KIRJALLINEN KYSYMYS E-1958/00

esittäjä(t): Mario Mauro (PPE-DE), Johan Van Hecke (PPE-DE) ja Antonio Tajani (PPE-DE) komissiolle

(16. kesäkuuta 2000)

Aihe: Pohjois-Ugandan ihmisoikeusloukkaukset

1. Onko komissio tietoinen Pohjois-Ugandan tapahtumista? Siellä on viime vuosien aikana ryöstetty yli 10 000 lasta ja Lord's Resistance Army -nimisen ryhmän kapinalliset ryöstävät edelleen lapsia lähes päivittäin.

2. Onko komissio tietoinen Sudanin armeijan roolista? Se toimii lasten kouluttajana, antaa heille aseet ja käyttää näitä lapsia Ugandan armeijaa ja Sudanin vapautusarmeijaa SPLA:ta vastaan suunnatuissa sotilasoperaatioissa Etelä-Sudanissa.

3. Onko komissio tietoinen siitä, että useat näistä lapsista kuolevat koleraan Etelä-Sudanin leireillä ja että lapsia menehtyy myös pahoinpitelyissä sekä hengenvaarallisissa olosuhteissa Ugandan ja Etelä-Sudanin taistelukentillä?

4. Jos on, mitä toimia komissio aikoo toteuttaa näiden tietojen perusteella? Jos ei ole, miten komissio aikoo selvittää näitä tapahtumia?

5. Miten komissio toimii helpottaakseen, painostaakseen ja nopeuttaakseen Nairobissa Ugandan ja Sudanin välillä joulukuussa allekirjoitetun rauhansopimuksen sekä Ugandan parlamentin hyväksymän jo pahasti aikataulusta jäljessä olevan Amnesty-lain täytäntöönpanoa?

6. Onko komissio tietoinen tietyissä jäsenvaltioissa oleskelevista LRA:n edustajista, jotka ovat syyllistyneet mitä kammottavimpiin lapsiin kohdistuviin julmuuksiin kaikkialla maailmassa ja jotka näyttävät matkustavan vapaasti EU:ssa ja sen ulkopuolella. Jos on, niin mitä konkreettisia toimia komissio aikoo toteuttaa estääkseen näiden henkilöiden toiminnan ja sen, että he kalastelevat hankkeilleen tukea näissä jäsenvaltioissa?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(20. heinäkuuta 2000)

1.3. Komissio on täysin tietoinen Pohjois-Ugandan leirien ja taistelukenttien hirvittävistä olosuhteista ja seuraa tapahtumia tiiviisti Kampalan edustustonsa kautta.

4.5. Komissio pyrkii parantamaan Pohjois-Ugandan tilannetta puuttumalla siihen useammalla tasolla. Yhdessä jäsenvaltioiden Kampalan edustajien kanssa komissio käy jatkuvaa poliittista vuoropuhelua Ugandan viranomaisten kanssa ja pyrkii vaikuttamaan Nairobin rauhansopimuksen ja armahduslain toteuttamista edistävästi. Komissio on juuri ryhtynyt johtamaan avunantajien hallituksen kanssa käymiä keskusteluja armahduslain toimeenpanon nopeuttamiseksi ja valmistelee hallituksen ja paikallisten viranomaisten kanssa taloudellista tukisuunnitelmaa Acholin alueelle palaavia varten. Komissio antaa myös suoraa tukea siepattujen lasten palauttamisohjelmalle Sudanissa. Toistaiseksi ohjelma tosin kattaa vain sudanilaiset lapset.

Komissio on jo antanut taloudellista tukea huolestuneiden vanhempien yhdistykselle, joka perustettiin Aboken tyttöjen sieppaamisen jälkeen, tukeakseen yhdistyksen työtä kansainvälisen tietoisuuden lisäämiseksi ja perheiden auttamiseksi. Tukea on annettu myös Pohjois-Ugandan kaivosten uhrien kuntouttamiseen italialaisen kansalaisjärjestö AVSIn kautta. Lisäksi komissio valmistelee Gulun ja Kitgumin alueille yleistä kuntoutusohjelmaa, joka toteutetaan paikallisten viranomaisten avulla. Tämän ohjelman toteuttaminen riippuu kuitenkin alueen turvallisuustilanteen kehityksestä. Komissio toimii myös avunantajien Pohjois-Ugandan koordinointiryhmän puheenjohtajana.

6. Komissiolla ei ole yksityiskohtaista tietoa Herran vastarinta-armeijan (LRA) edustajien oleskelusta tai toiminnasta jäsenvaltioissa. Jokainen jäsenvaltio käsittelee itse yhteisön ulkopuolelta tulevien maahanmuuttoa, oleskelua ja poliittista toimintaa koskevat asiat.