0076



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3555/97 komissiolle esittäjä(t): Mirja Ryynänen (ELDR) (4. marraskuuta 1997) Aihe: EU:n toimet Venäjän rajamaksuja vastaan Venäjä on ilmoittanut jälleen uusista esteistä Suomeen suuntautuvassa kaupassa ja liikenteessä. Venäjän tulliviranomaiset ryhtyvät soveltamaan 44 tonnin painorajoituksia rajanylitysliikenteessä. Rajoitus lamaannuttaisi rajan yli tapahtuvan liikenteen suomalaisella kalustolla, mm. puutavarakuljetuksissa lähes täysin. Kuten aikaisemmissakin tapauksissa tieto uusista säännöksistä tuli viranomaisille ja liikenteenharjoittajille viime tipassa ja täytenä yllätyksenä. Tilanne EU:n ja Venäjän rajalla on siis edelleen mielivaltainen ja sekava. Pyydän saada tietää, Miten komissio varmistaa, ettei Venäjä omilla säännöksillään ja vaateillaan diskriminoi unionia ja sen jäsenmaita. Mitä komissio aikoo tehdä, että Venäjän tulliviranomaisten toimintaa ohjattaisiin ja heidät saataisiin toimimaan kansainvälisen hyvän kauppatavan mukaisesti. Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 1997) Komissio on tietoinen Suomen ja Venäjän välisellä rajalla vallitsevasta hankalasta tilanteesta. Rajanylitysliikenteeseen sovellettavaan Venäjän lainsäädäntöön ja menettelyihin, tullimuodollisuuksiin ja rajatarkastuksiin lyhyellä varoitusajalla tehdyillä ennakolta arvaamattomilla muutoksilla on selvästi kielteinen vaikutus Venäjän ja sen naapurimaiden, erityisesti Suomen, väliseen rajanylitysliikenteeseen. Tästä syystä komission ja Venäjän eri ministereiden * myös liikenneministerin * sekä muiden viranomaisten välillä on ollut runsasta yhteydenpitoa ja järjestetty useita kokouksia kaikilla tasoilla. Komission asiasta vastaava jäsen vieraili kesäkuussa 1997 yhdessä Suomen ja Venäjän liikenneministerien kanssa Vaalimaan rajanylitysasemalla. Painorajoitusten osalta komissio on tietoinen vaikeuksista, jotka aiheutuvat viimeisimmistä muutoksista Venäjällä sovellettaviin säännöksiin. Valitettavasti tähän nimenomaiseen seikkaan ei kuitenkaan voida puuttua yhteisön ja Venäjän välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen perusteella, sillä sopimuksessa jätetään yhteisön ja Venäjän väliseen tieliikenteeseen liittyvät kysymykset myöhemmissä neuvotteluissa ratkaistaviksi. Komissio esitti vuonna 1992 suosituksen tällaisten liikennettä koskevien neuvottelujen aloittamisesta useampien maiden, myös Venäjän kanssa, mutta neuvosto ei toistaiseksi ole hyväksynyt neuvottelujen aloittamista. Siksi Suomen viranomaisten on puututtava Venäjällä käyttöön otettuun painorajoitukseen, jota sovelletaan suomalaisiin hyötyajoneuvoihin. Kolmansista maista yhteisöön liikennöiviin ajoneuvoihin sovellettava painorajoitus on 40 tonnia, vaikka yksittäiset jäsenvaltiot voivatkin * syrjimättömyysperiaatetta noudattaen * sallia tätä painavampien ajoneuvojen liikennöimisen alueellaan. Komissio jatkaa luonnollisesti Venäjän viranomaisiin kohdistuvaa painostustaan kaikissa mahdollisissa yhteyksissä sen varmistamiseksi, että säännöksiin tehtävistä muutoksista ilmoitettaisiin riittävän ajoissa etukäteen ja että muutokset olisivat sekä hyväksyttäviä että syrjimättömiä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3970/97 neuvostolle esittäjä(t): James Nicholson (I-EDN) (15. joulukuuta 1997) Aihe: AHN Jae-Ku AHN Jae-Ku pidätettiin kesäkuussa 1994 ja häntä vastaan nostettiin syyte Etelä-Korean kansallista turvallisuutta koskevan lain perusteella. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen marraskuussa 1994. Eri ihmisoikeusryhmät väittävät, että AHN Jae-Ku vangittiin väkivallattoman mielipiteen ilmaisemisen sekä kokoontumisvapauden mukaisen toiminnan vuoksi. Mitä mieltä neuvosto on AHN Jae-Kun vangitsemisesta, kun otetaan huomioon, että Etelä-Korea on ratifioinut useita kansainvälisiä sopimuksia ja yleissopimuksia, joilla taataan ihmisoikeudet? Vastaus (17. maaliskuuta 1998) Neuvosto pitää erittäin tärkeänä, että kaikki valtiot kunnioittavat tinkimättä ihmisoikeuksia. Valtiot, jotka ovat allekirjoittaneet kansainvälisiä yleissopimuksia ja sopimuksia, joilla taataan ihmisoikeudet, ovat julkisesti sitoutuneet näiden oikeuksien puolustamiseen. Neuvosto on tietoinen, että Etelä-Korean kansallista turvallisuutta koskevan lain perusteella suoritetaan pidätyksiä. Tämä laki, josta neuvosto on yhä uudelleen esittänyt vastalauseensa, voidaan nähdä osoituksena Korean niemimaan historiallisesti jännittyneestä tilanteesta. Neuvosto toivoo, että voitaisiin löytää ratkaisu neljän osapuolen välisten keskustelujen käynnistyttyä Genevessä. Neuvostolla ei ole Ahn Jae-Kun vangitsemiseen erityistä kantaa, koska neuvosto ei ole saanut tietoja häntä vastaan nostetuista syytteistä tai hänen vangitsemistaan koskevista olosuhteista.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3806/97 komissiolle esittäjä(t): Roberto Mezzaroma (UPE) (17. marraskuuta 1997) Aihe: Messinan sillan rakentaminen Pyydän komissiolta tietoja Messinan salmen sillan rakennuttamisen nykytilanteesta, varsinkin seuraavissa kysymyksissä: 1. Mitä varoja EU on myöntänyt ja kuinka monelle vuodelle? 2. Onko hankkeesta tehty suunnitelma, jos on, mikä konsulttitoimisto sen on tehnyt, paljonko hanke maksaa, ketkä rahoittavat sen? 3. Onko takeita siitä, että hanke voidaan toteuttaa ympäristön, geologian sekä mantereen ja Sisilian välisen yhdistämisen kannalta järkevästi? 4. Onko EU:n ohjeita noudatettu? 5. Mitkä yhtiöt osallistuvat tarjouskilpailuun hankkeen toteuttamisesta? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 1998) Yhteisö ei rahoita Messinan salmen sillan rakentamista. Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että hankkeen suunnittelun ja toimeenpanon myöntämistä koskeva menettely kuuluu vielä hyväksymistä vailla olevan uuden lain soveltamisalaan. Alustava suunnittelu on myönnetty Stretto di Messina S.p.A -nimiselle yhtiölle 17. joulukuuta 1971 säädetyn lain nro 1158 sekä 27. joulukuuta 1985 säädetyn ministeriöiden yhteisen asetuksen nro 3437 mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3929/97 komissiolle esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Euroopan rahtiliikenteen valtaväylät Onko komissio tietoinen siitä, että kuudessatoista Euroopan maassa on nykyisellään voimassa viisikymmentä erilaista ajokieltojärjestelmää ja siitä, että nämä aiheuttavat kuljetus- ja huolintaliikkeille paljon kuluja? Katsooko komissio, että monet näistä kieltojärjestelyistä ovat usein syrjiviä ja että ne saattavat olla esteenä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle Euroopan unionissa? Jos komissio katsoo näin, aikooko se ponnistella eurooppalaisten ajokieltojärjestelmien yhdenmukaistamiseksi tekemällä sopimuksia, joilla alueellisten ja kansallisten järjestelyjen epätoivottua rönsyilyä rajoitetaan? Katsooko komissio edelleen, että ajokieltojen lisäksi myös viimeaikaiset tiesulut aiheuttavat eurooppalaiselle liike-elämälle erittäin kielteisiä seurauksia ja että tämän vuoksi olisi välttämätöntä saada aikaan maanteitse kuljetettavalle rahdille samantyyppinen eurooppalainen valtaväyläverkosto (¨European freeways¨ tai ¨E-ways¨) kuin mikä rautateitse kulkevalla rahdilla on? Jos komissio katsoo näin, aikooko se tehdä lähiaikoina ehdotuksen näistä Euroopan rahtiliikenteen valtaväylistä? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1998) Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemista ongelmista, jotka aiheutuvat maanteiden tavaraliikennettä koko unionin alueella haittaavista koordinoimattomista ajokieltomääräyksistä. Komissio on ilmoittanut huolestumisestaan neuvostolle. Komissio aikoo näin ollen esittää lainsäädäntöehdotuksen tämän vuoden keväällä sellaisten selkeiden ja yhteisten sääntöjen aikaansaamiseksi, joita jäsenvaltioiden olisi noudatettava ajokieltoja soveltaessaan.