KIRJALLINEN KYSYMYS E-3449/00

esittäjä(t): François Bayrou (PPE-DE) komissiolle

(7. marraskuuta 2000)

Aihe: Kaksinkertainen verotus

Kaksoisverotukseen yhä edelleen liittyvät ongelmat haittaavat kansalaisten vapaata liikkuvuutta, jota Euroopan komissio politiikallaan pyrkii edistämään.

Vaikka asianomaiset valtiot ovat tehneet lukuisia verotussopimuksia, niihin sisältyviä määräyksiä kieltäydytään yhä useammin noudattamasta. Mm. Ranska ja Luxemburg ovat tehneet tällaisen sopimuksen, mutta näiden maiden kansalliset viranomaiset soveltavat sitä vain hyvin harvoin. Koska ei ole olemassa mitään elintä, joka voisi sovitella verotusta koskevia kiistoja, tällaiset kiistat voivat kestää vuosikymmeniä.

Mihin toimiin Euroopan komissio aikoo ryhtyä, jotta veroviranomaiset noudattaisivat voimassa olevia sopimuksia, jotka on tehty Euroopan kansalaisten etujen huomioon ottamiseksi ja henkilöiden liikkuvuuden edistämiseksi?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(11. joulukuuta 2000)

Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa täysin yhtä mieltä siitä, että kaksinkertainen verotus voi olla este Euroopan kansalaisten liikkuvuudelle. Kaksinkertaisen verotuksen ongelma tunnustetaan myös EY:n perustamissopimuksessa. Sopimuksen 293 artiklan (entisen 220 artiklan) mukaan jäsenvaltiot ryhtyvät keskenään tarvittaessa neuvotteluihin taatakseen kansalaistensa hyväksi kaksinkertaisen verotuksen poistamisen yhteisön alueella. Jäsenvaltiot ovat kyseisen artiklan mukaisesti tehneet kahdenvälisiä verotussopimuksia, ja tällä hetkellä yhteisössä on lähes täysin kattava verotussopimusten verkosto.

Kahdenvälisissä verotussopimuksissa määrätään yleensä keskinäisestä sopimusmenettelystä sopimuksen soveltamisessa ilmenneiden ongelmien selvittämisessä. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n tulo- ja varallisuusveroja koskevan mallisopimuksen 25 artiklan mukaan keskinäisissä sopimusmenettelyissä yleensä määrätään, että toimivaltaiset viranomaiset pyrkivät keskinäisellä sopimuksella ratkaisemaan tapaukset, joissa veronmaksuvelvollisiin sovellettavat verotuskäytännöt eivät ole sopimuksen määräysten mukaisia. Lisäksi sopimusten mukaan toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan sopimuksen tulkinnassa tai soveltamisessa ilmenevät vaikeudet. Ne voivat myös neuvotella keskenään kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi sellaisissa tapauksissa, joita sopimus ei kata. Vaikka toimivaltaiset viranomaiset pystyvät yleensä ratkaisemaan kiistat keskinäisellä sopimuksella kohtuullisessa ajassa, on myös esimerkkejä keskinäisistä sopimusmenettelyistä, jotka kestävät kauan eivätkä johda tyydyttävään tulokseen. Komission mielestä sitovalla välimiesmenettelyllä voi olla tärkeä merkitys tällaisten kiistojen ratkaisemiselle ja menettelyjen vauhdittamiselle, ja määräys sitovasta välimiesmenettelystä voisi olla hyödyllinen lisäys jäsenvaltioiden kahdenvälisiin verotussopimuksiin.

Huomattakoon, että siirtohintoihin liittyvien verotuskiistojen välimiesmenettelystä määrätään jo nk. välimiesmenettely-yleissopimuksessa(1). Tämän monenvälisen yleissopimuksen, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 1995, tavoitteena on luoda menettely, jolla ratkaistaisiin eri jäsenvaltioiden yritysten väliset kaksinkertaista verotusta koskevat ongelmat, jotka johtuvat yhteen jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen tulojen tarkistamisesta ylöspäin, jonka vastapainoksi ei tarkisteta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen etuyhteydessä olevan yrityksen tuloja vastaavasti alaspäin. Kahdenvälisissä verosopimuksissa määrätään yleensä vastavuoroisista tarkistuksista kaksinkertaisen verotuksen ongelmien estämiseksi, mutta sitovista velvoitteista ei määrätä. Välimiesmenettely-yleissopimuksessa määrätään, että on asetettava neuvoa-antava toimikunta, jonka tehtävänä on antaa lausunto kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta, jos asianomaiset jäsenvaltiot eivät pääse sopimukseen asian ratkaisemisesta kahden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona asianomaiset yritykset ensimmäisen kerran jättivät asian ratkaistavaksi. Neuvoa-antavan toimikunnan lausunto sitoo jäsenvaltioita, jolleivät ne pääse sopimukseen lausunnosta poikkeavasta päätöksestä. Kaksinkertaisen verotuksen poistava päätös on tehtävä kuuden kuukauden kuluessa neuvoa-antavan toimikunnan lausunnon antamisesta. Komissio tarkastelee parhaillaan välimiesmenettely-yleissopimuksen toimivuutta vuonna 2001 julkaistavan yritysverotusta koskevan tutkimuksen yhteydessä.

Tässä yhteydessä on syytä mainita myös Itävallan ja Saksan allekirjoittamassa mutta vielä ratifioimattomassa kaksinkertaista verotusta koskevassa uudessa sopimuksessa olevat uudet järjestelyt. Sopimuksessa määrätään, että jos toimivaltaiset viranomaiset eivät pysty ratkaisemaan kiistoja tai selvittämään epäilyjä sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta kahden vuoden kuluessa, niiden on veronmaksuvelvollisen pyynnöstä saatettava asia EY:n tuomioistuimen käsiteltäväksi perustamissopimuksen 239 artiklan (entinen 182 artikla) mukaisesti. Komissio pitää tällaista järjestelyä kiintoisana ja suosittelee, että muutkin jäsenvaltiot harkitsisivat vastaavanlaisia toimia.

(1) Kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä 23. heinäkuuta 1990 tehty yleissopimus 90/463/ETY, EYVL L 225, 20.8.1990.