KIRJALLINEN KYSYMYS E-2572/00 esittäjä(t): Florence Kuntz (UEN) komissiolle. Homeopatiaan liittyvä lainsäädäntö Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0209 - 0210



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2572/00 esittäjä(t): Florence Kuntz (UEN) komissiolle (1. elokuuta 2000) Aihe: Homeopatiaan liittyvä lainsäädäntö Euroopan unionissa Millaista lainsäädäntöä ja millaisia sääntöjä (direktiivejä jne.) Euroopan unionissa sovelletaan tällä hetkellä homeopatiaan ja homeopaattisiin lääkkeisiin? Noudatetaanko kyseistä yhteisölainsäädäntöä jokaisessa jäsenvaltiossa, ja jos ei, mitkä ovat syyt, joiden perusteella jotkut jäsenvaltiot saavat erioikeuden olla noudattamatta tätä lainsäädäntöä? Toteutuvatko komission mielestä homeopatian alalla yhtenäismarkkinat, ja jos eivät, mitä aloitteita komissio aikoo asian hyväksi tehdä? Voiko komissio selvittää erityisesti, mitä toimia se aikoo esittää homeopaattisten reseptien hyväksymiseksi kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltiossa? Näin eri maiden kansalaiset voisivat olla varmoja homeopaattisten lääkkeiden saannista ja terveytensä hoidosta liikkuessaan yhteisön sisällä ja pystyisivät sillä tavoin todella toteuttamaan liikkumisvapauttaan. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (28. syyskuuta 2000) Yhteisön lainsäädännössä homeopaattisista lääkkeistä säädetään lääkkeitä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/ETY soveltamisalan laajentamisesta ja homeopaattisia lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä 22 päivänä syyskuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/73/ETY(1). Jäsenvaltioiden oli määrä toteuttaa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 31 päivään joulukuuta 1993 mennessä. Direktiivi koskee kaikkia jäsenvaltioita. Direktiivissä säädetään erityisestä yksinkertaistetusta rekisteröintimenettelystä. Jäsenvaltio voi kuitenkin pidättäytyä tämän rekisteröintimenettelyn perustamisesta, mutta sen on ilmoitettava tästä komissiolle. Tässä tapauksessa jäsenvaltion on kuitenkin sallittava alueellaan sellaisten lääkkeiden käyttö, jotka muut jäsenvaltiot ovat rekisteröineet erityisen yksinkertaistetun menettelyn mukaisesti. Direktiivin mukaisesti jäsenvaltio voi ottaa käyttöön tai pitää voimassa alueellaan erityisiä säännöksiä homeopaattisten lääkkeiden testejä varten, kyseisessä jäsenvaltiossa harjoitettavan homeopatian periaatteiden ja luonteen mukaisesti. On mahdollista, että tiettyjä homeopaattisia lääkkeitä ei ole kaikkien jäsenvaltioiden markkinoilla, ja siksi potilas ei aina voi hankkia tiettyä lääkettä, vaikka hänellä olisi asianmukainen resepti. Sama koskee kaikkia lääkkeitä. On syytä muistaa, että potilaat voivat pitää mukanaan omaan käyttöönsä tarkoitettuja lääkkeitä siirtyessään maasta toiseen. Lääkäreiden liikkuvuutta koskee lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/16/ETY(2). Siinä ei määritellä lääkäreiden toimialaa eikä annettavia hoitoja. Nämä kysymykset kuuluvat muiden sovellettavien säännösten puuttuessa jäsenvaltioiden toimivaltaan. Muita hoitoalan ammattilaisia kuin lääkäreitä(3) koskevat seuraavat yhteisön direktiivit (sikäli kuin homeopatiaa saa jäsenvaltiossa harjoittaa muu kuin lääkäri): vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/48/ETY(4) sekä direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/51/ETY(5). Näissä direktiiveissä ei säädetä koulutuksen, ammattiin pääsyn tai toiminnan harjoittamisen ehtojen yhdenmukaistamisesta. Tämä kysymys kuuluu siten jäsenvaltioiden toimivaltaan. (1) EYVL L 297, 13.10.1992. (2) EYVL L 165, 7.7.1993. (3) Tai yleissairaanhoidosta vastaavia sairaanhoitajia, hammaslääkäreitä, kätilöitä, eläinlääkäreitä ja farmaseutteja, joista ammateista on annettu omat direktiivit, joiden sisältö on pitkälti saman kaltainen kuin lääkäreitä koskevan direktiivin. (4) EYVL L 19, 24.1.1989. (5) EYVL L 209, 24.7.1992.