ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1440/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (11. toukokuuta 1998) Aihe: Euro 1999 Komission kertomuksessa "EURO 1999 - 25. maaliskuuta 1998 - Talouksien lähentymisen arviointi ja talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen siirtymistä koskeva suositus"KOM(98) 1999 lopullinen, sivulla 78 sanotaan, että jäsenvaltioiden saavuttamat hyvät tulokset inflaation torjunnassa johtuvat muun muassa hillitystä palkkakehityksestä ja yksikkötyökustannusten nousun hidastumisesta. Pitääkö komissio tätä kohtuullisen inflaation saavutusta kestävänä, jos Ranskan työoloja uudistetaan lyhentämällä työaikaa 35 tuntiin viikossa? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (10. heinäkuuta 1998) Jäsenvaltioiden inflaatiokehitys riippuu useista tekijöistä. Sisäisiä tekijöitä ovat ennen kaikkea yksikkötyökustannukset, tuottomarginaalit ja muutokset välillisessä verotuksessa. Ulkoisia tekijöitä ovat muun muassa valuuttakurssien ja raaka-aineiden hintojen kehitys. Jos tavanomainen työaika lyhennetään 35 tuntiin viikossa, muutoksen lopullinen vaikutus inflaatioon riippuu sekä työn tuottavuuden että palkkakustannusten kehityksessä tapahtuvien muutosten välisestä suhteesta. Komissio ottaa tulevaisuudessa luonnollisesti huomioon monenvälisissä valvontatoimissa ja talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa havaitun kehityksen.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1828/98 esittäjä(t): Klaus Rehder (PSE) komissiolle (12. kesäkuuta 1998) Aihe: Hajautettu jätevesihuolto Neuvoston 21 päivänä toukokuuta 1991 annetussa direktiivissä 91/271/ETY(1) yhdyskuntajätevesien käsittelystä säädetään mm., että kaikissa kunnissa, joiden asukasluku on 2 000 - 15 000, on 31. joulukuuta 2005 mennessä oltava viemäröintijärjestelmä. Direktiivin 3 artiklassa todetaan: "Jos keräysjärjestelmän rakentaminen ei ole perusteltua, joko siksi, ettei siitä olisi hyötyä ympäristölle, tai erittäin korkeiden kustannusten takia, on käytettävä erillisjärjestelmiä tai muita asianmukaisia järjestelmiä, joilla saavutetaan yhtä hyvä ympäristönsuojelun taso." Tätä direktiiviä tulkitaan tietyillä alueilla Saksassa niin, että siitä, ovatko myös alle 2 000 asukkaan kunnat velvollisia osallistumaan keskitettyyn viemäröintijärjestelmään, päättää julkisesta jätevesihuollosta vastaava viranomainen. Liittäminen keskitettyihin jätevedenkäsittelylaitoksiin ja sen edellyttämien putkistojen asentaminen näihin kuntiin aiheuttaisi suunnattoman suuret kustannukset kansalaisille ja valtiolle. 1. Onko tällainen tulkinta yllä mainitun direktiivin määräysten mukainen? 2. Mitä komissio ymmärtää ilmauksella "erillisjärjestelmät tai muut asianmukaiset järjestelmät"? 3. Aikooko komissio tulevaisuudessa sisällyttää myös alle 2 000 asukkaan kunnat tämän direktiivin soveltamisalaan? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (13. heinäkuuta 1998) Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY(2) ei sisällä mitään säännöksiä viemäröintijärjestelmistä taajamissa, joiden asukasvastineluku (avl) on alle 2 000. Kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan kolmas alakohtaa koskee ainoastaan taajamia, joiden avl on suurempi kuin 2 000. Direktiivin 3 artiklaa on tulkittava siten, että "Gemeinde" tarkoittaa 2 artiklan 4 kohdassa määriteltyä aluetta, jonka ei tarvitse vastata "kunnan" muodostamaa hallintoyksikköä. Direktiivissä tarkoitettujen taajamien rajojen määrittämisestä vastaavat jäsenvaltiot. "Erillisjärjestelmät" kattavat yhden tai useamman kiinteistön jäteveden keräämisen ja käsittelyn. "Muut asianmukaiset järjestelmät" kattavat kaikki toimenpiteet, jotka varmistavat, että purkuvesistö täyttää johtamisen jälkeen kyseisen direktiivin tai muiden yhteisön direktiivien asiaa koskevat laatutavoitteet ja säännökset. Tämä voi tarkoittaa esimerkiksi jäteveden uudelleenkäyttöä. Direktiivin 1 artiklassa ja 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa asetetut vaatimukset täyttyvät tällä tavoin. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle todisteet siitä, että käytetyt järjestelmät täyttävät nämä vaatimukset. Direktiivin 7 artiklassa säädetään, että alle 2 000 avl:n kunnat kuuluvat jätevesien käsittelyn piiriin, jos niihin on rakennettu keräysjärjestelmä. Komission aikomuksena ei ole ainakaan vielä ehdottaa kyseisen direktiivin muuttamista. (1) EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40. (2) EYVL L 135, 30.5.1991.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1874/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (16. kesäkuuta 1998) Aihe: Yhteisön ympäristönsuojelujärjestöille myöntämä tuki Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (98/C 85/04) on julkaistu luettelo järjestöistä, jotka ovat saaneet yhteisöltä tukea ympäristöalan tiedotus- ja valistustoimintaan. Voiko komissio ilmoittaa, 1. hakivatko kreikkalaiset järjestöt tukea yleiseen tiedotus- ja viestintätoimintaan (ensimmäinen luettelo), ja jos hakivat, 2. mitä tukikelpoisuuden ehtoja ne eivät täyttäneet? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 1998) Ympäristöalan yleistä tiedotus- ja valitustoimintaa koskeva ehdotuspyyntö julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 22. helmikuuta 1997(1). Komissiolle tehtiin 312 rahoitushakemusta, joista 21 oli kreikkalaisilta hakijoilta. Komissio on valinnut 52 hanketta. Yhtäkään kreikkalaista ehdotusta ei voitu hyväksyä, sille ne eivät täyttäneet Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistuja kelpoisuusedellytyksiä, jotka ovat seuraavat: mainitun ehdotuspyynnön kohdassa 2 mainittujen painopistealojen valinta, ehdotetun toiminnan kerrannaisvaikutuksen merkitys Euroopan tasolla ja erityisesti Euroopan unionissa (periaatteessa vähintään kolmen EU:n jäsenvaltion on osallistuttava hankkeeseen), asianomaisten osapuolten pysyvä sitoutuminen ympäristösuojeluun, kyky eri osapuolten väliseen tehokkaaseen ja tasapainoiseen yhteistyöhön hankkeen eri vaiheissa, sitoumus huolehtia toiminnan tulosten laajasta levityksestä ja kustannus-hyötysuhde sekä muiden osapuolten osallistuminen rahoitukseen. (1) EYVL C 53, 22.2.1997.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1086/98 esittäjä(t): Dietrich Elchlepp (PSE) komissiolle (7. huhtikuuta 1998) Aihe: Strasbourgin lentokentälle myönnettyjen avustusten aiheuttama kilpailun vääristyminen Ranskan hallitus myöntää verovaroista rahoitettuja avustuksia tietyille Strasbourgin lentokentältä lähteville reittilennoille. Tämä aiheuttaa läheisen, Badenissa sijaitsevan Söllingenin lentokentän toiminnasta vastaavien tahojen mielestä kilpailun vääristymistä. Komission Strasbourgin lentokentälle myönnettäviä avustuksia koskeva kolmen vuoden poikkeusajanjakso päättyy vuonna 1998. Aiotaanko avustuksia myöntää edelleen tietyille Strasbourgista lähteville reittilennoille? Onko totta, että avustuksia myönnetään lähinnä kannattamattomille reittilennoille? Onko avustuksien myöntäminen kolmen vuoden poikkeusajanjakson jälkeen sopusoinnussa kilpailuoikeuden määräysten kanssa? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (29. toukokuuta 1998) Lentoliikenteen kolmas vapauttamispaketti oikeuttaa jäsenvaltiot määräämään julkisen palvelun velvoitteita tietyille alueellisilta ja syrjäisiltä lentoasemilta lähteville ja niihin suuntautuville reiteille. Jos mikään lentoliikenteen harjoittaja ei ilmoita aikomuksestaan liikennöidä kyseistä reittiä tällaisten velvoitteiden mukaisesti, siten kuin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä on julkaistu, jäsenvaltio voi käynnistää tarjouskilpailun sellaisen lentoliikenteen harjoittajan valitsemiseksi, joka liikennöisi reittiä korkeintaan kolmen vuoden ajan. Valitun lentoliikenteen harjoittajan on oikeus saada korvaus julkisen palvelun velvoitteen sille aiheuttamista tappioista. EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamista ilmailualalla koskevissa suuntaviivoissa(1) tunnustetaan tällaisen korvauksen olevan valtion tukea koskevien säännösten mukainen. Jäsenvaltiot ovat jo useaan otteeseen soveltaneet julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvää menettelyä. Ranska määräsi vuonna 1995 vähimmäisvuoroväliin ja kapasiteettiin liittyviä velvoitteita joillekin Strasbourgista lähteville reiteille. Markkinoiden kehittymisen vuoksi Ranska päätti joulukuussa 1997 säilyttää velvoitteet ainoastaan viiden Strasbourgista lähtevän reitin osalta. Komissio julkaisi vastaavan tarjouspyynnön yhteisön lainsäädännön asiaa koskevien säännösten mukaisesti(2). Komissiolla ei ole tarkkoja tietoja kyseisten reittien kannattavuudesta. (1) EYVL C 350, 10.12.1994. (2) EYVL C 385, 19.12.1997.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1889/98 esittäjä(t): Frederik Willockx (PSE) ja Philippe De Coene (PSE) komissiolle (16. kesäkuuta 1998) Aihe: Euroopan rahoitustuki koulumaidolle ja jätteidentorjunnalle Asetuksen 1842/83(1) perusteella voidaan myöntää avustuksia oppilaiden kouluissa nauttimalle maidolle. Nämä avustukset ovat merkittävä kannustin. Mainittua asetusta tutkittaessa ilmenee kuitenkin, että steriloidulle kulutusmaidolle ei myönnetä avustuksia. Tämän tyyppinen maito on saatavissa lasipulloissa, päinvastoin kuin avustusta saava pastöroitu tai iskukuumennettu kulutusmaito, jota tarjotaan lähes yksinomaan tetrapakkauksissa. Avustuksen puute estää monia kouluja siirtymästä lasipullojen käyttöön. Kyse on menetetystä tilaisuudesta toteuttaa jätteidentorjuntaa ja vastustaa kertakäyttöajattelua. Minkä vuoksi steriloitu kulutusmaito on jätetty yhteisön tuen ulkopuolelle? Eikö komissio ole sitä mieltä, että jätteidentorjuntapolitiikan yhteydessä on suotavaa lisätä tällainen maito sellaisten maitotaloustuotteiden joukkoon, jotka koulujen osalta nauttivat yhteisön tukea? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (15. heinäkuuta 1998) Komissio haluaa korostaa, että steriloitu täysmaito ei ole koskaan ollut niiden maitotuotteiden luettelossa, jotka voivat saada yhteisön tukea osana koulumaito-ohjelmaa. Tämä järjestely on ollut voimassa yhteisössä vuodesta 1977 saakka, ja maidon ja tiettyjen maitotuotteiden toimittamista koulujen oppilaille koskevista yleisistä säännöistä 30 päivänä kesäkuuta 1983 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 1842/83 vain vahvistetaan tukikelpoisten tuotteiden luettelo, jota voidaan soveltaa ennen asetuksen voimaantuloa. Komissiolla ei ole käytettävissään tietoja, joiden perusteella voitaisiin selittää, miksi steriloitu täysmaito päätettiin vuonna 1977 jättää koulumaito-ohjelman ulkopuolelle. On kuitenkin syytä mainita, että steriloidun maidon osuus markkinoista on vähäinen (vajaat 5 prosenttia) ja pienenee edelleen. Tämä johtuu epäilemättä tämäntyyppisen maidon aistinvaraisista ominaisuuksista, joita ei pidetä yhtä hyvinä kuin muiden kulutukseen tarkoitettujen maitolaatujen ominaisuuksia. Siksi onkin vaikeaa arvioida, olisiko tällaisen maidon jakelu koululaisille vastannut todellista kysyntää. Lisäksi on syytä korostaa, että pastöroitua maitoa on nykyään saatavissa lasipulloissa ja että myös iskukuumennettua maitoa myydään yhä enemmän uudelleen käytettävissä pakkauksissa. Komission mielestä ei näin ollen voida väittää, että kyseinen ohjelma rohkaisisi tai suorastaan velvoittaisi kouluja käyttämään kertakäyttöpakkauksissa olevaa maitoa. Mikäli parlamentin jäsenellä on lisätietoja siitä, ettei koulumaitoa ole saatavissa uudelleen käytettävissä pakkauksissa, häntä pyydetään ystävällisesti toimittamaan niistä jäljennös komissiolle. (1) EYVL L 183, 7.7.1983, s. 1.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2205/98

esittäjä(t): Kirsten Jensen (PSE) komissiolle

(10. heinäkuuta 1998)

Aihe: Yhteistyö mafian kanssa Uzbekistanissa

1. Politiken-lehdessä 18. ja 19. maaliskuuta 1998 julkaistujen artikkeleiden mukaan suuri tanskalainen Carlsberg-panimo tekee yhteistyötä uzbekistanilaisen Gafur Rakhimovin kanssa, joka on sotkeutunut huumekauppaan ja jolla on yhteyksiä Uzbekistanin mafiaan. Gafur Rakhimov on ilmeisesti mustalla listalla kaikissa Schengen-maissa, ja hän ei näin ollen saa EU-viisumia. Onko komission mielestä ongelmallista, että eurooppalaiset yritykset ovat yhteistyössä Schengen-maiden mustalla listalla olevien henkilöiden kanssa?

2. Kerrotaan, että Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki toimii sijoittajana kyseisessä hankkeessa ja että myös se on näin yhteistyössä Gafur Rakhimovin kanssa. Voiko komissio vahvistaa nämä tiedot?

3. Voiko yhteisö puuttua tähän ja muihin tämänkaltaisiin tapauksiin?

4. Aikooko komissio tehdä aloitteen asiaan puuttumisesta joko kyseisessä tapauksessa tai muissa vastaavissa tapauksissa?

5. Muuttaako Amsterdamin sopimuksen voimaantulo mitään näihin kysymyksiin annetuista vastauksista?

Komission jäsenen Anita Gradininkomission puolesta antama vastaus

(23. heinäkuuta 1998)

Komissio toteaa, että tämä kysymys on täysin samanlainen kuin kunnianarvoisan parlamentin jäsenen kirjallinen kysymys E-1075/98.

Komissio kehottaa kunnianarvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan tähän kysymykseen jo annettuun vastaukseen(1).

(1) EYVL C 386, 11.12.1998, s. 78.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1200/98 esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) ja Juan Colino Salamanca (PSE) komissiolle (24. huhtikuuta 1998) Aihe: Espanjan menettämät oliivinviljelyalalle tarkoitetut tuet Eräs neuvoston jäsenistä, Espanjan maatalousministeri, on todennut, että Espanja on vuosina 1986-1996 menettänyt oliivinviljelyalalle myönnettyjä tukia 300 000 miljoonaa pesetaa. Koska kyseessä ei ole vain yksittäisen henkilön mielipide vaan ministerineuvoston jäsenen käytettävissään olevien tietojen perusteella esittämä väite, voiko komissio vahvistaa tämän arvion? Jos arvio pitää paikkansa, mitkä ovat ne syyt, joiden vuoksi Espanja on menettänyt kyseiset tuet? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (18. toukokuuta 1998) Espanjan maatalousministeri korosti eräässä neuvoston kokouksessa, että Espanja menetti vuosina 1986-1996 300 miljardia pesetaa oliiviöljyalalle suunnattua tukea. Tähän määrään on päädytty, kun on verrattu alan todellista tilannetta Espanjan liittymisen yhteydessä toteutetulla siirtymäkaudella (jolloin Espanjalle myönnetty tuki oli vähäisempää kuin muille tuottajajäsenvaltioille) ja teoreettista tilannetta, jossa Espanjan tämän tuotannon ala olisi saanut täysimääräistä tukea yhdentymisen alusta, vuodesta 1986, alkaen. Mainittu tukien teoreettinen menetys johtuu Espanjan liittymisasiakirjassa määrätystä siirtymäkaudesta. Tilanne olisi voitu esittää myös päinvastaisena eli hyötynä, jos sitä olisi verrattu Espanjassa ennen yhteisöön liittymistä vallinneeseen tilanteeseen. Oliiviöljyalan tilanne Espanjassa siirtymäkaudella on tosiasiallinen tilanne, jota voidaan tulkita eri tavoin menetyksenä tai hyötynä valitun vertailukohteen mukaan. Komissio haluaa pidättäytyä tosiasiallisessa tilanteessa eikä perustella muista lähteistä tulevia tulkintoja.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1371/98 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (7. toukokuuta 1998) Aihe: Kreikan rautatielaitoksen saneeraus Voisiko komissio, Kreikan rautatielaitoksen (OSE:n) rakenneuudistusta ja saneerausta koskevien suunnitelmien taustaa vasten, kertoa minulle kuinka paljon ja millä tavoin toisesta yhteisön tukikehyksestä varattuja määrärahoja on hyödynnetty rautateiden kehittämisessä Kreikassa ja onko niiden kehittäminen tarkoitus asettaa etusijalle kolmannesta yhteisön tukikehyksestä, josta jo neuvotellaan, myönnettävässä rahoituksessa? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (12. kesäkuuta 1998) Kreikkaa koskevassa yhteisön tukikehyksessä (YTK) kaudelle 1994-1999 vahvistetaan rautateitä koskevan toimenpideohjelman julkisten menojen määräksi käynnissä olevan tarkistuksen jälkeen 639,67 miljoonaa ecua, josta 384,1 miljoonaa ecua yhteisrahoitetaan Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR). Kokonaismäärärahat jaetaan eri hankkeiden kesken seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Edellä mainitun viimeisen hankkeen osalta EAKR on osallistunut Systran (Ranskan rautatiet) johtaman konsulttiyhteenliittymän laatiman OSE:n toimintasuunnitelman rahoitukseen. EAKR aikoo myös osallistua kansainvälisen konsultin palkkaamisen rahoitukseen. Kyseisen konsultin on määrä auttaa OSE:tä edellä mainitun toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa sen kaikilla tasoilla, muun muassa OSE:n tietokoneistamisessa, joka niin ikään yhteisrahoitetaan YTK:stä. Kreikan viranomaisille aiheutuneet menot olivat toukokuun 1998 lopussa 205 miljoonaa ecua, mikä vastaa 32 prosenttia kyseisen toimenpideohjelman kokonaisbudjetista. Kreikan viranomaisten laatimien ennusteiden perusteella 639,67 miljoonan ecun kokonaismäärä tullaan käyttämään kokonaisuudessaan YTK-maksujen määräpäivään eli vuoden 2001 loppuun mennessä. Kolmatta yhteisön tukikehystä koskevia neuvotteluja komission ja Kreikan hallituksen välillä ei ole vielä aloitettu. Tässä vaiheessa voidaankin ainoastaan vahvistaa se, että tulevissa neuvotteluissa asetetaan etusijalle Tessaloniki-Ateena-Patras -rataosuuden töiden saattaminen päätökseen.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0009



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0318/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) ja Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (17. helmikuuta 1998) Aihe: Kykladien saariryhmän sanomalehtien komissiolta saama tuki Kreikan Kykladien saariryhmän lehdistön omistajien liiton edustajilta olen saanut sen tiedon, että Euroopan komissio on vuonna 1997 hyväksynyt 90 miljoonan drakman summan Kykladien sanomalehtien tukemiseen. Haluaisin kysyä: 1. Pitääkö tämä tieto paikkansa? 2. Jos se pitää paikkansa, onko rahat jaettu tukeen oikeutetuille? 3. Jos se ei pidä paikkaansa, onko mahdollista, että tällaista taloudellista tukea voitaisiin myöntää? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (21. huhtikuuta 1998) Tarkastettuaan asian Ateenan edustustostaan ja keskuskirjanpidostaan komissio ilmoittaa arvoisille parlamentin jäsenille, että se ei ole myöntänyt tiedotuspolitiikkaansa liittyvää tukea Kykladien saariryhmän sanomalehdille. Tähän politiikkaan ei sisälly säännöksiä välittömästä tai välillisestä tuesta Euroopan unionin lehdistölle. Lehdistösuhteet rajoittuvat - julkaisutilan hankkimiseen Euroopan unionin politiikkoja käsitteleville artikkeleille. Tämä toteutuu yleensä erillispainoksina. - Euroopan unioniin liittyviä aiheita käsittelevän koulutuksen järjestämiseen journalisteille. Tähän kuuluu muun muassa vierailujen ja täydennyskoulutuskurssien järjestäminen. Täydennyskoulutuskurssit rahoitetaan Maastrichtissä olevan Euroopan journalismikeskuksen tai Euroopan journalistien yhdistyksen kanssa tehtyjen puitesopimusten nojalla.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1199/98 esittäjä(t): José Valverde López (PPE) komissiolle (24. huhtikuuta 1998) Aihe: Vitamiinien kulutus Euroopan unionissa Euroopan komissio on ilmeisesti valmistelemassa lainsäädäntöaloitetta vitamiineja koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta. Olisi mielenkiintoista tietää, kuinka paljon EU:ssa kaikkiaan kulutetaan vitamiineja henkeä kohden vuodessa? Onko komissiolla käytettävissään selvityksiä, joiden mukaan EU:n väestössä olisi havaittu jokin vitamiinien kulutukseen liittyvä puutos tai terveysongelma? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (19. toukokuuta 1998) Vitamiinilähteitä ovat luontaisesti vitamiineja sisältävät elintarvikkeet, elintarvikkeet, joihin vitamiineja on lisätty, sekä lisävitamiinit. Komissiolla ei ole tarkkoja tietoja siitä, kuinka paljon yhteisössä kulutetaan vitamiineja henkeä kohden vuodessa, eikä tällaisia tietoja luultavasti ole saatavissakaan. Vitamiinien saantia koskevaa tietoa löytyy ravinnonsaantia koskevista kansallisista tutkimuksista. Kansalaisten riittävää tai riittämätöntä vitamiinien saantia koskevia päätelmiä on voitu tehdä näiden tutkimusten perusteella ja käyttäen kansallisia kriteerejä, jotka usein vaihtelevat jäsenvaltioittain. Nämä tiedot sisältyvät kertomukseen, jonka on laatinut eräs työryhmä osana komission ja jäsenvaltioiden välistä tieteellistä yhteistyötä elintarvikkeisiin liittyvissä kysymyksissä. Tästä kertomuksesta toimitetaan jäljennös suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0783/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Väärinkäytökset jätteiden poiskuljettemiseen liittyvässä tarjouskilpailussa Roomassa Rooman kunnan XV alueen neuvosto päätti 9. toukokuuta 1997 Zucchet-yhtiön alueella sijaitsevien myrkyllisten aineiden siirtämisestä, kuten kysymyksessä E-3006/97(1) mainitaan. Kyseisiä jätteitä ei 27. tammikuuta 1998 mennessä oltu vielä kuljetettu pois. Tämän lisäksi 30. joulukuuta 1997 sovittiin puhtaanapitoyhtiö GRM Srl yhtiön korvaamisesta Bizzaglia Eco Srl. yhtiöllä epävirallisen kilpailun kautta. Lisäksi 26. tammikuuta 1998 kävi ilmi, että jätteiden varastointipaikka on täysin vartioimaton, jolloin myrkylliset jätteet ovat kaikkien ulottuvilla. Eräs kolmas yhtiö eli Ecocentro Spa oli yksityistarjouksen perusteella edellä mainitun neuvoston tietämättä ja alueen johtajan Giovanni Parisin määräyksestä korvannut Bizzaglia Eco Srl jätteiden poiskuljettamisessa. Kyseisen yhtiön kanssa ei kuitenkaan 26. tammikuuta 1998 mennessä oltu tehty virallista sopimusta. DTV-yhtiö oli 11. kesäkuuta 1997 antanut jätteiden kuljetuksesta tarjouksen, joka oli summaltaan 249 000 000 liiraa, mikä alittaa huomattavasti 476 000 000 liiran tarjouksen. DTV ilmoitti, että sille ei oltu annettu mahdollisuutta osallistua lopulliseen tarjouskilpailuun. Edellä mainittujen tietojen perusteella tiedustelisin komissiolta seuraavaa: 1. Onko Italian viranomaisille lähetetty vastauksessa E-3006/97 mainittua asiaa koskeva kirje? 2. Onko komission mielestä edellä esitetyn perusteella julkisessa urakkatarjouskilpailussa tapahtunut vakavia väärinkäytöksiä? 3. Onko asiaan syytä puuttua uudelleen? 4. Millaisia rangaistuksia Italian viranomaiset voivat saada, jos he eivät tässä tapauksessa noudata voimassa olevia määräyksiä? 5. Mikä on komission yleisarvio asiasta? (1) EYVL C 134, 30.4.1998, s. 55.
Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1651/98 esittäjä(t): David Bowe (PSE) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Direktiivi 86/278/ETY Milloin komissio aikoo tarkistaa direktiivin 86/278/ETY(1)? Aikooko komissio vahvistaa, että se antaa tarkistetun ehdotuksen, jossa esitetään enimmäisrajojen määräämistä seuraaville saastuttavien aineiden pitoisuuksille maatalouteen käytettävässä viemärilietteessä: kromi, seleeni, arsenikki, fluori, molybdeeni, kobolttidioksidi, PCB:t, imeytyvät halogeeniyhdisteet (AOX), polysyklinen aromaattinen hiilivety (PAH), klooratut liuottimet ja muut orgaaniset kemikaalit. Aikooko komissio sisällyttää tarkistettuun ehdotukseen myös kriteerit viemärilietteen käyttämiselle maataloudessa, kuten Euroopan nitraattidirektiivissä (91/676/ETY)(2) vaaditaan? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (17. kesäkuuta 1998) Komissio aikoo tehdä vuonna 1999 ehdotuksen, jolla tarkistetaan ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä annettua direktiiviä 86/278/ETY. Tällä hetkellä ei voida ilmoittaa varmuudella, vahvistetaanko komission ehdotuksessa enimmäisrajat arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemille ihmisen toiminnasta peräisin oleville aineille ja orgaanisille epäpuhtauksille. Komissio vakuuttaa kuitenkin parlamentin jäsenelle, että ehdotuksessa otetaan asianmukaisesti huomioon kaikki ympäristönsuojelun korkean tason varmistamisen kannalta tarpeelliset tekniset ja taloudelliset näkökohdat. (1) EYVL L 181, 4.7.1986, s. 6. (2) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.