KIRJALLINEN KYSYMYS E-1929/03

esittäjä(t): Lennart Sacrédeus (PPE-DE) neuvostolle

(13. kesäkuuta 2003)

Aihe: Väestönsiirrot Sudanin öljyrikkailla alueilla

Sudanin verisessä sisällissodassa on kuollut kaksi miljoonaa ihmistä. Neljä miljoonaa ihmistä on paennut kodeistaan. Seitsemästäkymmenestä etupäässä kristillisestä ja kirkollisesta eurooppalaisesta järjestöstä muodostuvan verkoston (European Coalition on Oil in Sudan, ECOS) mukaan kymmenettuhannet sudanilaiset on pakotettu lähtemään Rewengin maakunnasta Ylä-Niilin länsipuolelta öljyyn liittyvien selkkausten takia. Öljy-yhtiöt ovat olleet tästä täysin tietoisia. Sudan käyttää suuren osan öljytuloistaan sotilaallisiin tarkoituksiin. Valtionbudjetista vain kaksi prosenttia käytetään terveydenhuoltoon, kun taas armeijan ja poliisin menojen osuus on 48 prosenttia. Sudan on hankkinut mm. venäläisen Mig29-hävittäjän, Mi24-hyökkäyshelikopterin ja T72-panssarivaunun.

Miten EU pyrkii vaikuttamaan neuvoston kautta Sudanin hallitukseen ja öljy-yhtiöihin hillitäkseen aivan tietoisia väestönsiirtoja öljyrikkailta alueilta? Mihin toimiin EU on ryhtynyt painostaakseen eri maita pidättäytymään kalliiden kehittyneiden aseiden myymisestä Sudanin sodan taisteleville osapuolille?

Vastaus

(7. lokakuuta 2003)

EU on tietoinen siitä, että öljyrikkaassa Etelä-Sudanissa on käyty rajuja taisteluja Sudanin hallituksen joukkojen ja SPLA:n välillä. Kuten arvoisa edustaja kysymyksessään mainitsee, tilanteen tietynlaisella kärjistymisellä on ollut vakavia seurauksia väestön kannalta ja humanitaarista apua ei ole voitu toimittaa eteläiselle alueelle. Tätä tilannetta ei voida hyväksyä, ja EU on ilmaissut olevansa sen johdosta syvästi huolissaan ja vaatinut kansainvälisille humanitaarisille järjestöille vapaata, välitöntä ja rajoittamatonta pääsyä kyseisille alueille aina siviiliväestön kärsiessä konfliktista suoraan tai välillisesti. EU on lisäksi muistuttanut yleisestä humanitaarisesta periaatteesta, jonka mukaan siviiliväestöä on suojeltava sotilaallisten operaatioiden seurauksilta, ja kehottanut konfliktin kumpaakin osapuolta panemaan välittömästi täytäntöön joulukuussa 1999 humanitaarisen avun teknisen komitean (TCHA) puitteissa tehdyn sopimuksen sodasta kärsivien siviilien suojelun ja humanitaarisen avun antamisen periaatteiden soveltamisesta.

EU painottaa sekä Sudanin hallituksen että SPLM/A:n kanssa käymänsä säännöllisen vuoropuhelun puitteissa, että niiden on noudatettava humanitaarisia ja ihmisoikeuksia koskevia perusperiaatteita.

Keskeytettyään yhteistyönsä Sudanin kanssa 1990 EU on rajoittanut tukeaan humanitaariselle toiminnalle, hätäavulle ja elintarvikeavulle. Joulukuussa 2000 EU käynnisti niin sanotun humanitaire plus -jälleenrakennusohjelman, jonka on suunniteltu ulottumaan humanitaarista apua laajemmalle ja joka on myös kohdistettu Pohjois- ja Etelä-Sudanin vakaampien alueiden jälleenrakennustarpeiden tukemiseen.

Sen jälkeen, kun Machakosin sopimus allekirjoitettiin viime vuoden heinäkuussa, EU:n ensisijainen tavoite EU:n ja Sudanin välisissä suhteissa on ollut edistää kattavaa rauhanratkaisua, joka johtaisi myös maan sisäisten pakolaisten tilanteen parantumiseen ja edistäisi heidän paluutaan ja uudelleen asettumistaan lähtöalueelleen.

Neuvostolla ei ole konkreettisia tietoja kalliiden kehittyneiden aseiden tarjonnasta Sudanin sodan osapuolille, mutta se muistuttaa, että neuvoston päätös 15 päivältä maaliskuuta 1994 Sudaniin kohdistuvasta aseita, ammuksia ja sotilaallisia laitteita koskevasta saarrosta on yhä voimassa.