FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/172

(2004/C 78 E/0177)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2811/03

esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle

(18. syyskuuta 2003)

Aihe: Mauritanian kalavesien tilanne

Tiedonannossaan yhdennetystä toimintakehyksestä kolmansien maiden kanssa tehtäviä kalastus-kumppanuussopimuksia varten (1) ja vihreässä kirjassaan YKP:n uudistamisesta komissio tähdentää kehitysyhteistyötä, joka näihin kansainvälisiin kalastussopimuksiin on sisällyttävä.

Tämä kehitysyhteistyö ei voi merkitä, että kalastussopimukset saatetaan epätasapainoon siten, että taloudellinen korvaus olisi paljon suurempi kuin pyyntimahdollisuuksien arvo. Yhteisön ja eurooppalaisten yritysten olisi välitettävä kehitysmaille tekniikkaa ja tietoa siten, että näiden maiden kalavarat tulisivat arvokkaammiksi. Tämä edellyttää, että kolmannet maat järjestävät asianmukaisesti kalavarojen pyynnin, jotta myös niiden laivastot harjoittaisivat kestävää kalastusta.

Parhaillaan kuitenkin tärkeimmän sopimuksen, joka on tehty Mauritanian kanssa, täytäntöönpanon yhteydessä todellinen kehitysyhteistyö ei toteudu kalastuksessa, eikä komissio aseta Mauritanian hallitukselle ehdoksi sitä, että sen olisi hoidettava kalavaroja järjestelmällisesti ja kestävästi. Tämän vuoksi yhteisön laivasto ei pysty pyytämään sopimuksessa vahvistettuja kiintiöitä, minkä vuoksi pyyntitoiminta ei ole kannattavaa yhteisön yrityksille. Yritysten on maksettava korkea korvaus vain todetakseen, että varoja ei ole riittävästi, koska Mauritania ei ole hoitanut niitä kestävästi.

Mustekalaa lähellä rantaa merroilla kalastavien veneiden, kanoottien ja muiden alusten määrä lisääntyy kutupaikoilla. Lukuisat kiinalaiset alukset kalastavat Mauritanian lipun alla tai vilpillisten yhteisyritysten nimissä kestävän kalastuksen olennaisimpia periaatteita kunnioittamatta. Pelagisien lajien pyynnille luvan saaneet 15 hollantilaista supertroolaria käyttää valtavia verkkoja, jotka ulottuvat pinnasta pohjaan ja imaisevat mukaansa kaiken. Pienimuotoista kalastusta harjoittava laivasto aiheuttaa tuhoa kutualueilla kuluttaen näin varat loppuun samanaikaisesti, kun teollinen laivasto noudattaa kestävää kalastusta koskevia vaatimuksia.

Onko komissio tietoinen tästä? Onko komissio tuonut julki Mauritanian hallitukselle, että se on huolissaan kalavesien heikentymisestä? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä toimiakseen yhteistyössä Mauritanian viranomaisten kanssa kalavarojen vastuullisen hoidon hyväksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(23. lokakuuta 2003)

Tiedonannossaan yhdennetystä toimintakehyksestä kolmansien maiden kanssa tehtäviä kalastus-kumppanuussopimuksia varten (2) komissio muistutti tarpeesta varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) ja muiden yhteisön politiikkojen kansainvälisten näkökohtien välinen johdonmukaisuus. Samaisessa tiedonannossa komissio muistuttaa, että YKP:n ulkoiselta kannalta ensisijainen tavoite on ennen kaikkea voida puolustaa EU:n kalastusalan oikeutettuja tavoitteita ja etsiä uusia yhteenliittymiä kansainvälisellä tasolla ja uusia yhteistyökumppanuuksia — kumppanuussopimusten kautta — rannikolla sijaitsevien kehitysmaiden kanssa. Näitä sopimuksia tulee tulevaisuudessa pitää yhteisön panoksena toteuttaa — poliittisen vuoropuhelun välityksellä asianomaisen kolmannen maan tai maiden kanssa — kestävää ja vastuullista kalastusta kansainvälisellä tasolla.

Kuten parlamentin jäsen aivan oikein painottaa, yhteisön rahoitusosuuden tuleekin kyseisten sopimusten puitteissa perustua yhdessä rannikkovaltion kanssa tehtävään tarvearviointiin, jotta valtion lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tapahtuva kalastus olisi kestävää ja vastuullista ja jotta myös yhteisön toimijat voivat harjoittaa kalastusta näillä vesillä.

Parlamentin jäsenen mainitsema Mauritanian kanssa tehty sopimus allekirjoitettiin vuonna 1988 ja sitä jatkettiin viimeksi vuonna 2001. Kyseinen sopimus tehtiin siis ennen edellä mainittua tiedonantoa ja YKP:n uudistusta. Kuitenkin myös Mauritanian kanssa tehdyssä sopimuksessa säädetään vastuullisesta kalastuksesta ja määritellään sitä varten joukko yhteisön tuella rahoitettavia toimenpiteitä, joita ovat kalastustoiminnan hallinta, suojelu ja valvonta sekä paikallisen pienimuotoisen kalastuksen kehittäminen. Tätä ei kuitenkaan tarkasti ottaen voida pitää todellisena poliittisena vuoropuheluna kalastuskumppanuus-sopimuksia koskevan tiedonannon mielessä siitä syystä, että nykyisen sopimuksen määräyksissä ei mainita mitään neuvoa-antavaa päätöksentekomekanismia.

Mitä tulee kalavaroihin kohdistuvaan paineeseen Mauritanian lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, kysymys on ollut esillä useaan otteeseen viime kuukausien aikana, etenkin asiantuntijoiden neuvotteluissa Mauritaniassa kesäkuussa 2003. Lokakuussa 2003 asiantuntijat vahvistivatkin pääjalkaisten kannan heikkenemisen painottaen kuitenkin, että muiden kantojen kunto on hyvä. Komissiolle on kuitenkin juuri ilmoitettu jäsenvaltioiden alusten tekemistä mustekalojen pyyntiä koskevista toistuvista rikkomuksista. Rikkomukset vaarantavat mustekalakannan ja sen uusiutumisen.

Parlamentin jäsenen mainitsemassa yhteydessä ei ole sopivaa puhua ”kiintiöistä”, sillä sopimuksessa säädetään ainoastaan pääsyoikeuksista, eikä Mauritanian hallitus, joka päättää täysivaltaisesti alan asioista, anna yksinoikeutta EU:n jäsenvaltioiden aluksille.

Kuten parlamentin jäsen, myös komissio on tietoinen kalavarojen kestävän hallinnan tärkeydestä Mauritanian lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä. Komissio aikookin ottaa huolenaiheet käsiteltäviksi joulukuussa 2003 pidettävässä EY:n ja Mauritanian sekakomitean kokouksessa, jotta niihin voidaan tulevaisuudessa paremmin vastata.

(1) KOM(2002) 637 lopullinen.

(2) KOM(2002) 637 lopullinen.