ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/239

(2004/C 65 E/255)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2883/03

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(22. syyskuuta 2003)

Aihe: Kanaalin lauttojen väitetty hintakartelli

Englannin kanaalin ylittävillä lautoilla voi matkustaa edullisesti, jos paluumatka tapahtuu samana päivänä. Lauttayhtiöiden lippujen hinnat ovat kuitenkin paljon — joskus jopa satoja puntia — korkeammat, jos matkustaja haluaa viipyä perillä pitempään. Koska kyse on aivan samasta palvelusta, vaikuttaa siltä, että päivämatkalaisia tuetaan pitkään viipyvien matkustajien kustannuksella. Lisäksi käytäntö näyttäisi olevan voimassa kaikissa yhtiöissä, mikä puolestaan viittaisi laittomaan hintakartelliin. Yhtyykö komissio tähän näkemykseen, ja onko komissio pyytänyt kaikkia kanaalin lauttayhtiöitä selvittämään hinnoittelupolitiikkaansa?

Lisäksi on olemassa näyttöä, että halvan meno-paluulipun luottokortilla ostaneilta matkustajilta, jotka jättävät jostakin syystä paluulippunsa käyttämättä, peritään huomattavan suuri lisämaksu, joka vastaa koko pitempään viipyviltä perittävän matkan hintaa. Myös lentoyhtiöiden tiedetään veloittavan Euroopasta lähtevien tai tulevien lentojen matkustajilta korkeampia hintoja menomatkoista kuin meno-paluumatkoista, ja pelkän menolipun käyttäviltä matkustajilta peritään suuria lisämaksuja.

Katsooko komissio, että tällainen hinnoittelujärjestelmä on oikeutettu ja Euroopan kilpailulainsäädännön mukainen?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(20. lokakuuta 2003)

EU:n alueen kuljetuspalveluyritykset voivat periaatteessa määrätä vapaasti omat hintansa, mikä yleensä tarkoittaa sitä, että ne voivat määrätä eri hinnat asiakkaille, jotka haluavat erityyppisiä palveluja. Kuljetuspalvelut voidaan erotella erilaisten objektiivisten tekijöiden mukaan, joiden kohderyhmänä on eri asiakkaiden erityistarpeet. Komissio ei voi varsinaisesti vastustaa hinnoittelujärjestelmää, jossa päivälippuja, joiden tarkoitus on luoda uutta kysyntää ja jotka on tarkoitettu lyhyellä varoitusajalla ostavalle kohderyhmälle, myydään eri ehdoilla ja eri hinnoilla kuin normaalihintaisia meno-paluupalveluja.

EU:n kilpailulainsäädäntöä kuitenkin rikottaisiin, jos kaksi tai useampi yritys sopisi rajoittavansa yhdessä halpojen lippujen myyntiä. Myös tietyt määräävässä asemassa olevien yritysten hintarajoitukset voisivat rikkoa EU:n kilpailulainsäädäntöä. Nämä säännöt koskevat sekä meri- että ilmaliikenttä.

Arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemien Englannin kanaalin hinnoittelukäytäntöjen yhteydessä olisi tärkeää ottaa huomioon, että komissio on hiljattain tehnyt tarkastuksia joidenkin Englannin kanaalin kuljetuspalveluyritysten tiloihin (1). Näillä tarkastuksilla haluttiin varmistaa, sopivatko kyseiset yritykset muun muassa Englannin kanaalin kuljetuspalveluiden hinnoista ja kauppaehdoista. Komission tutkimus sisältää perusteellisen selonteon arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemista hinnoittelukäytännöistä. Komission kanta ilmoitetaan, kun tutkimus on valmis.

(1) MEMO/03/168, 3. syyskuuta 2003; tiedottajan lausunto Englannin kanaalin kuljetuspalveluiden tarkastuksista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/130

(2004/C 65 E/145)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2312/03

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(8. heinäkuuta 2003)

Aihe: Azorien maitokiintiö

25. ja 26. kesäkuuta 2003 pidetty maatalousneuvosto pääsi poliittiseen sopimukseen YMP:n uudistuksesta. Tässä sopimuksessa kysymys Azorien maitokiintiöstä ratkaistiin myöntämällä 73 000 tonnin poikkeus markkinointivuonna 2003/2004, 61 500 tonnia markkinointivuonna 2004/2005 ja markkinointivuodesta 2005/2006 alkaen ylimääräinen 50 000 tonnin viitemäärä. Ratkaisu on täysin riittämätön Azorien maitoalan tarpeisiin nähden ja ottaen huomioon Portugalin pyyntö kiintiön nostamisesta 100 000 tonnilla samaan aikaan kun esimerkiksi Kreikka sai 120 000 tonnia lisää.

Kirjallisissa kysymyksissäni E-2538/99 (1) ja E-3573/02 (2) tiedustelin komissiolta sen kantaa Azorien maitoalan erityistilanteeseen ja sen asemaan syrjäisimpänä alueena. Maitoala on Azoreille strategisen tärkeä sekä nousu- että laskukausien aikana. Se edustaa 80 prosenttia alueen maatalouden bruttotuotannosta, 25 prosenttia koko maan maidontuotannosta ja 13 prosenttia maidontuottajista, yhteensä noin 5 000 tuottajaa. Komissio itsekin myönsi Portugalin maatalouden tilasta tekemässään kertomuksessa (3), että maitoala on Azoreille erityisen tärkeä, ja että maidontuotannon kehittämisongelmat alueella vaativat erityishuomiota ja ne on ratkaistava tarkoituksenmukaisilla toimenpiteillä.

Miten komissio suhtautuu neuvoston tässä asiassa tekemiin päätöksiin alueen maitoalan tarpeiden ja Portugalin maatalouden erityisluonnetta koskevan omankertomuksensa valossa? Mihin kertomuksen mukaisiin toimiin se aikoo ryhtyä tämän Azoreille tärkeän ongelman ratkaisemiseksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(1. elokuuta 2003)

Arvoisa parlamentin jäsen viittaa neuvostossa 26. kesäkuuta 2003 saavutettuun poliittiseen sopimukseen, joka johti Azorien maitokiintiön nostamiseen 50 000 tonnilla markkinointivuodesta 2005/2006 alkaen. Neuvosto päätti myös jatkaa maitoalan rakenneuudistusta varten vuonna 2001 myönnetyn lisämaksua koskevan vapautuksen voimassaoloa. Vapautus koskee 73 000 tonnia vuonna 2003/2004 ja 61 500 tonnia vuonna 2004/2005.

Ottamatta kantaa neuvostossa saavutettuun poliittiseen sopimukseen komissio arvioi, että lopputulos vastaa merkittävällä tavalla Portugalin pyyntöihin siitä, että Azorien erityisluonne syrjäisimpänä alueena otetaan huomioon.

Komissio muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että taatut määrät jaetaan erikseen kullekin jäsenvaltiolle.

Komissio harkitsee edelleen yhdessä Portugalin viranomaisten kanssa asianmukaisten ehdotusten esittämistä, joita Eurooppa-neuvoston Thessalonikin kokoukselle (19. ja 20. kesäkuuta 2003) annetussa kertomuksessa Portugalin maatalouden tilanteesta suunnitellaan.

(1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 19.

(2) Katso sivu 17.

(3) KOM(2003) 359, 19.6.2003.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/244

(2004/C 65 E/260)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2912/03

esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle

(2. lokakuuta 2003)

Aihe: Euroopan unionin koheesiopolitiikka

Koheesiopolitiikka on ollut jo vuosia unionin politiikkojen olennainen osa. Koheesiopolitiikan tärkeimmät solidaarisuusvälineet ovat neljä rakennerahastoa (EAKR, ESR, KOR ja EMOTR), koheesiorahasto ja yhteisöaloitteet (Interreg III, Urban II, Leader+ ja Equal).

Yhteisöaloite Interreg III on ulottuvuudeltaan eurooppalainen siinä mielessä, että sillä lievitetään vaikutuksia, joita valtioiden rajoilla on ollut vuosisatojen ajan mantereellamme. Se on Euroopan aluekehitysrahaston aloite Euroopan unionin alueiden välisen yhteistyön hyväksi. Interregin uuden vaiheen tavoitteena on lisätä Euroopan unionin taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta rajat ylittävän ja alueiden välisen yhteistyön ja alueen tasapainoisen kehityksen tukemisella. Unioni laati nämä neljä erityisohjelmaa (yhteisöaloitteet, joille suunnataan 5,35 prosenttia rakennerahastojen määrärahoista) löytääkseen yhteisiä ratkaisuja ongelmiin, joita on kaikkialla Euroopassa.

Tämä eurooppalainen ulottuvuus ei ole verrattavissa koheesiotoimiin, joita toteutetaan rakenne- ja koheesiorahastojen kautta. Koheesiorahasto, joka on erityinen solidaarisuusrahasto, perustettiin 1993 vähemmän hyvinvoivien jäsenvaltioiden, Kreikan, Portugalin, Irlannin ja Espanjan, auttamiseksi. Tästä rahastosta rahoitetaan merkittäviä ympäristö- ja liikennehankkeita. Rakennerahastot keskittyvät samoin selviin prioriteettitavoitteisiin. Niiden määrärahoista 70 prosenttia on suunnattu elvyttämään kehityksestä jälkeen jääneitä alueita, joilla asuu 22 prosenttia unionin väestöstä (tavoite 1). Määrärahoista 11,5 prosenttia on tarkoitettu tukemaan taloudellista ja sosiaalista uudelleenjärjestelyä rakenteellisissa vaikeuksissa olevilla alueilla, joilla asuu 18 prosenttia Euroopan väestöstä (tavoite 2). Tavoitteella 3 pyritään koulutus- ja työllisyyspolitiikan ja -järjestelmien mukauttamiseen ja nykyaikaistamiseen, ja sille on varattu 12,3 prosenttia määrärahoista.

Onko Euroopan komissio harkinnut mahdollisuutta erottaa erillisiin ohjelmiin rakenne- ja koheesiorahastoon kuuluvat politiikat ja yhteisöaloitteisiin kuuluvat politiikat?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(31. lokakuuta 2003)

Yhteisöaloitteiden ja rakennerahastojen tavoite 1 ja 2 -ohjelmien sekä koheesiorahaston hankkeiden puitteissa toteutetut toimet suunnitellaan tällä hetkellä erikseen.

Tätä järjestelyä sovelletaan kauden 2000—2006 rahoitusnäkymien päättymiseen saakka. Komission tehtävänä on esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle seuraavaa kautta koskevat uudet rahoitusnäkymät sekä rakennerahastoja ja koheesiorahastoa koskeva uuden sukupolven tukipolitiikka. Komission on tarkoitus hyväksyä nämä ehdotukset ennen tämän vuoden loppua. Näin ollen tässä vaiheessa on vielä liian aikaista pohtia uusien politiikkojen soveltamista koskevia järjestelyjä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/180

(2004/C 65 E/196)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2583/03

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(8. elokuuta 2003)

Aihe: Eurooppa-koulujen perussääntö

Katsooko komissio, että Ison-Britannian hallituksen tekemät sopimukset Brysselin Eurooppa-koulujen brittiläisten opettajien kanssa ovat kaikkien jäsenvaltioiden allekirjoittaman Eurooppa-koulujen perussäännön 12 artiklan mukaisia?

Mikä on komission kanta Ison-Britannian työtuomioistuimen hiljattain tästä asiasta tekemiin päätöksiin?

Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus

(22. syyskuuta 2003)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Eurooppa-koulujen toimintaa säännellään erityisellä hallitustenvälisellä yleissopimuksella, ”Eurooppa-koulujen perussäännöstä tehdyllä yleissopimuksella”, jonka tarkistettu versio tuli voimaan 1. lokakuuta 2002. Koulujen työsopimussuhteiseen opetushenkilöstöön sovelletaan ”Eurooppa-koulujen työsopimussuhteista henkilöstöä koskevaa säännöstöä”, joka tuli voimaan 1. syyskuuta 2000, mutta tämä henkilöstö pysyy työsopimussuhteesta päättävän jäsenvaltion viranomaisten palveluksessa.

Eurooppa-koulujen perussäännöstä tehdyn yleissopimuksen 12 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaan viranhaltija säilyttää kansallisissa säännöissä taatut oikeudet uralla etenemiseen ja eläkkeeseen, ja säännöstön 49 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan ”vastaavat kansalliset viranomaiset maksavat viranhaltijalle kansallisen palkan ja ilmoittavat rehtorille maksetut summat eritellen laskennallisista syistä maksun eri osatekijät------”.

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Yhdistynyt kuningaskunta maksaa Englannissa ja Walesissa työskenteleville opettajille erityistä vähimmäistason ylittävää alkupalkkaa (”threshold”). Yhdistyneen kuningaskunnan koulutus- ja ammattitaitoviraston (British Department for Education and Skills, DFES) näkemyksen mukaan kyseessä on palvelukseenottoa ja palveluksessa pitämistä koskeva toimenpide, jota ei sovelleta Eurooppa-koulujen työsopimussuhteisiin opettajiin. Yhdistyneen kuningaskunnan Employment Appeal Tribunal (EAT/0884/02) antoi äskettäin tekemässään päätöksessä tulkinnan Eurooppa-koulujen tiettyjen brittiläisten opettajien ja heidän työnantajansa DFES:n välisistä työsopimuksista. Se katsoi, että kyseisen työsopimuksen mukaan Eurooppa-kouluun nimitetyt opettajat menettävät tietyt oikeudet siirtyä vuosittain ylempään palkkaluokkaan. Employment Appeal Tribunalia ei kuitenkaan pyydetty tarkastelemaan sitä, olivatko työsopimukset näin tulkittuina Eurooppa-koulujen perussäännöistä tehdyn yleissopimuksen edellä esitetyn 12 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisia.

Komissio on pyytänyt oikeudellista yksikköään tutkimaan, onko Yhdistyneen kuningaskunnan sopimus Eurooppa-koulujen perussäännöistä tehdyn yleissopimuksen 12 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukainen.

Komissio huolehtii, että asia käsitellään asianmukaisesti, ja vastaa mielellään arvoisan parlamentin jäsenen mahdollisesti esittämiin uusiin tiedusteluihin oikeudellisen selvityksen valmistuttua.
1.

Alusten satelliittiseurantajärjestelmän laajentaminen koskemaan pieniä aluksia on osa yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) uudistamista koskevaa poliittista sopimusta, johon päästiin joulukuussa 2002. Tavoitteena on parantaa YKP:n valvontaa ja täytäntöönpanoa yleisellä tasolla. Neuvosto päätti alusta alkaen olla soveltamatta satelliittiseurantaa kalastustyypeittäin. Yleinen näkemys on, että kalastusalan on helpompi hyväksyä tämäntyyppinen seuranta, jos sitä sovelletaan samoin ehdoin kaikkiin kalastusaluksiin pituuden perusteella, koska pituuteen perustuva kriteeri on helposti määriteltävissä ja avoin. Tämä puolestaan on merkittävä, koko yhteisön kattavien ja tasapuolisten kalastusteollisuuden toimintaedellytysten luomista puoltava tekijä. Lähestymistapa on yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevan komission tiedonannon (nk. road map) kanssa. Siinä komissio ilmoitti kumoavansa olemassa olevat poikkeukset ja laajentavansa alusten seurantajärjestelmän koskemaan kaikkia yli kymmenen metriä pitkiä kalastusaluksia. Kalastajille aiheutuvan taloudellisen rasitteen lievittämiseksi jäsenvaltiot voivat hakea satelliittiseuranta-laitteisiin yhteisön rahoitusta. Seurantajärjestelmään jo nyt kuuluville aluksille yhteisön rahoitusta on myönnetty suhteessa laitteiden hankinnasta aiheutuneisiin kustannuksiin. Alle 24 metrin pituisille aluksille yhteisö myöntää budjetin sallimissa rajoissa rahoitusta samoin ehdoin kuin aiemmin isoille aluksille.
4.

Yhteisön Kreikkaa ohjelmakaudella 2000—2006 koskevan tukikehyksen mukaan Kreikan viranomaiset valitsevat yhteisön ohjelmiin sisällytettäviksi ja Euroopan rakennerahastoista osarahoitettaviksi ehdotettavat hankkeet yhteisön Kreikkaa koskevaan tukikehykseen ja yksittäisiin toimenpideohjelmiin sisältyvien menettelyjen mukaisesti (joista on sovittu jäsenvaltion kanssa ja jotka komissio on hyväksynyt) sekä ohjelman täydennysasiakirjaan sisältyvien menettelyjen ja hankkeiden valintakriteerien mukaisesti (jotka vain jäsenvaltio itse on hyväksynyt).
3.

Uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27. tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 (2) mukaan geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävät tai tällaisista organismeista koostuvat elintarvikkeet taikka geneettisesti muunnetuista organismeista valmistetut, mutta niitä sisältämättömät elintarvikkeet on hyväksytettävä ennen yhteisön markkinoille saattamista. Yksi keskeisimmistä hyväksymiskriteereistä on, ettei asianomainen elintarvike aiheuta vaaraa kuluttajalle. Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi geneettisesti muunnetuista elintarvikkeista ja rehuista (3) on parhaillaan parlamentin toisessa käsittelyssä. Asetusehdotuksen yhtenä tavoitteena on tehdä nykyisestä, asetuksessa (EY) N:o 258/97 säädetystä hyväksymismenettelystä entistä tehokkaampi ja avoimempi. Hyväksymiskriteeri, jonka mukaan geneettisesti muunnettu elintarvike ei saa aiheuttaa vaaraa ihmisten terveydelle, pysyy entisellään.
1.

Mihin toimiin Euroopan unioni on myöntänyt Rheinland-Pfalzin osavaltiolle tukea tammikuun 1997 ja joulukuun 2002 välisenä aikana? Kuinka paljon tukea on myönnetty: a) Euroopan sosiaalirahastosta b) tutkimuksen viidennestä puiteohjelmasta c) Euroopan aluekehitysrahastosta d) Euroopan unionin ympäristö- ja energia-alan ohjelmista e) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta — ohjausosastosta ja tukiosastosta f) muista Euroopan unionin ohjelmista?
—

sitoutuminen edistämään riittävällä tavalla hyvän maatalouskäytännön mukaisen nitraattisäännöstön sitovien toimenpiteiden määrittelyä ja täytäntöönpanoa ja/tai toimintaohjelmaa ja muuttamaan ja/tai täydentämään yleistä tavanomaista hyvää maatalouskäytäntöä, joka on määritelty Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23. heinäkuuta 1999 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1750/1999 (4).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/78

(2004/C 65 E/087)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1405/03

esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle

(23. huhtikuuta 2003)

Aihe: Komission henkilöstöpolitiikka

Komission Wienissä toimiva edustusto herätti huomiota työhönottomenettelyillään noin kaksi vuotta sitten, kun henkilöstöä palkattiin erilaisiin tehtäviin sopimusperiaatteella ja ilman Brysselissä sijaitsevan komission tietoa. Komission tekemissä tarkastuksissa näiden työntekijöiden oli painuttava ”maan alle” eli heidät määrättiin noina päivinä jatkamaan työskentelyään edustuston sijasta kotona. Itävallan työ- ja sosiaaliasioita käsittelevä tuomioistuin (Arbeits- und Sozialgericht) on sittemmin jo tuominnut komission eräässä asiassa, ja Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) on käynnistänyt tutkimukset.

Komission Wienin edustuston entinen apulaispäällikkö, Hatto Käfer, aloitti äskettäin työt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lehdistötiedottajana, ja samalla hänet ylennettiin A5-virasta A3-virkaan. Hatto Käfer oli komission tarkastaessa edustustoa se henkilö, joka määräsi kirjallisesti kaikki sopimussuhteessa olevat työntekijät jäämään kotiin, jatkamaan työskentelyä siellä ja olemaan ilmestymättä komission edustustoon.

Alberto Hasson, joka aikoinaan vastasi jäsenvaltioissa toimivista edustustoista, on nyt lehdistö- ja viestintäpääosaston voimavarat -linjan virkaa toimittavana johtajana, ja hänet on tarkoitus ennen pitkää vakinaistaa kyseiseen johtajan virkaan. Alberto Hasson oli yksi henkilöistä, jotka olivat päävastuussa komission Wienin edustustosta, ja hän on muun muassa vastuussa myös edustuston työpaikkaneuvoston jäsenen välittömästä erottamisesta.

Onko komission menettelytapojen mukaista ylentää virkamiehiä, joiden toimia parhaillaan tutkitaan?

Jos on, missä kaikissa tapauksissa komissio on näin menetellyt?

Jos ei ole, miten komissio aikoo reagoida tällaisiin tapauksiin?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(15. heinäkuuta 2003)

Kysymyksessä mainitaan nimeltä komission virkamiehiä ja esitetään heitä vastaan tiettyjä väitteitä, mikä loukkaa heidän mainettaan sekä syyttömyysolettaman periaatetta, joka suojelee kaikkia yksilöitä, ja saattaa lisäksi aiheuttaa vahinkoa asianomaisten virkamiesten hallinnolliselle ja oikeudelliselle asemalle.

Komissio haluaa esittää seuraavat oikaisut eräisiin arvoisan parlamentin jäsenen esille tuomiin seikkoihin:

— Lehdistö- ja viestintäpääosaston (PO PRESS) johtajan työhönottomenettely on edelleen käynnissä.

— Toinen kysymyksessä mainittu virkamies vastasi lehdistö- ja viestintäpääosaston henkilöstö- ja hallintoasioista (komission päätoimipaikka ja edustustot) eikä varsinaisesti jäsenvaltioissa toimivista komission edustustoista.

— Päätöksen paikallisen toimihenkilön välittömästä erottamisesta teki tarkasti voimassaolevia määräyksiä noudattaen viranomainen, jolla on valta tehdä työsopimuksia. Kyseinen paikallinen toimihenkilö ei missään tapauksessa kuulunut ”työpaikkaneuvostoon”.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/656

(2004/C 88 E/0673)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3936/03

esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle

(16. joulukuuta 2003)

Aihe: Italtrend-yhtiö

Italialainen julkisten hankintojen alalla toimiva Italtrend-yhtiö on viime aikoina ollut esillä lehdistössä.

— Mikä on Italtrend-yhtiölle annettujen urakkasopimusten kokonaisarvo vuodesta 1999 lähtien?

— Kuinka monta sopimusta komissio on tehnyt Italtrendin kanssa vuodesta 1999 lähtien?

— Mitä menettelyä noudattaen kyseiset sopimukset tarkkaan ottaen annettiin?

— Annettiinko jokin sopimuksista tarjouskilpailumenettelyä noudattaen?

— Tehtiinkö jokin sopimuksista suoraan kyseisen yhtiön kanssa?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(18. helmikuuta 2004)

Komissio on jo antanut tästä aiheesta vastauksia European voice -lehdelle sekä jäsen Borghezion kirjalliseen kysymykseen E-3586 (1), ja on syytä mainita, että Italtrendin 1. syyskuuta 1999 lähtien yhteisön ulkopuolelle suuntautuvan tuen alalla komissiolle tekemien töiden kokonaisarvo 31. joulukuuta 2003 oli 7,97 miljoonaa euroa, mikä vastaa Italtrendin kanssa tällä alalla edellä mainitusta ajankohdasta lähtien allekirjoitettujen sopimusten arvoa. Saman ajanjakson aikana allekirjoitettujen sopimusten lukumäärä on 49.

Näistä 49 sopimuksesta yhteensä 43 on palveluhankintasopimuksia, joiden arvo on vähemmän kuin 200 000 euroa ja jotka on myönnetty osana niin kutsuttua puitesopimusta. Puitesopimuksesta julkaistiin tarjouskilpailu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämän kilpailulle avoimen menettelyn jälkeen 58 yritystä pääsi jatkoon kuultaviksi alle 200 000 euron arvoisten lyhyen aikavälin palveluhankintasopimusten myöntämisen osalta.

Kuudesta muusta sopimuksesta yksi myönnettiin ehdotuspyynnön kautta, kaksi rajoitetun tarjouspyyntömenettelyn kautta Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistun hankintailmoituksen jälkeen, yksi neuvottelumenettelyn kautta ja kaksi suorien sopimusten kautta.

(1) EUVL C 84 E, 3.4.2004, s. 508.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/90

(2004/C 78 E/0088)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2196/03

esittäjä(t): Geoffrey Van Orden (PPE-DE) komissiolle

(2. heinäkuuta 2003)

Aihe: Väestönsuojelu

Millaiset ovat Euroopan komission käytettävissä olevat väestönsuojeluresurssit ja -valmiudet? Millainen organisaatio komissiolla on väestönsuojelua varten? Kuinka suuri on komission vuotuinen väestönsuojelu-budjetti ajanjaksolle 2000—2005? Miten varmistetaan, etteivät komission toimet ole päällekkäisiä Naton päämajassa toimivan Euro-Atlanttisen pelastustoiminnan koordinaatiokeskuksen toiminnan kanssa? Millaisia mekanismeja on olemassa sen varmistamiseksi, että kriisitilanteissa komission resurssitarpeet, resurssien mobilisointi ja väestönsuojelutoimet sovitetaan aukottomasti yhteen Naton toimien kanssa?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(31. heinäkuuta 2003)

Komissio on perustanut vuorokauden ympäri käytettävissä olevan, välittömästi toimintavalmiin hätäkeskuksen yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa 23. lokakuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen (2001/792/EY, Euratom) (1) seurauksena. Keskus voidaan ottaa käyttöön luonnon tai ihmisen aiheuttamissa hätätilanteissa unionissa tai sen ulkopuolella. Avunpyynnön jälkeen keskuksesta otetaan välittömästi yhteyttä vuorokauden ympäri toimiviin yhteyspisteisiin, joita sijaitsee mekanismiin osallistuvissa valtioissa (Euroopan unionin jäsenvaltioissa, Euroopan talousalueeseen kuuluvissa ETA-valtioissa ja jäsenyyttä hakeneissa valtioissa). Sen jälkeen keskuksessa yhdistetään käytettävissä olevat keinot, jotka kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet käyttöön vapaaehtoisesti, ja avustetaan niiden perille toimittamisessa.

Komission väestönsuojelubudjetti vuodeksi 2003 on 6,5 miljoonaa euroa. Budjettiin sisältyy yhteis-rahoitteisesti erilaisia toimintoja: väestönsuojelun asiantuntijoiden koulutusta, harjoituksia ja vaihtoa sekä työkokouksia ja hankkeita, joiden tavoitteena on tiedottaa yleisöä tehokkaammin tiedotushankkeiden avulla.

Parlamentti on varannut tästä budjetista 2 miljoonaa euroa tulvia ja maanjäristyksiä ennakoiville hankkeille.

Komissio pitää säännöllisesti yhteyttä kaikkiin väestönsuojelun asianmukaisiin tahoihin ja kansainvälisiin järjestöihin sekä Naton Euro-Atlanttisen pelastustoiminnan koordinaatiokeskukseen (EADRCC). Niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat antaneet väestönsuojeluresurssejaan ja -välineitään yhden tai usean koordinaatio-keskuksen käyttöön, tehtävänä on päättää, miten resursseja voitaisiin parhaiten käyttää hyödyksi missä tahansa hätätilanteessa. Tässä yhteydessä on myös syytä mainita neuvoston päätös 1999/847/EY (2) yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman perustamisesta.

(1) EYVL L 297, 15.11.2001.

(2) EYVL L 327, 21.12.1999.
—

Vuonna 2002 yksi hanke, jolle on myönnetty avustusta (1 027 euroa), sekä toinen hanke, johon Ternin kunta on osallistunut kutsuttuna ja jota varten se on saanut 1 170 euron avustuksen