ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2899/98 esittäjä(t): Irini Lambraki (PSE) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Sitrushedelmien tuottajien vakavat ongelmat Khioksessa EU:n saarialueiden ja varsinkin Egeanmeren saarten erityisongelmat tunnetaan hyvin. Tästä syystä juuri Amsterdamin sopimuksessa määrätään erityistoimien luomisesta saarialueiden tukemiseksi. Maatalousalalla nämä ongelmat ovat erityisen merkittäviä, sillä pienet tilat yhdessä korkeiden kuljetuskustannusten kanssa aiheuttavat tuotteiden loppuhinnan nousemisen niin korkeaksi, että tuotteet eivät ole kilpailukykyisiä. Khioksen sitrushedelmäviljelijöiden osuuskunta on Egeanmeren suurin tuottajajärjestö. Sillä on kuitenkin suunnattomia ongelmia, koska myös sitrushedelmien yhteisessä markkinajärjestelyssä kohdellaan samalla tavalla kaikkia EU:n alueita ottamatta huomioon saarialueiden erityispiirteitä. Tämä politiikka tulee johtamaan sitrushedelmäviljelyn lakkaamiseen vähitellen kokonaan Khioksessa, millä tulee olemaan vakavia vaikutuksia saaren yhteiskuntaan ja talouselämään, sekä näiden viljelmien keskellä sijaitsevan Kambosin perinteisten asuinrakennusten autioitumiseen. Komissiolta kysytään: - Mitä mahdollisuuksia on tukea näitä viljelijöitä nykyisissä puitteissa? - Mihin toimiin se aikoo ryhtyä lähitulevaisuudessa tämän nimenomaisen ongelman suhteen saarialueiden tukemista koskevan uuden politiikan yhteydessä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (16. marraskuuta 1998) Tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Aigeianmeren pienten saarten hyväksi 19 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) 2019/93(1) säädetään paikallisiin tuotteisiin kohdistuvista erityisistä tukitoimenpiteistä ja rakenteellisista poikkeustoimenpiteistä näillä yhteisön saarialueilla vallitsevien sosiaalis-taloudellisten erityisongelmien huomioon ottamiseksi. Lisäksi tuoreiden hedelmien ja vihannesten yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä on käytössä lukuisia toimenpiteitä, joita voidaan soveltaa Egeanmeren saarilla tapahtuvaan sitrushedelmien tuotantoon. Näistä toimenpiteistä tärkein on tuottajaorganisaation toimintaohjelman rahoitusta varten perustama toimintarahasto. Yhteisö tukee rahastoa, jota voidaan hyödyntää kyseisen alan tuottajaorganisaation kohtaamien vaikeuksien lieventämiseen. (1) EYVL L 184, 27.7.1993.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2865/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Lasten ottaminen huomioon raja-arvoja määritettäessä - lapsiin kohdistuvien vaikutusten arviointi - lasten ekologiset oikeudet Euroopan unionin eri ympäristödirektiiveissä vahvistetut raja-arvot on määritetty suhteessa täysikasvuisiin henkilöihin. Lapset reagoivat pienen kokonsa ja ruumiinrakenteensa vuoksi paljon voimakkaammin erilaisiin saasteisiin, jotka aiheuttavat heille usein erilaisia sairauksia, kuten allergioita, keuhkoputken tulehduksia ja psykosomaattisia oireita. Tätä lasten erityisherkkyyttä ei tähän mennessä ole huomioitu raja-arvoja vahvistettaessa. Aikooko komissio vastaisuudessa huomioida lapset raja-arvoja vahvistettaessa? Jos ei, niin miksi ei? Miten komissio aikoo ratkaista tämän ongelman? Otetaanko parhaillaan työn alla olevassa otsonidirektiivissä huomioon lasten terveydellinen tila kohonneiden otsoniarvojen yhteydessä, ja määritetäänkö otsonille vielä alhaisempi raja-arvo? Katsooko komissio, että ympäristön kestokyvyn arvioinnin rinnalle tulisi suurten hankkeiden yhteydessä ottaa mahdollisimman pian myös lapsiin kohdistuvien vaikutusten arviointi? Jos komissio on tätä mieltä, miten se aikoo toteuttaa asian käytännössä? Miten mahdollinen lapsiin kohdistuvien vaikutusten arviointia koskeva direktiivi pannaan täytäntöön? Voiko komissio tehdä näitä kahta alaa eli raja-arvoja ja suurten hankkeiden yhteydessä lapsiin kohdistuvien vaikutusten arviointia koskevan lainsäädäntöaloitteen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1998) Parlamentin jäsen on oikeassa sanoessaan, että lapset ovat paljon herkempiä reagoimaan ympäristön saasteisiin. Ei voida kuitenkaan väittää, ettei lapsia olisi otettu huomioon ympäristödirektiivien normeja asetettaessa. Esimerkiksi ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien periaatteista(1) on käytetty tieteellisenä perustana uusimpia Maailman terveysjärjestön WHO:n suosittelemia ohjeita. Näissä ohjeissa lapsia ei ainoastaan oteta huomioon silloin, kun on olemassa riittävästi tieteellistä tietoa, vaan heitä koskevia arvoja pidetään monissa tapauksissa viitearvoina. Lähtökohtana on tällöin se, että jos raja-arvo riittää suojaamaan lapsia, sen pitäisi riittää suojaamaan myös aikuisia. Myös otsonin raja-arvoja määritettäessä komissio nojautuu WHO:n asiantuntemukseen. Otsonia koskevassa johdannaisdirektiiviehdotuksessa on käytetty perustana uusimpia WHO:n ohjeita määritettäessä ihmisten terveyden suojelua koskevaa pitkän aikavälin tavoitetta ja tavoitearvoa. WHO:n ohjeissa todetaan, että lapset ovat saasteisiin erityisen herkästi reagoiva väestönosa. Samaa mieltä ollaan myös otsonia koskevassa kannanotossa, jonka jäsenvaltioiden, kansalaisjärjestöjen, WHO:n ja muiden organisaatioiden asiantuntijoista koostuva työryhmä laati tukeakseen komissiota kyseisen direktiiviehdotuksen laadinnassa. Näin ollen vaatimus lasten terveyden suojelemisesta sen perusteella, että he ovat erityisen herkkä väestönosa, on kaikilta osin otettu huomioon. (1) KOM(97) 49 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3686/98

esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle

(7. joulukuuta 1998)

Aihe: Ignalinan ydinvoimala Liettuassa

1. Onko komissio tietoinen, että Liettuan parlamentti aikoo marraskuussa käsitellä kansallista energia-strategiaa ja hyväksyä sen? Siinä tullaan mahdollisesti suosittelemaan Ignalinan ydinvoimalan reaktorien ottamista uudelleen käyttöön, mikä olisi ristiriidassa ydinturvallisuussopimuksen ja Agenda 2000 -asiakirjan kanssa. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, ettei kyseistä laitosta oteta uudelleen käyttöön?

2. Aikooko komissio asettaa Liettualle annettavan liittymistä valmistelevan avun ehdoksi Ignalinan laitoksen sulkemisen?

3. Liettuan energia-alan edustajat ovat vastikään allekirjoittaneet sopimuksia, jotka koskevat sähkön vientiä 6 TWh:n edestä vuosittain seuraavien 10 vuoden ajan. Tämä määrä on lähes yhtä suuri kuin Ignalinan voimalan yhden reaktorin kehittämä kokonaismäärä. Eikö komissio epäile, että nämä sopimukset estävät Liettuan viranomaisia sulkemasta reaktoreja?

4. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jos Liettuan hallitus aloittaa Ignalinan reaktorien uudelleenkäynnistyksen?

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus

(15. tammikuuta 1999)

Komissio on tietoinen siitä, että Liettuan hallitus on sitoutunut esittämään kansallisen energiastrategian parlamentille vuoden 1998 loppuun mennessä, ja seuraa tarkasti tätä asiaa.

Yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa komissio on toistuvasti kehottanut Liettuan hallitusta noudattamaan Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin kanssa tekemänsä ydinturvallisuusrahastoa koskevan sopimuksen (NSA) sitoumuksia. Tässä sopimuksessa Liettuan viranomaiset sitoutuvat siihen, että Ignalinan ydinvoimalaa ei enää oteta käyttöön. Komissio on lausunnossaan Liettuan yhteisön jäsenyyshakemuksesta, liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa ja 4. marraskuuta 1998 antamassaan määräaikaiskertomuksessa määritellyt tämän erääksi tärkeimmistä toimenpidealoista. Komissio on myös ilmaissut huolestuneisuutensa Liettuan energianvientipolitiikasta.

Komissio on ilmoittanut olevansa halukas toimimaan yhteistyössä Liettuan hallituksen kanssa laaja-alaisen energiastrategian laatimisessa. Tässä yhteydessä olisi kiinnitettävä huomiota myös ydinvoimalan sulkemisesta aiheutuviin seurauksiin. Jos Liettua sitoutuu hyväksyttävään sulkemisaikatauluun, yhteisön talousarviosta voidaan antaa käyttöön rahoitustukea. Phare-ohjelmasta myönnetään tulevaisuudessa varoja energia-alalle Liettuassa ainoastaan, jos Liettua hyväksyy kansallisen energiastrategian, joka on ydinturvallisuusrahastoa koskevan sopimuksen mukainen, vahvistaa sitoumuksen olla ottamatta ydinvoimalaa uudestaan käyttöön ja hyväksyy toteutettavissa olevan sulkemisaikataulun.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3937/98 esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) neuvostolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Pitkän aikavälin ydinfuusiohankkeen lähitulevaisuuden näkymät USA:n energia-asioista vastaavan ministeriön päätös vetää tutkijansa pois ulkomaisissa keskuksissa parhaillaan ITER-hankkeen parissa työskentelevät tutkijansa on muiden osapuolten, kuten EU:n, Japanin ja Venäjän kannalta vaikea päätös. Äskettäin julkaistujen tietojen mukaan Euroopan yhteisö on päättänyt jatkaa tätä työtä vielä muutaman vuoden lisäämättä sen rahoitusta. Lisäksi luottamuksen horjuminen pitkällä aikavälillä tokamak-vaihtoehdon (ITER) toteuttamiseen lisää mielenkiintoa muihin vaihtoehtoihin, kuten stellarator-tyyppiseen reaktoriin. Voiko neuvosto sanoa, mitkä ovat sen aikomukset tällä alalla ja mitkä ovat Japanin ja Venäjän kannat? Voiko se myös antaa tietoa, mitä varoja EU:n talousarviosta on varattu tähän tarkoitukseen viidennen puiteohjelman kaudella? Säilyykö kyseisen budjettikohdan perusteluosa ennallaan tästä USA:n päätöksestä huolimatta? Vastaus (9. maaliskuuta 1999) 1. Euroopan atomienergiayhteisö hyväksyi 30. kesäkuuta 1998 ITER-EDA-sopimuksen(1) jatkamisen kolmella vuodella (22. heinäkuuta 1998 - 21. heinäkuuta 2001)(2). Sopimuksen jatkamisen kolmella vuodella hyväksyi myös kaksi muuta sen osapuolta, Venäjä (16. kesäkuuta 1998) ja Japani (14. heinäkuuta 1998). ITER:in neljäs osapuoli Yhdysvallat hyväksyi 22. syyskuuta 1998 sopimuksen jatkamisen vain vuodella (22. heinäkuuta 1998 - 21. heinäkuuta 1999) ilmoittaen, että kyseisenä aikana se arvioisi mahdollisuuksiaan osallistua sopimukseen tulevaisuudessa(3). 2. Neuvosto hyväksyi 22. joulukuuta 1998 viidennen tutkimus- ja koulutustoimintaa koskevan Euratom-puiteohjelman (1998-2002), jonka 1 260 miljoonan ecun suuruisesta rahoitusohjeesta 788 miljoonaa on varattu lämpöydinfuusion tutkimiseen (neljännessä puiteohjelmassa tähän varattu määrä oli 840 miljoonaa ecua). Neuvosto pääsi kahdesta tutkimus- ja koulutusohjelmasta sopimukseen, erityisesti siitä, että lämpöydinfuusiota koskeva tutkimus olisi toteutettava pelkästään epäsuorin toimin. Fuusiota koskevan keskeisen toiminnan tavoitteena on aiempaan tapaan edelleen valmiuksien kehittäminen koereaktorin rakentamiseksi ja käyttämiseksi ("Next Step"), tämän vaikuttamatta sen rakentamista koskevaan päätökseen. Koska tutkimuksen painopisteenä on magneettinen koossapito, johon kuuluu tokamak, "spherical tokamak", stellaraattori ja "reversed field pinch", inertiafuusiota ja vaihtoehtoisia suunnitelmia koskevien kansallisten toimien koordinointia jatketaan osana yhteydenpitotoimia. 3. Neuvosto ei odota, että fuusio-ohjelman ensisijaiset tavoitteet muuttuisivat viidennen puiteohjelman soveltamisaikana. Ohjelmaa kuitenkin seurataan säännöllisesti. Jos ITER-ohjelman jonkin osapuolen osallistumisessa tapahtuu muutoksia, neuvosto arvioi tilannetta uudelleen. (1) EDA: kansainvälisen lämpöydinkoereaktorin tekninen suunnittelutoiminta. (2) EYVL L 335, 10.12.1998, s. 61. (3) EYVL L 335, 10.12.1998, s. 63.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3521/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Korvaus tapauksessa, jolloin matkustajalta evätään pääsy lennolle Komissio on esittänyt ehdotuksen neuvoston asetukseksi (EY) 295/91 muuttamisesta (KOM(98) 0041 lopull. - 98/022(SYN))(1). Asetuksen 295/91 2 artiklan a kohtaa pitäisi muuttaa siten, että matkustajien on ilmoittauduttava lähtöselvitykseen vähintään 30 minuuttia ennen lähtöä tai, jos vaadittu määräaika on aikaisempi, määräajassa, jonka lentoliikenteen harjoittaja tai sen valtuutettu matkatoimisto on etukäteen kirjallisesti ilmoittanut. Ilmaisulla "ilmoittautua lähtöselvitykseen" on tarkoitettava myös jonotusta lähtöselvitykseen. Edellä olevan perusteella, voisiko komissio esittää ehdotuksia korvauksista tapauksissa, joissa peruutus tehdään kaupallisista syistä? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 1999) Muutetussa ehdotuksessaan neuvoston asetukseksi sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan,jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, annetun asetuksen (ETY) 295/91(2) muuttamisesta komissio on jo ehdottanut 2 artiklan a kohdan lähtöselvitystä koskevan määrityksen muuttamista. Komission kannan mukaan matkustajien olisi tultava lähtöselvitykseen heille etukäteen kirjallisesti ilmoitettuna aikana tai, jos aikaa ei ole annettu, vähintään 30 minuuttia ennen julkistettua lähtöaikaa. Tämä mahdollistaisi joustavasti sekä lyhyemmät että pidemmät lähtöselvitysajat kuin tavanomaiset 30 minuuttia. Komissio ehdottaa myös, että lentoyhtiö on vastuussa niiden matkustajien tunnistamisesta, jotka ovat vielä jonossa lennon lähtöselvityksen sulkemishetkellä. Komissio on myös samassa muutetussa ehdotuksessa hyväksynyt parlamentin ehdotuksen sisällyttää kaupallisista syistä peruutetut lennot 2 artiklan d kohtaan. (1) EYVL C 120, 18.4.1998, s. 18. (2) EYVL C 351, 18.11.1998.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3444/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Typen oksidien päästöt Viittaan ehdotukseen neuvoston direktiiviksi siviilikäytössä olevien ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden typen oksidien päästöjen rajoittamisesta (KOM(97) 0629 lopull. - 97/0349 SYN)(1), jonka oikeudellisen perustan muodostaa 84 artikla, ja tiedustelisin ja tiedustelisin, voisiko Euroopan komissio viitata tähän myös 130 s artiklassa. Lisäksi laajempi viittaus neuvoston direktiivin 92/14/ETY(2) (lentokoneiden melupäästöjen rajoittaminen) johdanto-osassa olisi tarpeen. Voisiko komissio selvittää direktiivin johdanto-osassa, että teksti koskee myös Euroopan talousalueeseen kuuluvia maita ja jäsenyyttä hakeneita maita? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) Komissio katsoo, että siviilikäytössä olevien ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden typen oksidien päästöjen rajoittamisesta annetun direktiiviehdotuksen asianmukainen oikeusperusta on perustamissopimuksen 82 artiklan 2 kohta, sillä ehdotuksen vaikutukset kohdistuvat pääsyyn lentoliikenteen markkinoille. Komissio ei usko, että direktiiviehdotuksen johdanto-osaan sisällytettävä viittaus keskinäiseen yhteyteen kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 16, (toinen painos 1988) olevan I niteen II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin lentävien lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta 2. maaliskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/14/ETY(3) ja typen oksidien päästöjä koskevan ehdotuksen välillä olisi hyödyllinen säädösten tulkintaan liittyvistä syistä. Kun ehdotus on virallisesti hyväksytty, siitä tulee osa johdettua oikeutta, joka velvoittaa myös Euroopan unionin jäsenyyttä hakevia maita. (1) EYVL L 108, 7.4.1998, s. 14. (2) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 21. (3) EYVL L 76, 23.3.1992.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2951/98 esittäjä(t): John Iversen (PSE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Yksityiseen varastointiin myönnettävä EU-tuki Sianlihasta maksettavat hinnat ovat nykyisin hyvin alhaisia, koska sianlihan tuottajat ovat lisänneet tuotantoa hintojen oltua jonkin aikaa korkeita. EU on maksanut vientikorvauksia kriisin lievittämiseksi. Kaikista tuotteista, esim. Kauko-Itään vietävistä yksittäisistä tuotteista, vientikorvauksia ei valitettavasti kuitenkaan makseta. Aikooko komissio tehdä aloitteen siitä, että tuotteille, joita viedään Kauko-Itään ja joista ei makseta vientikorvauksia, voidaan maksaa yksityiseen varastointiin tarkoitettua tukea? Eikö komissio ole sitä mieltä, että olisi kohtuullista myöntää tällaista tukea, koska yksi kilpailijoista näillä markkinoilla on USA, joka ei aseta ympäristöä koskevia vaatimuksia ja joka maksaa vientitukea tuottajille? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 1998) Komissio otti 26. syyskuuta 1998 asetuksella (EY) 2042/98(1) käyttöön sianliha-alan yksityistä varastointia koskevan tukijärjestelmän. Kauko-Idän markkinoille suunnatut sianlihapalat kuuluvat tukikelpoisiin tuotteisiin, ja tuottajat voivat näin ollen hyötyä tästä tukijärjestelmästä näille alueille tapahtuvassa viennissä. (1) EYVL L 263, 26.9.1998.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3724/98 esittäjä(t): David Hallam (PSE) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Sähkömagneettisten kenttien säteily ja sen vaikutukset kansanterveydelle Onko komission tietoon tullut yhtään tutkimusta sähkömagneettisten kenttien (jotka syntyvät televiestintämastoista ja ilmassa kulkevista sähköjohdoista) vaikutuksista ihmisten tai kenttien lähellä laiduntavan karjan terveydelle? Jos minkäänlaisia tutkimuksia ei ole tehty, voisiko komissio ryhtyä tutkimaan sähkömagneettisten kenttien säteilyn aiheuttamia vaikutuksia kansanterveydelle? Jos kansanterveys on jollakin tavoin uhattuna, voisiko komissio laatia säännöksiä, joiden avulla paikalliset, alueelliset tai kansalliset viranomaiset voisivat valvoa mastojen pystyttämistä koskevia ehdotuksia? Komission jäsenen Pádraig Flynnkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-3491/98 ja P-3724/98 (11. tammikuuta 1999) Komissio teki kesäkuussa 1998 ehdotuksen(1) neuvoston suositukseksi, jolla halutaan rajoittaa väestön altistumista sähkömagneettisille kentille. Siinä otetaan huomioon ionisoimatonta säteilyä käsittelevän kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan lausunto, johon yhtyy myös komission tieteellinen ohjauskomitea. Suositus on parhaillaan neuvoston käsiteltävänä, ja neuvosto on toimittanut sen lausuntoa varten myös parlamentille. Alalla käynnissä olevan ja tulevan tutkimustyön tulokset otetaan huomioon suosituksen mukaisessa raportoinnissa. (1) KOM(98) 268 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3368/98 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle (16. marraskuuta 1998) Aihe: Jätevesien käsittelysuunnitelma: San Juan de Los Terreros (Pulpi) Kirjallisen kysymykseni E-0815/98(1) ja Bjerregaardin 30. huhtikuuta 1998 antaman vastauksen jälkeen voidaan todeta, että vaalipiirissäni asuvan herra Howardin elämänlaatu on selvästi kaukana tyydyttävästä hänen oleskellessaan Espanjassa sijaitsevalla tontillaan. Vain harvat Euroopan asukkaista sietäisivät kotiinsa jatkuvasti tunkeutuvaa vastenmielistä ja pahaa hajua, ja San Juan de Los Terrerosin (Pulpi) viranomaisten levittämät turvekerrokset eivät juurikaan helpota tätä pysyvää ongelmaa. Kyseinen vaalipiirini asukas maksaa veroja Espanjalle ja uskoo samalla, että Espanjan viranomaiset voisivat tehdä nykyistä enemmän ongelman ratkaisemiseksi sopivalla tavalla. Voisiko komissio painostaa viranomaisia, jotta nämä tunnustaisivat tarpeen korjata tilanne mahdollisimman nopeasti? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (25. tammikuuta 1999) Kuten arvoisan parlamentin jäsenen edelliseen kirjalliseen kysymykseen E-815/98 annetusta vastauksesta, joka koskee San Juan de los Terreros taajama-alueen yhdyskuntajätevesien puhdistamoa Pulpissa (Almeria - Espanja), ilmenee, jäsenvaltion tehtävänä oli määritellä neuvoston 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointia koskevan direktiivin 85/337/ETY(2) mukaisesti, ovatko tämän vedenpuhdistamohankkeen ympäristövaikutukset niin merkittäviä, että hankkeesta on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi. Espanjan viranomaiset pitivät tätä arviointia välttämättömänä ja se tehtiin vuonna 1992. Tältä osin yhteisön lainsäädäntöä on noudatettu. Mahdolliset parannukset, jotka liittyvät niiden haittojen korjaamiseen, joita tämä puhdistamo näyttää aiheuttaneen arvoisan parlamentin jäsenen vaalipiirin henkilölle, kuuluvat alueellisten ja paikallisten viranomaisten toimivaltaan riippumatta siitä, edellytetäänkö edellä mainitussa arvioinnissa laitokseen liittyviä seurantatoimia vai ei. Komissiolla ei ole tässä asiassa toimivaltaa. (1) EYVL C 354, 19.11.1998, s. 26. (2) EYVL L 175, 5.7.1985.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0164



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4083/98 esittäjä(t): Françoise Grossetête (PPE) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Tartuntatautien seurannan ja valvonnan verkosto Euroopan parlamentti ja neuvosto tekivät 24. syyskuuta 1998 päätöksen tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston perustamisesta. Euroopan komission tällä hetkellä rahoittama koehanke keskittyy ekinokokkimadon aiheuttaman keuhko- ja maksasairauden epidemiavalvontaverkoston luomiseen. Kyseessä on ravinnon kautta tarttuva mutta myös ympäristön ja vesistöjen saastumiseen läheisesti liittyvä loissairaus. Loissairaus yleistyy Ranskassa ja Saksassa, on ilmennyt myös Alankomaissa ja voi levitä Isoon-Britanniaan. Aikooko komissio piakkoin muuttaa syyskuun 1998 sopimuksen liitettä, kuten sopimuksen 8 artikla sallii, lisäämällä ekinokokkimadon aiheuttaman keuhko- ja maksasairauden tarttuvien tautien listaan? Näin mahdollistettaisiin valvonta, jota ei voida asianmukaisesti toteuttaa kuin Euroopan unionin tasolla. Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1999) Parlamentin ja neuvoston 24. syyskuuta 1998 tekemällä päätöksellä N:o 2119/98/EY(1) perustetaan tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkosto yhteisöön. Komissio ei aio tällä hetkellä tehdä ehdotusta päätöksen liitteen muuttamiseksi siten, että siihen lisättäisiin ekinokokkimadon aiheuttama keuhko- ja maksasairaus. Painopisteet saattavat kuitenkin ajan mittaan vaihdella yhteisön sisäisen ja ulkoisen epidemiologisen tilanteen muutosten vuoksi, joten mahdollisten terveysongelmien seuranta on tärkeää. Komissio tukee EurEchinoRegia, joka on ekinokokkimadon aiheuttamaa keuhkosairautta tutkiva kokeiluhanke. Kun projektin tulokset ovat tiedossa, komissio päättää tarvittavista toimista. (1) EYVL L 268, 3.10.1998.