FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/839

(2004/C 78 E/0893)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3640/03

esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) ja Johannes Swoboda (PSE) komissiolle

(9. joulukuuta 2003)

Aihe: Jäsenvaltioiden välisten suorien junayhteyksien lopettaminen

Itävallassa, Sveitsissä ja Saksassa otetaan 14. joulukuuta 2003 käyttöön uudet juna-aikataulut. Uusissa aikatauluissa ei ole enää seuraavia suoria yöjunavuoroja: Wien—Bryssel (EN 324 Donau—Walzer), Bryssel—Wien (EN 325 Donau—Walzer), Bryssel—Chur (D 499) ja Chur—Bryssel (D 499). Jo joulukuussa 2002 lopetettiin Wienin ja Amsterdamin välinen yöjunayhteys kumpaankin suuntaan. Yhteydet lopetettiin (lopetetaan), vaikka junissa oli (on) riittävästi matkustajia ja vaikka yhteydet ovat tärkeitä Itävallan matkailukeskusten kannalta joulu- ja kesälomien aikaan. Itävallan rautatieyhtiö (Österreichische Bundesbahn, ÖBB) yritti säilyttää Brysselin ja Amsterdamin junayhteydet, mutta Belgian, Saksan ja Alankomaiden rautatieyhtiöt olivat eri syistä näiden yhteyksien säilyttämistä vastaan, ja ÖBB ei voi yksin hoitaa kyseisiä yhteyksiä riittämättömien resurssien vuoksi.

Voiko komissio ilmoittaa, kuinka monta suoraa junayhteyttä on lopetettu jäsenvaltioiden pääkaupunkien ja unionin rajavaltioiden pääkaupunkien välillä viiden viime vuoden aikana?

Mihin toimiin komissio ryhtyy jäsenvaltioiden välisen henkilöliikenteen tukemiseksi etenkin Euroopan laajuisia verkkoja koskevan yhteisöaloitteen pohjalta? Mihin ennakkojärjestelyihin komissio ryhtyy, jotta tilanne ei heikkenisi matkustajien kannalta markkinoiden vapautuessa yhteisössä? Kuinka paljon Euroopan laajuisiin verkkoihin (TEN) tarkoitettuja varoja on käytetty jäsenvaltioissa viiden viime vuoden aikana? Mitä seurauksia aiheutuu toteuttamattomista junahankkeista junamatkustajille?

Voiko asiasta vastaava komission jäsen ilmoittaa, miten jäsenvaltioiden välinen tavara- ja henkilöliikenne on kehittynyt rauta- ja maateillä vuodesta 1995 lähtien ja miten liikenteen arvioidaan kehittyvän kymmenen seuraavan vuoden aikana? Miten kauttakulkuliikenne on muuttunut Itävallassa vuodesta 1995 lähtien? Miten komissio arvioi Itävallan kauttakulkuliikenteen muuttuvan kymmenen seuraavan vuoden aikana?

Olisiko jäsenvaltioiden välisen tavara- ja henkilöliikenteen painopisteen (erityisesti Itävallan kannalta) oltava komission jäsenen mukaan tulevina vuosina rautatie- vaiko maantieliikenteessä? Miten tämä vaikuttaa julkisen liikenteen käyttömahdollisuuksiin unionin eri alueille matkustettaessa? Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tavoitteidensa saavuttamiseksi ja mihin se aikoo vielä ryhtyä?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(6. helmikuuta 2004)

Komissio on tietoinen kansallisten rautatieyhtiöiden yhteistyössä hoitamien lukuisten kansainvälisten junayhteyksien lopettamisesta. Asianomaisilta yhtiöiltä saatujen tietojen mukaan kyseiset yhteydet ovat usein voimakkaasti alijäämäisiä, eikä niille myöskään myönnetä julkisille palveluille tarkoitettuja tukia. Näiden syiden vuoksi yhteyksien lopettaminen on yhtiöiden mielestä järkevää kurinalaisen taloudenhoidon varmistamiseksi.

Yhteistyöjärjestelyjen kankeus sekä useiden yhteistyöhön osallistuvien yhtiöiden kaupallisten etujen puuttuminen ovat myös syynä kyseisten junayhteyksien heikkoon kehitykseen.

Komission mielestä tämän markkinasegmentin vapauttaminen olisi sille eduksi. Tällä tavoin toimintatapaa kehitettäisiin aikaisempaa kaupallisemmaksi, ja samalla voitaisiin tarjota yhdelle yhtiölle mahdollisuus vastata alusta loppuun koko yhteydestä.

Ensimmäinen rautatiepaketti pantiin täytäntöön vuonna 2003. Sen tarjoamat uudet oikeudelliset puitteet varmasti helpottavat kansainvälisten yritysryhmittymien sekä myöhemmin kaikkien muiden kiinnostuneiden rautatieyhtiöiden mahdollisuuksia toteuttaa tämäntyyppistä toimintaa kyseisten palvelujen vapautuessa kokonaan parlamentin toiveiden mukaisesti. Joulukuussa 2003 perustettiin RailNetEurope, jossa ovat mukana kaikki infrastruktuureista vastaavat hallinnot. Järjestelmällä edistetään kansainvälisten reittien perustamista. Näitä reittejä voisivat käyttää yhtiöt, jotka haluavat käynnistää kansainvälisiä yhteyksiä entistä dynaamisemman kaupallisen perustan pohjalta. Kaupallisen perustan dynaamisuus on välttämätöntä, jotta yhtiöt voisivat vastata Euroopassa nopeasti kehittyvien edullisten lentoyhteyksien ja säännöllisten linja-autopalvelujen synnyttämään voimakkaaseen kilpailuun.

Komissio on täysin tietoinen rautatiealan haasteista liikennejärjestelmässä. Tästä syystä se on jo ryhtynyt luomaan kattavaa eurooppalaista sääntelyjärjestelmää parlamentin jo hyvin tuntemien ensimmäisen ja toisen rautatiepaketin sekä komission pian antaman kolmannen paketin myötä. Tarkoituksena on elvyttää rautatiealaa ja antaa sille mahdollisuus tarjota Euroopassa luotettavia ja hyvälaatuisia palveluja. Tämä on ainut edellytys alan menestymiselle muiden, jatkuvasti kehittyvien liikennemuotojen rinnalla. Komissio toivoo saavansa parlamentin vankan tuen tässä pitkäaikaisessa työssä, joka tulee muuttamaan voimakkaasti rautatiealan toimintaa.

Pyydetyt liikennettä ja investointeja koskevat tiedot komissio toimittaa suoraan parlamentin jäsenille sekä parlamentin sihteeristöön