ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0187/99 esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) komissiolle (11. helmikuuta 1999) Aihe: Metsäpalojen torjuntaa koskeva avunpyyntö Espanja esitti äskettäin komissiolle seitsemän pyyntöä metsäpalojen torjunnan rahoittamiseksi vuonna 1999. Kustannukset kuuluisivat metsäpalojen torjuntaa yhteisössä koskevan asetuksen piiriin. Mitkä ovat esitettyjen toimien pääkohdat? Mihin Espanjan alueisiin ne kohdistuisivat? Onko jonkun hankkeen kohteena Kanariansaaret? Onko komissio vastaanottanut kiireellistä määrärahapyyntöä Kanariansaarilla tapahtuneiden tulipalojen lievittämiseksi niiden vuosien aikana, jolloin metsäpalojen torjuntaa yhteisössä koskevaa asetusta on sovellettu? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 1999) Niistä seitsemästä rahoitushakemuksesta, jotka Espanja on esittänyt metsäpalojen torjunnasta yhteisössä 17 päivänä helmikuuta 1997 annetun asetuksen (EY) 308/97 mukaisesti, kolme koskee Baskimaata ja niille haetaan 1 655 603 euron rahoitusta, yksi 30 351 euron rahoitushakemus koskee Kataloniaa ja kolmelle hankkeelle Espanjan luonnonsuojeluviranomaiset ovat hakeneet rahoitusta 1 293 822 euroa. Esitetyistä rahoitushakemuksista kaksi liittyy metsäpaloja koskevaan kansalliseen tiedotuskampanjaan sekä kansalliseen maa- ja ilmavalvontaan. Luonnonsuojeluviranomaisten hakema rahoitus koskee valvonta- ja ensisammutushenkilökunnan koulutusta. Muita hankkeita ovat Katalonian osalta tutkimus metsien suojelusta tulipaloilta, alueellinen tiedotuskampanja ja metsäteiden, tulen leviämistä estävien suojien ja vesipisteiden rakentaminen sekä Baskimaan alueellinen valvonta. Yksikään rahoitushakemusten kohteista ei sijaitse Kanariansaarilla.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0231/99 esittäjä(t): Ana Miranda de Lage (PSE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Eräiden eurooppalaisten tuotteiden tullimaksujen korotus Yhdysvalloissa Seurauksena banaanien kauppaa koskevista Yhdysvaltain ja Euroopan unionin erimielisyyksistä eräille eurooppalaisille tuotteille on asetettu 100 prosentin tulli. Voiko komissio ilmoittaa, miten se aikoo kohdata tämän uuden kriisin? Mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa puolustaakseen eurooppalaista vientiä Yhdysvaltain markkinoille? Eräiden alojen ja tuotteiden vienti kärsii myös Venäjän kriisistä. Mitä komissio aikoo tehdä tuotannon vähentymisestä johtuvan työttömyyden välttämiseksi?
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0885/99 esittäjä(t): Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) komissiolle (8. huhtikuuta 1999) Aihe: Maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotusta ja tie- ja käyttömaksujen soveltamista koskevan direktiivin 93/89/ETY täytäntöönpano Belgiassa Belgia pani 12. lokakuuta 1997 annetulla kuninkaallisella päätöksellä täytäntöön direktiivin 93/89/ETY(1). Tämän seurauksena eurovignette on voimassa Belgiassa mm. tieosuudella N8 Kortrijk-Ieper-Koksijde, joka kuitenkin Flanderin rakennesuunnitelmassa on luokiteltu vasta toissijaiseksi kohteeksi. Salliiko edellä mainittu direktiivi sen, että jäsenvaltio voi soveltaa eurovignetteä tieosuudella, jota ei luokitella ensisijaiseksi kohteeksi? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa 25. lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/89/ETY 7 artiklan d kohdan kolmannessa alakohdassa säädetään, että kuultuaan komissiota määrätyn menettelyn mukaisesti jäsenvaltiot voivat periä maksuja (eli eurovinjetti) myös perustieverkon muiden osuuksien käyttäjiltä, erityisesti kun turvallisuussyyt oikeuttavat sen. Belgian hallitus sovelsi tätä säännöstä ja kuuli komissiota sen tieverkon laajentamisesta, jossa eurovinjetti on voimassa, siten että siihen kuuluisivat kaikki N-tiet ("routes nationales"). Tutkittuaan Belgian pyynnön komissio ilmoitti 15. helmikuuta 1996 antamassaan lausunnossa, ettei Belgian hallituksen ehdottama eurovinjetti-verkon yleinen laajentaminen ole perusteltua. Komission katsoi kuitenkin olevan kohtuullista laajentaa eurovinjetin soveltaminen rajoitetulle määrälle (17) N-teitä, joilla voitaisiin odottaa raskaan tavaraliikenteen lisääntymistä, jos ne jäisivät eurovinjetti-verkon ulkopuolelle. Komission lausunnon mukaan liikenteen siirtyminen näille N-teille sekä näiden teiden tietyt ominaispiirteet voisivat johtaa turvallisuusriskien lisääntymiseen. Estääkseen tällaisen riskien lisääntymisen ja edistääkseen tieturvallisuuden tason ylläpitämistä koko Belgian alueella komissio hyväksyi eurovinjetin käytön näillä 17:ta N-tiellä (moottoriteiden lisäksi), joihin kuuluu myös tieosuus N 8 Bryssel-Ninove-Oudenaarde-Kortrijk-Ieper-Koksijde. (1) EYVL L 279, 12.11.1993, s. 32.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0731/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Tällä hetkellä saatavilla on vain varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevat tilastotiedot. Mitkä Kreikan alueet jäävät komission arvion mukaan tavoite 1 -alueiden ulkopuolelle kyseisenä ajanjaksona? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1. Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-0717/99, E-0718/99, E-0719/99, E-0720/99, E-0721/99, E-0722/99, E-0723/99, E-0724/99,E-0725/99, E-0726/99, E-0727/99, E-0728/99, E-0729/99, E-0730/99 ja E-0731/99 (5. toukokuuta 1999) Komissio tekee päätöksen tavoitteen 1 tukikelpoisuusedellytykset vuosina 2000-2006 täyttävien alueiden luettelosta sen jälkeen, kun neuvosto on hyväksynyt asetuksen rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä. Komission 19. maaliskuuta 1998 esittämässä ehdotuksessa todetaan, että tavoitteen 1 kohdealueet ovat NUTS II -tason alueita, joiden ostovoiman perusteella mitattu ja kolmea viime vuotta koskevien käytettävissä olevien tietojen perusteella laskettu bruttokansantuote asukasta kohti on alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Tämän vuoksi luokittelussa otetaan siis huomioon vuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevat tiedot. Lisäksi komissio ehdotti, että yhteisön syrjäisimmät alueet ja tavoitteen 6 kohdealueet ajanjaksolla 1995-1999 luokiteltaisiin myös tavoitteen 1 tukikelpoisuusedellytykset täyttäviksi alueiksi. Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle suoraan toimitettavassa taulukossa esitetään kunkin jäsenvaltion osalta niiden alueiden luettelo, jotka komission ehdotuksen perusteella täyttävät tavoitteen 1 tukikelpoisuusedellytykset ajanjaksolla 2000-2006. Alueet, joita ei mainita taulukossa, eivät täytä tämän tavoitteen tukikelpoisuusedellytyksiä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0014/99

esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle

(12. tammikuuta 1999)

Aihe: Orpolapsien huono kohtelu Venäjällä - laitosten epäinhimilliset olosuhteet

Human Rights Watch -järjestön vastikään julkaiseman tiedotteen mukaan Venäjällä on yli 600 000 orpoa lasta, joista yksi kolmasosa on päätynyt laitoksiin ja orpokoteihin, missä he joutuvat elämään ankarissa ja epäinhimillisissä olosuhteissa, heitä piestään ja he päätyvät usein seksuaalisen hyväksikäytön uhreiksi.

Näiden kauhistuttavien olosuhteiden seurauksena, paremmissa tapauksissa, muuten normaaleilla lapsilla ilmenee henkistä jälkeenjääneisyyttä, kun taas niissä tapauksissa, joissa lapset nousevat vastustamaan huonoa kohteluaan, heidät leimataan "niskoittelijoiksi" ja heitä kohdellaan samalla tavoin kuin toisinajattelijoita Neuvostoliitossa. Venäjän yleisen syyttäjänviraston tietojen mukaan niistä 15 000 orpolapsesta, jotka lähtevät orpokodeista vuosittain 5 000 on työttömänä, 6 000:lla ei ole vakituista asuinpaikkaa, 3 000 turvautuu rikollisuuteen ja 1 500 tekee itsemurhan!

Tiedustelen Euroopan komissiolta mihin toimiin se aikoo ryhtyä lasten ihmisoikeuksien turvaamiseksi ja asuinolosuhteiden inhimillistämiseksi Venäjän orpokodeissa?

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus

(5. helmikuuta 1999)

Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tapaan huolestunut ihmisoikeuksien suojelusta Venäjällä ja erityisesti orpokotien tilanteesta. Ihmisoikeuskysymykset otetaan säännöllisesti esille ylimmällä tasolla Venäjän viranomaisten kanssa nykyään käytävän yhteisön ja Venäjän välisen poliittisen vuoropuhelun yhteydessä. Komissio toimitti vuosina 1994-1998 noin 53 miljoonan euron arvosta humanitaarista apua, jonka kohteena olivat heikko-osaiset ryhmät, mukaan lukien orpokodeissa elävät lapset ja tuberkuloosia sairastavat vangit. Yleisenä ongelmana on kuitenkin Venäjän koko huomioon ottaen puute luotettavista valtiosta riippumattomista järjestöistä, jotka auttaisivat osoittamaan tarpeet ja jakaisivat kyseisen avun, sekä usein vaikeat viralliset säännöt ja menettelyt. Kaikesta huolimatta komissio jatkaa humanitaarista apua koskevia pyrkimyksiään. Komissio aloittaa lähiaikoina myös mittavan elintarvikeapuohjelman, joka kohdistetaan erityisen heikko-osaisille alueille.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0029/99

esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle

(20. tammikuuta 1999)

Aihe: Kaavoittamattomien alueiden asukkaiden ihmisoikeudet

Luvattomasti rakennettujen rakennusten määrä Kreikassa on 800 000 ja kaavoittamattomille alueille rakennettujen rakennusten asukkaiden määrä (perheineen) on jo yli kaksi miljoonaa.

Kreikan viranomaiset ovat toistuvasti vakuuttaneet näille asukkaille, että rakennusten laillistamiseen liittyvät ongelmat ratkaistaan ja että rakennukset liitetään asemakaavaan, mutta näin ei ole tähän mennessä tapahtunut. Vuodesta 1977 tähän päivään mennessä säädetyt lait ja asetukset (joista viimeisimpänä asetus 267/1998) tähtäävät selvästi pelkästään verotulojen keruuseen ja niissä määrätään valtavia sakkoja näiden rakennusten asukkaille siitä huolimatta, että rakennusten liittäminen vesijohto-, viemäri- tai sähkönjakeluverkkoon - palveluja, joita pidetään itsestään selvinä kaikkialla maailmassa - ei ole edistynyt lainkaan. Tämä tilanne rikkoo perusihmisoikeuksia ja alentaa viidesosan Kreikan asukkaista "toisen luokan kansalaisten" asemaan.

Onko komissio tietoinen kaavoittamattomien alueiden asukkaiden tilanteesta Kreikassa ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä auttaakseen yli kahta miljoonaa kreikkalaista, joilla ei ole käytettävissään yksinkertaisiakaan yhteiskunnan peruspalveluja kuten vettä, sähköä ja viemäriä?

Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus

(12. helmikuuta 1999)

Komissiolla ei ole toimivaltaa käsitellä kysyttyä asiaa, joka kuuluu yksinomaan asianomaisille kansallisille viranomaisille.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0285/99 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: "Ingeniero Técnico" -tutkinnon suorittaneiden espanjalaisten insinöörien pääsy Euroopan unionin virkoihin Vicente Alonso Moralesin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimelle 1. joulukuuta 1997 jättämään mitätöimistä koskevaan kanteeseen (T-299/97) liittyvien asiakirjojen perusteella komissio on saanut tietää, että "Ingeniero Técnico" -tutkinnon suorittanut espanjalainen insinööri Roberto Arce Recio hyväksyttiin suorittamaan tohtorin tutkintoon vaadittavia opintoja Toulousen Paul Sabatierin yliopistoon Ranskassa ja hänelle myönnettiin tohtorin arvo 24. kesäkuuta 1998 parhaalla arvosanalla. Näin ollen, miksi komission jäsen Liikanen 10. helmikuuta 1998 antamassaan vastauksessa kirjalliseen kysymykseen E-4186/97(1) vetoaa muunmuassa siihen, että komissio ei hyväksy espanjalaista "Ingeniero Técnico" -tutkintoa A/LA-kilpailuihin osallistumiseen, koska espanjalainen "Ingeniero Técnico" -tutkinto ei oikeuta tohtorin tutkintoon tähtääviin opintoihin? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (3. maaliskuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi Ana Palacio Vallelersundi esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2786/98(2). (1) EYVL C 304, 2.10.1998, s. 15. (2) EYVL C 50, 22.2.1999, s. 150.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0012



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2307/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (22. heinäkuuta 1998) Aihe: Rajat ylittävä yhteistyö yhdyskuntajätteiden käsittelyssä 1. Mitkä sellaiset oikeusperustat, joita voidaan verrata Saksan liittotasavallassa sovellettaviin ilmansaasteiden valvontaa koskeviin teknisiin määräyksiin sekä lakiin päästöjen haittavaikutuksista, ovat kansallisella ja Euroopan tasolla edellytyksenä yhdyskuntajätteiden lämpökäsittelyyn ja hyödyntämiseen tarkoitettujen laitosten hyväksymiselle Euroopassa sijaitsevissa lähiulkomaissa? 2. Mitä yhdyskuntajätteiden käsittelyyn ja hyödyntämiseen tarkoitettuja laitoksia EU tukee ja millaisilla summilla? 3. Mitkä oikeudelliset vaatimukset koskevat Saksan liittotasavallan yhdyskuntajätteiden käsittelyä muissa EU:n jäsenvaltioissa sijaitsevissa laitoksissa? 4. Onko EU:n komission mielestä hinta 40 ecua/tonni lämpökäsittelystä tai hyödyntämisestä uudessa Esbjörgiin (Tanska) suunnitellussa laitoksessa realistinen? Jos on, miten hintaa perustellaan ja miten komission arvion mukaan tällaiset hinnat vaikuttavat jätevirtoihin Saksan liittotasavallassa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 1998) 1. ja 3. Voimassa olevan eurooppalaisen lainsäädännön mukaan yhdyskuntajätteen polttolaitosten on täytettävä muun muassa jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, direktiivin 89/429/ETY(2) sekä yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä annetun direktiivin 89/369/ETY(3) vaatimukset. Kun ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettu direktiivi 96/61/EY(4) tulee voimaan, myös sen säännöksiä on noudatettava. Rakennerahastojen ohjelmaperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot tai alueet hyväksyvät omalla vastuullaan yksittäiset hankkeet, joiden rahoitukseen rakennerahastot osallistuvat. Tällaisia ovat esimerkiksi jätteenpolttopoltto- ja kierrätyslaitokset. Yhteisön lainsäädännön noudattaminen on kuitenkin pakollista. Rakennerahastojen seitsemännessä vuosikertomuksessa komissio arvioi, että tavoite 1 -ohjelmissa oli vuosille 1994-1999 varattu noin 225 miljoonaa ecua jätteiden keräykseen ja käsittelyyn. Komissiolla ei kuitenkaan ole järjestelmällisiä tietoja sellaisten yksittäisten laitosten sijainnista, joiden rahoitukseen rakennerahastot ovat osallistuneet, tai kyseessä olevista summista. 2. Yhdyskuntajätteen käsittely kuuluu osittain koheesiorahastosta rahoitettaviin ensisijaisiin toimiin ympäristön alalla. Tähän on vuosina 1993-1997 myönnetty osarahoitusta seuraavasti: 277 miljoonaa ecua Espanjalle, 268 miljoonaa ecua Portugalille, 46 miljoonaa ecua Kreikalle ja 12 miljoonaa ecua Irlannille. Seuraavat hankkeet ovat joko vielä käynnissä tai ne on saatettu hiljattain päätökseen: >TAULUKON PAIKKA> 4. Esbjörgiin suunnitteilla olevasta uudesta laitoksesta ei voida tehdä arviota, etenkään kun hinnat ovat voimakkaasti sidoksissa paikallisiin tekijöihin. (1) EYVL L 194, 25.7.1975. (2) EYVL L 203, 15.7.1989. (3) EYVL L 163, 14.6.1989. (4) EYVL L 257, 10.10.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3322/98

esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) komissiolle

(10. marraskuuta 1998)

Aihe: EU-tiedotus KIE-maissa

Useissa KIE-maissa tehtyjen viimeaikaisten mielipidemittausten mukaan kansalaiset eivät suhtaudu mahdolliseen EU-jäsenyyteen läheskään yhtä positiivisesti kuin esimerkiksi vielä vuosi sitten. Virossa EU-jäsenyyden kannatuslukemat ovat laskeneet vuoden aikana lähes kymmenen prosenttia. Osasyy kannatuksen laskuun saattaa olla väärin suunnattu ja puutteellinen tiedotuspolitiikka, joka ei ole pystynyt vastaamaan kansalaisten epätietoisuuteen ja epäluuloihin.

Miten ja millaisin resurssein komissio on tähän asti organisoinut EU-jäsenyyttä koskevaa tiedotustoimintaansa KIE-maissa? Miten komissio pyrkii jatkossa tehostamaan yhteistyötään kohdemaiden omien, tiedotuksesta vastaavien tahojen kanssa?

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus

(11. tammikuuta 1999)

Komissio tietää hyvin arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman yleisen mielipiteen kehityksen Keski-ja Itä-Euroopan maissa ja tunnustaa tiedotuksen lisäämistarpeen. Se muistuttaa, että kysymys otettiin erityisesti esille Essenissä joulukuussa 1994 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä.

Komissio käyttää nykyisin noin kolme miljoonaa euroa vuosittain tiedotukseen Keski-ja Itä-Euroopan maissa. Tietyt ydinpalvelut (eurooppalainen vuoropuhelu, eurobarometri ja vierailut-ohjelma) pidetään keskeisinä samalla, kun jokainen komission edustusto hallinnoi 250 000-750 000 euron vuotuista talousarviota soveltaessaan maakohtaisia tiedotusohjelmia, jotka suunnitellaan paikallisesti ja jotka pääedustustot hyväksyvät. Tällaisen hajautuksen ansiosta edustustojen tiedotuskeskuksia on jo avattu Prahassa ja Budapestissa ja lisää on suunnitteilla lähitulevaisuudessa. Jokainen edustusto suunnittelee yhteisön politiikkoja koskevien asiakirjojen ja mainos- ja tiedotuslehtisten käännättämisen ja jakamisen, alueelliset kampanjat, joihin kuuluu myös eurobussit, tehostetut audio-visuaaliset suhteet joukkoviestimiin ja oman edustustonsa Internet-tiedotuksen.

Hakijamaiden hallitukset, joilla on monia liittymistä valmistelevia tärkeitä vaatimuksia, ovat eri vaiheissa vastatakseen puolestaan tiedotushaasteeseen. Keski- ja Itä-Euroopassa olevien edustustojensa kautta komissio pyrkii vahvistamaan yhteyksiä ja tarjoamaan yhteistyötä hakijamaiden hallitusten omien tiedotustoimintojen kanssa kaikilla asianmukaisilla tasoilla. Tällaisiin pyrkimyksiin vaaditaan kuitenkin kummaltakin osapuolelta tiettyä vakautta ja ennustettavuutta niiden tulevan rahoituksen kannalta.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3372/98 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE) komissiolle (17. marraskuuta 1998) Aihe: EU:n sika-alan yritysten kriisi Venäjän talouden epävakaus on aiheuttanut lukuisia ongelmia sika-alan jalostusteollisuudelle (niin lihatuotteiden valmistajille kuin nahkureille), joilla on kauppasuhteita Venäjän kanssa. Viimeisen viiden vuoden aikana Venäjän elintarvikeostot EU:n yrityksiltä nelinkertaistuivat, ja yhteisön viennin arvo, joka oli 218 000 miljoonaa pesetaa vuonna 1992, kasvoi 880 000 miljoonaan pesetaan vuonna 1997. Talouskriisistä johtuva ruplan arvon laskeminen on aiheuttanut sen, että ne yritykset, jotka tekivät aikanaan suuria investointeja täyttääkseen Venäjän markkinoiden kysynnän, eivät voi enää viedä Venäjälle yhtä paljon kuin aikaisemmin; tämä aiheuttaa niille huomattavia taloudellisia menetyksiä. Tämän tilanteen vuoksi monet yritykset joutuvat mahdollisesti lopettamaan toimintansa, ja näin ollen työttömien määrä nousee. Suunnitteleeko komissio jonkin interventiojärjestelmän täytäntöönpanoa niiden seurausten lieventämiseksi, jotka kriisistä johtuva Venäjän viennin loppuminen yrityksille tällä hetkellä aiheuttaa? Eikö komissio pidä välttämättömänä toteuttaa toimenpiteitä, jotta kriisistä kärsineet yritykset voivat neuvotella uudestaan tukijärjestelyistään tai että ne voivat saada erityistukia näiden taloudellisten vaikeuksien voittamiseksi? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (11. tammikuuta 1999) Yhteisön sianlihan vienti Venäjälle on kasvanut nopeasti viime vuosina, ja vuonna 1997 viennin määrä oli 359 000 tonnia. Vuoden 1998 alkupuoliskolla vienti kasvoi edelleen, mutta supistui rajusti elokuussa Venäjän talouskriisin johdosta. Sittemmin vienti on hitaasti elpynyt. Venäjän viennin romahtaminen aiheutti paineita yhteisön sianlihamarkkinoille, joilla hintataso oli muutenkin hyvin alhainen. Komissio on erilaisin toimenpitein auttanut yhteisön sianliha-alaa selviämään tästä vaikeasta tilanteesta. Komissio otti 28. syyskuuta 1998 käyttöön tuen yksityiselle varastointijärjestelmälle (yli 60 000 tonnia on otettu järjestelmän piiriin viimeisen kahden kuukauden aikana). Lokakuussa vientitukea korotettiin niin tuoreiden kuin pakastettujen tuotteiden osalta. Marraskuussa komissio myönsi Venäjälle suuntautuvan viennin tukeen ylimääräisen korotuksen (40:stä 70 ecuun sataa kiloa kohti ruhojen ja etuneljännesten osalta). Komissio hyväksyi niin ikään marraskuussa Venäjälle suuntautuvan elintarvikeapuohjelman, johon sisältyy 100 000 tonnia sianlihaa. Nämä toimet ovat omiaan auttamaan Euroopan sianlihateollisuuden paluuta Venäjän markkinoille.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3188/98 esittäjä(t): Arthur Newens (PSE) komissiolle (27. lokakuuta 1998) Aihe: Humanitaarinen apu Sudanille Voisiko komissio kertoa, kuinka paljon humanitaarista ja muuta EU:n apua on annettu Sudanille vuosittain viimeisten viiden vuoden aikana ja antaa kuluvaa vuotta koskevan arvion? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (8. joulukuuta 1998) Sudanille annettiin humanitaarista apua yhteensä 115,64 miljoonaa ecua viimeisten viiden vuoden aikana. Eri vuosina apua annettiin seuraavasti: vuonna 1994 26,11 miljoonaa ecua, vuonna 1995 21,40 miljoonaa ecua, vuonna 1996 17,38 miljoonaa ecua, vuonna 1997 18,95 miljoonaa ecua ja vuonna 1998 (lokakuuhun mennessä) 31,80 miljoonaa ecua. Näihin lukuihin ei sisälly humanitaarista apua Sudaniin ja Somaliaan ilmateitse kuljettavan alueellisen ilmakuljetuspalvelu "ECHO-flight":n kustannukset. Ilmakuljetuspalvelun Sudanin-toiminnan kustannukset ovat noin 2,5 miljoonaa ecua vuosittain. Humanitaarisen avun lisäksi komissio myönsi yhteisrahoitusta kansalaisjärjestöille eri vuosina seuraavasti: 441 824 ecua vuonna 1994, 550 835 ecua vuonna 1995, 619 208 ecua vuonna 1996, 978 809 ecua vuonna 1997 ja (arviolta) 651 589 ecua vuonna 1998. Ihmisoikeuksien ja demokratian edistämiseen annettiin 74 500 ecua vuonna 1996 ja (arviolta) 663 990 ecua vuonna 1998. Elintarvikeapuna tai elintarviketurvana annettiin 12,07 miljoonaa ecua vuonna 1994, 7,53 miljoonaa ecua vuonna 1995, 3,80 miljoonaa ecua vuonna 1996, 2 miljoonaa ecua vuonna 1997 ja (arviolta) 39 miljoonaa ecua vuonna 1998.