KIRJALLINEN KYSYMYS P-1299/03 esittäjä(t): Linda McAvan (PSE) komissiolle. Vesitetyt kananpojat.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0127 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1299/03 esittäjä(t): Linda McAvan (PSE) komissiolle (1. huhtikuuta 2003) Aihe: Vesitetyt kananpojat Tietääkö komissio tiedotusvälineiden julkaisemista raporteista, joiden mukaan hollantilaiset ja brasilialaiset kanankasvattajat lisäävät kananpoikiin vettä, kemikaaleja ja jopa sian ja lehmän nahasta peräisin olevia ainesosia? Tavoitteena on ilmeisesti lisätä tuotteen painoa ja johtaa kuluttajia harhaan. Onko tämä lainmukaista? Jos on, niin mitä kokeita näistä tuotteista on tehty kuluttajien suojan varmistamiseksi? Onko olemassa näitä tuotteita koskevia merkintävaatimuksia? Jos tällainen menettely on laitonta, mitä komissio aikoo tehdä ongelman ratkaisemiseksi? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (10. kesäkuuta 2003) Komissio sai tiedon Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten suorittamien tarkastusten tuloksista 12. maaliskuuta 2003, jolloin ne julkaistiin myös Internetissä(1). Tarkastukset koskevat erityisesti Alankomaissa valmistettuja, ravintolakäyttöön tarkoitettuja broilerifileevalmisteita. Tarkastukset ovat jatkoa näiden maiden viranomaisten vuosina 2001 ja 2002 tekemille tutkimuksille. Broilerifileisiin on ruiskutettu veden lisäksi muita aineksia, kuten suolaa, polyfosfaatteja, eläin- tai kasvivalkuaista, aromeja ja makua parantavia aineita. Käytetyt eläinvalkuaiset ovat yleensä joko maidon proteiineja (kaseiini ja kaseinaatit) tai eläimistä saatavien sivutuotteiden jatkojalostuksen yhteydessä syntyviä proteiinihydrolysaatteja. Suolan, polyfosfaattien ja proteiinien avulla lopputuotteen vesipitoisuus pyritään todellakin säilyttämään korkeana. Kuten komissio totesi Caroline F. Jacksonin kirjalliseen kysymykseen E-2418/02(2) ja Dorette Corbeyn kirjalliseen kysymykseen E-2331/02(3) antamissaan vastauksissa, tällainen lihanjalostus on laillista, jos sen yhteydessä käytettävät aineet täyttävät niihin sovellettavaa lupamenettelyä ja merkintää koskevan lainsäädännön vaatimukset. Komission saamien tietojen mukaan alankomaalaisyrityksessä broilerifileiden valmistukseen käytetty naudan valkuainen on peräisin Espanjassa ja Saksassa sijaitsevista laitoksista. Saksan ja Espanjan viranomaiset tarkastivat kyseisiä proteiinihydrolysaatteja valmistavat laitokset vuonna 2002, eikä tutkimuksessa ilmennyt lainsäädännön rikkomisia. Irlannin ja Ison-Britannian viranomaisten suorittamat tarkastukset osoittivat kuitenkin, että pakkausmerkintöjä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä rikotaan edelleen(4). Alankomaista peräisin olevia tuotteita koskevat rikkomistapaukset ovat seuraavat: merkintä ei anna oikeaa kuvaa tuotteesta ja saattaa johtaa kuluttajaa harhaan, puutteellinen ainesluettelo, virheellinen lihaprosenttimerkintä ja Halal-teurastusmerkinnän käyttö, vaikka kyseessä on sianliha. Huhtikuun 8. päivänä 2003 pidetyssä elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän komitean kokouksessa komissio kehotti niitä jäsenvaltioita, joissa valmistetaan ja pidetään kaupan kyseisiä tuotteita, noudattamaan voimassa olevaa lainsäädäntöä ja kannusti kansallisia viranomaisia tiivistämään keskinäistä yhteistyötään tarkastusten tehostamiseksi ja lisäämään tarkastuksia heti, kun toistuvia lainsäädännön rikkomisia todetaan. (1) http://www.foodstandards.gov.uk/news/pressreleases/chickenwater0303.http://www.fsai.ie/press_releases/120303.htm. (2) EYVL C 28 E, 6.2.2003, s. 234. (3) EYVL C 52 E, 6.3.2003, s. 152. (4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 109, 6.5.2000.