ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/494

(2004/C 88 E/0506)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0306/04

esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle

(6. helmikuuta 2004)

Aihe: Aseistettujen vartijoiden käyttäminen lennoilla

USA:n viranomaiset vaativat eurooppalaisilta lentoyhtiöiltä, että nämä käyttävät tietyillä Atlantin yli tehtävillä lennoilla aseistettuja vartijoita (Sky Marshals). Jotkut jäsenvaltiot ovat valmiita käyttämään aseistettuja vartijoita, kun taas toiset kieltäytyvät siitä jyrkästi.

Eräs ongelmakohta aseistettujen vartijoiden käyttämisessä ovat ampumatarvikkeet, sillä tavanomaisia ammuksia ei voida käyttää niiden lävistysvoiman takia.

Voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Minkä tyyppisiä ampumatarvikkeita aseistetut vartijat lennoilla käyttävät?

2. Ovatko käytetyt ampumatarvikkeet Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaisia?

3. Mitä lisätoimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(16. maaliskuuta 2004)

Komissiolla ei ole tietoa lennoilla mukana olevien aseistettujen vartijoiden aseistuksesta, ampumatarvikkeista tai väliintulotekniikoista, jotka kyseessä olevan tehtävän luonteen vuoksi ovat luottamuksellisia tietoja. Jäsenvaltiot, joita Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräykset sitovat, vastaavat omien poliisivoimiensa käyttämistä keinoista.

Yhdysvallat on esittänyt usean jäsenvaltion lentoyhtiöille vaatimuksia aseistettujen vartijoiden asettamisesta tietyille riskialttiille lennoille. Nämä vaatimukset edellyttävät tulevaisuudessa jäsenvaltioiden yhteistä vastausta, jotta yhteistyötä Yhdysvaltain viranomaisten kanssa voitaisiin tasapainottaa. Komissiolle kysymys aseistetuista vartijoista on vain yksi osa laajempaa kokonaisuutta, joka koskee turvallisuustoimenpiteiden parantamista Atlantin yli tehtävillä ja unionin sisäisillä lennoilla. Komissio on käynnistämässä yleistä keskustelua aiheesta jäsenvaltioiden kanssa, sillä jäsenvaltiot suhtautuvat tähän asiaan eri tavoin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/679

(2004/C 88 E/0697)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0085/04

esittäjä(t): Matti Wuori (Verts/ALE) komissiolle

(20. tammikuuta 2004)

Aihe: Kansalaisjärjestöiltä puuttuvat oikeudelliset puitteet Maltalla

Maltalla, josta tulee EU:n jäsenvaltio 1. toukokuuta tänä vuonna, ei ole säädetty oikeudellisia puitteita hallituksista riippumattomille järjestöille. Tämä estää vakiintuneita kansalaisjärjestöjä, myös sellaisia hallituksista riippumattomia ympäristöjärjestöjä, joilla on erinomainen toimintahistoria, kehittämästä toimintaansa täysimittaisesti. Oikeudelliset puitteet mahdollistaisivat niiden mielekkään toiminnan muiden eurooppalaisten kansalaisjärjestöiden kumppaneina.

Oikeudellisten puitteiden säätäminen olisi askel oikeaan suuntaan kohti kaikkien vakiintuneiden kansalaisjärjestöjen ja kansainvälisessä kehitysyhteistyössä toimivien hallituksista riippumattomien järjestöjen asiantuntemuksen ja mandaatin tunnustamista ja tarvittavan tuen tarjoamista, jotta ne voisivat jatkaa edelleen maailmanlaajuista solidaarisuustyötään. Eikö komission pitäisi painostaa Maltan hallitusta säätämään viipymättä tarvittavat oikeudelliset puitteet?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(25. helmikuuta 2004)

Yhteisön lainsäädännössä ei velvoiteta jäsenvaltioita luomaan valtiosta riippumattomia järjestöjä koskevaa oikeudellista kehystä. Tämä on asia, josta jäsenvaltiot voivat itse päättää. Komissiolla ei näin ollen ole oikeutta ”painostaa Maltan hallitusta” tässä asiassa.

Komissio on koko liittymistä edeltävän ajan ja aina, kun se on ollut tarpeen ja mahdollista, pitänyt kiinni siitä, että yhteisön varoin rahoitetuissa hankkeissa on mukana valtiosta riippumattomia järjestöjä. Komissio on valtiosta riippumattomille järjestöille osoittamansa tuen puitteissa valmis harkitsemaan erityishankkeita, jotka liittyisivät yhteisön lainsäädännön ja politiikkojen täytäntöönpanoon Maltalla.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/176

(2004/C 88 E/0185)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0362/04

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(12. helmikuuta 2004)

Aihe: Nimet Latvian passeissa

Voisiko komissio kertoa, miksi Latvian lainsäädäntö edellyttää, että passeissa olevien henkilöiden nimien on oltava latvian kielen mukaisessa asussa? Jos esimerkiksi nainen avioituu Smith-nimisen henkilön kanssa, naisen passissa olevaa sukunimeä ei voi muuttaa nimeksi Smith, vaan kirjoitusasu on Smite, joka on lähinnä latvialaista ääntämystä?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(22. maaliskuuta 2004)

Komissio on maininnut kysymyksen passissa esiintyvien nimien ”latvialaistamisesta” kaikissa vuosittaisissa kertomuksissa edistymisestä liittymisvalmisteluissa ns. Kööpenhaminan poliittisia kriteerejä käsittelevän otsikon alla eli kansanvallan, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen suojelun yhteydessä. On epäilemättä ihmisarvosta ja vapaudesta johdettu yksilön oikeus, että valtion viranomaiset kunnioittavat ihmisen nimeä. Lisäksi puolisot voivat vedota valtion velvollisuuteen kunnioittaa perhe-elämää, jonka suojelusta määrätään esimerkiksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklassa.

Vuoden 2002 edistymiskertomuksessa (1) komissio pani merkille Latvian oman valtiosääntötuomioistuimensa päätöksen perusteella tekemät muutokset. Nämä muutokset johtivat alkuperäisen nimen näkyvämpään sijoitteluun passissa. Komissio kuitenkin huomautti myös näiden muutosten rajoituksista, erityisesti siitä, että latvialaistettu muoto on parhaiten näkyvillä tietosivulla. Näin ollen on päätelty, että ihmisoikeus-näkökulmasta lainsäädäntö saatetaan vielä kyseenalaistaa. On kuitenkin tuomioistuinten eikä komission asia päättää Latvian lainsäädännön laillisuudesta, paitsi siinä tapauksessa, että Latvian tultua jäsenvaltioksi komissiolle tehtäisiin virallinen valitus EU:n lainsäädännön tiettyjen säännösten noudattamatta jättämisestä.

(1) KOM(2002) 700 lopullinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/265

(2004/C 88 E/0270)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0994/04

esittäjä(t): Proinsias De Rossa (PSE) komissiolle

(31. maaliskuuta 2004)

Aihe: Lastensuojelu ja EU:n tulevat nuorille suunnatut ohjelmat

Komissio julkaisi 9. maaliskuuta 2004 kaksi tiedonantoa koulutus- ja kansalaisuuspolitiikkojen tulevaisuudesta vuoden 2006 jälkeen, joista toinen koskee yhteisön yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ohjelmien uutta sukupolvea (KOM(2004) 156) ja toinen aktiivista kansalaisuutta (KOM(2004) 154). Kuinka komissio aikoo varmistaa, että lastensuojeluasioita käsitellään laajasti EU:n tulevissa koulutus- ja kansalaisuusohjelmissa, jotka on määrä julkaista myöhemmin tämän vuoden aikana?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Arvoisa parlamentin jäsen ottaa esille kysymyksen lastensuojelun huomioon ottamisesta komission tulevissa uusissa ohjelmissa, jotka koskevat yleissivistävää ja ammatillista koulutusta sekä kansalaisuutta (1). Komissio katsoo, että nuorten mahdollisimman hyvä suojelu on ehdottomasti taattava kulloisenkin toimivallan puitteissa. Komissio on jo tehnyt aloitteita omaan toimivaltaansa kuuluvissa asioissa. Näihin kuuluvat direktiivi 94/33/EY nuorten työntekijöiden suojelusta (2), suositus Euroopan audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on saattaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelu vertailukelpoiselle ja tehokkaalle tasolle (3) sekä toimintasuunnitelman, joka koskee Internetin ja verkon käyttöön liittyvien uusien tekniikoiden käyttöturvallisuuden parantamista siten, että torjutaan laitonta ja haitallista sisältöä varsinkin lasten ja alaikäisten suojelun näkökulmasta (4).

Lastensuojelu on kuitenkin ensisijassa kansallinen asia, ja toiminta tällä alueella on jäsenvaltioiden vastuulla.

Yleissivistävää ja ammatillista koulutusta sekä kansalaisuutta koskeviin uuden sukupolven ohjelmiin liittyvissä ehdotuksissa komissio esittää kahdentyyppisiä toimia:

— komission suoraan johtamia keskitettyjä toimia ja

— hajautettuja toimia, joista vastaavat osallistujamaiden nimeämät kansalliset elimet.

Suurin osa määrärahoista on tarkoitus osoittaa hajautettuihin toimiin. Nimenomaan näillä toimilla tuetaan nuoriin, ja etenkin nuorten liikkuvuuteen, liittyvää toimintaa.

Komissio katsoo, että osallistuvien maiden viranomaisten velvollisuutena on yhdessä kansallisten elinten kanssa ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin alaikäisten suojelun varmistamiseksi kansallisten lakien ja kulttuurinäkökohtien mukaisesti.

Komissio valvoo yleisesti, eritoten ehdotuspyyntöihin sovellettavien valintaperusteiden kautta, että hyväksytyillä hankkeilla on kiistämätöntä kasvatuksellista arvoa ja niissä otetaan täydelleen huomioon osallistujien ja varsinkin alaikäisten edut.

(1) Asiakirjat KOM(2004) 154 lopullinen ja KOM(2004) 156 lopullinen.

(2) Neuvoston direktiivi 94/33/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1994, nuorten työntekijöiden suojelusta, EYVL L 216, 20.8.1994.

(3) Neuvoston suositus 98/560/EY, annettu 24 päivänä syyskuuta 1998, EYVL L 270, 7.10.1998.

(4) EUVL L 162, 1.7.2003.
1.

Arvoisa parlamentin jäsen on oikeassa todetessaan, ettei direktiiveissä 79/409/ETY tai 92/43/ETY säädetä mistään aikatekijästä, joka liittyisi direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin merkittäviin vaikutuksiin. Sen vuoksi jos suunnitelmalla tai hankkeella arvioidaan olevan tiettyjä vaikutuksia, ne on otettava huomioon arviointiprosessissa riippumatta siitä, mikä niiden aikaväli on.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/922

(2004/C 78 E/0975)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0058/04

esittäjä(t): Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) komissiolle

(12. tammikuuta 2004)

Aihe: Italian valtion ja Campanian alueen tuki Agrofuturo s.c.a.r.l. -yhtiön esittämälle ohjelmasopimukselle

Kysymyksen esittäjä on jo esittänyt lukuisia kysymyksiä edellä mainitusta aiheesta saamatta niihin kunnollista vastausta. Komissiolla on ollut jo yli vuosi aikaa tutkia Agrofuturon kanssa tehtyyn ohjelmasopimukseen liittyviä asiakirjoja. Kysymyksen esittäjän on vaikea uskoa, ettei komissio ole vielä tänä aikana ehtinyt tutkia kyseisiä asiakirjoja eikä tehdä niistä johtopäätöstä, jonka se voisi ilmoittaa kysymyksen esittäjälle ennen vaalikauden loppua. Voisiko komissio antaa nopeasti kattavan vastauksen edellä mainitun ohjelman yhteensopivuudesta Campanian alueellisen toimintaohjelman 2000—2006 toimenpiteen 4.9 kanssa?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(30. tammikuuta 2004)

Komissio haluaa ennen kaikkea korostaa, ettei sillä ole ollut hallussaan yli vuoteen asiakirjoja, jotka koskevat rahoitusta Agrofuturo s.c.a.r.l. -yhtiön esittämälle ohjelmasopimukselle, vaikka arvoisa parlamentin jäsen näin esittää kysymyksessään. Itse asiassa Italian viranomaiset ovat siirtäneet asiakirjat eteenpäin Italian pysyvän edustuston kautta 15. toukokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä.

Italian viranomaisten antamien tietojen perusteella Agrofuturoa koskevat asiakirjat on siirretty sellaisten tukien rekisteriin, joista ei ole tehty ilmoitusta (sääntöjenvastaisesti myönnetyt tuet).

Uutta tietopyyntöä valmistellaan parhaillaan.

Komissio vakuuttaa parlamentin jäsenelle, että päätös — olipa se mikä tahansa — tehdään mahdollisimman pikaisesti sen jälkeen, kun Italian viranomaisilta on saatu vastaus.

On syytä muistuttaa, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan (nykyisen 88 artiklan) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22. maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 13 artiklan 2 kohdan säännösten nojalla kahden kuukauden määräaika, joka yleensä asetetaan valtiontukien tutkintaa varten, ei sido komissiota, jos on kyse sääntöjenvastaisesti myönnetystä tuesta.

(1) EYVL L 83, 27.3.1999.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/259

(2004/C 88 E/0264)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0977/04

esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle

(30. maaliskuuta 2004)

Aihe: Sairausvakuutukset Tšekin tasavallassa

Onko komissio tietoinen siitä, että Tšekin tasavallassa on yksi merkittävä ja useita pienempiä sairausvakuu-tusyhtiöitä? Onko komissio tietoinen myös siitä, että kyseisellä merkittävällä yhtiöllä on ollut taloudellisia vaikeuksia? Tietääkö se lisäksi, että Tšekin hallitus on antanut luvan jakaa pienille yhtiöille maksetut vakuutusmaksut uudelleen isolle yhtiölle ilman vakuutuksenottajien hyväksyntää? Onko komissio yhtä mieltä siitä, että tämä ei liene sen enempää kilpailun kuin vakuutuksenottajienkaan kannalta katsoen suotavaa ja aikooko se ottaa tämän kysymyksen esille Tšekin viranomaisten kanssa?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Komissio on tietoinen sairausvakuutusjärjestelmän organisaatiosta Tšekin tasavallassa. Siellä on nykyisin yksi yleinen sairausvakuutusyhtiö, joka kattaa valtaosan väestöstä, ja kahdeksan alakohtaista sairausvakuu-tusyhtiötä, jotka oli alun perin tarkoitettu tiettyjen toimialojen (pankkitoiminta, kaivostoiminta) työntekijöille mutta jotka ovat nykyisin avoimia kaikille. Kaikki Tšekin tasavallassa pysyvästi oleskelevat kuuluvat näiden rahastojen hallinnoiman pakollisen terveydenhoitovakuutuksen piiriin.

Komission saatavilla olevien tietojen mukaan Tšekin parlamentissa käsitellään parhaillaan sairausvakuutus-yhtiöiden toimintaa koskevien säädösten, kuten kerättyjen varojen uudelleen jakamista koskevien säännösten, muuttamista.

Jäsenvaltiot vastaavat terveydenhoito- ja sosiaaliturvajärjestelmien organisaatiosta ja rahoituksesta. Jäsenvaltioiden on kuitenkin hoidettava velvollisuutensa tällä alalla yhteisön oikeuden mukaisesti. Jotta voidaan arvioida, sovelletaanko sairausvakuutuksen tarjoajaan EU:n kilpailusääntöjä, on välttämätöntä arvioida, harjoittaako tarjoaja taloudellista toimintaa vai hallinnoiko tarjoaja sosiaaliturvajärjestelmää. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa, että tiettyjä pakollisia sosiaaliturvajärjestelmiä hallinnoiviin elimiin ei sovelleta kilpailusääntöjä.

Komission saatavilla olevien tietojen mukaan terveydenhoito Tšekin tasavallassa maksetaan pakollisesta sairausvakuutuksesta, joka kattaa kaikki Tšekin tasavallassa pysyvästi oleskelevat. Näin ollen vakuutuksen tarjoajat ilmeisesti hallinnoivat pääasiassa sosiaaliturvajärjestelmää, johon ei sovelleta kilpailusääntöjä. Saatavilla olevien tietojen perusteella komissio ei toistaiseksi aio ottaa tätä kysymystä esille Tšekin viranomaisten kanssa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/548

(2004/C 88 E/0558)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0889/04

esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle

(22. maaliskuuta 2004)

Aihe: Iranin vaalit

Iranissa äskettäin pidetyt vaalit olivat loukkaus demokratiaa kohtaan. Uskonnolliset johtajat torjuivat useimpien riippumattomien ehdokkaiden osallistumisen ja osoittivat siten jälleen olevansa ylimpiä vallanpitäjiä maassa. Vaalit pidettiin kyseisestä osallistumiskiellosta huolimatta. Vaalien tuloksista kävi ilmi, etteivät Iranin niin kutsutut uudistajat menestyneet.

Euroopan komissio on puolustanut Iranin kanssa käytävää vuoropuhelua keinona edistää ihmisoikeuksia ja kansanvaltaa.

Mitä päätelmiä komissio tekee viimeaikaisista tapahtumista Iranin johtajien kanssa käytävää vuoropuhelua silmällä pitäen?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(28. huhtikuuta 2004)

Helmikuussa 2004 antamissaan päätelmissä neuvosto ilmaisi syvän pahoittelunsa ja pettymyksensä sen johdosta, että useita ehdokkaita syrjittiin estämällä heitä asettumasta ehdolle Iranissa 20. helmikuuta 2004 pidettyihin parlamenttivaaleihin. Neuvosto totesi toivovansa, että Iran palaisi uudistusten ja demokratisoinnin tielle.

Komissio yhtyy tähän näkemykseen ja uskoo, että puutteelliset vaalit vaikuttivat yleensä ottaen kielteisesti EU:n ja Iranin suhteisiin. Asiaa on pohdittava ja analysoitava enemmän, jotta voidaan luoda täsmällinen Irania koskeva toimintamalli ottaen huomioon tämä demokratiaprosessin taantuma. Komissio uskoo kuitenkin edelleen, että kokonaisvaltaisen vuoropuhelun käynnistäminen uudelleen on EU:n edun mukaista. Se toteaa muun muassa, että joulukuussa 2002 käynnistetty vuoropuhelu ihmisoikeuksista on tuottanut joitakin pieniä mutta konkreettisia tuloksia ja että sille on vaikeuksista huolimatta annettava uusi tilaisuus.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/507

(2004/C 88 E/0519)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0518/04

esittäjä(t): Elena Padotti (PSE) komissiolle

(24. helmikuuta 2004)

Aihe: Euroopan unionin kansalaisten perusoikeuksien loukkaaminen Yhdysvalloissa

Italian kansalainen Marco Fornari on diplomaattiperheen poika, joka on syntynyt Jeddassa Saudi-Arabiassa, missä hänen isänsä työskenteli aikaisemmin, joka on opiskellut Suffolkin yliopistossa Bostonissa ja joka on tällä hetkellä kirjoilla Lubbockin yliopistossa Texasissa. Hänen nimensä on ollut syntymäpaikan vuoksi epäilyttävien henkilöiden mustalla listalla 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen jälkeen. Dallasilais-viranomaiset ilmoittivat Fornarille useiden kuulustelujen jälkeen, että hänen tapauksensa oli selvitetty. Fornari oli ollut viettämässä joululomaa Italiassa, kun hänet pidätettiin Dallasin lentokentällä hänen palatessaan matkalta, pantiin käsirautoihin ja kytkettiin ketjulla kiinni muihin pidätettyihin, suljettiin kylmään selliin ilman, että hän olisi voinut ottaa yhteyttä keneenkään, ja lähetettiin seuraavana aamuna ensimmäisellä Euroopan lennolla Stuttgartiin. Myös eräs ruotsalainen liikemies koki samantapaisen kohtalon, sillä hän oli pidätettynä Fornarin kanssa samassa sellissä. Marco Fontana ei ole päästetty palaamaan Yhdysvaltoihin, ja häneltä on mennyt lukukausi hukkaan, mutta hän joutuu kuitenkin maksamaan vuokraa asunnostaan, jossa hänellä on kirjoja ja henkilökohtaisia tavaroita.

Edellä mainitussa tapauksessa on kyse käsittämättömästä, nöyryyttävästä ja suorastaan räikeästä Euroopan unionin kansalaisten perusoikeuksien loukkaamisesta.

Voiko komissio ilmoittaa, mitä se aikoo tehdä turvatakseen unionin kansalaisten oikeudet Yhdysvalloissa?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(30. maaliskuuta 2004)

Syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumien jälkeen varsinkin Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) ihmisoikeuskomiteassa ja YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa annetuissa EU:n lausunnoissa on jatkuvasti korostettu, että terrorismin torjunta on sopeutettava ihmisoikeuksien kunnioittamiseen eikä päinvastoin.

Komissio kiittääkin arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että tämä on saattanut komission tietoon seikat, jotka liittyvät kyseisen Italian kansalaisen pidätykseen Yhdysvalloissa. Komissiolla ei ole valtaa vaikuttaa tähän tapaukseen, mutta on tietenkin ehdottoman tärkeää, että kaikki maat noudattavat oikeusturvan takaamiseksi annettuja kansainvälisiä sitoumuksia.
3.

ja 4. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22. maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (4) 14 artiklan mukaisesti komission jäsenvaltiolle tekemän, laittomasti myönnettyjen tukien takaisinperintää koskevan ilmoituksen johdosta jäsenvaltio on velvollinen toteuttamaan takaisinperinnän välittömästi ja kansallisen lainsäädännön menettelyjen mukaisesti. Komissio pyysi 26. tammikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia ilmoittamaan 25. helmikuuta 2004 mennessä toimenpiteistä, jotka ne ovat toteuttaneet yllä mainitun päätöksen noudattamiseksi. Komission yksiköt tutkivat parhaillaan Rooman hallintoalueen lähettämää vastauskirjettä. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 12 artiklan mukaisesti komissio voi tutkittuaan asian saatavilla olevien tietojen pohjalta saattaa asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, mikäli Italia ei ole noudattanut tehtyä päätöstä, kuten Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätään.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/671

(2004/C 84 E/0757)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0770/04

esittäjä(t): Seán Ó Neachtain (UEN) komissiolle

(5. maaliskuuta 2004)

Aihe: EU:n kansalaisuus

Useita EU:n kansalaisuuteen liittyviä kiireellisiä kysymyksiä on selvitettävä 1. toukokuuta 2004 mennessä. Voiko komissio siksi ilmoittaa, mikä on kansalaisuustilanne 1. toukokuuta 2004 jälkeen seuraavissa tapauksissa: ensiksi Venäjällä syntynyt nainen, joka muutti Latviaan ja asui siellä ilman kansalaisuutta. Myöhemmin hän avioitui EU-kansalaisen kanssa ja muutti Irlantiin. Tällä hetkellä naisella on oleskelulupa Irlannissa, mutta häneltä edellytetään viisumia Irlannin ulkopuolisilla matkoilla. Entä mikä on Irlannissa tai muissa EU:n jäsenvaltioissa asuvien Latvian kansalaisten tilanne EU:n kansalaisuuden suhteen?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(24. maaliskuuta 2004)

EY:n perustamissopimuksen 17 artiklan mukaan unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus. Unionin kansalaisuus täydentää, mutta ei korvaa jäsenvaltion kansalaisuutta.

Ensimmäisessä kysymyksessään arvoisa parlamentin jäsen viittaa Latviassa asuvien kansalaisuudettomien henkilöiden erityistilanteeseen. Komissio on täysin tietoinen tästä tilanteesta. Venäjällä syntynyt nainen, joka asuu Latviassa ilman kansalaisuutta ja myöhemmin avioituu EU:n kansalaisen kanssa ja muuttaa tämän kanssa Irlantiin, nauttii EU:n kansalaisuusoikeuksista itsenäisesti vain, jos hän saa EU:n kansalaisuuden avioliiton kautta tai muilla kyseisen jäsenvaltion kansalaisuuden saamista koskevassa lainsäädännössä säädetyillä keinoilla. Jos hän pysyy kansalaisuudettomana tai säilyttää kolmannen maan kansalaisuuden, hän voi hyötyä yhteisön vapaata liikkuvuutta ja oleskelua koskevasta lainsäädännöstä ja asua Irlannissa sen nojalla, että hänen puolisonsa on EU:n kansalainen.

Jos tällainen henkilö haluaa matkustaa Irlannista toiseen jäsenvaltioon, hän tarvitsee viisumin, koska Irlanti on päättänyt olla soveltamatta yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee lyhytaikaiseen oleskeluun myönnettävää yhtenäistä viisumia, ulkorajojen valvontaa sekä liikkumista alueella, jolla henkilöiden tarkastukset on lakkautettu sisärajoilla (”Schengenin säännöstö”). On kuitenkin korostettava, että tällaiselle henkilölle pitäisi EU:n kansalaisen puolisona tehdä tarvittavien viisumien hankinta mahdollisimman vaivattomaksi, ja ne pitäisi myös myöntää hänelle ilmaiseksi.

Toisen esimerkin osalta Irlannissa tai missä tahansa muussa jäsenvaltiossa asuvasta Latvian kansalaisesta tulee EU:n kansalainen, kun Latvia liittyy Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004, ja hän alkaa suoraan nauttia EU:n kansalaisuuteen liittyviä oikeuksia, sellaisina kuin ne esitetään EY:n perustamissopimuksen toisessa osassa, ja etenkin oikeudesta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun jäsenvaltioiden alueella (soveltuvilta osin työntekijöille asetettujen siirtymätoimenpiteiden rajoissa) sekä oikeudesta äänestää ja asettua ehdolle kunnallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu.
4.

EU on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja tartuntatautiverkoston avulla luonut vahvan järjestelmän SARS-virusta koskevien toimenpiteiden valvontaa ja koordinointia varten. Jos uusia SARS-tapauksia ilmenee, sovelletaan jälleen tehostettua valvontaa ja otetaan uudelleen käyttöön SARSin hillitsemiseksi suositellut toimenpiteet (ts. tautitapausten toteaminen, potilaiden eristäminen, infektioiden valvonta ja kontaktien jäljittäminen). Nämä toimenpiteet ovat aiemmin osoittautuneet tehokkaiksi ja muodostavat tulevien toimenpiteiden perustan. SARS-epidemian puhkeamisesta opittiin paljon. EU:n on pyrittävä siihen, että käytössä olisi Euroopan laajuista neuvontaa tarjoava järjestelmä. Komission ehdottaman tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen on toiminnallaan myötävaikutettava tähän ja on voitava luottaa siihen, että se toteuttaa oikea-aikaisia ja tehokkaita toimenpiteitä SARSin kaltaisten uhkien torjumiseksi.