FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/200

(2004/C 88 E/0207)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0666/04

esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle

(9. maaliskuuta 2004)

Aihe: Ympäristölainsäädännön rikkominen

Thessalian alueen metsäosaston päätöksellä 1070/13.5.2002 on hyväksytty louhoksen perustaminen epäorgaanisten ainesten louhimista ja käsittelyä varten Agian kunnan Potamian hallinnollisen jaoksen Ksera-nimisellä paikalla, 30,615 hehtaarin kokoisella laitumella.

Kun otetaan huomioon, että

— kyseinen alue on määritelty suojelualueeksi liittämällä se Natura 2000 -verkkoon,

— alueellisen kehityksen ministeriö on antanut Larisan teollisuusosastolle osoittamassaan asiakirjassa (A.P.D10/B/F6.12.Gen/6422, 9.5.2000) lausunnon, jonka mukaan lain nro 2115/93 4 artiklassa kielletään määrittelemästä louhokseksi aluetta, joka sijaitsee 2 kilometrin säteellä arkeologiseksi alueeksi tai suojelualueeksi määritellystä alueesta; näin ollen Natura 2000 -verkon sisällä sijaitsevaa aluetta ei voida määritellä louhosalueeksi,

— kaivannaisteollisuus tuottaa hyvin suuren määrän jätteitä, joilla on muun muassa pinta- ja pohjavesien laatuun, fyysiseen vakauteen, tomuun ja eroosioon sekä maanpäällisten ja vedenalaisten elinympäristöjen laatuun kohdistuvia ympäristövaikutuksia,

— louhoksen sijoittaminen hyvin pienelle etäisyydelle asutuksesta tulee aiheuttamaan maataloustuloihin liittyviä ongelmia, koska sillä on vaikutuksia alueen aitauksiin ja omenaviljelmiin,

— Larisan kaupungin, Agian ja Larisan läänin rannikon yhdistävällä pääväylällä syntyy liikenneongelmia, kun nytkin vilkkaasti liikennöidyille teille tulee epäorgaanisia aineksia kuljettavia raskaita ajoneuvoja, erityisesti kesäkuukausina, jolloin liikenne on entuudestaan ongelmallista,

mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä lopettaakseen tällaisen toiminnan kehittämisen, joka on vastoin sekä yhteisön että Kreikan ympäristölainsäädäntöä?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(22. huhtikuuta 2004)

Komissiolla ei ole toimivaltaa ottaa kantaa Kreikan lainsäädännön säännösten mahdollisiin rikkomisiin tai jonkun hankkeen rakentamisen aiheellisuuteen. Kreikan viranomaisten on kuitenkin noudatettava velvoitteita, jotka johtuvat tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettuun neuvoston direktiivistä 85/337/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/ll/EY (2), sekä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettuun neuvoston direktiiviin 92/43/ETY (3).

Toisaalta direktiivin 85/337/ETY mukaan niistä hankkeista, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, on ennen luvan myöntämistä tehtävä lupahakemus ja ympäristövaikutusten arviointi. Kyseiset hankkeet määritellään 4 artiklassa, joka viittaa direktiivin liitteisiin I ja II. Etenkin louhoksille, joiden pinta-ala on yli 25 hehtaaria (direktiivin liite I.19) on tehtävä lupahakemus ja ympäristövaikutusten arviointi. Lisäksi Kreikan lainsäädännössä, jolla direktiivi on saatettu osaksi Kreikan lainsäädäntöä edellytetään, että näin tehdään niille louhoksille, joiden pinta-ala on pienempi kuin 25 hehtaaria (liite II.2.a).

Toisaalta saatujen tietojen mukaan näyttää siltä, että kiistanalainen louhos sijaitsee yhteisön tärkeänä pitämän Karia—Mavrovouni—Kefalovryso Velestinou—Neochori-alueen (koodi GR1420004) rajoilla. Kreikan viranomaiset ovat nimenneet alueen direktiivin 92/43/ETY perusteella, jotta se otettaisiin Natura 2000 -verkostoon. Näin ollen asiassa voidaan soveltaa direktiivin 92/43/ETY säännöksiä ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohtaa.

Ympäristövaikutusten arvioinnissa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten eli ympäristöministeriön eikä Thessalian alueen täytyy tehdä hankkeesta ympäristöehtojen hyväksymistä koskeva päätös. Tässä päätöksessä, joka tehdään ympäristövaikutusten arvioinnin perusteella ja kansalaisten kuulemisen jälkeen, on tarkoitus määritellä hankkeen laajuus, arvioida huomattavat kielteiset vaikutukset, jotka hankkeella mahdollisesti on ympäristöön ja määritellä toimenpiteet, joilla noita vaikuksia vältetään ja vähennetään. Lisäksi koska hanke näyttää voivan vaikuttaa huomattavasti yhteisön tärkeänä pitämään alueeseen, myös ympäristövaikutukset huomioon ottavassa päätöksessä on tehtävä asianmukainen arvio hankkeen vaikutuksista alueeseen sen suojelutavoitteiden mukaisesti.

Saatujen tietojen perusteella komissio ei näe yllä mainittujen direktiivien rikkomista. Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä ilmoittamaan sille, mikäli hänellä on asiasta lisätietoja, joista mahdollisesti käy ilmi, että kyseinen hanke ei ole joiltakin osin yhteisön ympäristölainsäädännön mukainen.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985.

(2) EYVL L 73, 14.3.1997.

(3) EYVL L 206, 22.7.1992.