KIRJALLINEN KYSYMYS E-3357/01

esittäjä(t): Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle

(5. joulukuuta 2001)

Aihe: Afganistan ja Euroopan unionin humanitaarinen apu

Jatkona neuvostolle esittämääni kysymykseen Afganistanin maanviljelijöiden oopiumin viljelyn ja hallussapidon torjumisesta (johon antamassaan vastauksessa (H-0856/01(1)) neuvosto kehottaa muun muassa kääntymään komission puoleen), haluaisin ensiksikin tietoja komission (ECHO:n) tekemistä aloitteista välittömän humanitaarisen avun käyttämisestä kiireellisten tarpeiden (25 miljoonaa euroa) kattamiseksi sekä toiseksi tietoja Afganistanille jo myönnettyjen yhteensä 320 miljoonan euron hyödyntämisestä keskipitkällä aikavälillä.

Aikooko komissio osana tätä humanitaarista apua sekä kehitys- ja jälleenrakennussuunnitelmaa tukea politiikkaa, jonka tarkoituksena on estää maanviljelijöitä palaamasta oopiumin viljelyn pariin ja myymästä heillä vielä olevia varastoja, ja jos aikoo, millä tavoin?

(1) Kirjallinen vastaus 14. marraskuuta 2001.

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(5. maaliskuuta 2002)

Komissio on humanitaarisen avun toimistonsa (ECHO) välityksellä Yhdysvaltojen jälkeen suurin humanitaarisen avun antaja Afganistanissa 150 miljoonaa euroa vuodesta 1993. Tähän määrään on lisättävä komission muiden yksiköiden eli kehitysyhteistyön pääosaston (DEV)/Europe Aid -yhteistyötoimiston (AIDCO) ja ulkosuhteiden pääosaston (RELEX) avustukset elintarvikeavun ja afgaanipakolaisille annettavan avun muodossa. Vuodesta 1991 unioni on myöntänyt afgaaniväestölle apua yli 430 miljoonan euron arvosta.

Vuonna 2001 ECHO käytti 54,7 miljoonaa euroa. Kun lasketaan yhteen elintarvikeapu (28 miljoonaa euroa), apu naapurimaihin siirtyneille ihmisille (22,5 miljoonaa euroa) ja apu miinanraivaukseen (noin 10 miljoonaa euroa), komission hallinnoiman afgaaniväestölle suunnatun avun kokonaismäärä vuonna 2001 oli 116 miljoonaa euroa. Jos siihen lisätään jäsenvaltioiden antama apu, unionin avun kokonaismääräksi tulee yli 320 miljoonaa euroa vuonna 2001.

Komission (ECHOn kautta) Afganistanille ennen 11. syyskuuta 2001 myöntämä apu oli 23,4 miljoonaa euroa ja koski lähinnä kahta vaikeassa asemassa olevaa väestöryhmää:

- kuivuuden tai taistelujen vuoksi siirtymään joutunutta väestöä, osana vesihuolto- ja vedenpuhdistusohjelmia, perustarvikkeiden jakamista sekä lääkintään ja ravitsemukseen liittyviä ohjelmia,

- kuivuudesta kärsivää paikallaan pysynyttä väestöä, jakamalla elintarvikkeita.

Syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumat hidastivat hankkeiden toteutusta ulkomaalaisten asiantuntijoiden lähdettyä maasta, mutta paikallisten afgaanityöntekijöiden pätevyyden ja omistautumisen ansiosta ne eivät keskeytyneet kokonaan (lukuun ottamatta miinanraivaushankkeita).

Budjettivallan käyttäjä hyväksyi 25 miljoonan euron lisärahoituksen hätäapua varten yhteisön talousarvioon tehdystä varauksesta 15. lokakuuta 2001. Määrärahoja on käytetty asteittain sen mukaan, miten käytännön tarpeet sekä avun toimittamismahdollisuudet ja turvallisuustilanne ovat kehittyneet.

Ensimmäinen 1,5 miljoonan euron rahoituserä myönnettiin Punaisen Ristin kansainväliselle komitealle länsiliittoutuman ensimmäisten sotilaallisten iskujen jälkeen, jotta järjestö saattoi vahvistaa lääkinnällisiä rakenteitaan koko maan alueella.

Toinen 15 miljoonan euron rahoituserä käytettiin osittain siirtymään joutuneille väestöryhmille (1 miljoona henkeä) suunnattujen avustusohjelmien jatkamiseen sekä elintarviketoimituksiin paikalleen jääneelle väestölle.

Kolmannen, 8,5 miljoonan euron arvoisen rahoituspäätöksen avulla ECHO on voinut mukautua uusiin tarpeisiin viimeisimpien sotatapahtumien myötä. Talebanien vetäydyttyä suurimmasta osasta maata on voitu käynnistää miinanraivausohjelmia ja koulutusta sotilasliittoutuman asettamien uusien räjähteiden (rypälepommien) havaitsemiseksi, avustaa konfliktien vuoksi siirtymään joutuneiden ihmisten paluuta kotipaikalleen sekä avustaa maan eteläosaa, jota on pommitettu raskaasti.

Muiden avustusvälineiden osalta komissio on tietoinen maanviljelijöiden vaikeuksista talebanien kiellettyä oopiumiunikon viljelyn (noin 400 000 ihmisen arvioidaan siirtyneen tästä syystä) ja on päättänyt osana budjettikohtaan B7-302(1) liittyvien toimiensa ohjelmasuunnittelua rahoittaa vaihtoehtoisia viljelmiä ja vaihtoehtoisten tulonlähteiden etsimistä niillä alueilla, jotka kärsivät eniten unikon viljelyn kieltämisestä.

Syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumien jälkeen suunnitelmia on muutettu, jotta otettaisiin huomioon a) oopiumiunikon viljelyn mahdollinen alkaminen uudelleen ja b) jälleenrakennusvaiheeseen liittyvät kansainvälisen yhteisön toimet. Oopiumin laittomaan tuotantoon ja huumausaineiden käyttöön liittyviin ongelmiin puuttuminen on yksi keskeisistä monialaisista kysymyksistä. Siihen liittyviä toimia toteutetaan varmasti maan jälleenrakentamiseen ja kunnostamiseen tarkoitetulla 187 miljoonan euron määrärahalla (johon ei sisälly humanitaarinen apu), jonka komissio aikoo ottaa käyttöön vuonna 2002, ja tulevaisuudessa kaikkien jälleenrakennustoimien yhteydessä.

On todellakin täysin mahdollista, että oopiumin tuotanto voi alkaa uudelleen keskushallinnon valvonnan puuttumisen ja maan useimpien alueiden turvallisuusongelmien vuoksi. Unionin avun ja viranomaisten tuen turvin olisi haettava vaihtoehtoja kehittämällä korvaavia viljelykasveja koskevia ohjelmia ja muita maatalouden tulonlähteitä.

Kansainvälisiin ohjelmiin voitaisiin sisällyttää ehdollisuutta koskeva lauseke, jotta avustustoimista hyötyvät alueelliset viranomaiset ja paikallisyhteisöt velvoitettaisiin sitoutumaan kirjallisesti oopiumiunikon viljelyn vähentämiseen alueellaan tai siitä kokonaan luopumiseen.

Olemassa olevien varastojen osalta on erotettava siemenvarastot huumausainevarastoista.

Siemenvarastoja ja oopiumiunikon viljelyä koskevan ongelman hoitamiseksi komissio kaavailee rahoittavansa viljelyalueiden valvontaohjelmaa.

Huumausainevarastojen osalta on syytä ottaa huomioon, että kyse on nykyisin lähinnä heroiinista eikä oopiumista ja että ne varastot, joita ei tähän mennessä ole saatu arvioitua tai paikannettua, ovat todennäköisesti rikollisjoukkojen tai -järjestöjen hallussa. Tässä asiassa on siis toimittava hyvin eri tavalla kuin oopiumiunikon viljelijöiden kanssa. On pyrittävä löytämään ne varastot, jotka on voitu kuljettaa Afganistanin ulkopuolelle, ja pyrittävä tuhoamaan ne. Lisäksi on vahvistettava valmiuksia torjua laitonta huumekauppaa alueellisella tasolla.

Tätä varten komissio on rahoittanut äskettäin (400 000 eurolla) toimea, jolla pyritään vahvistamaan huumausaineiden torjunnasta vastaavan Tadikistanin keskusviraston valmiuksia, ja se jatkaa toimiaan heroiinin kuljetusreitin varrella toteuttamalla uusia hankkeita Keski-Aasiassa, Iranissa ja Kaukasiassa.

(1) B7-302, Apu Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaiden siirtymään joutuneelle väestölle. Apuun Afganistanissa toteutettaville toimille on varattu vuosiksi 20012004 noin 90 miljoonaa euroa.