ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0780/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (16. maaliskuuta 1999) Aihe: Puoluerahoitus Kuten muun muassa Tsatsosin mietinnössä A4-0342/96 esitetään ja kuten vuosien käytäntö osoittaa, Euroopan poliittisille puolueille myönnetään yhteisön varoista taloudellista tukea. En kuitenkaan pysty selvästi erottamaan näitä avustuksia talousarviosta. Sen vuoksi esitän komissiolle seuraavat kysymykset: 1. Kuinka paljon tukea vuoden 1999 talousarviossa myönnetään Euroopan poliittisille puolueille? 2. Mitkä puolueet saivat taloudellista tukea ja kuinka paljon tukea kukin puolue sai? 3. Mitkä ovat tuen oikeusperustat primaarisessa ja sekundaarisessa yhteisöoikeudessa? 4. Korotettiinko tukea talousarviovuonna 1999 Euroopan parlamentin vaalien vuoksi, ja jos näin on, paljonko tukea korotettiin? 5. Mitä edellytyksiä puolueen on täytettävä saadakseen EU:n tukea? 6. Kuinka paljon rahaa talousarviossa varataan parlamentin yksittäisille puolueryhmille henkilöstö-, hallinnointi- ja matkakuluittain jaoteltuna? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (4. toukokuuta 1999) Dimitris Tsatsosin mietinnön johdosta on Euroopan parlamenttia koskevaan yleisen talousarvion pääluokkaan perustettu poliittisten puolueiden rahoittamista koskeva uusi budjettikohta (kohta 3710). Vuosien 1998 ja 1999 talousarviossa kyseisessä kohdassa käytetään p. M. -merkintää. Niin kuin Tsatsosin mietinnön kohdassa 6a mainitaan, budjettikohdan täytäntöönpano vaatii uuden perussäädöksen. Talousarvion kohdan 3710 selvitysosassa todetaan, että primäärioikeuden oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 191 artikla (entinen 138 a artikla). Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys määrärahojen jakautumisesta eri puolueryhmien kesken kuuluu Euroopan parlamentin hallinto-osastolle, jonka tehtävänä on hyväksyä parlamenttia koskevan pääluokan I tulot ja menot.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0186/99 esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) komissiolle (11. helmikuuta 1999) Aihe: Charcas de San Lorenzon alueen rakentaminen (Gran Canaria - Kanariansaaret) Monet ympäristönsuojeluryhmät ovat paljastaneet, että Las Palmas de Gran Canarian kaupungissa sijaitsevalle Charcas de San Lorenzon (San Lorenzon lammet) alueelle rakennetaan mahdollisesti golfkenttä. Alue on osa Kanarian lainsäädännössä suojeltua Pino Santon luonnonaluetta. Tämän alueen luonto ja kulttuuri on monimuotoista. Se on määritelty kosteaksi alueeksi ja kuuluu täten luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelua koskevan direktiivin 92/43(1) liitteen I ensisijaisesti suojeltaviin luontotyyppeihin nimikkeellä Välimeren alueen tilapäiset lammikot. Euroopan komissiolla on erityinen vastuu näiden alueiden säilyttämisessä. Toisaalta alueella on edustettuna kiinnostava otos luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevan direktiivin 79/409(2) liitteeseen I sisältyviä muuttolintuja. Näistä lajeista on mainittava useat alueella pesivät lintulajit kuten silkkihaikara, ruskohaikara, nokikana jne. Eräs kansalaisryhmä on esittänyt vaihtoehdon näiden lampien kunnostamiseksi. Täten yritetään estää golfkentän rakentaminen, joka epäilemättä merkitsisi tämän alueen luonnon tuhoutumista. Onko komissio tietoinen tästä? Katsooko komissio, että golfkentän rakentaminen on sopusoinnussa tämän alueen suojelun kanssa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 1999) Komissio ei ole ollut tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen esittämistä asioista. Parlamentin jäsenen mainitsemaa aluetta ei ole nimetty direktiivin 79/409/ETY mukaiseksi lintujen erityissuojelualueeksi. Sitä ei myöskään ole merkitty tieteellisen tutkimuksen perusteella luetteloon lintujen suojelun kannalta tärkeänä alueena. Espanja ei ole ehdottanut kyseistä aluetta liitettäväksi Natura 2000 -verkostoon direktiivin 92/43/ETY mukaisesti. Parlamentin jäsenen mukaan alueella on kyseisen direktiivin liitteessä I mainittu ensisijaisesti suojeltava luontotyyppi (Välimeren alueen tilapäiset lammikot). Makaronesian vyöhykkeen luontotyyppejä ja lajeja koskevan ja komissiota avustavan luontotyyppikomitean hyväksymän luettelon mukaan Kanariansaarilla ei kuitenkaan ole kyseistä luontotyyppiä lainkaan. On siis ilmeistä, että kyseisen alueen suojeleminen on pikemminkin kansallinen kuin yhteisön asia. (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. (2) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0223/99 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle (3. helmikuuta 1999) Aihe: World Vision Austria -järjestön varojen väärinkäyttö Vastauksessaan kysymykseeni P-3879/98(1) komissio ei käsitellyt monipuolisesti ja yksityiskohtaisesti esille ottamiani asioita. Sen vuoksi yritän uudelleen selventää ja laajentaa kysymyksiäni World Vision Austria -järjestön varojen väärinkäytöstä. 1. Komission jäsen Bonino toteaa vastauksessaan, että komissio on tutustunut asiaan, mutta että sillä ei ole edellytyksiä vahvistaa tässä asiassa esitettyjä väitteitä. Onko komissiolla tällä välin uusia "edellytyksiä", jotka ovat johtaneet uusiin tuloksiin tässä asiassa ja onko komission hallussa olevien tietojen määrässä tapahtunut muutosta viime kysymykseni jälkeen? Jos on: millä tavalla, jos ei ole: miksi ei? 2. Onko komissio tehnyt suunnatun tutkimuksen sen jälkeen, kun World Vision Austria -järjestön varojen väärinkäyttö selvisi, tai aikooko se tehdä tällaisen tutkimuksen? 3. Toteutettiinko toimenpiteitä, käytiinkö alustavia keskusteluja tai esitettiinkö muita kyselyjä EU:n Bosnian apuhankkeen toteuttamisesta World Vision Austria -apujärjestön välityksellä? 4. Kuka Itävallassa tai komissiossa valvoi hankkeiden asianmukaista toteuttamista paikan päällä? 5. Eräässä toisessa tapauksessa EU:n jäsenen Karl Habsburgin vaimo kertoi Itävallan televisiossa, että hänen miehensä voi solmia hyödyllisiä suhteita EU:hun varojen keräämiseksi hankkeille. Liittyikö tällaisia suhteita tai keskusteluja EU:n tuesta Bosnialle tähänkin World Vision Austria -tapaukseen? 6. Onko suunniteltu, että EU:n tilintarkastustuomioistuin tai komission sisäiset valvontayksiköt tarkastavat hankkeiden asianmukaisen täytäntöönpanon ja toteuttamisen? Jos on, milloin nämä kertomukset esitetään? Jos ei ole, miksi ei? (1) EYVL C 207, 21.7.1999, s. 140.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0481/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Siirtotyöläisten automaattinen karkotus Baden-Württembergin oikeusministeri Goll, ja erityisesti häntä edustava tuomari Knapp, ovat julkisesti myöntäneet, että he ovat soveltaneet "automaattista karkotusta" siirtotyöläisiin ja muihin ulkomaalaisiin, joita on syytetty perustamissopimuksen 56 artiklan rikkomisesta. Artiklan mukaan karkotus on sallittua yleisen järjestyksen tai turvallisuuden perusteella, mutta vain silloin kun kyseessä olevat tosiasiat ja toimet aiheuttavat suurta vaaraa isäntävaltiolle. Tämä tuskin pätee EU:n jäsenvaltioista lähtöisin olevien työntekijöiden kohdalla, jotka tekevät kunniaa alkuperäiselle isänmaalleen ja osallistuvat sen maan, jossa he elävät ja työskentelevät, kehitykseen. Saksan viranomaisten asenne kuvastuu heidän tavastaan käsitellä oleskelulupia, sillä he hyödyntävät yhteisön olemassa olevan lainsäädännön filosofiaa kotimaan politiikkansa päämääriin, mikä on perustamissopimuksen vastaista siinä mielessä, että siinä asetetaan jäsenvaltioista ja kolmansista maista lähtöisin olevat työntekijät samaan asemaan, mitä tulee yleisen järjestyksen rikkomisesta aiheutuviin karkotuksiin, ja näin syrjitään epäoikeudenmukaisesti yhteisön työntekijöitä. Koska tällainen syrjintä perustuu ainoastaan kansallisten viranomaisten yksipuolisesti asettamiin perusteisiin ja voi haitata siirtotyöläisten vapaata liikkuvuutta, voiko komissio vaatia kyseessä olevan lain kumoamista tai tulkitsemista ja soveltamista siten, että muista EU-maista lähtöisin oleville eli Euroopan kansalaisille taataan, heidän oleskeluluvastaan riippumatta, samanlainen juridinen ja rikosoikeudellinen kohtelu kuin Saksan kansalaisille?
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0088



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0689/99 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Sienten tuonti Eräs italialainen yhtiö on viimeisten kolmen vuoden aikana tuonut maahan etikkaan säilöttyjä ja käsittelemättömiä sieniä Kiinasta. Voiko tämä yhtiö tuoda maahan vuonna 2000 myös suolaveteen säilöttyjä sieniä? Kuinka paljon suolaveteen säilöttyjä sieniä saa tuoda? Miten tällaiset tuontimäärät lasketaan? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 1999) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee CN-koodeihin 0711 90 40, 2003 10 20 ja 2003 10 30 kuuluvien Agaricus-suvun lajien sienien tariffikiintiöön perustuvaa tuontia. Säilöttyjä Agaricus-suvun lajien sieniä koskevien tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista 6 päivänä syyskuuta 1995 annetussa komission asetuksessa (EY) 2125/95(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) 2493/98(2) vahvistetaan erityiset säännökset, joiden tarkoituksena on varmistaa käytettävissä olevien määrien, joihin kuuluu 22 750 tonnia Kiinasta peräisin olevia tuotteita, oikeudenmukainen jakaminen yhteisön eri toimijoiden kesken. Osa tästä määrästä varataan nk. perinteisille tuojille, jotka määritetään asetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa. Perinteiseksi tuojaksi hyväksytty tuontiyhtiö ei saa toteuttaa tuontia, joka ei kuulu kyseisen asetuksen soveltamisalaan, mutta voi sen sijaan, jos vastaa kyseisen artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä, käyttää "uutena tuojana" kiintiön tiettyjä määriä. Kyseisten tuotteiden tuontia edellä tarkoitetun kiintiön ulkopuolelta ei rajoiteta määrällisesti. (1) EYVL L 212, 7.9.1995. (2) EYVL L 309, 19.11.1998.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0660/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso henkilöä kohden on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, lasketaan kuuluviksi tavoitteen 1 alueisiin ja ne hyötyvät huomattavista yhteisötuista. Jotta tiedettäisiin, ylittyykö tämä kynnys vai ei, rakennerahastojen yleiset säännökset vahvistavassa neuvoston asetusluonnoksessa (KOM(98) 0131 lopull.)(1) säädetään otettavaksi huomioon Eurostatissa viimeisen kolmen vuoden ajalta käytettävissä olevat luvut. Tällä hetkellä sillä on tiedot ainoastaan varainhoitovuosilta 1994, 1995 ja 1996. Mitkä ovat Asturian luvut kyseisinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0212/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Lakko-oikeuden yhdenmukaistaminen julkisen palvelun aloilla Ammattijärjestöjen ja julkisia palveluja käyttävien kansalaisten välinen kuilu kasvaa valitettavasti yhä edelleen turmellen ammattijärjestöjen mainetta ja häiriten kansalaisten elämää erityisesti silloin, kun on kyse terveyspalveluista sekä lento-, rautatie- ja meriliikenteestä. Eikö komissio pidä tarpeellisena ehdotuksia, joiden avulla julkisen palvelun alojen lakko-oikeutta voitaisiin yhdenmukaistaa, sillä tilanne on lähestulkoon sama kaikissa jäsenvaltioissa? Voisiko tällainen yhdenmukaistaminen komission mukaan parantaa sisämarkkinoiden toimivuutta? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (12. maaliskuuta 1999) Lakko-oikeus jätettiin nimenomaisesti sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2artiklan soveltamisalan ulkopuolelle (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 137artiklan 6kohta Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan). Komissio ei suunnittele mitään asiaa koskevia ehdotuksia.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0170/99 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE) komissiolle (11. helmikuuta 1999) Aihe: Ympäristö Euroopan komissio on ryhtynyt toimiin paristoissa ja akuissa esiintyvän elohopean vähentämiseksi. Näitä toimia sovelletaan jäsenvaltioissa 1. tammikuuta 1999 alkaen. Voiko komissio ilmoittaa, millä tavoin edistetään ladattavien paristojen ja akkujen käyttöä, ja antaa tietoja tällä alalla tehdystä tieteellisestä tutkimuksesta, jonka avulla olisi mahdollista ratkaista lopullisesti tämä ongelma? Ovathan uudelleen käytettävät paristot ympäristöystävällisempiä. Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (12. huhtikuuta 1999) Vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista annetun neuvoston direktiivin 91/157/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 22. joulukuuta 1998 annetun komission direktiivin 98/101/EY(1) mukaiset toimenpiteet pyrkivät vähentämään paristojen elohopeapitoisuutta. Toimenpiteitä sovelletaan 1. tammikuuta 2000 alkaen. Vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 8. maaliskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/157/ETY(2) 6 artiklan mukaan jäsenvaltioiden täytyy järjestää ohjelmia, jotka edistävät vähemmän saastuttavia aineita sisältävien paristojen myyntiä ja ympäristöystävällisempien paristojen tuotantotutkimusta. Tämän lisäksi jäsenvaltioita on pyydetty jätteistä annetun direktiivin 75/442/EEY(3) 3 artiklan nojalla edistämään puhtaan teknologian ja puhtaampien tuotteiden kehittämistä. Varattavat paristot auttavat osaltaan saavuttamaan yleisiä jätehuoltopolitiikan ja ympäristönsuojelun tavoitteita. Tällä hetkellä mikään tietty yhteisön ohjelma tai direktiivi ei kuitenkaan tue näiden teknologioiden käyttöä. Koska varattavat paristot maksavat itsensä nopeasti takaisin, komissio uskoo markkinavoimien takaavan sen, että paristot pääsevät tehokkaammin markkinoille. Komissio on aloittanut suurienergiaisten (varattavien) sekundaariparistojen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen (TTK) sähköajoneuvojen energialähteenä näiden suorituskyvyn nostamiseksi ja kulujen laskemiseksi. Neljännen puiteohjelman yhteydessä muiden energiamuotojen kuin ydinenergian ohjelman (JOULE) sekä valmistus- ja materiaalitekniikan ohjelman budjetista noin 20 miljoonaa euroa myönnettiin edistyneiden paristojen tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen. Erityisesti energiatiheyden nostamisessa ja litiumparistojen prosessiteknologian kehittämisessä on edistytty huomattavasti. Vaikka tämä teknologia koskeekin ensisijassa hybridi- ja sähköajoneuvoja, suuri osa voidaan mukauttaa (ja mukautetaankin) pienempiin kannettaviin sovellutuksiin. Näiden tukitoimien odotetaan jatkuvan viidennen puiteohjelman yhteydessä (aihepiirikohtainen ohjelma 4 "Energia, ympäristö ja kestävä kehitys", avaintoiminto 6 "Taloudellinen ja tehokas energiahuolto ja Euroopan kilpailukyky"), joka nimenomaan sisältää tutkimusta suurkapasiteettisesta mikrotason varastoinnista, mukaan luettuina edistyneet energiatehokkaat sekundaariparistot. (1) EYVL L 1, 5.1.1999. (2) EYVL L 78, 26.3.1991. (3) EYVL L 194, 25.7.1975.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0717/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Tällä hetkellä saatavilla on vain varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevat tilastotiedot. Mitkä Espanjan alueet jäävät komission arvion mukaan tavoite 1 -alueiden ulkopuolelle kyseisenä ajanjaksona? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0278/99 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Tuki raekuuron aiheuttamista vahingoista kärsimään joutuneille viininviljelijöille Massassa, Carrarassa ja Montignosossa Toscanassa Voimakas raekuuro tuhosi 10. huhtikuuta 1998 viini- ja oliivitarhoja Massan, Carraran ja Montignoson kunnissa Toscanassa. Satovahinkojen vuonna 1998 arvioidaan olevan 45-60 %. Viinintuotanto on olennainen osa alueen vaurautta. Myös viiniköynnökset ovat kärsineet vakavia vahinkoja. Aikooko komissio tukea viininviljelijöitä rahallisesti, kuten se on tehnyt aiemmin vastaavissa tapauksissa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) Tukien myöntämisestä huonon sään aiheuttamien vahinkojen vuoksi ei yleensä säädetä viinin yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä. Sitä paitsi viinin yhteistä markkinajärjestelyä koskeva lainsäädäntö ei sisällä tuotantoon tai pinta-alaan liittyviä tukia. Ainoastaan viinikaupan yhteisestä järjestämisestä 16 päivänä maaliskuuta 1987 annetun perusasetuksen (ETY) 822/87(1) 78 artiklassa viitataan luonnonmullistuksiin, joiden perusteella voidaan vapautua tietyistä velvoitteista, kuten esimerkiksi pakollisesta tislauksesta, mikä ei tule kyseeseen tarkasteltavana olevassa tapauksessa. Sitä paitsi raekuuron aiheuttamien satovahinkojen osalta on syytä muistuttaa, että satovahinkovakuutukset korvaavat yleensä tämän tyyppiset vahingot. Mitä tulee niiden viininviljelijöiden mahdollisuuksiin saada tukea yhteisön varoista, joiden on istutettava raekuurojen vahingoittamat viininviljelyalueet uudelleen, voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä säädetään kahdesta jäsenvaltion aloitteena tapahtuvasta mahdollisuudesta. Kyse on neuvoston asetuksen (ETY) 822/87 14 artiklan mukaisesti käytettävistä perusteista viininviljelmäalojen istuttamista koskevien kansallisten tukien osalta 11 päivänä syyskuuta 1989 annetussa komission asetuksessa (ETY) 2741/89(2) vahvistettujen perusteiden mukaisesti viininviljelyalojen istutusten investointeihin maksettavista kansallisista tuista (näistä tuista on ilmoitettava etukäteen komissiolle) sekä Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta tavoitteeseen 1 ja tavoitteeseen 5 kuuluville alueille yhteisön varoista maksetuista tuista. Tällöin on noudatettava tätä varten yhteisön tukikehyksessä säädettyä menettelyä ja mahdollisesti muutettava toimenpideohjelmaa rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa 24 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2052/88(3) mukaisesti. Nämä tuet myönnetään tarvittaessa sen yhtenäisen ohjelma-asiakirjan yhteydessä, jonka toteuttaminen kuuluu kyseisen jäsenvaltion ja alueen toimivaltaan. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat kunnat eivät kuitenkaan ole oikeutettuja tavoitteeseen 5b kuuluvaan tukeen. (1) EYVL L 84, 27.3.1987. (2) EYVL L 264, 12.9.1989. (3) EYVL L 185, 15.7.1988.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1119/99 esittäjä(t): Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) komissiolle (20. huhtikuuta 1999) Aihe: Euroopan komission ohjelma dopingin torjumiseksi Viime vuosina dopingin käyttö urheilussa on huomattavasti lisääntynyt. Urheilun ammatillistuminen, liiallinen kaupallistuminen ja urheilussa liikkuvat suuret rahamäärät ovat muuttaneet monet urheilijat koneiksi, joilta vaaditaan mahdottomia tuloksia. Näiden tulosten saavuttamiseksi turvaudutaan usein huumeisiin ja kiellettyihin aineisiin, jotka vahingoittavat urheilijoiden terveyttä. Huomio kiinnittyy jäsenvaltioiden erilaiseen suhtautumiseen dopingiin, joka ilmeni erityisesti viime Tour de France -kilpailun aikana. Wienissä joulukuussa 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmissä korostettiin dopingin vastaisten toimien tärkeyttä ja jäsenvaltioiden ja komission välistä nykyisten kansallisten toimenpiteiden parempaa koordinointia, ja niitä kehotettiin tarkastelemaan yhdessä mahdollisia toimenpiteitä tämän terveysvaaran torjumiseksi. Parlamentti kehotti puolestaan 17. joulukuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa komissiota toteuttamaan useita asiaan liittyviä toimenpiteitä. Lausannessa 4. helmikuuta 1999 pidetyssä dopingia käsitelleessä KOK:n maailmankonferenssissa hyväksyttiin muun muassa päätöslauselma asiaa koskevan tiedotuskampanjan toteuttamisesta. Mitä tähän asiaan liittyvää ohjelmaa komissio suunnittelee? Missä vaiheessa se on? Aikooko komissio käyttää budjettikohtaa B3-300 tätä asiaa koskevan tiedotuskampanjan rahoittamiseksi? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Wienin Eurooppa-neuvoston päätöslauselman mukaisesti puheenjohtajamaa Saksa järjesti epävirallisen kokouksen urheilusta vastaaville ministereille. Kokouksessa päätettiin kansainvälisessä dopingkonferenssissa esitettävästä yhteisestä kannasta. Unionilla oli ratkaiseva osuus konferenssin tuloksellisuuteen. Saksa pyysi komissiota perustamaan jäsenvaltioiden kanssa työryhmän, joka on jo kokoontunut pohtimaan esimerkiksi unionin kantaa dopingin torjuntaan keskittyvän kansainvälisen viraston perustamiseen. Ryhmä ei ole vielä saanut yhteisön mahdollisia toimia ja lainsäädännön koordinointia koskevia töitään päätökseen. Työn tuloksista on tarkoitus kertoa Euroopan urheilun tilaa käsittelevässä raportissa, jonka komissio antaa Eurooppa-neuvostolle sen kokoontuessa Helsingissä. Komissio on puolestaan pyytänyt etiikkaa käsittelevältä eurooppalaiselta työryhmältä lausuntoa dopingia koskevista ongelmista urheilussa. Komissio on myös rahoittanut Kansainvälisen olympiakomitean lääkintäkomitean toimintaa, jotta saataisiin määritellyksi tärkeimmät hankkeet, jotka voisivat myöhemmin saada tukea yhteisön tutkimusohjelman puitteissa. Tässä vaiheessa on vielä liian aikaista sanoa käytetäänkö budjettikohtaa B3-300 tiedotuskampanjan rahoittamiseen. Tarpeen mukaan voitaisiin käyttää myös muita budjettikohtia. Näistä toimista pitää kuitenkin vielä keskustella jäsenvaltioiden kanssa.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0755/99 esittäjä(t): Stephen Hughes (PSE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Ammattiyhdistysten toimintaa vastustavat yritykset Sunday Observerissa kerrottiin 17. tammikuuta 1999, että Isoon-Britanniaan ollaan perustamassa yhdysvaltalaisia yrityksiä, jotka ovat erikoistuneet ammattiyhdistysten vastustamiseen. Euroopan julkisalojen työntekijäin liitto on lähestynyt komissiota tässä asiassa ja pyytänyt yhteisön toimia sillä perusteella, että on vastoin ILO:n standardeja ja Euroopan unionista tehtyä sopimusta kieltäytyä tunnustamasta työntekijän ammattiyhdistysjäsenyyttä. 1. Seuraako komissio näiden yritysten toimintaa? 2. Aikooko komissio valmistella toimia, joilla estetään näiden yritysten toiminta Euroopassa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (14. huhtikuuta 1999) Komissio on tietoinen joidenkin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittuneiden amerikkalaisten yritysten väitetyistä toimista. Ammattiyhdistysten oikeudet ovat kuitenkin yhteisön lainsäädännön mukaan ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvia asioita, ja tästä johtuen EY:n perustamissopimukseen sisältyvän sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 6 kohdan (Amsterdamin sopimuksen 137 artiklan 6 kohdan) määräyksiä ei sovelleta järjestäytymisoikeuteen eikä lakko-oikeuteen. Koska asia kuuluu asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaan, komissio ei suunnittele toimenpiteitä estääkseen näiden yritysten väitetyt toimet.