ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1925/00 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle. Suositus maakaasuputken valitsemiseksi Baleaareille.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0150 - 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1925/00 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle (16. kesäkuuta 2000) Aihe: Suositus maakaasuputken valitsemiseksi Baleaareille Baleaarien autonomisen alueen hallituksen ministeri kertoi 24. toukokuuta 2000 Diario Ultima Hora de Baleares -sanomalehdessä, että Euroopan unioni on suositellut Baleaarien aluehallitusta valitsemaan maakaasuputken Baleaarien kaasun tuontiin, koska se on ympäristöystävällisin ratkaisu. 1. Pitääkö paikkaansa, että Euroopan unioni on suosittanut Baleaarien aluehallitukselle maakaasuputkea Baleaarien saarten kaasun tuontiin? 2. Kuka tai mikä taho on antanut tämän suosituksen? 3. Minkä raportin tai tutkimusten pohjalta Euroopan unionin kyseinen mielipide on muodostettu? Jos raportti tai tutkimus on olemassa, pyytäisin teitä toimittamaan minulle kopiot siitä. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (18. heinäkuuta 2000) Komissio ei ole antanut Baleaarien saarten hallitukselle ainuttakaan suositusta siitä mikä olisi paras tekninen ratkaisu maakaasun tuomiseksi Baleaarien saarille. Yleisenä sääntönä on, että tietyn energiahankkeen toteuttamisvaihtoehdoista päättäminen kuuluu jäsenvaltioille ja toimijoille, joita asia koskee. Komissio kannattaa maakaasun viemistä uusille alueille ja näin ollen se kannattaa myös maakaasun käyttöönottoa Baleaarien saarilla sillä edellytyksellä, että taloudelliset olosuhteet ja ympäristön suojeluun liittyvät vaatimukset sen sallivat. Niinpä komissio esittää Espanjan hallituksen sille esittämän pyynnön mukaisesti Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevan yhteisön suuntaviivojen seuraavan tarkistamisen yhteydessä, että maakaasun vientihanke Baleaarien saarille sisällytetään jompaankumpaan näihin suuntaviivoihin sisältyvistä, yhteistä etua koskevista hankkeista. Näin on tarkoitus tehdä riippumatta siitä, mihin tekniseen vaihtoehtoon lopulta päädytään. Vaihtoehdot ovat on joko maakaasuputkiyhteys tai nesteytetyn maakaasun vastaanottoterminaalin rakentaminen. Tähän mennessä komissiolle ei ole toimitettu kyseistä hanketta koskevia yksityiskohtaisia tietoja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1516/00 esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle. Julkisuusperiaate Euroopan unionin rakennerahastotukien jaossa.



Virallinen lehti nro 081 E , 13/03/2001 s. 0050 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1516/00 esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle (12. toukokuuta 2000) Aihe: Julkisuusperiaate Euroopan unionin rakennerahastotukien jaossa Suomalainen väitöstutkimus, joka tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa tammikuussa 2000, osoittaa, että Euroopan unionin rakennerahastoista myönnettävien tukien jakaminen maakuntatasolla on epädemokraattista ja ristiriidassa julkisuusperiaatteen kanssa. Tutkimuksen tulokset osoittavat, että rahojen jaosta päättää maakuntatasolla pieni eliitti, joka valvoo itse itseään. Myös Suomen kauppa- ja teollisuusministeriön ahdas tulkinta liikesalaisuuksista vaikeuttaa julkisuusperiaatteen toteutumista. Miten komissio aikoo edistää julkisuusperiaatetta rakennerahastotukien jaossa? Aikooko komissio puuttua rahanjaon puutteelliseen valvontaan siten, että järjestelmästä tulee läpinäkyvä ja demokraattinen? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (20. kesäkuuta 2000) Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 7 artiklassa säädetään, että komissio jakaa jäsenvaltioille ohjeellisesti ja avoimien menettelyjen mukaisesti rakennerahastojen tavoitteiden 1, 2 ja 3 ohjelmatyöhön käytettävissä olevat maksusitoumusmäärärahat. Samasssa artiklassa mainitaan jakamisperusteet tavoitteittain. Komission julistus 7 artiklasta on liitetty yleisten asiain neuvoston sen istunnon pöytäkirjaan, jossa edellä mainittu asetus hyväksyttiin parlamentin puoltavan lausunnon jälkeen. Kyseisessä julistuksessa esitetään hyvin yksityiskohtaisesti menettely, jota komissio käyttää jakaessaan jäsenvaltioiden kesken kullekin kolmelle tavoitteelle myönnetyt maksusitoumusmäärärahat. Edellä mainitussa asetuksessa ei anneta komissiolle toimivaltaa siltä osin kun kyseessä on määrärahojen jakaminen tavoite 1 tai 2 -alueiden kesken jäsenvaltion sisällä. Komission on kuitenkin varmistettava siinä vaiheessa, kun yhtenäisistä ohjelma-asiakirjoista tai toimenpideohjelmista neuvotellaan, että määrärahat kohdistetaan vakavimmissa vaikeuksissa oleville alueille. Komissio on myös toimittanut kaikille jäsenvaltioille ohjeelliset ehdotukset tavoitteiden 1 ja 2 määrärahojen jakamisesta kohdealueiden kesken. Ehdotukset perustuvat menettelyihin, joita komissio käyttää jakaessaan jäsenvaltioiden kesken kahden edellä mainitun tavoitteen määrärahat. Komissio toimittaa suoraan arvoisalle parlementin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle Suomea koskevat ehdotukset. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1603/00 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) neuvostolle. Kunnallisvaalit Päiväntasaajan Guineassa.



Virallinen lehti nro 081 E , 13/03/2001 s. 0058 - 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1603/00 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) neuvostolle (15. toukokuuta 2000) Aihe: Kunnallisvaalit Päiväntasaajan Guineassa Päiväntasaajan Guineassa pidetään kunnallisvaalit 28. toukokuuta 2000. Tässä maassa aikaisemmin järjestetyt vaalit eivät ole täyttäneet avoimuuden ja demokraattisten takuiden vähimmäisvaatimuksia. Euroopan unionin puheenjohtajavaltion lausumassa kyseisistä vaaleista sanotaan, että Euroopan unionin seuraa tarkkaavaisena näitä vaaleja, ja ilmaistaan EU:n huoli vaalimenettelyn puolueettomuudesta. Voiko neuvosto ilmoittaa, mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa kyseisten vaalien demokraattisen avoimuuden valvomiseksi? Vastaus (29. syyskuuta 2000) Arvoisan parlamentinjäsen viittaa kysymyksessään 4. toukokuuta annettuun puheenjohtajavaltion lausumaan Päiväntasaajan Guineassa 28. toukokuuta 2000 pidetyistä kunnallisvaaleista. Euroopan unionin edustuston päälliköt tarkkailivat huolella vaaleja arvioidakseen olivatko avoimien ja puolueettomien vaalien järjestämistä koskevat edellytykset täytetty.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1362/00 esittäjä(t): Robert Evans (PSE) komissiolle. WTO ja eläinten hyvinvointi.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0132 - 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1362/00 esittäjä(t): Robert Evans (PSE) komissiolle (4. toukokuuta 2000) Aihe: WTO ja eläinten hyvinvointi Vuonna 1999 yhteisö kiinnitti huomioita siihen, että on tärkeää aikaansaada WTO:ssa uudistuksia, jotta voidaan vähentää niitä haitallisia vaikutuksia, joita WTO:n säännöillä on eläinten hyvinvoinnin paremmin takaavien uudistettujen standardien kehittämiselle. Miten komissio aikoo toimia neuvotteluissa uudistettaessa WTO:n maataloussopimusta? Miten se aikoo toimia, kun yritetään aikaansaada uusi WTO:n neuvottelukierros, jotta saataisiin EU:n neuvottelukumppanit WTO:ssa vakuuttuneiksi siitä, että EU:n huoli eläinten hyvinvoinnista on aitoa eikä pyrkimystä protektionismiin? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (15. kesäkuuta 2000) Mikään ei estä Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseniä ryhtymästä olennaisiksi katsomiinsa toimenpiteisiin eläinten hyvinvoinnin puolesta, ts. ottamasta käyttöön vaativia standardeja, rajojensa sisäpuolella. Tästä syystä yhteisö on antanut säädöksiä, jotka vähitellen ovat parantaneet eläinten hyvinvointia koskevia standardeja yhteisössä viime vuosina. On kuitenkin totta, etteivät WTO:n säännöt anna jäsenilleen mahdollisuutta kieltää tuotteiden tuontia ainoastaan sillä perusteella, että ne on tuotettu erilaisten eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisesti. Kauppakumppanimme saattaisivat varmasti nähdä minkä tahansa sellaisen yhteisön toimenpiteen huonosti peiteltynä protektionismina. Näistä syistä komissio pitää eläinten hyvinvointia koskevien monenvälisten standardien luomisen tavoitetta kannatettavana. Nämä standardit, joilla olisi tieteellinen perusta, takaisivat myös parhaiten sen, ettei eläinten hyvinvointia koskevia standardeja käytettäisi väärin protektionistisiin tarkoituksiin. Yhteisö pyrki varmistamaan sen, että eläinten hyvinvointi olisi nostettu asialistalle WTO:n vuosituhannen vaihteen kierroksen maatalousneuvotteluissa. Koska Seattlessa ei onnistuttu antamaan valtuuksia kattavaa neuvottelukierrosta varten, komission on tarkasteltava, miten jatkaa eläinten hyvinvointia koskevien tavoitteidensa ajamista Seattlen neuvottelujen jälkeisessä tilanteessa. Yksi asia on varma: Komissio jatkaa työtään näiden tavoitteiden ajamiseksi WTO:ssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1553/00 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Hinnat ja markkina-arvot.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0075 - 0076



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1553/00 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (18. toukokuuta 2000) Aihe: Hinnat ja markkina-arvot Vastauksessaan E-0273/00(1) komissio näyttää sekoittavan kaksi erilaista ilmiötä: hallinnollisista seikoista ja/tai makrotaloudesta johtuvat hintaerot, joita on käsitelty Irving Fisherin klassisesta The Purchasing Power of Money teoksesta alkaen ja toisaalta samanlaisten tai samankaltaisten tavaroiden ja palvelujen markkina-arvot, jotka johtuvat erilaisesta tarjonnan ja/tai kysynnän kehityksestä, josta parhaimman synteesin on mielestäni tehnyt John Maynard Keynes teoksessaan Kassandran ennustukset. Keynes lainaa teoksessaan tohtori Watsonia, joka vieraillessaan Skyen saarella sanoi (muistaakseni), että jos munat ovat halpoja rutiköyhällä saarellanne, se ei johdu niiden runsaudesta, vaan rahan puutteesta. Tätä ongelmaa ei voidakaan ratkaista tilastotieteen metodologialla, sillä se on talousteoreettinen. Fisherin mukaan ostovoimapariteetin käyttäminen on sopiva menetelmä sellaisten hintaerojen ohittamiseksi, jotka eivät johdu markkinamekanismeista, mutta se ei päde silloin kun markkinat itse hinnoittelevat tavarat eri tavoin. Kuten tohtori Watson ymmärsi pelkällä talonpoikaisjärjellään, tavaroiden ja palveluiden hinnat eivät vaihtele pelkästään tarjonnan vaan myös kysynnän mukaan, etenkin jos se ei ole liikkuvaa. Eikö komissio siis ole sitä mieltä, että tietyn alueen yhteenlasketun tulon korjaaminen alueella vallitsevien tavaroiden ja palveluiden markkina-arvon mukaan on järjetöntä, jos hintaerot eivät johdu hallinnollisista toimista? Eikö komission mukaan olisi hyödyllistä perehtyä talousteoriaan perusteellisesti ennen kuin ehdotetaan ostovoimapariteetin kaltaisia korjauksia todellisiin tuloihin? (1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 114. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (10. heinäkuuta 2000) Arvoisa parlamentin jäsen näyttää viittaavan hintatason muutosten (eli inflaation) ja suhteellisten hintojen muutosten väliseen eroon. Ensimmäinen on pääosin makrotalouspolitiikan ja erityisesti rahapolitiikan seurausta ja jälkimmäinen puolestaan markkinoiden kysyntä- ja tarjontatilanteen tulosta. Rahaliitossa inflaatiovauhtien erot ovat yleensä pienet, koska rahapolitiikka on yhteistä ja talouspolitiikkaa koordinoidaan, mutta suhteellisten hintojen erot voivat silti olla huomattavat niiden siirtokustannusten vuoksi, jotka estävät hintojen tasoittumisen erityisesti niiden hyödykkeiden osalta, joilla ei käydä kauppaa. Sen vuoksi pääasialliset maiden väliset rahan ostovoiman erot rahaliitossa aiheutuvat suhteellisten hintojen erilaisuudesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1852/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Terveyden toimintaohjelma.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0193 - 0193



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1852/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (9. kesäkuuta 2000) Aihe: Terveyden toimintaohjelma Uskooko komissio, että terveydenhoitoon varattujen määrärahojen priorisoinnin olisi säilyttävä yksittäisten jäsenvaltioiden etuoikeutena konsolidoidun perussopimuksen mukaisesti? Jos vastaus on myönteinen, uskooko komissio, että on olemassa vaara, että ehdotettu uusi terveyden toimintaohjelma voisi provosoida sekä kansallisia oikeudenkäyntejä että kanteita Strasbourgissa sijaitsevalle Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle, koska se korostaa eri jäsenvaltioissa tiettyjen sairauksien hoidolle myönnettyjä eri prioriteetteja? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (19. heinäkuuta 2000) Komission velvollisuutena on varmistaa, että yhteisön toiminnassa kansanterveysalalla otetaan kaikilta osin huomioon jäsenvaltioiden velvollisuudet terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämisessä ja tarjoamisessa. Kansanterveysalan toimintaohjelman hyväksymistä koskevan parlamentin ja neuvoston päätösehdotuksen tarkoituksena on lisätä terveysasioiden tuntemusta ja tietoja niistä, parantaa valmiuksia yhteisössä vastata nopeasti terveyteen kohdistuviin uhkiin ja puuttua terveysongelmien syihin kehittämällä toimia, joilla edistetään terveyttä ja ehkäistään sairauksia. Päätösehdotuksessa otetaan huomioon edellä mainitut jäsenvaltioiden velvollisuudet. Se sisältää tarpeelliset säännökset, joilla varmistetaan, että ohjelman täytäntöönpanossa noudatetaan joka suhteessa yhteisön perustamissopimuksen vaatimuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2010/00 esittäjä(t): Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) komissiolle. Vanhojen kolikoiden vaihtaminen euroiksi.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0169 - 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2010/00 esittäjä(t): Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) komissiolle (21. kesäkuuta 2000) Aihe: Vanhojen kolikoiden vaihtaminen euroiksi Vanhat valuutat vaihdetaan suoraan euroiksi euroalueella viimeistään 1. tammikuuta 2002. Saksan alueellisten keskuspankkien tietojen mukaan eri ulkomaisten kolikoiden vaihtamisesta euroiksi ei ole vielä säännöksiä. Eurooppalaisilla on luultavasti muiden euroalueen maiden kolikoita miljardien arvosta. 1. Mitä Euroopan komission mielestä näille kolikoille olisi tehtävä? 2. Olisiko keskuspankit velvoitettava ottamaan vastaan muiden euroalueen maiden valuutoissa olevien setelien lisäksi myös kolikoita, kun valuuttoja vaihdetaan euroiksi? 3. Mihin konkreettisiin toimiin Euroopan komissio aikoo ryhtyä tässä asiassa? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (24. heinäkuuta 2000) Kannattaa muistaa, että tähän asti ei missään euroalueen jäsenvaltiossa ole ollut yleisesti mahdollista vaihtaa toisen jäsenvaltion kolikoita. Niinpä kysymys onkin siitä, onko tällainen uusi palvelu perustettava eurokolikoiden käyttöönoton yhteydessä, paljonko se maksaisi ja miten se olisi toteutettava sekä kuka vastaisi kustannuksista. Erilaisten kolikoiden käsittelyyn liittyvien logististen ongelmien vuoksi yhteisössä olevien kolikkovarastojen muuntaminen vaatisi todennäköisesti melkoiset resurssit, huolehtisipa asiasta sitten yksityinen tai julkinen taho, esimerkiksi keskuspankit. Komissio on kuitenkin tietoinen ongelmasta ja tutkii, miten siihen voitaisiin löytää sekä taloudellisesti järkevä että kuluttajien kannalta tyydyttävä ratkaisu.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1671/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Maksut urakoitsijoille ja tavarantoimittajille.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0175 - 0175



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1671/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (29. toukokuuta 2000) Aihe: Maksut urakoitsijoille ja tavarantoimittajille Komission jäsenen Michaele Schreyerin kirjalliseen kysymykseeni E-0505/00(1) antamaan vastaukseen vielä palaten, voiko komissio kertoa milloin maksujen myöhäistä suorittamista pohtivan osastojenvälisen työryhmän on määrä jättää työnsä tulokset komissiolle? (1) EYVL C 46 E, 13.2.2001, s. 10. Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (19. heinäkuuta 2000) Komissio toimittaa suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin pääsihteeristöön 5. heinäkuuta 2000 antamansa tiedonannon maksuaikojen lyhentämisestä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1784/00 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle. Sokeriruo'on viljelyn sääntely Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0086 - 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1784/00 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle (8. kesäkuuta 2000) Aihe: Sokeriruo'on viljelyn sääntely Euroopan unionissa Etelä-Espanjassa sijaitseva Euroopan unionin ainoa sokeriruokoviljelmä on vaikeuksissa. Tämä tulee ilmi alan malagalaisten maanviljelijöiden ja Malagan alueen sokeriruo'on jalostusyritysten välisistä hankalista neuvotteluista. Ei ole mikään salaisuus, että tämä Euroopan unionissa erityisen harvinainen viljelmä vaatii yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) vakaan tuen säilyttääkseen paikkansa yhteisön maataloudessa ja tuottaakseen jatkossakin voittoa alan maanviljelijöille. Voiko komissio kertoa, mitä suunnitelmia sillä on sokeriruo'on viljelyn hyväksi ja missä määrin se katsoo, että YMP:ssä täytyy ottaa aivan erityisesti huomioon tämän viljelmän säilyttäminen yhteisön maataloudessa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (11. heinäkuuta 2000) Komissio on tietoinen sokerinruo'on viljelijöiden vaikeista olosuhteista Etelä-Espanjassa, joka tosiaankin on ainoa yhteisön mantereenpuoleinen osa, jossa tätä tuotetta viljellään. Siitä lähtein, kun Espanja liittyi unioniin vuonna 1985, sokerialan yhteiseen markkinajärjestelyyn on sisältynyt toimenpiteitä kyseisen viljelyn sopeuttamiseksi yhteisön erityisolosuhteisiin, joissa sokerijuurikas on sokerinvalmistuksen pääasiallinen raaka-aine. Nykyisin nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa kansallisena mukautustukena, jota Espanjan viranomaiset voivat myöntää asianomaisille viljelijöille sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päivänä syyskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2038/1999(1) 53 artiklan mukaisesti kuuden markkinointivuoden ajan 1. päivästä heinäkuuta 1995 30. päivään kesäkuuta 2001. Lisäksi Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta voidaan rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/1999 sekä 27 päivänä kesäkuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999(2) vahvistettujen yhteisön rakennerahastoja koskevien sääntöjen nojalla myöntää tukea sokeriruo'on viljelyalueiden epäsuotuisan tilanteen helpottamiseksi osana Espanjan viranomaisten laatimia hyväksyttyjä ohjelmia. Markkinatilastot osoittavat, että sokerinruo'on viljely on elpymässä markkinointivuoden 1995/1996 ennätyksellisen alhaisesta tuotannosta, joka oli 4 240 tonnia valkoista sokeria vastaavana määränä ilmaistuna, ja näyttää vakiintuneen tavanomaiseen 15 000 tonniin vuodessa. Sokerialan on samalla tavoin kuin yhteisön muiden maatalousalojen mukauduttava maataloustuotteiden maailmankaupan muuttuviin olosuhteisiin, ja herkillä maaseutualueilla harjoitettujen pienimuotoisten tuotantosuuntien tulevaisuus saattaa hyvinkin olla riippuvainen rakennerahastoista muiden perusteiden kuin tuotannon perusteella myönnettävän tuen kaltaisista tuista. (1) EYVL L 252, 25.9.1999. (2) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1593/00 esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) komissiolle. Jäsenvaltioiden ja syrjäisimpien alueiden osuudet Interreg III -yhteisöaloitteen määrärahoista.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0057 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1593/00 esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) komissiolle (19. toukokuuta 2000) Aihe: Jäsenvaltioiden ja syrjäisimpien alueiden osuudet Interreg III -yhteisöaloitteen määrärahoista Mitkä ovat eri jäsenvaltioiden ja syrjäisimpien alueiden osuudet Interreg III -yhteisöaloitteen B- ja C-osaston määrärahoista? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (26. kesäkuuta 2000) Komissio hyväksyi 28. huhtikuuta 2000 Interreg III -yhteisöaloitteen suuntaviivat(1). Puolueettomin perustein tehty alustava jako jäsenvaltioiden kesken esitetään seuraavassa taulukossa. >TAULUKON PAIKKA> Jäsenvaltioille jaetun tuen on jakauduttava seuraavasti: 5080 % kokonaistuesta täytyy mennä Interreg III:n A-vaiheelle Rajat ylittävä yhteistyö, 1444 % B-vaiheelle Kansainvälinen yhteistyö ja 6 % C-vaiheelle Alueiden välinen yhteistyö. Erityisen syrjäiset alueet (Ranskan merentakaiset departementit, Kanariansaaret, Azorit ja Madeira) voivat saada Interreg III -tukea B- ja C-vaiheista. Tukien jakaminen jäsenvaltioissa riippuu kansallisten viranomaisten tekemistä päätöksistä. Niistä ei ole vielä ilmoitettu komissiolle. (1) EYVL C 143, 23.5.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1595/00 esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) neuvostolle. Tutkintavankeus.



Virallinen lehti nro 081 E , 13/03/2001 s. 0057 - 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1595/00 esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) neuvostolle (24. toukokuuta 2000) Aihe: Tutkintavankeus Heinäkuun 6. päivänä vuonna 1997 Jean-Jacques Pitalugue, Gilles Benhayoun, Jean-Luc Della Justina ja Maxime Briat pidätettiin 20 800 ranskan frangin suuruisen setelisumman värikopioimisesta. Kopioiden huonosta laadusta huolimatta seteleitä laskettiin liikkeelle 3 500 frangin arvosta. Tutkintavankeuteen määrätyt miehet ovat tällä hetkellä pidätettyinä Fresnesin poliisivankilassa 6. heinäkuuta 1997 annetun määräaikaisen pidätysmääräyksen ja 30. kesäkuuta 1998 annetun tutkintavankeuden pidennysmääräyksen nojalla. Pidennysmääräys tuli voimaan 6. heinäkuuta 1998, se uudistettiin 4. tammikuuta 1999, ja uusi määräys tuli voimaan 6. tammikuuta 1999. Chambre d'Accusation d'Orléans päätti 6. tammikuuta 2000, että kaikkia neljää vastaan voidaan nostaa syyte Ranskan laillisina maksuvälineinä käytettävien rahojen jäljentämisestä tai väärentämisestä Loiret'n departementin tuomioistuimessa Cour d'Assises. Päätöksessä vaadittiin kuitenkin syytteen hylkäämistä rikoksentekemistarkoituksessa yhteenliittäytymisen osalta. Syytetyt ovat nyt 35:nnettä kuukautta tutkintavankeudessa. Eikö neuvostokin ole sitä mieltä, että tässä asiassa ei ole noudatettu yleisesti tunnustettuja tutkintavankeuden kestoa koskevia kriteerejä? Jos asia on näin, eikö neuvoston mielestä ole tarpeen puuttua asiaan Amsterdamin sopimuksesta seuraavien uusien oikeudellisten toimivaltuuksien nojalla, jotta taattaisiin tutkintavankeutta ja tuomion määräaikoja koskevien inhimillisten määräaikojen noudattaminen tai muutoin syytettyjen vapauttaminen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan 3 kohdan nojalla? Vastaus (29. syyskuuta 2000) Arvoisan parlamentinjäsenen esittämät kysymykset eivät kuulu neuvoston toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2720/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Kaivosteollisuuden valtiontuet.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0217 - 0218



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2720/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (1. syyskuuta 2000) Aihe: Kaivosteollisuuden valtiontuet Kuinka paljon komission arvion mukaan kussakin jäsenvaltiossa on maksettu valtiontukia kutakin kaivosteollisuudessa työskentelevää henkilöä kohti viiden viimeisimmän tilastoidun vuoden aikana? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (29. syyskuuta 2000) Kaikkea kaivostoimintaa koskevia lukuja ei ole saatavissa, mutta seuraavassa esitetään hiilen käynnissä olevaa tuotantoa koskevat valtiontuen määrät työntekijää kohden niissä jäsenvaltioissa, joissa hiilikaivostoimintaa tuetaan. Tiedot ovat peräisin huhtikuussa 2000 julkaistusta kahdeksannesta yleiskatsauksesta Euroopan unionissa myönnettävistä valtiontuista(1), joka kattaa vuodet 19941998. Ranska ilmoitti myös vuosina 1997 ja 1998 valtiontuista, mutta komission niitä koskevat tutkimukset ovat kesken. >TAULUKON PAIKKA> Vuosikohtaiset tiedot esitetään seuraavassa. >TAULUKON PAIKKA> (1) KOM(2000) 205 lopullinen.