ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1754/01 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Vihreä sähkö Alankomaissa.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0196 - 0197



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1754/01 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (15. kesäkuuta 2001) Aihe: Vihreä sähkö Alankomaissa Jopa 40 prosenttia Alankomaiden kotitalouksista harkitsee siirtymistä vihreän sähkön (uusiutuvilla energialähteillä tuotettu sähkö) käyttäjäksi. Alankomaalaiset kuluttajat voivat 1. heinäkuuta 2001 lähtien valita itse vihreän sähkön tuottajansa, riippumatta siitä, missä he asuvat. Essent BV -yhtiö tarjoaa jo tavanomaista sähköä halvempaa vihreää sähköä. Hinnanero selittyy sääntelevällä energiaverolla (Regulerende Energiebelasting, REB), joka ei koske vihreää sähköä. Alankomaalaiset sähköntuottajat haluavat nopeasti kasvavan kysynnän tyydyttääkseen hankkia vihreää sähköä ulkomailta. Alankomaiden valtiovarainministeriö haluaa rajoittaa vihreän sähkön tuontia ulkomailta, koska se pelkää menettävänsä osan REB:n tuotosta, jos kansalaiset siirtyvät sankoin joukoin käyttämään vihreää sähköä. Eräiden tietojen mukaan kyse on noin 1,8 miljardista eurosta. REB (kansan suussa ekovero) otettiin käyttöön energian kulutuksen vähentämiseksi ja jotta ihmisiä rohkaistaisiin siirtymään vihreään sähköön. Veron tuotto on tarkoitettu keventämään tuloverotusta ja tekemään työstä edullisempaa energiaan verraten. Eikö komissio ole kanssani samaa mieltä, että tässä on nyt käynyt aivan päinvastoin? Missä määrin ovat valtiovarainministeriön suunnitelmat vastoin energiamarkkinoiden vapauttamispyrkimyksiä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (1. elokuuta 2001) Komissio on aina ollut sitä mieltä, että yhteisön energiamarkkinoiden vapauttamisesta johtuvat muutokset pitäisi ottaa huomioon yhteisön lainsäädännössä, joka koskee uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämistä sähkön sisämarkkinoilla. Neuvosto ja parlamentti hyväksyivät hiljattain komission direktiiviehdotuksen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämiseksi sähkön sisämarkkinoilla. Tämä vaikuttanee tilanteeseen myönteisesti. Alankomaissa noin puoli miljoonaa kotitaloutta on siirtynyt käyttämään vihreää sähköä. Saadakseen vihreää sähköä kuluttajat voivat vaihtaa sähkön tuottajaa, mutta se ei ole välttämätöntä. Vihreän sähkön kysyntä Alankomaissa on tällä hetkellä suunnilleen yhtä suuri kuin maan tämän hetkinen vihreän sähkön tuotanto. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuonti Alankomaihin on sallittu 1. tammikuuta 2002 asti samoin edellytyksin, jotka koskevat Alankomaissa tuotettua vihreää sähköä. Tämä tarkoittaa sitä, että myös vihreän sähkön tuonti on saanut vapautuksen energiaverosta. Alankomaiden viranomaiset eivät harkitse vihreän sähkön tuonnin estämistä. Tuonnin merkitys pikemminkin lisääntyy, jos vihreän sähkön kysyntä kasvaa edelleen. Alankomaiden viranomaiset pohtivat parhaillaan vaihtoehtoja vihreän sähkön tuonnin järjestämiselle vuodesta 2002 eteenpäin. Komissio saattaa asian yksityiskohdat parlamentin jäsenen tietoon heti, kun selviää, mitkä ovat Alankomaiden viranomaisten aikeet asian suhteen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1575/01 esittäjä(t): Lousewies van der Laan (ELDR) komissiolle. Berlaymont-rakennuksen uudistaminen.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0152 - 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1575/01 esittäjä(t): Lousewies van der Laan (ELDR) komissiolle (1. kesäkuuta 2001) Aihe: Berlaymont-rakennuksen uudistaminen Viime päivien belgialaisista sanomalehdistä (mm. De Standaard, 23.-24.4.) voi tehdä johtopäätöksen, että Belgian ministeri Dames on päättänyt antaa Tractebel-yritykselle tehtäväksi tukea Berlaymont 2000:ta (miljardi Belgian frangia), jotta Berlaymont-rakennuksen uudistus saataisiin takaisin oikeille raiteille. Lehdistön ja Belgian senaatin tiedotuksista saa sen käsityksen, että nämä lisäkustannukset johtuvat Berlaymont 2000:n huonosta hallinnosta. Lisätäänkö nämä kustannukset remonttikustannuksiin ja tulevatko ne komission maksettavaksi? Toisin sanoen, tuleeko eurooppalaisten veronmaksajien ottaa vastuu Berlaymont 2000 -yrityksen ammattitaidottomuudesta? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (20. heinäkuuta 2001) Komissio ei ole tehnyt mitään Berlaymont-rakennuksen kunnostamiskustannuksiin liittyviä sitoumuksia. Komissio on tehnyt selväksi Belgian viranomaisille ja S.A. Berlaymont 2000:lle, ettei se vastaa mistään välittömistä eikä välillisistä kustannuksista, jotka aiheutuvat huonosta toiminnasta, työn viivästymisestä aiheutuvat lisäkustannukset mukaan luettuina. Neuvottelut asianomaisten Belgian viranomaisten kanssa jatkuvat sellaisen sopimuksen aikaansaamiseksi, jossa määritellään tarkasti kaikkien asianosaisten osapuolten oikeudet ja velvollisuudet. Voimassa olevan menettelytavan mukaisesti ja ennen sopimuksen allekirjoitusta kyseinen sopimus annetaan budjettivallan käyttäjän hyväksyttäväksi. Komissio haluaa yleistietojen osalta kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion Jonas Sjöstedtin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-0936/01(1) annettuun vastaukseen. (1) EYVL C 318 E, 13.11.2001, s. 155.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0741/01 esittäjä(t): Giles Chichester (PPE-DE) komissiolle. Tutkimus ja kehitys.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0112 - 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0741/01 esittäjä(t): Giles Chichester (PPE-DE) komissiolle (9. maaliskuuta 2001) Aihe: Tutkimus ja kehitys Lissabonin Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa ja komissiota tarvittaessa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa kartoittamaan vuoteen 2001 mennessä tutkimus- ja kehitysalan osaaminen kaikissa jäsenvaltioissa, jotta tätä osaamista voitaisiin levittää laajemmalle. Uskooko komissio, että tämä tavoite saavutetaan ja mitä todisteita se voi esittää näkemyksensä vahvistukseksi? Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 2001) Tutkimusasiain neuvosto kehotti 15. kesäkuuta 2000 tekemässään päätöslauselmassa komissiota kartoittamaan vuoden 2001 loppuun mennessä tutkimus- ja kehitysalan huippuosaaminen kaikissa jäsenvaltioissa. Komissio pyrkii jäsenvaltioiden nimeämän edustajaryhmän avustuksella määrittämään tämän kartoituksen tavoitteet ja odotetut tulokset. Ryhmän kanssa käymiensä keskustelujen perusteella ja asiantuntijoita kuultuaan komissio laati valmisteluasiakirjan(1), jossa kuvattiin käytettäviä menetelmiä ja annettiin suunniteltujen toimien aikataulu. Valmisteluasiakirja toimitettiin neuvostolle ja Euroopan parlamentille 12. maaliskuuta 2001. Ensimmäisessä vaiheessa kartoitetaan noin kymmenen tieteellistä ja teknistä alaa, jotka kuuluvat biotieteisiin, nanotekniikkaan ja taloustieteisiin. Kutakin alaa varten perustetaan asiantuntijaryhmä auttamaan komissiota luonnehtimaan aiheita avainsanoilla ja tunnistamaan tutkimuksen parhaat puolet lähinnä kyselyiden perusteella. Toisaalta rinnalla käynnistetään bibliometrista arviointia parhaiden ja huippuosaamista edustavien yksikköjen määrittämiseksi objektiivisten tietojen perusteella. Asiantuntijoiden tutkimustulosten arvioidaan olevan käytettävissä lokakuussa 2001 ja bibliometrinen tutkimus tuottanee ensimmäiset tulokset vuoden 2001 lopussa. Näiden kahden lähestymistavan tulosten vertailu ja vahvistaminen tapahtuu vuoden 2002 alussa. Seuraavassa vaiheessa on tarkoitus edetä siten, että suurin osa asianomaisista tieteellisistä ja teknisistä aloista kartoitetaan vuoden 2002 loppuun mennessä. (1) SEC(2001) 434.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0655/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Saksalaisvalmisteiset kemialliset aseet Turkissa.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0231 - 0232



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0655/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (6. maaliskuuta 2001) Aihe: Saksalaisvalmisteiset kemialliset aseet Turkissa Saksan puolustusministeri myönsi joulukuussa 1999 halunneensa auttaa sotilastarkoituksessa toimivan kemian laboratorion rakentamisessa Turkkiin. Hankkeen luonne oli sen mukaan täysin puolustuksellinen. ZDF-kanavalla lähetetyssä Kennzeischen D -ohjelmassa lainattiin kuitenkin sotilaslähteitä, jotka ilmoittivat, että vielä 11. toukokuuta 1999 Turkin armeija hyökkäsi kemiallisin asein Kurdistanin työväenpuoluetta vastaan. Münchenin yliopistossa tehdystä tutkimuksesta ilmenee, että yritykset Buck ja Depyfag olivat toimittaneet Turkin armeijan käyttämien kemiallisten kranaattien kärjet. Komissiolle on esitetty näistä kahdesta asiasta kysymyksiä jo neljäntoista kuukauden ajan. Vastauksessaan kysymykseen E-3876/00(1) komissio ilmoittaa, että asetuksen (EY) N:o 1334/2000(2) täytäntöönpano kuuluu toistaiseksi jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komission jäsen Patten jatkaa, että niinpä se jäsenvaltio, johon viejä on sijoittautunut, päättää lupahakemuksista ja valvoo niiden täytäntöönpanoa. Vastauksesta ei kuitenkaan ilmene estettä SEU:n 22 artiklan mukaiselle komission ehdotukselle. Päinvastoin, 22 artiklassa todetaan nimenomaisesti, että jokainen jäsenvaltio tai komissio voi saattaa neuvoston käsiteltäväksi yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyviä kysymyksiä sekä tehdä ehdotuksia neuvostolle. Voisiko komissio tähän liittyen vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Aikooko komissio tehdä neuvostolle ehdotuksia SEU:n 22 artiklan mukaisesti saadakseen Münchenin yliopistosta tietoja Turkin armeijan Kurdistanin työväenpuoluetta vastaan 11. toukokuuta 1999 kemiallisin asein tekemässä hyökkäyksessä käyttämien kranaattikärkien saksalaisesta alkuperästä (Buck ja Depyfag)? Jos komissio ei aio tehdä näin, miksi komissio kieltäytyy tekemästä ehdotuksen SEU:n 22 artiklan mukaisesti? 2. Aikooko komissio tehdä neuvostolle ehdotuksia SEU:n 22 artiklan mukaisesti saadakseen Saksan puolustusministeriöstä tietoja sen Turkkiin rakennetun uuden sotilaallisen kemian laboratorion rakentamiseen antamasta avusta? Jos komissio ei aio tehdä näin, miksi komissio kieltäytyy tekemästä ehdotuksen SEU:n 22 artiklan mukaisesti? (1) Katso sivu 75. (2) EYVL L 159, 30.6.2000, s. 1. Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2001) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen kirjalliseen kysymykseensä E-3876/00(1). Sama vastaus on voimassa edelleen. (1) Katso sivu 75.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0359/01

esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) komissiolle

(8. helmikuuta 2001)

Aihe: Kissojen ja koirien turkeilla käytävä kauppa

Aasiasta tuoduilla kissojen ja koirien turkeilla käytävään kauppaan perehtyneet tutkijat paljastivat äskettäin, että saatamme lähiaikoina joutua kiusalliseen tilanteeseen? Onko Euroopan unioni tietoinen tästä?

Tutkijat löysivät eräästä aasialaisesta näyttelyhallista luonnollista kokoa olevia, koiran turkista tehtyjä tiikereitä (groupee) Aasialaiset myyntiedustajat kertoivat liikemiehinä esiintyneille tutkijoille, että näitä suuria patsaita myydään eurooppalaisiin hotelleihin ja museoihin 5 000 US-dollarin kappalehintaan.

Pitäisivätkö matkailijat ajatuksesta, että käytämme koirien ja kissojen turkeista valmistettuja tuotteita? Voisiko komissio ilmoittaa, aikooko se pysäyttää tämän kaupan, ennen kuin siitä on vahinkoa liiketoimillemme ja matkailulle?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(8. maaliskuuta 2001)

Komissiolla ei tässä vaiheessa ole tarkkoja virallisia tai muitakaan tietoja yhteisöön suuntautuvasta kissa- ja koiraturkisten tuonnista.

Mitä tulee kysymykseen siitä, aikooko komissio pysäyttää kyseisen kaupan, on paikallaan muistuttaa, että kauppapolitiikka vain heijastaa ulospäin EU:n sisällä toteutettavaa politiikkaa. Käytettävissä olevien tietojen mukaan yksikään jäsenvaltio ei kiellä kyseisten turkisten kaupallista käyttöä. Koska siis tällaista kieltoa ei ole voimassa yhteisön sisällä, komissio ei tässä vaiheessa aio ehdottaa kissa- ja koiraturkisten tuonnin kieltämistä, jota voitaisiin pitää syrjivänä toimenpiteenä ja esteenä kansallisten kohtelun periaatteen soveltamiselle.

Ottaen huomioon yleisen huolestuneisuuden, joka koskee kissa- ja koiraturkisten kaupallista hyödyntämistä kansainvälinen kauppa mukaan luettuna, komissio aikoo kuitenkin vielä tarkastella tätä kysymystä toissijaisuusperiaatteen kannalta saadakseen käsityksen siitä, olisiko sen ehdotettava koko yhteisön kattavia toimenpiteitä, ja tulee raportoimaan parlamentille tästä asiasta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0547/01 esittäjä(t): Wilhelm Piecyk (PSE) komissiolle. Urheilu- ja huviveneillä saapuminen Kreikan aluevesille ja verotuskäytäntö.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0225 - 0226



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0547/01 esittäjä(t): Wilhelm Piecyk (PSE) komissiolle (27. helmikuuta 2001) Aihe: Urheilu- ja huviveneillä saapuminen Kreikan aluevesille ja verotuskäytäntö Komissio ilmoitti 6. kesäkuuta 2000 vastauksessaan parlamentin jäsenen Karl von Wogaun esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1062/00(1) tutkivansa perusteellisesti Kreikan aluevesille saavuttaessa kannettavien verojen kyseenalaista yhteensopivuutta yhteisön säännöstön kanssa. Komissio aikoi ottaa yhteyden Kreikkaan tilanteen selvittämiseksi ja tehdä tarvittavat tiedustelut kerätäkseen kaikki yksityiskohtaiset tiedot. Lisäksi komissio ilmoitti tutkivansa tapauksen EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Tämän takia kysyn komissiolta: 1. Mitä lisätietoja komissio on saanut tähän mennessä? 2. Mitkä ovat komission johtopäätökset sen saamista tiedoista, jotka koskevat Kreikan aluevesille saavuttaessa kannettavien verojen yhteensopivuutta yhteisön säännöstön kanssa? 3. Miten komissio perustelee johtopäätöksensä? Onko komissio jo aloittanut tai aikooko se aloittaa lähiaikoina 226 artiklan mukaisen menettelyn? (1) EYVL C 26 E, 26.1.2001, s. 150. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2001) Komissio antoi Kreikalle 12. syyskuuta 2000 virallisen ilmoituksen arvoisan parlamentin edustajan mainitsemista liikennöintiveroista. Marraskuun 20. päivänä 2000 päivätty Kreikan viranomaisten vastaus ei vaikuta tyydyttävältä. Kreikka ei ehdota kyseisten verojen poistamista, ja sen esittämät perustelut, joilla yritetään osoittaa verojen yhteensopivuus yhteisön oikeuden vaatimusten kanssa, eivät ole vakuuttavia. Tämän johdosta asianomaiset verot tuntuvat vaikutukseltaan vastaavilta maksuilta kuin tuontitullit, ja ne ovat ristiriidassa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 23, 25 ja 133 artiklan (ent. 9, 12 ja 113 artikla). Komission aikomuksena on jatkaa Kreikkaa vastaan aloitettua menettelyä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0302/01 esittäjä(t): Minerva Malliori (PSE) komissiolle. Häviämässä oleva harvinainen haukkalaji.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0175 - 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0302/01 esittäjä(t): Minerva Malliori (PSE) komissiolle (2. helmikuuta 2001) Aihe: Häviämässä oleva harvinainen haukkalaji Välimerenhaukka on merkittävä haukkalaji, joka pesii lähes 95-prosenttisesti Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueella (ennen kaikkea Kreikassa, Italiassa ja Espanjassa). Kreetan yliopiston luonnonhistorian museon vuosia 19992000 koskevien tietojen mukaan Kreetalla havaittiin huomattava määrä menehtyneitä välimerenhaukkoja, minkä seurauksena laji on vaarassa hävitä alueelta. Kun otetaan huomioon edellä mainitut tiedot, kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Sisältyykö kyseinen laji yhteisön direktiiviin luonnonvaraisten lintulajien suojelusta? 2. Aikooko komissio laatia toimintaohjelman välimerenhaukan suojelemiseksi, jotta sen häviäminen saataisiin estettyä erityisesti (Kreikan) alueilta, joilla vallitsee herkkä ekologinen tasapaino? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (26. maaliskuuta 2001) Välimerenhaukka (Falco eleonorae) on mainittu luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1) liitteessä I lajina, jonka elinympäristöä on suojeltava erityistoimenpitein. Jäsenvaltioiden on nimettävä erityissuojelualueita liitteessä I lueteltujen lajien suojelemiseksi. Kreikka ei ole nimennyt tarpeeksi alueita liitteessä I lueteltujen luonnonvaraisten lintujen, kuten Välimerenhaukan, suojelemiseksi. Komissio on sen vuoksi aloittanut asian käsittelyn ja tutkii sitä parhaillaan. Komissio on valmistellut joitakin liitteessä I lueteltuja lintulajeja koskevia toimintasuunnitelmia. Näiden lajien suojelua halutaan ensisijaisesti rahoittaa LIFE-ohjelmasta(2). Birdlife International on laatinut välimerenhaukkaa koskevan toimintasuunnitelman, joka hyväksyttiin jäsenvaltioiden virallisten edustajien ORNIS-komitean viimeisimmässä kokouksessa. Komitea avustaa edellä mainitun direktiivin täytäntöönpanossa. Toimintasuunnitelmassa on erityisesti Kreikkaa koskevia suosituksia, koska siellä esiintyy suojeltavista lajeista suuria lisääntyviä kantoja. Suositusten täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. (1) EYVL L 103, 25.4.1979. (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1655/2000, annettu 17. heinäkuuta 2000, ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE), EYVL L 192, 28.7.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0672/01

esittäjä(t): Astrid Thors (ELDR) komissiolle

(26. helmikuuta 2001)

Aihe: Merimetsoparvien aiheuttamien ongelmien ratkaiseminen

Merimetsoparvista (Phalacrocorax carbo) on monin paikoin Itämerellä tullut todellinen vitsaus, joka tekee muiden lajien oleskelun samoilla paikoilla mahdottomaksi. Siellä missä parvet liikkuvat, myös kasvillisuus

kuolee usein. Tästä huolimatta parvien vastaisia toimenpiteitä ei ole sallittu esimerkiksi Suomessa, vaan jotkut tahot ja viranomaiset ovat väittäneet, että eläin on suojeltu EU-direktiivillä.

Mikä käsitys Euroopan komissiolla on: mitkä toimenpiteet ovat sallittuja, ja miten on toimittava merimetsojen aiheuttamien vahinkojen vähentämiseksi?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(3. huhtikuuta 2001)

Merimetso on luonnonvarainen lintulaji ja kuuluu näin ollen luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1) (nk. lintudirektiivin) soveltamisalaan. Laji poistettiin direktiivin liitteessä I olevasta erityistoimin suojeltavien lajien luettelosta vuonna 1997, sillä sen suojelun ei enää katsottu olevan epäsuotuisalla tasolla.

Koska merimetso ei sisälly lintudirektiivin metsästettävien lajien luetteloon (liitteessä II olevat kohdat 1 ja 2), jäsenvaltioiden on suojeltava sitä kuten muitakin luonnonvaraisia lajeja ja estettävä esimerkiksi sen tahallinen tappaminen ja vangitseminen, sen pesien ja munien tuhoaminen ja vahingoittaminen ja sen tahallinen häiritseminen erityisesti pesimäaikaan.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin poiketa mainituista tiukoista suojelusäännöksistä kalavesille ja vesistöille koituvan vakavan vahingon estämiseksi ja kasviston ja eläimistön suojelemiseksi, jollei muuta tyydyttävää ratkaisua ole.

Poikkeus edellyttää kuitenkin tieteellisiä tietoja siitä, että vakava vahinko on tapahtumassa. Ruotsissa tehdyt tutkimukset ja Suomen toimittamat tiedot eivät kuitenkaan osoita, että vaikutukset olisivat pääosin kielteisiä.

Komissiolle on ilmoitettu merimetsojen pesiin kohdistuvista tihutöistä joillakin alueilla. Koska kalavesiin ja muuhun luonnonvaraiseen eläimistöön kohdistuvista vahingoista ei ole riittävää näyttöä, merimetsojen pesien vahingoittamista on pidettävä lintudirektiivin säännösten vastaisena.

(1) EYVL C 103, 25.4.1979.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0284/01 esittäjä(t): Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) komissiolle. Maanviljelijät ja viljelysmaan hankinta Saksasta.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0170 - 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0284/01 esittäjä(t): Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) komissiolle (9. helmikuuta 2001) Aihe: Maanviljelijät ja viljelysmaan hankinta Saksasta Saksan liittohallituksen mielestä se, että sveitsiläiset maanviljelijät ostavat maata Saksasta on ristiriidassa liittotasavallan toimien kanssa, jotka tähtäävät Saksan maatalouden rakenteen parantamiseen. Seurauksena merkittävistä maatalouspolitiikan edellytyksiä koskevista eroista Reinin yläjuoksulla molemmin puolin rajaa sveitsiläisten maanviljelijöiden katsotaan olevan 1.1.1999 voimaan tulleen Sveitsin maatalouslain vaikutuksistakin huolimatta siinä määrin etuoikeutetussa asemassa, että viljelysmaiden ostaminen Saksasta johtaa maakauppoja koskevan lain 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun niin sanottuun haitalliseen jakautumiseen. 1. Onko EU:n maatalouspolitiikalle komission mielestä edelleen hyötyä siitä, että kolmansien maiden maanviljelijät hankkivat maata EU:n alueelta? 2. Mitä mieltä komissio on edellä kuvatusta Saksan hallituksen näkemyksestä? 3. Mitä mieltä komissio on edellä kuvatusta tilanteesta silloin, kun kyse ei olekaan sveitsiläisistä, vaan itävaltalaisista maanviljelijöistä? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 2001) 1. ja 2. Komission mielestä yhteisen maatalouspolitiikan mukaisesti maatalouden rakenteiden parantamiseen tähtäävien toimenpiteiden toteuttamista koskevan liittovaltion viranomaisten määräyksen ja sen seikan välillä, että kolmansien maiden maanviljelijät voivat ostaa maatalousmaata Saksasta, ei ole mitään ristiriitaa, kunhan maanviljelijät hoitavat omistamiaan maa-alueita voimassa olevien sääntöjen mukaisesti. Omistusoikeutta koskevien sääntöjen määritteleminen kuuluu jäsenvaltion toimivallan piiriin. 3. Henkilöiden vapaa liikkuvuus sekä sijoittautumisoikeuden ja ammatin harjoittamista toisen jäsenvaltion alueella koskevan oikeuden tunnustaminen ovat EY:n perustamissopimuksesta johtuvia oikeuksia, joihin jäsenvaltion kansalaiset voivat vedota. On selvää, etteivät nämä oikeudet päde samalla tavoin kolmansien maiden kansalaisiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0134/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Lainsäädäntömenettelyjen salaisuus.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0255 - 0255



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0134/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (31. tammikuuta 2001) Aihe: Lainsäädäntömenettelyjen salaisuus Aikooko komissio pyytää oikeudellisen yksikkönsä neuvoa varmistaakseen, onko neuvoston ministerikokousten yhteydessä harjoitettu jatkuva käytäntö, jossa kokoukset ovat suljettuja, jopa lainsäädännöstä keskusteltaessa, sopusoinnussa: a) ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen kanssa ja b) jäsenvaltioiden yhteisen valtiosääntöperinteen kanssa? Katsooko komissio, että tämä käytäntö on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukainen? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (2. maaliskuuta 2001) Neuvoston työskentelytavat on määritelty sen työjärjestyksessä, joka on laadittu EY:n perustamissopimuksen mukaisesti. Työjärjestystä on jo muutettu avoimuusvaatimuksien huomioonottamiseksi. Sen mukaan neuvoston kokouksista osa on avoimia ja osa pidetään suljetuin ovin. Näin ollen komissio ei voi esittää arvioita neuvoston työskentelytavoista.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0536/01 esittäjä(t): Wolfgang Ilgenfritz (NI) komissiolle. EU:n tuet Unkarille.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0229 - 0229



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0536/01 esittäjä(t): Wolfgang Ilgenfritz (NI) komissiolle (16. helmikuuta 2001) Aihe: EU:n tuet Unkarille 1. Tukeeko unioni ravitsemusalan hankkeita Unkarissa, erityisesti Sopronin alueelle rakennettavaa kylpylähotellia, johon on investoitu arviolta kolme miljardia forinttia? 2. Jos tukee, mistä tällaisia tukia voi hakea? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (21. maaliskuuta 2001) Komissio voi vahvistaa, että Phare-varoin ei ole tuettu yhtäkään kysymyksessä kuvatun kaltaista hanketta Györ-Moson-Sopronin komitaatissa eikä muuallakaan maassa. Phare-varoin ei ole tuettu yhtäkään tämän suuruista (3 miljardia forinttia = 11,2 miljoonaa euroa) yksittäistä sijoitushanketta. Tiettyjen hankkeiden yhteydessä on tuettu kylpylöiden perusrakenteita lähinnä toimittamalla hoitolaitteistoa ja huomattavasti pienemmässä mittakaavassa; ne eivät ne ole liittyneet hotelliin eivätkä sijainneet mainitussa komitaatissa.