KIRJALLINEN KYSYMYS P-3643/02

esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) komissiolle

(10. joulukuuta 2002)

Aihe: Teteenipakolaisten pakkokotiuttaminen Imanin leiriltä Aki Jurtista Ingusiasta

Venäjän federaation ja Inguian tasavallan viranomaiset ovat alkaneet panna täytäntöön päätöstä sulkea kaikki pakolaisleirit Inguiassa. Näillä leireillä on yli 100 000 teteeniä, jotka ovat paenneet sotaa, ratsioita, kidutusta, raiskauksia, sieppauksia, summittaisia teloituksia ja muita vainomuotoja, joita Venäjän viranomaiset kohdistavat järjestelmällisesti Tetenian siviiliväestöön. Viime päivinä Venäjän viranomaiset ovat kotiuttaneet pakolla noin 2 000 teteenipakolaista, jotka asuivat Imanin leirillä Aki Jurtissa. Moskovasta tulleiden ohjeiden mukaan kaikki leirit Inguiassa on suljettava ennen joulukuun loppua eli keskellä talvea. Viime viikolla komissio ilmaisi komission jäsen Nielsonin suulla huolestuneisuutensa asiasta Venäjän federaatiolle ja korosti, että Euroopan komissio ja koko kansainvälinen yhteisö ovat toistuvasti pyytäneet viranomaisia olemaan sulkematta leirejä Inguiassa ennen kuin kotiseudultaan siirtymään joutuneille voidaan taata turvallinen kotiinpaluu.

Onko komissio reagoinut virallisesti siihen, että Venäjän viranomaiset rikkovat jälleen kerran asiaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia? Jos on, millä tavalla ja millä keinoin? Mitä käytännön toimia komissio suunnittelee suostutellakseen Venäjän viranomaiset lopettamaan teteenipakolaisten pakkokotiuttamisen välittömästi ja noudattamaan pakolaisia koskevien kansainvälisten yleissopimusten henkeä ja kirjainta? Kun otamme huomioon äärimmäisen vakavan terveys- ja ravintotilanteen, jossa Inguiassa vielä olevat yli 100 000 teteeniä ja Tetenian sisällä pakolaisina olevat yli 300 000 teteeniä elävät, eikö komissio katso olevansa velvollinen esittämään neuvostolle ja parlamentille hätäsuunnitelman, jotta nämä teteenipakolaiset tai ainakin huomattava osa heistä voitaisiin vastaanottaa väliaikaisesti Euroopan unionin alueelle?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(15. tammikuuta 2003)

Komissio on aina seurannut tarkasti Tetenian konfliktia ja siitä aiheutunutta humanitaarista murhenäytelmää. Komissio on selvillä perusoikeuksien loukkausten laajuudesta Teteniassa sekä siviiliväestön suojeluun velvoittavan humanitaarisen oikeuden loukkauksista. Komissio on tämän vuoksi ilmaissut Venäjän viranomaisille useaan otteeseen vakavan huolensa Inguiassa olevien pakolaisleirien sulkemisuhasta. Samaan aikaan komissio on osallistunut useisiin diplomaattialoitteisiin, joita unionissa on vireillä Venäjän federaation kanssa käytävään poliittiseen vuoropuheluun liittyen.

Komissio on reagoinut virallisesti Aki Jurtin leirin sulkemiseen eri tasoilla: kehitysyhteistyöstä ja humanitaarisesta avusta vastaava komission jäsen tuomitsi voimakkaasti tämän siviiliväestön pakkosiirron keskellä talvea; unioni välitti saman viestin Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) ministerikokouksessa Portossa sekä varaulkoministeri Chizoville 9. joulukuuta 2002 vaatien muun muassa Venäjän viranomaisia luopumaan muiden pakolaisleirien sulkemisaikeista; unionin suurlähettiläiden troikka tapasi Moskovassa 16. joulukuuta 2002 Tetenian jälleenrakentamisesta vastaavan Venäjän federaation ministeri Ilyasovin ja ilmaisi tälle unionin vakavan huolen.

Komission mielestä asianmukainen ratkaisu Tetenian vakavaan tilanteeseen edellyttää ihmisoikeusloukkausten lopettamista välittömästi ja niihin syyllistyneiden saattamista niistä vastuuseen. Lisäksi unioni on pyytänyt Venäjän korkeimman tason viranomaisia useaan otteeseen edistämään viipymättä poliittista ratkaisua, joka tarjoaisi puitteet kestävälle rauhalle sekä Tetenian vakaudelle ja jälleenrakentamiselle. Unioni seuraa Tetenian ihmisoikeustilannetta koko ajan erittäin tarkasti ja ottaa tämän aiheen esiin kaikissa soveltuvissa yhteyksissä kahdenvälisessä poliittisessa vuoropuhelussaan Venäjän federaation kanssa. Lisäksi unioni osallistuu aktiivisesti Teteniaa koskeviin keskusteluihin ja aloitteisiin Euroopan neuvostossa ja ETYJ:ssä.

Näiden poliittisten aloitteiden lisäksi komissio on jatkuvasti suurin humanitaarisen avun antaja Pohjois-Kaukasiassa, johon se on kohdentanut toisen konfliktin alusta alkaen jo yli 90 miljoonaa euroa konfliktin uhrien auttamiseksi. Komissio pitää jatkossakin esillä unionin ja Venäjän keskusteluissa keskeisellä sijalla olevaa kysymystä humanitaaristen apujärjestöjen pääsystä alueelle ja lukuisista Venäjän viranomaisten niiden työlle asettamista esteistä.