ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0800/01

esittäjä(t): Klaus Hänsch (PSE) komissiolle

(19. maaliskuuta 2001)

Aihe: Kidutuksen vastainen kampanja

Amnesty International on kehottanut Euroopan unionia liittymään lokakuussa 2000 aloitettuun kidutuksen vastaiseen kampanjaan ja laatimaan vuonna 1998 hyväksyttyjen unionin politiikan kolmansia maita ja kuolemanrangaistusta koskevien suuntaviivojen mallin mukaan nyt myös EU:n politiikan laajat suuntaviivat kidutusta ja pahoinpitelyä vastaan kolmansissa maissa.

1. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tässä asiassa?

2. Miten komission mielestä pitäisi jatkossa toimia, jotta EU:n demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä koskevat tunnustetut periaatteet saisivat entistä enemmän painoarvoa maailmassa?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(2. toukokuuta 2001)

Mikään hallitus tai maa kehitystasoon tai poliittiseen järjestelmään katsomatta ei saa hyväksyä kidutusta omalla maaperällään. Kidutus on vastenmielisimpiä ja hirvittävimpiä ihmisoikeuksien loukkauksia. Euroopan unionin ehdoton velvollisuus on toimia kidutuksen vähentämiseksi kaikialla maailmassa. Perusoikeuskirjan mukaisesti tämä on selkeä tavoitteemme unionin alueella ja sen ulkopuolella.

Yleisten asioiden neuvosto hyväksyi 9. huhtikuuta 2001 EU:n politiikan suuntaviivat suhteissa kolmansiin maihin kidutukseen ja pahoinpitelyyn liittyvissä kysymyksissä. Komissio osallistui näiden suuntaviivojen muotoiluun ja piti niiden hyväksymistä myönteisenä. Suuntaviivojen hyväksyminen osoittaa selvästi, että kysessä on kuolemanrangaistusta koskevien suuntaviivojen tapaan unionin politiikan painopistealue. Ne vahvistavat niin ikään unionin toimia tällä alalla. EU ja komissio ovat hyväksyneet suuntaviivat tarkoituksenaan soveltaa niitä yhteyksissä kaikkiin kolmansiin maihin. Amnesty Internationalin mukaan yli 150 valtion edustajien on ilmoitettu syyllistyneen kidutukseen ja pahoinpitelyihin viimeisen kolmen vuoden aikana. Näistä maista 70:ssä kidutus on laajalle levinnyttä.

Yhteisö on useiden vuosien ajan myöntänyt varoja hankkeisiin, jotka tähtäävät kidutuksen ehkäisyyn ja kidutuksen uhrien kuntouttamiseen. Vuonna 2001 kuntouttamiseen käytettävät määrärahat kasvavat huomattavasti osana demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevaa eurooppalaista aloitetta (luku B7-7): kidutuksen uhrien kuntoutuskeskuksia varten on varattu 12 miljoonaa euroa (6 miljoonaa euroa unionin alueella olevia keskuksia ja 6 miljoonaa euroa sen alueen ulkopuolella olevia keskuksia varten). Kidutuksen uhrien kuntoutuskeskuksia koskevan ehdotuspyynnön määräaika päättyi 2. huhtikuuta 2001. Kidutuksen ehkäisemiseen tähtääviin toimiin on ollut mahdollista hakea rahoitusta myös ihmisoikeuksia koskevan yleisen ehdotuspyynnön perusteella, jonka määräaika päättyi 19. maaliskuuta 2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0454/01 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle. Virkistyskalastus Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0121 - 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0454/01 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle (19. helmikuuta 2001) Aihe: Virkistyskalastus Euroopan unionissa Yleiseurooppalaisella kalamiesten järjestöllä European Anglers' Alliancella (EEA) on 6 miljoonaa jäsentä 20 Euroopan maassa. Virkistyskalastuksella on huomattava sosio-ekonominen merkitys monille EU:n maaseutuyhteisöille. Voiko komissio kertoa, miksi sen kalastusasioista vastaava pääosasto ei katsonut riittävän tärkeiksi EEA:n pyrkimyksiä tehdä tutkimus virkistyskalastuksen sosio-ekonomisista eduista Euroopan unionissa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 2001) Komissio on tietoinen siitä, että vapaa-ajankalastus on erittäin suosittu harrastus ja että sillä on huomattava sosio-ekonominen merkitys joillekin yhteisön rannikkoyhdyskunnille. Koska tämä toiminta siis vaikuttaa merkittävästi joidenkin alueiden paikallisen talouden kehitykseen, komissio päätti sitouttaa yleiseurooppalaisen kalamiesten järjestön (European Anglers Alliance, EEA) entistä tiiviimmin kalastuksen ja vesiviljelyn neuvoa-antavassa komiteassa tehtävään työhön komitean käsitellessä järjestön jäsenten kannalta tärkeitä kysymyksiä. Näin komissio antaa EEA:lle mahdollisuuden tuoda esiin urheilukalastajien huolenaiheita ja puolustaa laillisia etujaan asianmukaisella tasolla. Nykytilanteessa komissio ei sitä vastoin voi vastata myönteisesti virkistyskalastuksen sosio-ekonomisia etuja koskevan tutkimuksen rahoitusta koskevaan pyyntöön. Komissiolta pyydetty rahoitusosuus ylittää reippaasti määrärahat, jotka kalastuksen pääosastolla on käytettävissä sosio-ekonomisten tutkimusten tekemiseen. Lisäksi komissiolla on valtuudet tehdä ainoastaan tarjouskilpailumenettelyyn perustuvia tutkimussopimuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1959/01

esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle

(3. heinäkuuta 2001)

Aihe: Osallistuminen Euroopan ja Aasian huipputapaamisiin

Liike-elämän edustajat, ja varsinkin Aasian ja Euroopan välisen liike-elämän foorumin (Asia Europe Business Forum, AEBF) - johon kuuluu johtavia liikemiehiä 25:stä Euroopan ja Aasian huipputapaamisen kumppanuusmaasta - edustajat osallistuvat aktiivisesti Euroopan ja Aasian huipputapaamisen työryhmien kokouksiin, kuten investointeja käsittelevään asiantuntijaryhmään ja kauppaa ja kehitystä käsittelevään johtavien virkamiesten kokoukseen. Aasian ja Euroopan välisestä liike-elämän foorumista kerrotaan, että Euroopan ja Aasian huipputapaamisen osallistuvien maiden hallitukset tukevat sitä ja että sitä kannustetaan aktiivisesti osallistumaan poliittisten ratkaisujen tekemiseen.

Voisiko komissio ilmoittaa

1. käytetäänkö yhteisön varoja suorasti tai epäsuorasti helpottamaan Aasian ja Euroopan välisen liike-elämän foorumin osallistumista tällaisiin kokouksiin, ja jos käytetään, niin missä määrin;

2. miksi vastaavanlaisia palveluja ja pääsyä näihin kokouksiin ei tarjota muille asiasta kiinnostuneille, kuten kansalaisyhteiskunnan järjestöille ja ammattiyhdistyksille?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(23. heinäkuuta 2001)

1. AEBF on yksityisen sektorin foorumi. Yhteisö tukee AEBF:n tavoitteita ja lähettää tarkkailijan sen kokouksiin, mutta ei anna foorumille taloudellista tukea.

2. Komissio on aina valmis tapaamaan muita sidosryhmiä ja on tavannut useaan otteeseen kansalaisyhteiskuntaa edustavia ryhmiä Aasian ja Euroopan huippukokouksiin (ASEM) liittyvissä asioissa. Kansalaisyhteiskunnan ryhmien tapaamisia on järjestetty useiden ASEM-kokousten yhteydessä ja erityisesti viimeksi Soulissa lokakuussa 2000 pidetyn ASEM-kokouksen yhteydessä järjestetyssä kansalaisfoorumissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0774/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle. Turkin kriisi.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0090 - 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0774/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle (13. maaliskuuta 2001) Aihe: Turkin kriisi Turkin presidentin ja pääministerin poliittisesta yhteenotosta johtuva vakava kriisi on pakottanut maan hallituksen kelluttamaan valuuttaansa. Maan valuutta heikkenee jatkuvasti, ja se onkin dollariin nähden menettänyt arvostaan 43 prosenttia. IMF on tukenut valuutan devalvaatiota siitä huolimatta, että se oli joulukuussa 2000 sijoittanut 7,5 miljardia dollaria Turkin talouteen viimeisenä kansainvälisenä luottona. Turkin kriisin välitön tarttuminen vaikutuksena kehittyvissä talouksissa Euroopan itäosista Aasian maihin ja Latinalaiseen Amerikkaan osoittaa jälleen kerran, että talouden globalisaatio on tosiasia, ja se toimii jousen tavoin sekä kriisin sattuessa jossakin G-7-maassa että Turkin kaltaisissa kehittyneissä talouksissa. Luxemburgissa suljettiin ovi Turkilta joulukuussa 1997, mutta EU tarkisti kantaansa kaksi vuotta myöhemmin Helsingissä ja otti Turkin mukaan 12 muun Itä-Euroopan ja Välimeren maan kanssa jäsenehdokasvaltioiden listalle. Mikä on komission nykyinen kanta, kun otetaan huomioon Turkin vaikeudet saavuttaa vakaa valuutta ja täyttää lähentymiskriteerit? Missä tilassa ovat nykyään Turkin ihmisoikeusuudistukset ja kurdivähemmistön kulttuuri-identiteetin tunnustaminen, jotka ovat välttämättömiä Euroopan unioniin liittymiseksi? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (1. kesäkuuta 2001) Komissio seuraa tarkkaan Turkin talouden tapahtumia. Se uskoo, että lähitulevaisuudessa saadaan aikaan vahva ja uskottava talousohjelma yhteistyössä Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kanssa. Ohjelman tuloksellisuus riippuu sen määrätietoisesta toteutuksesta sekä kansainvälisen yhteisön ja yksityissektorin antamasta tuesta. Ilmoitetuilla uudistustoimilla voidaan, jos ne toteutetaan asianmukaisesti, kiihdyttää liittymiskumppanuudessa vahvistettujen, talousuudistusta koskevien ensisijaisten tavoitteiden saavuttamista(1). Kuten laajentumisesta vastaava komission jäsen ilmoitti 26. maaliskuuta 2001, komissio pitää myönteisenä sitä, että Turkin hallitus hyväksyi 19. maaliskuuta 2001 yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevan kansallisen ohjelman. Kyseinen asiakirja on merkittävä virstanpylväs Turkin valmistautumisessa unionin jäsenyyteen ja ensimmäinen vaihe kauaskantoisessa poliittisten uudistusten ohjelmassa. Se kuvastaa Turkin tulkintaa liittymiskumppanuudesta. Unionin jäsenyyteen sovellettavien poliittisten arviointiperusteiden osalta ensimmäinen arvio viittaa siihen, että lisäponnistuksia tarvitaan muun muassa kaikkien kansalaisten kulttuurioikeuksien turvaamisessa heidän alkuperästään riippumatta, kuten arvoisa parlamentin jäsenkin mainitsee. (1) EYVL L 85, 24.3.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0973/01 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle. Ajoneuvon kuljettaminen ja sokeritauti.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0221 - 0221



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0973/01 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle (20. maaliskuuta 2001) Aihe: Ajoneuvon kuljettaminen ja sokeritauti Viittaan esittämääni kysymykseen E-2542/99(1) ja komission jäsen Loyola de Palacion vastaukseen, jossa viitattiin komission vastaukseen parlamentin jäsen Richard Howittin esittämään kysymykseen E-495/98(2). Vastatessaan minun kysymykseeni komissio vahvistaa, että vuoden 1998 jälkeen alalla ei ole tapahtunut sellaista kehitystä, joka muuttaisi komission vastauksessaan jäsen Howittille esittämää kantaa. Komission parlamentin jäsen Howittille (ja samaan aikaan myös parlamentin jäsen Susan Waddingtonille) esittämistä näkemyksistä käy kuitenkin selvästi ilmi, että komissiolla ei sillä hetkellä ollut varteenotettavia todisteita siitä, että sokeritautia sairastavien ja insuliinihoitoa tarvitsevien henkilöiden todennäköisyys joutua liikenneonnettomuuksiin on suurempi kuin muiden kuljettajien. Onko niin, että komissiolla ei edelleenkään ole kyseisiä todisteita? Onko itse asiassa tuollaisia todisteita edes olemassa? (1) EYVL C 225 E, 8.8.2000, s. 161. (2) EYVL C 310, 9.10.1998, s. 75. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (20. huhtikuuta 2001) Yhteisön ajokortista 29. heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/439/ETY(1) ja erityisesti sen liitteessä III vahvistetaan moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittavaa fyysistä ja henkistä terveyttä koskevat vähimmäisvaatimukset. Sokeritauti mainitaan kyseisessä liitteessä. Vähimmäisvaatimukset perustuvat lääketieteen alan asiantuntijoiden lausuntoihin eivätkä tilastotietoihin liikenneonnettomuuksista, joissa insuliiniriippuvaista sokeritautia sairastavat henkilöt ovat olleet osallisina. Alan lisätutkimusten tarpeellisuus tuodaan esille liikenneturvallisuuden parantamisesta 26. kesäkuuta 2000 tehdyssä neuvoston päätöslauselmassa(2), jossa vaaditaan liitteessä III esitettyjen vähimmäisvaatimusten tarkistamista. Tämän johdosta komissio on päättänyt käynnistää sokeritautia koskevan tutkimuksen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennen puiteohjelman yhteydessä. Alan asiantuntijoista muodostettu ajokorttikomitean työryhmä analysoi tämän ja kansallisten tutkimusten tulokset. Työryhmän päätelmien perusteella päätetään aikanaan, onko mahdollisesti syytä tarkistaa direktiivin 91/439/ETY liitteessä III esitetyt vähimmäisvaatimukset. (1) EYVL L 237, 24.8.1991. (2) EYVL C 218, 31.7.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1247/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle. Direktiivin 91/321/ETY noudattamatta jättämisestä johtuva kilpailun vääristyminen Belgian liittovaltiossa.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0066 - 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1247/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle (27. huhtikuuta 2001) Aihe: Direktiivin 91/321/ETY noudattamatta jättämisestä johtuva kilpailun vääristyminen Belgian liittovaltiossa Belgian liittovaltiossa otettiin direktiivi 91/321/ETY(1), annettu 14 päivänä toukokuuta 1991, osaksi kansallista lainsäädäntöä 27. joulukuuta 1993 tehdyllä äidinmaitokorvikkeiden mainontaa ja ilmaisten näytteiden jakamista koskevalla kuninkaallisella päätöksellä. Direktiivi on Maailman terveysjärjestön ja Unicefin laatiman ja WHO:n yleiskokouksen vuonna 1981 hyväksymän äidinmaidonkorvikkeiden markkinoille saattamista koskevan kansainvälisen säännöstön puutteellinen vastine. Vastauksessaan senaattori Sabine de Bethunen esittämään selvityspyyntöön kuluttaja-asioista, kansanterveydestä ja elinympäristöstä vastaava liittovaltion ministeri Magda Aelvoet totesi torstaina 22. maaliskuuta, että äidinmaitokorvikkeiden valmistajien toteuttamat myynninedistämiskampanjat ovat vastoin kyseistä päätöstä. Ilmaisten näytteiden jakaminen, siis äidinmaidonkorvikkeiden mainonta, näyttää yhä olevan hyvin yleinen käytäntö belgialaisissa synnytysosastoissa. Tämä käytäntö ei ole ainoastaan vastoin lakia. Se on myös EY:n perustamissopimuksen vastainen (kilpailun vääristymisen osalta) ja on täysin vastoin WHO:n säännöstön tärkeintä päämäärää, eli rintaruokinnan tukemista kansanterveydellisistä syistä. Katsooko neuvosto, että edellä mainittu äidinmaitokorvikkeiden valmistajien ja myyjien suosima käytäntö on vastoin EY:n perustamissopimusta, koska se vääristää asianosaisten synnytyssairaaloiden, valmistajien ja myyjien välistä kilpailua? Jos vastaus on myönteinen, mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä kyseisen kilpailun vääristämisen saamiseksi kuriin? Jos vastaus on kielteinen, miten neuvosto perustelee sen, että äidinmaitokorvikkeiden ilmainen jakaminen, jota kyseisten tuotteiden valmistajat ja myyjät harjoittavat synnytyssairaaloissa, on EY:n perustamissopimuksen mukaista toimintaa, vaikka se vääristää asianosaisten synnytyssairaaloiden, valmistajien ja myyjien välistä kilpailua? (1) EYVL L 175, 4.7.1991, s. 35. Vastaus (27. syyskuuta 2001) Komission, ei neuvoston, tehtävänä on seurata yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa ja toimia asianmukaisella tavalla, mikäli tällainen lainsäädäntö on virheellisesti tai epätäydellisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Näin ollen neuvosto ei voi ottaa kantaa esille tuotuun kysymykseen, koska asia kuuluu komission toimivallan piiriin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1151/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Rahoituspalvelut ja sähköinen kaupankäynti.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0084 - 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1151/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (10. huhtikuuta 2001) Aihe: Rahoituspalvelut ja sähköinen kaupankäynti Voiko komissio ilmoittaa, mitä sopimuksia sen tietojen mukaan on neuvoteltu kolmansien maiden kanssa rahoituspalveluyhtiöiden tunnustamiseksi siten, että sähköisen kaupankäynnin tarjoamat edut käytetään hyväksi? Voiko komissio vahvistaa, että Australia ja Singapore ovat mainittujen maiden joukossa? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (18. kesäkuuta 2001) Komissio ei ole selvillä mistään yhteisön ulkopuolisten maiden välisestä rahoituspalvelujen vastavuoroista tunnustamista koskevasta sopimuksesta, joka olisi erityisen hyödyllinen sähköisen kaupankäynnin kannalta. Ainoa yhteisön ulkopuolisten maiden välinen ja Maailman kauppajärjestölle (WTO) ilmoitettu GATS-sopimuksen VII artiklan mukainen rahoituspalvelujen vastavuoroista tunnustamista koskeva sopimus on Liechtensteinin ja Sveitsin ensivakuutusta koskeva sopimus, joka tuli voimaan 9. heinäkuuta 1998. Singapore on ilmoittanut WTO:lle, ettei sillä ole käytössä GATS-sopimuksen VII artiklassa tarkoitetun kaltaisiin sopimuksiin tai järjestelyihin perustuvia tunnustustoimenpiteitä, vaan se myöntää tunnustuksen yksipuolisesti. Yhteisön ulkopuolisten maiden tällä hetkellä neuvottelemien sopimusten osalta komissio on pannut merkille lehtitiedot Australian ja Singaporen välisistä kauppaneuvotteluista, joissa pyritään vapaakauppa-alueen perustamiseen vuoden 2001 lopulla. Kyseisten lähteiden mukaan neuvottelujen odotetaan johtavan rahoituspalveluiden ja televiestinnän markkinoille pääsyn helpottumiseen kummankin osapuolen kannalta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1509/01 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle. Antibioottien tutkimus.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0245 - 0246



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1509/01 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle (15. toukokuuta 2001) Aihe: Antibioottien tutkimus Monissa EU:n maissa antibioottiresistenssiin liittyvä ongelma kasvaa. Jotta voitaisiin tehdä laboratoriotutkimuksia, tutkijoiden on voitava saada käyttöönsä antibioottijauhetta. Lääkeyhtiöt luovuttavat antibioottijauhetta tutkijoille vain, jos tutkijat antavat kirjallisen vakuutuksen, että he eivät julkaise tutkimustuloksia ilman lääkeyhtiön lupaa. Tällä rajoituksella saattaa olla vakavia kansanterveydellisiä vaikutuksia, jos tutkimustulokset ovat epäsuotuisia lääkevalmisteen kannalta. Tässä yhteydessä on myös syytä ottaa huomioon kansanterveyttä ja kuluttajien hyvinvointia koskevat näkökohdat. Voisiko komissio esittää näkemyksensä tästä asiasta ja selvittää, miten se aikoo taata, että lääketeollisuus ei rajoita tällä tavoin tutkimuksen kannalta välttämättömien antibioottisten aineiden saantia? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (20. kesäkuuta 2001) Mikrobilääkeresistenssi on kiinteä osa yhteisön terveyspoliittista strategiaa, ja siihen liittyviä toimia suoritetaan kaikilla asianomaisilla aloilla (kansanterveys, eläinlääkintä, kasvinsuojelu). Komissio valmistelee parhaillaan tiedonantoa, jossa määritellään yhteisön strategia mikrobilääkeresistenssiä vastaan tästä monialaisesta lähtökohdasta. Komissio on ottanut yhteyttä useaan yhtiöön, joita asia mahdollisesti koskee, mutta ei ole tietoinen siitä, että lääketeollisuus haluaisi rajoittaa antibioottisen materiaalin luovuttamista laboratoriotutkimuksia varten. On kuitenkin tavallista, että tutkijoilta pyydetään sitoumuksia tutkimuksen perusteltavuuden ja asianmukaisuuden varmistamiseksi ja että tutkimustulokset vaaditaan nähtäväksi ennen niiden julkaisemista. Antibioottien saatavuudesta ja yksittäisistä sitoumuksista päätetään yleensä tapauskohtaisesti sen mukaan, onko kyseinen antibiootti jo saatavissa markkinoilla vai onko se vielä kehitystyön alkuvaiheessa. Komissio katsoo, että tapa, jolla lääketeollisuus luovuttaa antibiootteja tutkimustarkoituksiin, on yleisesti asianmukainen, mutta ei pysty ottamaan kantaa yksittäisiin sopimusjärjestelyihin tietyn yhtiön ja tietyn tutkimuslaitoksen välillä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0925/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Alquera-padon rahoitus.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0056 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0925/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (28. maaliskuuta 2001) Aihe: Alquera-padon rahoitus Portugalissa sijaitsevan Alquera-padon rakentamista rahoitetaan mm. EU-tukien avulla. Hanketta on kuitenkin arvosteltu, koska vesi ei ehkä riitäkään täyttämään patoallasta. Viljelijöillä ei ehkä myöskään ole varaa maksaa veden siirtämisestä pelloille. Veden siirtämiseen tarvittavat pumppu- ja putkistolaitteet on rakennettava, mutta kuka sen maksaa? Komission asiakirjassa on epäilyksiä hankkeen onnistumisesta. Kuitenkin sitä ollaan mukana rahoittamassa. Uskooko komissio, että edellä mainitut ongelmat voidaan ratkaista, ja aikooko komissio osallistua edellä mainittujen lisätoimenpiteiden rahoitukseen? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (7. kesäkuuta 2001) Päätös myöntää yhteisrahoitusta Alquevaa koskevalle hankkeelle tehtiin 28. heinäkuuta 1997(1) Portugalin ja Espanjan yhteisten jokien muodostamia vesivarantoja koskevien tutkimusten jälkeen; näiden maiden edustajat olivat sitä mieltä, että Guadianassa käytettävissä olevat vesivarat olivat riittäviä hankkeen moitteettoman toteutuksen kannalta. Espanjan viranomaiset ovat tehneet veden toimittamista koskevia määrällisiä ja laadullisia sitoumuksia. Kyseiset viranomaiset ovat sitoutuneet noudattamaan velvoitteita, jotka johtuvat yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetusta neuvoston direktiivistä 91/271/ETY(2) ja vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetusta neuvoston direktiivistä 91/676/ETY(3). Viranomaiset ovat myös vahvistaneet sitoutuvansa noudattamaan erinäisten voimassa olevien kansainvälisten tai kansainvälisten sopimusten, erityisesti Portugalin ja Espanjan välisen sopimuksen (sopimus yhteisten jokien veden käytön säännöstelemisestä) määräyksiä; kyseisessä sopimuksessa Caian ja Cuncosin välisellä alueella sijaitsevan Guadiana-joen käyttö varataan Portugalille ja Portugalille myönnetään oikeus hyödyntää nykyistä virtaamaa. Lisäksi Portugalin viranomaiset ovat uudelleen vahvistaneet yhteisön direktiiveistä johtuvat sekä voimassa olevissa kansainvälisissä ja kahdenvälisissä sopimuksissa, erityisesti Portugalin ja Espanjan välisessä sopimuksessa, määrätyt velvoitteensa. Alquevan alueen kokonaiskehitysohjelmaa koskevassa heinäkuussa 1997 tehdyssä komission päätöksessä tarkoitettu yhteisön yhteisrahoitus on tarkoitus käyttää erityisesti padon samoin kuin tarvittavien maatiloille ulottuvien kastelukanavaverkostojen rakentamisen tueksi. Yhteisön yhteisrahoitusta voidaan myöntää myös verkostoalueen pienille padoille ja pumpuille. Näiden kastelujärjestelmien täydentämistä koskevista toimista määrätään yhteisön tukikehykseen kuuluvassa ohjelmakaudeksi 20002006 laaditussa Alentejoa koskevassa toimenpideohjelmassa(4). (1) Päätös C(97)2350. (2) EYVL L 135, 30.5.1991. (3) EYVL L 375, 31.12.1991. (4) Päätös C(2000)1777, 28. heinäkuuta 2000.