KIRJALLINEN KYSYMYS E-1230/00 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Yhteisön lintudirektiivin perusteella suojatussa Alankomaiden De Biesboschin kansallispuistossa suoritettavien NAM:in koeporausten yhteisön direktiivien vastaisuus.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0109 - 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1230/00 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (14. huhtikuuta 2000) Aihe: Yhteisön lintudirektiivin perusteella suojatussa Alankomaiden De Biesboschin kansallispuistossa suoritettavien NAM:in koeporausten yhteisön direktiivien vastaisuus 1. Muistaako komissio Alankomaiden De Biesboschin kansallispuistossa suoritettavia maakaasun koeporauksia koskeviin kirjallisiin kysymyksiin E-0330/00(1) ja P-0179/00(2) antamansa vastaukset, joiden mukaan a) komissio ilmoittaa, ettei se ole tietoinen porauksista; b) De Biesbosch tulee osoittaa linnustonsa suhteen erityissuojelualueeksi, mutta että Alankomaiden viranomaiset eivät vielä ole sitä tehneet; c) yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on alueen oltava suojeltu direktiivin 92/43/ETY(3) 6 artiklan 3 ja 4 kohdan ja 7 artiklan perusteella, jotta se voidaan osoittaa erityissuojelualueeksi, ja komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yhteisön ympäristölainsäädäntöä noudatetaan tässä tapauksessa täysimääräisesti? 2. Voiko komissio vahvistaa, että Alankomaiden De Biesbosch -kansallispuistoon on tällä välin päätetty soveltaa lintudirektiiviä, mutta että se ei kuulu luonnonsuojelulain piiriin, toisin kuin komission vastauksissa edellä mainittuihin kysymyksiin E-0330/00 ja P-0179/00 todetaan? 3. Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdan mukaan on kaikki suunnitelmat, jotka saattavat vaikuttaa merkittävästi erityissuojelualueeseen, arvioitava sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin, eikä niille voida antaa hyväksyntää, ennen kuin voidaan olla varmoja, että suunnitelma ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen. Onko komissio kanssani yhtä mieltä, että sellaista yleistä arviota lintu- ja luontotyyppidirektiivin kannalta, jonka valtiovarainministeriö on toteuttanut (katso ministeri Jorritsman 24. tammikuuta 2000 päivätty kirje), ei voida pitää riittävänä sen varmistamiseksi, että alueen koskemattomuus säilyy? 4. Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdassa säädetään lisäksi, että toimivaltaisten viranomaisten on kuultava kansalaisia. Kun suunnitelman vastustajat pyysivät saada tietää missä porauksia tehdään, heille vastattiin, että kyse on NAM:in (Nederlandse Aardolie Maatschappij, alankomaalainen öljy-yhtiö) salaisista liiketiedoista eikä heille sen vuoksi toimitettu pyydettyä karttaa, johon suunnitellut porauspaikat on merkitty. Vasta kun lupa oli myönnetty kävi ilmi, että porauspaikka on keskellä De Biesboschin kansallispuistoa. Onko komissio kanssani yhtä mieltä, että kansalaisia ei kuultu 6 artiklan 3 kohdassa säädetyllä tavalla? 5. Onko komissio valmis keskustelemaan kyseisen toimivaltaisen viranomaisen, Alankomaiden valtiovarainministeriön, kanssa kyseisen ETY-direktiivin ehtojen noudattamatta jättämisestä? 6. Onko komissio kanssani yhtä mieltä, että mikäli komissio katsoo toimivaltaisen viranomaisen rikkoneen ETY-direktiiviä siinä, että se laiminlöi perusteellisen arvion tekemisen varmistaakseen, että De Biesboschin kansallispuisto, joka on tärkeä makean veden vuorovesialue ja luonnonalue, säilyy koskemattomana, lupa olisi peruutettava? Jos vastaus on myönteinen, onko komissio valmis ryhtymään asian vaatimiin toimiin? (1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 129. (2) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 99. (3) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (19. toukokuuta 2000) Kuten komissio on jo aikaisemmin maininnut vastauksissaan Alexander de Roon kirjalliseen kysymykseen P-0179/00(1) ja Erik Meijerin kirjalliseen kysymykseen E-330/00(2), komissio on lähettänyt Alankomaiden viranomaisille kirjeen, jossa pyydetään toimittamaan lisätietoja luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(3) ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(4) soveltamisesta Biesboschin tapauksessa. Biesbosch on määritelty direktiivissä 79/409/ETY tarkoitetuksi erityiseksi suojelualueeksi, ja sitä on ehdotettu myös direktiivissä 92/43/ETY tarkoitetuksi yhteisön tärkeäksi pitämäksi alueeksi. Komissio pyysi kirjeessään Alankomaita ilmoittamaan, onko hankkeen vaikutuksista Biesboschissa tehty asianmukainen arviointi direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Jos tällainen arviointi on suoritettu, Alankomaita on pyydetty ilmoittamaan komissiolle sen tulokset. Lisäksi komissio on pyytänyt saada tietää, onko selvitetty, mikä on yleisön mielipide hankkeesta. Komissio ei ole vielä saanut Alankomailta vastausta, vaikka vastaamisen määräaika on jo mennyt umpeen. Komissio onkin lähettänyt Alankomaille uuden kirjeen, jossa pyydetään vastausta mahdollisimman pian. Komissio ei halua arvioida, sovelletaanko kysymyksessä mainittuun hankkeeseen direktiiviä 79/409/ETY tai direktiiviä 92/43/ETY ja erityisesti jälkimmäisen direktiivin 6 artiklan 4 kohdan säännöksiä ennen kuin sille on ilmoitettu hankkeen arvioinnin tulokset. Direktiivin 79/409/ETY tai direktiivin 92/43/ETY soveltaminen on ensisijaisesti kyseisen jäsenvaltion tehtävä. Komission velvollisuus on ainoastaan varmistaa, että jäsenvaltio noudattaa direktiivissä säädettyjä vaatimuksia. Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 4 kohdassa säädettyjä vaatimuksia sovelletaan ainoastaan, jos direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa mainitussa arvioinnissa ilmenee, että hankkeella on merkittävä vaikutus Biesboschiin. Komissio ei osaa tässä vaiheessa arvioida, pitäisikö kirjallisessa kysymyksessä ehdotettuja toimenpiteitä toteuttaa, sillä se ei ole vielä saanut Alankomailta vastausta kirjeeseensä. Komissiolla ei ole käytettävissään tietoja siitä, että tässä tapauksessa olisi kysymys direktiivin 79/409/ETY tai direktiivin 92/43/ETY säännösten rikkomisesta. (1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 99. (2) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 129. (3) EYVL L 103, 25.4.1979. (4) EYVL L 206, 22.7.1992.