FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/229

(2004/C 70 E/246)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3166/03

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(20. lokakuuta 2003)

Aihe: Yhteisöjen tuomioistuimen päätösten täytäntöönpano

Olen tyytyväinen vastaukseen E-1804/03 (1), jossa komissio ilmoittaa, ettei Sinagaa vastaan ole mitään kannetta vireillä, mikä tarkoittaa, että asia (C-1098/02), jossa kyseenalaistettiin Azoreilla tuotetun sokerin lähettäminen, on rauennut, ja että komissio noudattaa näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen 15. toukokuuta 2003 asiassa C-282/00 antamaa päätöstä.

Tuomioistuimen päätökseen perustuvan komission kannan mukaisesti komissiolla ei näin ollen ole enää mitään syytä jättää soveltamatta Poseima-asetuksia täysipainoisesti eikä myöskään mitään syytä olla noudattamatta Sinagan pyyntöä lisätä raakasokerista valmistetun valkoisen sokerin vientimäärää 3 000 tonnilla.

Voiko komissio vahvistaa, onko se noudattanut edellä mainittua pyyntöä?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(12. marraskuuta 2003)

Perussopimusten valvojana komissio huolehtii, että yhteisön oikeutta noudatetaan, ja erityisesti se noudattaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.

Asiassa C-282/00 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin vahvisti komission tukemana periaatteen, että Azoreilla korjatuista sokerijuurikkaista tuotettua sokeria on voitava lähettää ja viedä vapaasti.

Samassa tuomiossa tuomioistuin vahvisti komission perustellun kannan, joka koskee azorilaisten yritysten raakasokerista puhdistaman sokerin jälleenlähettämistä tai jälleenviemistä; kyseisessä saaristossa hankitaan raakasokeria erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti, joka perustuu asetukseen (EY) N:o 1600/92, jota on muutettu asetuksella (EY) N:o 1453/2001 (2).

Syrjäisimmillä alueilla hankintaa on rajoitettu saarialueen kulutuksen, maatalouden tuotantopanosten sekä jalostustarpeiden perusteella. Kun sokerin kohdalla on sovellettu erityisen hankintajärjestelmän mukaisia etuja (tuontitullivapaus tai vastaavanlainen tuki, jonka määrä vastaa yhteisöstä tuodulle sokerille maksettavaa tukea), sitä ei voi viedä Azorien ulkopuolelle.

Jälleenlähettämisen ja jälleenviennin periaatteeseen voidaan soveltaa yhtä poikkeusta, joka koskee Azoreilla jalostettuja tuotteita. Tällaisten tuotteiden jälleenlähettäminen tai jälleenvieminen on sallittua ”perinteisten määrien” rajoissa. Tältä osin tuomioistuin on todennut seuraavaa: (3)”Tästä seuraa, että sokerilähetysten on täytettävä suhteellisen tiukat edellytykset, jotta ne voidaan luokitella perinteisiksi kauppavirroiksi tai perinteisiksi lähetyksiksi. Nämä edellytykset koskevat sekä kyseessä olevien lähetysten merkittävyyttä että niiden säännöllisyyttä ja ajankohtaisuutta.””Sen määrittelemiseksi, ovatko sokerilähetykset Manner-Portugaliin ja Madeiralle perinteisiä lähetyksiä, on näin ollen selvitettävä, olivatko nämä lähetykset ajankohtaisia, säännöllisiä ja merkittäviä, kun Poseima-ohjelma pantiin täytäntöön asetuksella N:o 1600/92, joka tuli voimaan 1.7.1992.””Satunnaiset ja vähäpätöiset lähetykset, jotka ovat tapahtuneet menneisyydessä, eivät nimittäin voi täyttää tällaisia vaatimuksia.”

Portugalin viranomaiset eivät ole esittäneet todisteita siitä, että sokeria olisi lähetetty yhteisöjen tuomioistuimen esittämien edellytysten mukaisesti. Koska edellä mainittua poikkeusta ei näin ollen voida soveltaa, saariston raakasokerin tarpeet on arvioitava paikallisen kulutuksen perusteella.

Mistään ei voida kuitenkaan päätellä, että Azorien asukkaiden sokerin kulutus olisi lisääntynyt 3 000 tonnia vuodessa. Näin ollen Sinagan pyyntöä lisätä vientimäärää ei voida hyväksyä.

(1) EUVL C 33 E, 6.2.2004, s. 173.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 1453/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Azorien ja Madeiran hyväksi ja asetuksen (ETY) N:o 1600/92 kumoamisesta (Poseima) (EYVL L 198, 21.7.2001).

(3) Tuomion 44 ja 45 kohta.