ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3971/97 komissiolle esittäjä(t): Paul Lannoye (V) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Lentoturvallisuus ja kaupunkien sekä esikaupunkialueiden elinympäristön laatu Useilla Euroopan lentokentillä koulutetaan uusia lentäjiä. Eräät näistä lentokentistä sijaitsevat suurten asutuskeskusten läheisyydessä ja kaiken lisäksi erittäin tiheästi asutuilla esikaupunkialueilla. Aikooko komissio pyytää Euroopan unionin jäsenvaltioita ryhtymään toimiin, joilla kuljetuskoneiden lentäjien koulutus lopetetaan näiden alueiden yläpuolella erityisesti viikonloppuisin? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1998) Lentäjien koulutusta annetaan monilla pienkentillä ja lentoasemilla, joilla kaupallisen lentoliikenteen suorituskykyyn kohdistuvat paineet sen sallivat. Koulutus- ja kokeiluohjelmat jatkuvat yleensä lentäjien koko ammattiuran ajan. Suuri osa koulutuksesta tapahtuu nykyään kehittyneen simulaatiotekniikan avulla. Se on halvempaa kuin lentokoneessa annettava koulutus ja sen avulla voidaan myös antaa koulutusta realistisesti simuloiduissa tilanteissa, joita olisi liian vaarallista harjoitella lennon aikana. Lentokoulutusjärjestelyjen sääntely lentoasemilla ja niiden lähettyvillä kuuluu nykyään yksinomaisesti jäsenvaltioille. Paikallisviranomaiset rajoittavat joskus lentoliikennettä enimmäkseen harjoitteluun tarkoitetuilla lentokentillä maankäytön sääntelyyn liittyvien valtuuksiensa turvin, mutta tiettyjen alueiden yli suoritettavien lentojen kieltämistä sääntelevät yleensä teknisellä tasolla kansalliset ilmailuviranomaiset. Komissio ei aio tällä hetkellä toissijaisuusperiaatteen vuoksi puuttua tällä alalla tapahtuvaan toimintaan.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3824/97 komissiolle esittäjä(t): Roberto Mezzaroma (UPE) (28. marraskuuta 1997) Aihe: Jalkahoidon asema Euroopassa Tiedustelisin komissiolta, mikä on niiden terveydenhuollon ammattilaisten arvostus, joilla ei ole lääketieteellistä koulutusta ja mikä on heidän mahdollisuutensa liikkua vapaasti Euroopassa. Kysymykseni koskee erityisesti: 1. Jalkahoidon asemaa Euroopassa. 2. Olemassa olevia pediatriaa tai lääketieteen alaan kuulumattomia ammatteja koskevia Euroopan unionin direktiivejä. 3. Euroopan unionin mahdollisuuksia rahoittaa yliopistollisten koulutuslaitosten vapaata opiskelijavaihtoa. 4. Euroopan unionin mahdollisuuksia rahoittaa lääketieteen alaan kuulumattomien terveydenhuollon ammattien ajanmukaistamista. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) 1. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan jalkojenhoitajan ammatti on säännelty kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Belgiassa ja Kreikassa. 2. Jalkojenhoitajan ammatti ja lääketieteen alaan kuulumattomat terveydenhuollon ammatit kuuluvat säänneltyinä joko vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY ((EYVL L 19, 24.1.1989. )) tai direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY ((EYVL L 209, 24.7.1992. )) soveltamisalaan. 3. Yhteisö myöntää tukea yliopistojen opiskelijavaihtoon kaikilla korkeakouluopetuksen aloilla osana Sokrates-ohjelman I lukua (korkeakouluopetus - Erasmus). Kansalliset viranomaiset päättävät korkea-asteen koulutuslaitosten ohjelmaan osallistumiskelpoisuudesta. Komission kanssa koulutuslaitoskohtaisen sopimuksen tehneiden osallistumiskelpoisten koulutuslaitosten jalkojenhoidon opiskelijat voivat saada vaihtoapurahan, joka kattaa matkakulujen ja toimeentulokustannusten väliset erot. 4. Vaikka Leonardo da Vinci -ohjelma onkin yleisluontoinen, sillä on mahdollista rahoittaa erityistoimia, jotka koskevat lääketieteen alaan kuulumattomaan terveydenhuollon ammattiin kouluttautuvia. Tällöin kahden pääedellytyksen on kuitenkin täytyttävä: toimien on oltava uutta luovia sekä kansainvälisiä (eli useimmiten mukana on oltava vähintään kolme jäsenvaltiota).
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3600/97 komissiolle esittäjä(t): José Barros Moura (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Sokrates-ohjelma Portugalin korkeakoulut samoin kuin muut EU-maiden korkeakoulut ovat vastustaneet voimakkaasti komission lukuvuodelle 1997-1998 ehdottamia Sokrates-ohjelmaan liittyviä laitosten välisiä sopimuksia. 1. Mistä nämä vastalauseet johtuvat? 2. Mitä kohtia komissio on valmis tarkistamaan ehdotuksessaan? 3. Mitkä korkeakoulut ovat allekirjoittaneet laitosten välisen sopimuksen, ja mitkä ovat kieltäytyneet allekirjoittamasta sitä? Aikooko komissio keventää Sokrates-ohjelmaan kuuluvan Erasmus-ohjelman raskasta byrokratiaa? Eikö komissio pidä 15 %:n keskimääräistä yhteisörahoitusta riittämättömänä ohjelmalle asetettujen tavoitteiden toteuttamiseksi? Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (19. joulukuuta 1997) Kritiikki, mitä yliopistot ilmaisivat Sokrates/Erasmus-ohjelmien oppilaitoskohtaisia sopimuksia kohtaan, johtui sopimusehtojen yksityiskohtaisuudesta erityisesti niiden määrärahojen osalta, joita yliopistot saavat tarjoamiinsa lukuisiin yhteistyötoimiin. Kritiikin seurauksena komissio muutti oppilaitoskohtaisen sopimuksen useita artikloita ja antoi näin ollen yliopistoille enemmän liikkumavapautta yhteistyötoimien täytäntöönpanossa. Ainoastaan viisi yliopistoa 1475 yliopistosta kieltäytyi allekirjoittamasta tarkistettua oppilaitoskohtaista sopimusta. Sopimusehtojen muutokset kevensivät hallinnollista taakkaa jonkin verran, ja komissio yrittää tulevaisuudessa löytää keinoja yksinkertaistaa ohjelmaa. Komissio on erittäin tietoinen Sokrates-ohjelman kokonaisrahoituksen riittämättömyydestä ja se onkin ehdottanut budjettia, joka ylittää huomattavasti vuonna 1994 lopulta hyväksytyt luvut. Komissio on vuonna 1994 sovittujen menettelytapojen mukaisesti ehdottanut ohjelman määrärahojen korottamista vuosina 1998 ja 1999, jotta ohjelmalla voitaisiin saavuttaa sovitut tavoitteet. Parlamentti ja neuvosto käsittelevät parhaillaan komission ehdotusta määrärahojen korottamisesta.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3269/97 komissiolle esittäjä(t): María Estevan Bolea (PPE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Käytetyt renkaat Ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla (KOM(97)0105 lopull.) ((EYVL C 156, 24.5.1997, s. 10. )) 5 artiklan 2 kohdan d alakohdassa esitetään, että kokonaisia käytettyjä renkaita ei saa viedä kaatopaikoille kahteen vuoteen direktiivin voimaantulosta laskien ja että murskattujen renkaiden kohdalla tämä määräaika on viisi vuotta. Voiko komissio antaa tietoa toimenpiteistä ja menettelytavoista, joita se suunnittelee jätteiden käsittelyä kaatopaikoilla koskevan direktiiviehdotuksen vaatimusten täyttämiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 1997) Komission vuonna 1991 perustama käytettyjä autonrenkaita käsitellyt ensisijaisten jätevirtojen työryhmä ehdotti syyskuussa 1993 antamissaan loppupäätelmissä käytettyjen autonrenkaiden kaatopaikalle sijoittamisen kieltämistä. Kuten parlamentin jäsen mainitsi, tämä on otettu huomioon uudessa jätteiden käsittelyä kaatopaikoilla koskevassa direktiiviehdotuksessa, jotta estettäisiin se, että kaatopaikoille sijoitetut renkaat tekevät kaatopaikoista epävakaita, ja jotta vähennettäisiin tulipalojen vaaraa. Sekä kokonaisten että silputtujen renkaiden kaatopaikoille sijoittamisen kieltäminen edistää renkaiden hyödyntämistä ja säästää näin voimavaroja. Kun jätteiden käsittelystä kaatopaikalla annetun direktiivin voimaansaattamiseen varattu aika päättyy, jäsenvaltiot antavat komissiolle tiedoksi kansalliset täytäntöönpanotoimensa, jotka komissio tutkii tavanomaisen menettelyn mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3591/97 komissiolle esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Espanjassa eniten tuottaneet filmit Olisiko mahdollista saada luettelo Espanjassa vuosina 1991, 1992, 1993, 1994 ja 1995 eniten kassatuloja tuoneista filmeistä niiden kansallisuuden mukaan? Komission jäsenen Orejan komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Komissio lähettää suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle pyydetyt tiedot.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4112/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Rajoitukset espanjalaisille sijoituksille, jotka kohdistuvat Ranskassa rekisteröityihin kalastusaluksiin Ranskan parlamentti hyväksyi viime marraskuun 18. päivänä uuden merikalastusta koskevan lain, johon sisältyy rajoituksia, jotka koskevat miehistöjen asumista Ranskan alueella sekä lastin purkamista Ranskan satamiin, joista myös suurimman osan kalastusmatkoista on alettava. Onko komissio virallisesti tietoinen uudesta ranskalaisesta säädöksestä? Katsooko komissio, että tämä säädös on yhteensopiva yhteisön oikeuden perusperiaatteiden, erityisesti sijoittautumisvapauden sekä henkilöiden ja tavaran vapaan liikkuvuuden kanssa? Voiko komissio joka tapauksessa ilmoittaa mielipiteensä tästä säädöksestä yhteisöjen tuomioistuimen asiasta äskettäin antamien päätösten valossa? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (9. helmikuuta 1998) Arvoisa parlamentin jäsen tarkoittaa ilmeisesti merikalastuksen ja vesiviljelyn suuntaviivoista 18. marraskuuta 1997 annettua Ranskan lakia nro 97-1051. Kyseisen lain 6 artiklan mukaan Ranskan lipun alla purjehtiva kalastusalus saa kalastaa kansallisista kiintiöistä tai saa kalastusoikeuden vain, jos sillä on tosiasiallinen taloudellinen yhteys Ranskan tasavallan alueeseen ja sitä johtaa ja valvoo Ranskan alueella sijaitseva vakaavarainen yritys. Komissio pitää tätä säännöstä yhteisön lainsäädännön mukaisena, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut, jos sen käytännön soveltamisessa noudatetaan täysin suhteellisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta. Komission tietoon ei ole tullut parlamentin jäsenen kirjallisessa kysymyksessään tarkoittamia rajoituksia, jotka koskevat Ranskan lipun alla purjehtivien alusten miehistön asuinpaikkaa ja lastin purkamista. Merikalastuksen ja vesiviljelyn suuntaviivoista annetussa Ranskan uudessa laissa N:o 97-1051 ei mainita tällaisia rajoituksia. Jos Ranskan viranomaiset antavat lisäsäännöksiä, komissio valvoo, että ne ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3917/97 komissiolle esittäjä(t): José Apolinário (PSE) (28. marraskuuta 1997) Aihe: INTERREG II C -aloitteesta mahdollisesti rahoitettavat toimenpiteet Euroopan parlamentin täysistunnossa 20. marraskuuta 1997 yksimielisesti hyväksytyn päätöslauselman (B4-0932/97) sekä komission kysymykseeni H-853/97 ((Euroopan parlamentin keskustelut (marraskuu 1997). )) antaman selvästi pelkästään teknisluonteisen vastauksen johdosta kysyn, aikooko komissio ehdottaa INTERREG II C -aloitteeseen kuuluvien määrärahojen myöntämiskriteerien tarkistamista niin, että myös Portugali ja Espanja voisivat muiden unionin jäsenvaltioiden tavoin saada tukea myrskyjen ja tulvien eikä vain kuivuuden vuoksi. Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 1998) Komissio ei aio muuttaa yhteisön Interreg II C *aloitteen määrärahojen myöntämisperusteita kolmesta syystä. Ensinnäkin tämän aloitteen tarkoitus on tukea aluesuunnitteluun liittyvää valtioidenvälistä yhteistyötä. Tukea myönnetään yksinomaan rakenteelliseen tai ennaltaehkäisevään toimintaan, ja toimenpiteiden on liityttävä kyseisen alueen taloudelliseen kehitykseen. Interreg II C -aloitteen osana ei ole ollut tarkoitus rahoittaa luonnonmullistuksiin tai suuronnettomuuksiin liittyvää tukea. Toiseksi on otettava huomioon, että komissio hyväksyi Interreg II C *aloitteen toukokuussa 1996, ja sen suuntaviivat julkaistiin heinäkuussa 1996 ((EYVL C 200, 10.7.1996. )). Espanjalle tai Portugalille ei myönnetty vuosina 1997 * 1999 tukea tulvien ennaltaehkäisyyn, koska kumpikaan niistä ei pyytänyt tällaista tukea. Toimintaohjelmia koskevat ehdotukset jätettiin komissiolle vuoden 1997 alkupuolella. Portugalissa toteutettava kuivuusohjelma hyväksyttiin 29. syyskuuta 1997, ja Espanjan ohjelma hyväksytään todennäköisesti lähiaikoina. On syytä todeta, että tulvia koskevat ohjelmat ovat yhteisiä valtioidenvälisiä ohjelmia, kun taas kuivuusohjelmat ovat luonteeltaan kansallisia ohjelmia. Olemassa olevat kuivuusohjelmat voivat lisäksi edistää (joskin välillisesti) vesistöjen hoidon parantamista ja siten myös tulvien ennaltaehkäisyä. Niistä nimittäin tuetaan muun muassa jokien valuma-alueiden hydrologista tutkimusta, vesivarojen ja tiettyjen alueiden ekologista tasapainoa koskevia tutkimuksia, strategioiden kehittämistä, kaavoitusta sekä maankäyttöön ja kestävään vesivarojen hoitoon liittyviä toimenpiteitä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3830/97 komissiolle esittäjä(t): María Sornosa Martínez (GUE/NGL) (28. marraskuuta 1997)

Aihe: Rakennuskaava Gandian, Xeresan ja Xeracon kosteikoilla

Gandian, Xeresan ja Xeracon kosteikkoja (Valencian itsehallintoyhteisön kosteikkoluettelo) uhkaa Rusticas SA:n ajama rakennushanke, joka perustuu 5 päivänä kesäkuuta 1992 rakennustarkoituksiin sopimattomista maa-alueista annetun lain 4/92 20 artiklaan. Hankkeen tarkoituksena on hotelliryhmän ja golf-kentän rakentaminen.

COPUT:lle (itsehallintoyhteisön julkisista töistä, kaupunkirakentamisesta ja liikenteestä vastaava virasto) jätetty hakemus (EXPE. 662/97) käsiteltiin Gandían kunnassa, joka 12. syyskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä pyysi, että COPUT keskeyttäisi asian käsittelyn, jotta - eräiden asiakirjojen puuttuessa - voidaan laatia perustelut.

Sen lisäksi, että asiassa on epäselvyyksiä, hanke rikkoo edellä mainitun lain 4/92 6 ja 9 artiklaa, jossa säädetään oikeudet ja velvollisuudet tällaista rakentamiseen kelpaamatonta ja erityisesti suojeltua maata omistaville, sekä sellaisella maalla tehtävistä töistä, maan käytöstä ja hyödyntämisestä. Lisäksi rikotaan 27 päivänä joulukuuta 1994 Valencian hallituksen säätämää lakia 11/1994 suojelluista luonnonalueista Valencian itsehallintoyhteisössä ja direktiiviä 92/43/ETY ((EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. )) luonnonelinympäristöjen ja erityisesti kosteikkojen suojelusta.

1. Voiko komissio pyytää COPUT:lta asiaan liittyviä asiakirjoja ja tutkimuksen jälkeen hankkeen hylkäämistä, jos sillä rikotaan direktiiviä 92/43/ETY?

2. Voiko komissio toimivaltansa puitteissa ja ottaen huomioon ongelmat, joita useiden ekologisesti tärkeiden kosteikkoalueiden luetteloimatta jättäminen aiheuttaa, pyytää Valencian itsehallintoyhteisön ympäristövirastoa täydentämään kosteikkojen ja erityisesti suojeltujen alueiden luetteloa sen mukaisesti, mitä Valencian itsehallintoyhteisön säätämässä laissa 11/1994 määrätään?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 1997)

1. Marjal de Xeracon alue sisältyy kosteikkojen suojelua ja Valencia hispanica -lajin suojelualueverkon perustamista koskevaan hankkeeseen, joka saa yhteisön rahoitusta Life-Luonto-ohjelmasta, joten komissio on pyytänyt edunsaajina olevilta la Generalitat de Valencian viranomaisilta lisätietoja asiasta.

Valencian ympäristötoimisto (Conseillería de medio ambiente) on ilmoittanut komissiolle, ettei sillä ole asiasta virallisia tietoja. Hankkeen lopullinen hyväksyminen edellyttää ympäristötoimiston myönteistä arviointia sen vaikutuksista. Arviointimenettelyä ei ole vielä edes aloitettu.

2. Komissiolla ei ole toimivaltaa vaatia Valencian ympäristötoimistoa laatimaan luetteloa kosteikkoalueista.

Ympäristövirasto on kuitenkin ilmoittanut komissiolle, että Valencian alueelliset viranomaiset aloittavat luettelon hyväksymismenettelyn lähiaikoina.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0102



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3966/97 komissiolle esittäjä(t): Reimer Böge (PPE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Vauvanruokien raja-arvot Voiko komissio ilmoittaa, onko EU:n tasolla tai kansainvälisellä tasolla saavutettu uusia tieteellisiä tuloksia tai tehty uusia arvioita vauvanruokien raja-arvoista esim. lindaanin osalta? Mitä johtopäätöksiä komissio tekee tieteellisten tutkimusten tämänhetkisten tulosten perusteella? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (6. helmikuuta 1998) Elintarvikealan tiedekomiteaa SCF:ää pyydettiin hiljattain tarkastamaan 23. syyskuuta 1994 antamaansa lausuntoa lindaanista vauvanruoassa. Komitealle ilmoitettiin suullisesti sen 10. marraskuuta 1997 pitämässä kokouksessa, että Elintarvike- ja maatalousjärjestön FAO:n ja Maailman terveysjärjestön WHO:n yhteisessä torjunta-ainejäämäaiheisessa kokouksessa (JMPR) 22.9.*1.10.1997 oli arvioitu lindaani uudelleen ja alennettu huomattavasti suositeltavaa päivittäisannosta. Komitea saavutti yksimielisyyden siitä, että sen aikaisemman lausunnon ei enää voitu katsoa olevan voimassa, mutta se ei pystynyt muotoilemaan uutta lausuntoa, sillä taustatietoa suositeltavan päivittäisannoksen pienentämisestä ei ollut saatavilla. Sittemmin komitean sihteeristölle on ilmoitettu, että JMPR:n lausunto lindaanista julkaistaan helmi- tai maaliskuussa 1998. Komissio on hiljattain pyytänyt SCF:ää ilmoittamaan, onko 0,03 milligrammaa lindaania yhdessä kilogrammassa vauvanruokaa vaarallinen pitoisuus kansanterveydelle JMPR:n käytössä olleiden tietojen mukaan ja mikä olisi kansanterveyden kannalta hyväksyttävä lindaanin enimmäispitoisuus vauvanruoassa. Komitea totesi 15. tammikuuta 1998, että ¨lindaanin enimmäispitoisuutta 0,02 mg/kg vauvoille ja pikkulapsille tarkoitetuissa elintarvikkeissa voidaan pitää kansanterveydellisesti hyväksyttävänä¨. Kyseinen lausunto on saatavilla Internetissä.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4177/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Koheesiopolitiikka ja kulttuuri Komissio ilmoittaa tiedonannossaan KOM(96)0512 lopull. ¨Koheesiopolitiikka ja kulttuuri - Työllisyyden edistäminen¨ (sivu 4), että kulttuurialan toiminta voi saada rakennerahastojen myöntämää rahoitusta ainoastaan, jos kyseinen toiminta edistää pysyvien työpaikkojen luomista ja jos se kuuluu tärkeänä osana alueellisiin tai paikallisiin kehitysstrategioihin. Voiko komissio antaa tietoja ohjelmakaudella 1989-1993 toteutettujen sekä käynnissä olevalla ohjelmakaudella 1994-1999 toteutettavien, rakennerahastosta rahoitusta saavien kulttuurihankkeiden vaikutuksista työllisyyteen sekä alueelliseen tai paikalliseen kehitykseen? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 1998) Komissio korosti tiedonannossaan, että alueellisen ja paikallisen tason työllistämisen ja kulttuurin välisestä yhteydestä ei vielä ole tarkkoja tietoja. Tämä johtuu pääosin siitä, että kulttuurin ala ei ole yhtenäinen ja että se sisältyy useiden eri ohjelmien ensisijaisiin tavoitteisiin sekä eri tilastoluokkiin. Lisäksi jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja kulttuurin määrittelyssä ja tilastollisessa luokittelussa. Tästä syystä tiedonannossa annetaankin pääasiassa esimerkkejä onnistuneista aloitteista ja niiden arvioiduista työllisyysvaikutuksista.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3947/97 neuvostolle esittäjä(t): Johannes Swoboda (PSE) (15. joulukuuta 1997) Aihe: Korruption ja lahjonnan vastaisia toimia koskeva OECD-sopimus OECD:n puitteissa on tehty korruption ja lahjonnan vastaisia toimia koskeva sopimus.Mainittu sopimus koskee kuitenkin vain julkishallinnon palveluksessa työskentelevien virkamiehien lahjontaa. Missä määrin Euroopan unioni puoltaa lahjonnan ja korruption laittomuuden korostamista sekä niiden vastaisia oikeudellisia toimenpiteitä? Vastaus (30. maaliskuuta 1998) Neuvosto on jo toteuttanut useita lahjonnan vastaisia toimenpiteitä. Tässä yhteydessä voidaan mainita seuraavat välineet: 1. 26 päivänä toukokuuta 1997 tehty yleissopimus sellaisen lahjonnan torjumisesta, jossa on osallisina Euroopan yhteisöjen virkamiehiä tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden virkamiehiä ((EYVL C 195, 25.6.1997, s.1. )). 2. 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta ja siihen liittyvä 27 päivänä syyskuuta 1996 laadittu pöytäkirja, jossa käsitellään erityisesti lahjontaa ((EYVL C 316, 27.11.1995, s. 48 ja EYVL C 313, 23.10.1996, s. 1. )). 3. Neuvoston 6 päivänä lokakuuta ja 13 päivänä marraskuuta 1997 määrittelemät yhteiset kannat, jotka molemmat koskevat Euroopan neuvostossa ja OECD:ssä käytäviä lahjonnan torjuntaa koskevia neuvotteluja ((EYVL L 279, 31.10.1997, s.1 ja EYVL L 320, 21.11.1997, s. 1. )). Neuvoston puheenjohtajavaltio Luxemburg teki lisäksi ehdotuksen lahjonnan torjuntaa yksityisellä sektorilla koskevaksi yhteiseksi toiminnaksi. Asiaankuuluva neuvoston työryhmä tarkastelee parhaillaan tätä ehdotusta, josta Euroopan parlamentti on antanut lausuntonsa, ja tarkoituksena on tulevina kuukausina saada aikaan selvää edistystä asiassa. Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta toivoo päästävän yhteisymmärrykseen ennen nykyisen puolivuotiskauden päättymistä. Tässä yhteydessä on mainittava, että Amsterdamin Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 1997 hyväksymässä järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa on erityinen suositus (N:o 6), jonka tavoitteena on kattavan lahjonnan torjuntaa koskevan Euroopan unionin politiikan kehittäminen julkisen hallinnon ja yritysten avoimuuden lisäämiseksi ja järjestäytyneen rikollisuuden käyttämän lahjonnan estämiseksi. Tämä on myös komission 21. toukokuuta 1997 Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimittaman unionin lahjonnantorjuntapolitiikkaa koskevan tiedonannon tarkoitus. Neuvosto aikoo jatkossakin toimia aktiivisesti petosten ja korruption torjumiseksi.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0134



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3815/97 komissiolle esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE) (28. marraskuuta 1997) Aihe: EU:n talousarvioon tehtävät nettotulonsiirrot Economist-lehden 18. lokakuuta 1997 julkaistussa numerossa kerrotaan, että Euroopan komissio ei pystynyt antamaan äskettäisessä Ecofin-kokouksessa tietoja kunkin jäsenvaltion EU:n talousarvioon maksamista nettomaksuista. Kun otetaan huomioon aiheen merkittävyys sekä kansalaisten tätä kysymystä kohtaan tuntema kiinnostus, aikooko komissio julkaista tiedot kunkin jäsenvaltion EU:n talousarvioon maksamista nettomaksuista käyttäen viimeisimpiä saatavilla olevia lukuja. Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1998) Komissio on perustellut Ecofin-neuvostolle toimitetussa selvityksessä (jonka jäljennös on lähetetty suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja Euroopan parlamentin sihteeristölle), miksi se ei esitä arvioita jäsenvaltioiden budjettiasemista. Yhteenvetona voidaan todeta, että komission mielestä budjetin rahavirrat eivät kerro kaikista yhteisön jäsenyyden eduista. Yhteisön jäsenyys tuo mukanaan taloudellisia ja muita etuja samoin kuin velvoitteita, mutta jäsenyyden muu kuin talousarvioon liittyvä ulottuvuus on selkeästi tärkeämpi kuin sen talousarvioulottuvuus. Esimerkiksi sellaisiin yhteisiin tavoitteisiin kuten kaupan vapauttamiseen tai Euroopan taloudelliseen yhdentämiseen pyrkimisen hyötyä ei voida arvioida pelkästään budjetin rahavirtojen pohjalta. Lisäksi yhteisön talousarviosta saadut varat hyödyttävät niiden saajien lisäksi aina myös muita jäsenvaltioita. Tyypillisiä esimerkkejä ovat rakennerahastot ja ulkoiset menot, joiden kohdalla hankkeiden toteuttaminen tuo usein mukanaan tavaroiden ja palvelujen hankintoja muista jäsenvaltioista. Lisäksi budjettitasapainolle ei ole olemassa yhtä ainoaa määritelmää. Tämä merkitsee väistämättä sitä, että yhteisön jäsenyydestä talousarvion kautta koituvia etuja voidaan arvioida lukuisin erilaisin menetelmin. Valittu menetelmä heijastaa usein halua korostaa tai puolustaa yhtä näkökulmaa. Näiden vaikeuksien vuoksi komissio ei laadi laskelmia jäsenvaltioiden budjettiasemista eikä se myöskään suosi mitään erityistä laskentamenetelmää.