FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/214

(2004/C 33 E/218)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2100/03

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(25. kesäkuuta 2003)

Aihe: Kalastus — läntiset merialueet

Euroopan parlamentti äänesti 4. kesäkuuta 2003, että asetusten (ETY) N:o 2847/93 (1) ja (EY) N:o 685/95 (2) voimassaoloa jatketaan kymmenellä vuodella.

Tämä parlamentin kanta hyväksyttiin äänestyksessä, joka koski Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselmaa ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista sekä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta.

Parlamentin kanta hyväksyttiin murskaavalla äänten enemmistöllä: 334 puolesta, 108 vastaan ja 48 tyhjää.

Vaikka yhteisön toimielinten välinen toimivallan jako tunnustetaan, komissio ja neuvosto eivät voi sivuuttaa Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden kansalaisten valitsemien edustajien näin selkeää poliittista kannanottoa — lainsäädäntöpäätöslauselma sai taakseen parlamentin jäsenten ehdottoman enemmistön ja yli 2/3 annetuista äänistä.

Sellaisia tietoja on kuitenkin vielä liikkeellä, että läntisille merialuille, nimenomaan Portugalin rannikon lähistöllä oleville vesille, pääsyä koskevaa uutta järjestelyä oltaisiin valmistelemassa. Tämä olisi räikeässä ristiriidassa edellä mainitun parlamentin äänestystuloksen kanssa, koska kyseinen järjestely, joka mahdollistaisi pääsyn joissakin tapauksissa 12 meripeninkulman ja joissakin toisissa tapauksissa 50 meripeninkulman päähän, vaarantaisi paitsi kyseisten merialueiden arvokkaiden kalavarojen säilymisen, myös YKP:n tavoitteisiin kuuluvan sosiaalisen ja taloudellisen tasapainon ylläpitämisen.

Aikooko komissio huolehtia siitä, että Euroopan parlamentin ilmaisemaa tahtoa kunnioitetaan? Jos komissio kuitenkin aikoo sivuuttaa tämän tahdonilmaisun, niin miten ja millä perusteella se aikoo sen tehdä?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(25. heinäkuuta 2003)

Komissio on pannut merkille 4. kesäkuuta 2003 saadun Euroopan parlamentin äänestystuloksen komission ehdotuksesta (3) neuvoston asetukseksi tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista sekä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (4) muuttamisesta (ns. läntisten vesialueiden asetus).

Kuten komissio on korostanut useaan kertaan sen jälkeen, kun se esitti asetusehdotuksensa, vuonna 1995 hyväksyttyä pyyntiponnistuksen rajoitusjärjestelmää on oikeudellisista syistä pakko tarkistaa, sillä Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan nojalla vuonna 1985 käyttöön otettujen vesialueille pääsyä koskevien siirtymäkauden järjestelyjen voimassaolo on päättynyt. Vuodesta 1995 alkaen käytetty järjestely on itse asiassa ollut ristiriidassa primäärioikeuden kanssa jo vuoden 2002 lopusta lähtien. Tästä syystä ei ole mahdollista jatkaa vuoden 1995 asetusten voimassaoloa kymmenellä vuodella, vaan ne on korvattava.

Komissio on kuitenkin ottanut huomioon parlamentin päätöslauselman ja kuullut sen yhteydessä esitettyjä argumentteja. Sen vuoksi komissio pyrkii nyt rajaamaan läntisten vesialueiden asetuksen koskemalle alueelle biologisesti herkän alueen. Aluetta varten luotaisiin erityistoimenpiteet, joissa otettaisiin huomioon parlamentin esille tuomat näkökohdat.

Portugalin rannikon lähellä olevista vesistä puhuttaessa on muistettava, että yhteisen kalastuspolitiikan puiteasetuksen (5) 17 artiklan 1 kohdan mukaan kalastuspolitiikan perusperiaatteisiin kuuluu, että yhteisön kalastusaluksilla on yhtäläinen pääsy jäsenvaltioiden vesialueille 12 meripeninkulman päässä niiden perusviivoista.

Espanjan ja Portugalin vuoden 1985 liittymisasiakirjan johdosta ICES-alue (6) IX a jaettiin Espanjan ja Portugalin kesken niiden kansallisten rajojen mukaisesti. Tämä oli kuitenkin selkeästi siirtymäkauden järjestely, jollaisia oli muitakin Portugalin ja Espanjan integroimiseksi Euroopan yhteisöön, ja ne on nyt lopetettava. Espanjan ja Portugalin vesien jakaminen 12 meripeninkulman päässä niiden perusviivoista ei selvästikään ole 17 artiklan 1 kohdan mukaista, ja on sekä oikeudellisesti että poliittisesti mahdotonta jatkuvasti kieltää muilta jäsenvaltioilta pääsy yhden jäsenvaltion lainkäyttöalueen vesille. Tämä koskee kaikkia yhteisön vesialueita, ei vain Portugalin. On myös muistettava, että tämä käytäntö on jo hyväksytty vuoden 2003 TACeista ja kiintiöistä annetussa asetuksessa, jonka neuvosto antoi joulukuussa 2002 ja jolla vastaava ICES-alue IX a kumottiin.

Jos kyseisellä alueella on ongelmia kalavarojen säilyttämisessä, niitä olisi käsiteltävä yhteisön tasolla tavanomaisin menettelyin, joita yhteisessä kalastuspolitiikassa noudatetaan. Komissio on aina valmis käsittelemään tällaisia valituksia ja toimimaan niiden pohjalta.

(1) EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1.

(2) EYVL L 71, 31.3.1995, s. 5.

(3) KOM(2002) 739 lopullinen.

(4) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93, annettu 12. lokakuuta 1993, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä, EYVL L 261, 20.10.1993.

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, annettu 20. joulukuuta 2002, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa, EYVL L 358, 31.12.2002.

(6) Kansainvälinen merentutkimusneuvosto.