KIRJALLINEN KYSYMYS E-2821/02

esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle

(8. lokakuuta 2002)

Aihe: Langattomien puhelimien säteily

1. Onko Euroopan komissio tutustunut saksalaisessa kuluttajalehdessä Öko Test ilmestyneeseen artikkeliin Test Schnurlose Telefone. Ganz schön sendebewusst, joka käsittelee langattomien puhelimien säteilyä? Artikkelista nimittäin voimme lukea, että kaikki testatut langattomat puhelimet eivät noudata Euroopan parlamentin (tutkimuksesta vastaavan pääosaston) asettamaa raja-arvoa 100 µW/m2? Eräiden testattujen puhelimien säteilyarvot ovat jopa 8 80018 400 µW/m2!

2. Onko komissio tietoinen siitä, että viimeaikaisissa tutkimuksissa on todettu, että kyseinen säteily voi vahingoittaa hermo- ja hormonijärjestelmää? Tutkimuksista ilmenee myös, että säteily lisää perinnöllisten sairauksien (Erbgutschäden) ja syövän esiintymisriskiä.

3. Aikooko Euroopan komissio ryhtyä toimiin tämän vaarallisen tilanteen muuttamiseksi?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(25. marraskuuta 2002)

Kuten vastauksessa Hiltrud Breyerin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2900/02(1) todetaan, neuvosto antoi 12 päivänä kesäkuuta 1999 jäsenvaltioille suosituksen 1999/519/EY(2) väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz 300 GHz) altistumisen rajoittamisesta. Suosituksen mukaisten perusrajoitusten ja viitearvojen tarkka noudattaminen suojaa käyttäjät tehokkaasti ionisoimattoman säteilyn akuuteilta ja pitkäaikaisilta vaikutuksilta koko taajuusalueella. Langattomien puhelimien ja matkapuhelimien suositellut rajoitukset perustuvat ominaisabsorptionopeuden (specific absorption rate, SAR) mittaamiseen.

Arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamaa tehotiheyttä käytetään ainoastaan yli 10 GHz:n sähkömagneettisten aaltojen mittaamiseen. Sitä ei pidetä sopivana mittaimena taajuuksilla, joilla langattomat puhelimet ja matkapuhelimet toimivat (0,42 GHz).

Suosituksen mukaisten raja-arvojen varmuuskerroin on 50, joten suositus kattaa mahdolliset pitkän aikavälin vaikutukset koko taajuusalueella ja suojaa myös muilta kuin lämpövaikutuksilta, joista ei ole toistaiseksi kirjallista näyttöä. Langattomiin puhelimiin ja matkapuhelimiin sovellettava taso on näin ollen nykyisin 2 W/kg. Tehotiheydeksi muutettuna tämä tarkoittaa kutakuinkin 210 W/m2:n tasoa. Arvo 100 µW/m2 jää tämän tason alapuolelle.

Komissio antoi eurooppalaisille standardointielimille tehtäväksi laatia yhdenmukaistettuja eurooppalaisia standardeja, joilla varmistetaan, että eri tuotteet eivät altista väestöä neuvoston suosittamia raja-arvoja suuremmille säteilymäärille. Näille standardeille (EN 50360 ja EN 50361) annetaan lain voima radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY(3) puitteissa. Se velvoittaa valmistajat varmistamaan, että tuotteet eivät niiden käyttötarkoituksen mukaisessa käytössä aiheuta haittaa terveydelle. Kyseisten standardien avulla voidaan suoraan arvioida, onko SAR:lle asetettuja raja-arvoja noudatettu. Parlamentin mietinnön (STOA) mukaan matkapuhelinten SAR vaihtelee yleensä välillä 0,41,4 W/kg. Langattomien puhelinten tehotaso on huomattavasti alhaisempi kuin matkapuhelinten, joten niiden SAR-taso on myös alhainen.

Komissio seuraa tiiviisti alan tieteellistä tutkimusta voidakseen tarvittaessa ryhtyä toimenpiteisiin, jos ilmenee seikkoja, joita ei ole vielä otettu huomioon. Tähän mennessä ei ole osoitettu, että langattomien puhelinten ja matkapuhelinten sähkömagneettisille kentille altistuminen voisi olla hermostolle ja hormonitoiminnalle haitallista. Matkapuhelinten osalta on syytä muistuttaa Interphone-hankkeesta (jota yhteisö tukee viidennessä tutkimuksen puiteohjelmassa), joka on laaja, 13 maata käsittävä epidemiologinen tutkimushanke. Sen tavoitteena on määrittää, lisääkö matkapuhelinten käyttö syöpäsairauksien riskiä ja onko matkapuhelinten radiotaajuussäteily syöpää aiheuttavaa. Kun hankkeen tulokset valmistuvat 20042005, asiasta voidaan tehdä päätelmiä. Soluilla tehdyt in vitro -kokeet ovat toisinaan antaneet merkkejä biologisista vaikutuksista, jotka liittyvät syöpään tai muihin sairauksiin. Soluviljelmät käyttäytyvät kuitenkin täysin eri tavoin kuin ihmiskeho. Kokeet ovat myös monimutkaisia ja kiistanalaisia. Tämä antaisi olettaa, että jos vaikutuksia on, ne eivät ole voimakkaita. Vaikutuksista olisi kuitenkin saatava tarkkoja tieteellisiä tietoja, ja tämän vuoksi yhteisö ja muut organisaatiot osallistuvat sähkömagneettisten kenttien tutkimisen rahoittamiseen. Viidennessä tutkimuksen puiteohjelmassa rahoitetaan yhteensä kahdeksaa sähkömagneettisiin kenttiin liittyvää tutkimusta.

Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän komission tiedekomitean 30. lokakuuta 2001 julkaistu kanta sähkömagneettiselle säteilylle altistumisen terveydellisistä vaikutuksista vahvistaa neuvoston suosituksessa radiotaajuuksille ja mikroaalloille esitettyjen raja-arvojen pätevyyden. Myös kansallisen ja kansainvälisen tason muut tieteelliset arvioinnit ovat yhdenmukaisia komitean kannan kanssa.

(1) EYVL C 110 E, 8.5.2003, s. 121.

(2) EYVL L 199, 30.7.1999.

(3) EYVL L 91, 7.4.1999.