ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0158/03 esittäjä(t): Adeline Hazan (PSE) komissiolle. Lasten sairaalahoito Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0215 - 0216



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0158/03 esittäjä(t): Adeline Hazan (PSE) komissiolle (22. tammikuuta 2003) Aihe: Lasten sairaalahoito Euroopan unionissa Euroopan unionin maiden terveydenhuoltojärjestelmiä yhdenmukaistetaan yhä nopeampaan tahtiin. Terveydenhuoltopalvelut eivät ole vaihdettavissa oleva hyödyke, ja mahdollisuus käyttää niitä on perusoikeus, joka koskee erityisesti lapsia, jotka ovat kaikkein haavoittuvin väestönosa. - Aikooko komissio laatia säännöksiä, joilla pyrittäisiin varmistamaan mahdollisimman hyvän sairaalahoidon edellytyksien kunnioittaminen kaikkialla Euroopan unionissa varsinkin lasten tapauksessa siten, että kyseissä asiassa noudatettaisiin yhteisiä kriteerejä, jotka sisältyvät vuonna 1988 tehtyyn, sairaalahoidossa olevia lapsia koskevaan eurooppalaiseen peruskirjaan ja jotka ovat kahtatoista Euroopan maata edustavien järjestöjen laatimia ja vuonna 1989 tehdyn, lapsen oikeuksia koskevan yleissopimukseen mukaisia? - Voiko komissio varmistaa, että julkisten terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien laadullisista eroista johtuva syrjintä saadaan loppumaan Euroopan unionissa, jotta tasapuolisen kohtelun periaate toteutuisi? - Aikooko komissio ryhtyä toimiin korjatakseen oikeudellisen tyhjiön, joka haittaa terveydenhuoltoalan työntekijöitä koskevaa lainsäädäntöä Euroopan unionissa ja joka johtuu unionin tasolla tapahtuvan koordinoinnin puutteesta, jotta kansalaisten terveydenhuoltotarpeisiin voidaan vastata asianmukaisella tavalla varsinkin silloin, kun on kyse lasten sairaalahoidosta? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 2003) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että jäsenvaltioiden terveydenhoitojärjestelmien yhteistyön merkitys kasvaa koko ajan. Komissio kiinnittää kuitenkin samalla huomiota EY:n perustamissopimuksen määräykseen, jonka mukaan yhteisön toiminnassa kansanterveyden alalla otetaan täysimääräisesti huomioon jäsenvaltioiden velvollisuudet terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämisen ja rahoittamisen osalta. Jotta voitaisiin käsitellä joitakin lisääntyneen potilaiden liikkuvuuden ja terveydenhoitojärjestelmien vuorovaikutuksen tiimoilta esiin tulleita näkökohtia, komissio on käynnistänyt korkean tason pohdintatyön terveysministereiden ja keskeisten sidosryhmien kanssa keskustellakseen yhteistyön tiivistämistä ja yhteisön roolia koskevista mahdollisista näkymistä. Lisäksi vastikään hyväksytty kansanterveysalan toimintaohjelma(1) tarjoaa tilaisuuden tarkastella näitä aloja. (1) EYVL L 271, 9.10.2002.
6.

Komissio on ottanut huomioon kritiikin, jonka tilintarkastustuomioistuin on esittänyt komission kirjanpitojärjestelmästä, ja ryhtynyt kritiikin johdosta parannustoimiin. Niihin kuuluvat hallintouudistusta koskevaan valkoiseen kirjaan sisältyvien toimien ja varainhoitoasetuksen uudelleen laatimista koskevien komission ehdotusten lisäksi seuraavat toimet: — Kirjanpitojärjestelmästä valmistui vuoden 2000 puolivälissä tutkimus, jonka teki tarjouskilpailun perusteella julkisen talouden kirjanpidon huippuammattilainen, Valencian yliopiston professori Montesinos. — Komissio hyväksyi vuonna 2000 hallintouudistusta koskevan valkoisen kirjan, jossa käsitellään muun muassa varainhoitoasetuksen uudelleen laatimista ja tilinpitäjän rooliin liittyviä toimia. Monet kirjassa esitetyistä uudistuksista on jo toteutettu. — Komissio laati kesäkuussa 2001 edellä mainitun tutkimuksen johdosta uudistuksia koskevan toimintasuunnitelman, josta sittemmin keskusteltiin tilintarkastustuomioistuimen kanssa. Kirjanpitojärjestelmän uudistamista on jatkettu. — Neuvosto hyväksyi 25. kesäkuuta 2002 uudelleen laaditun varainhoitoasetuksen, joka komission ehdotuksen mukaisesti edellyttää sitä, että integroitu suoriteperusteinen kirjanpito otetaan käyttöön vuoteen 2005 mennessä. — Komissio esitteli 24. heinäkuuta 2002 kirjanpitojärjestelmän uudistusta koskevan muistion. Komissio siis ottaa huomioon perustellun kritiikin, ja se on valmis panemaan suosituksia täytäntöön jatkuvia uudistuksia tehdessään. Toisaalta komissiolla on oikeus ja myös velvollisuus puolustautua paikkansapitämättömiltä väitteiltä.
—

Yksi mahdollinen keino valvoa luonnonvaraisten eläinten lihan kauppaa on tehdä kehitysyhteistyötä niiden maiden kanssa, joissa lihaa kaupataan. Komission on laatinut asiaa koskevan uuden ympäristökysymysten integrointia koskevan oppaan, joka on vielä luonnosvaiheessa, ja se on tarkoitus saada valmiiksi vuonna 2003. Oppaan luonnos sisältää tarkat ohjeet siitä, kuinka biologiseen monimuotoisuuteen liittyvät näkökohdat voidaan ottaa huomioon kehityshankkeiden ympäristöarvioinneissa. Esimerkiksi geneettisen monimuotoisuuden, lajien populaatioiden tai ekosysteemien määrä ei saa vähentyä. Ohjeistuksessa todetaan kuljetushankkeista, jotka ovat yksi suurimmista luonnonvaraisten eläinten lihan kauppaan liittyvistä huolenaiheista, että paras keino lieventää vaikutuksia on ohjata tiet siten, että kierretään suojellut ja haavoittuvaiset alueet kokonaan. Luonnonvaraisten eläinten tilannetta voidaan parantaa myös kehittämällä kehitysmaiden kansallista lainsäädäntöä ja parantamalla sen noudattamista. Kamerunissa maan hallitus on sitoutunut äskettäin allekirjoitetun maakohtaisen strategia-asiakirjan liitteessä IV lopettamaan metsien laittoman hyödyntämisen (mikä edistää epäsuorasti myös luonnonvaraisten eläinten lihan kaupan valvontaa). Gabonia varten laaditun yhteisön maakohtaisen tukistrategian tärkeänä tavoitteena on edistää metsien luonnonvarojen (sekä villieläinten) suojelua ja kestävää hoitoa. Euroopan yhdeksännestä kehitysrahastosta (EKR) myönnetään Keski- Afrikalle tukea salametsästyksen lopettamistoimiin. Toimet liittyvät suojelulainsäädäntöön, valvontaan ja seurantaan, luonnonvarojen hoitoon yhteisöissä, koulutukseen ja tutkimukseen. Kestävän kehityksen luomisessa on tärkeintä saada kansalaisten asenteet muuttumaan ja tukea tilanteen muuttamiseen tähtääviä paikallisia toimia.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/351

(2004/C 78 E/0369)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3769/02

esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle

(16. joulukuuta 2002)

Aihe: Palvelujen kauppaa koskeva yleissopimus (GATS)

Voiko komissio ilmoittaa, onko EU kohdistanut ympäristöpalveluja koskevia pyyntöjä vähiten kehittyneille maille, ja jos näin on, voiko komissio ilmoittaa näiden pyyntöjen tarkoituksen ja laajuuden?

Komissio on ilmoittanut horisontaalisen rajoituksen julkisten palvelujen tarjoamiselle. Kyseessä on itse asiassa poikkeus kaikkia aloja koskevista säännöistä. Rajoitus kuuluu seuraavasti: ”Kansallisen tai alueellisen tason julkisiksi laitoksiksi katsottavat palvelut voivat kaikissa EU:n jäsenvaltioissa olla julkisia monopoleja tai yksityisille operaattoreille myönnettyjä yksinoikeuksia”. Eurooppalaisten palvelujen kannalta kyseessä on mahdollisesti kaikkein tärkein seikka näissä neuvotteluissa, joten miksi komissio ei viitannut tähän asiakirjansa rajoitukseen tai ottanut sitä esille mielipiteiden saamiseksi? Tarkoittaako tämä horisontaalisen rajoituksen ilmoittaminen sitä, että komission mielestä 1 artiklan 3 kohta ei ollut riittävän voimakas julkisten palvelujen puolustamiseen? Jos artikla taas oli riittävän voimakas, miksi horisontaalista rajoitusta tarvittiin?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(20. tammikuuta 2003)

Komissio voi vahvistaa, että yhteisön joillekin vähiten kehittyneille maille alustavasti esittämiin pyyntöihin sisältyi joissain tapauksissa myös ympäristöpalveluja. Näissä tapauksissa kyseisiä vähiten kehittyneitä maita kehotettiin horisontaaliseen pyyntöön liittyen harkitsemaan sitoumusten tekemistä 3. ja 4. toimitusmuodon osalta (yhtiön sisäisesti siirretyt henkilöt ja yritysvierailijat). Yhteisön luokitusehdotuksen mukaisesti kehotukset kattoivat seuraavat palvelut: vedenotto, puhdistus ja jakelu, jätevedenkäsittely, jätehuolto, ilman- ja ilmastonsuojelu, maaperän ja vesistöjen kunnon palauttaminen ja puhdistaminen. On kuitenkin pantava merkille, että tällaisia pyyntöjä esitettiin vain seitsemälle niistä 30:stä vähiten kehittyneestä maasta, jotka ovat Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseniä. Näissä tapauksissa yhteisö uskoo, että näiden alojen avaaminen ulkomaisille palveluntarjoajille olisi hyödyttäisi selvästi näiden maiden taloudellista kehitystä parantamalla ulkomaisen pääoman ja osaamisen saantia.

Horisontaalinen rajoitus koskee sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia aloja eikä siis koske GATS-sopimuksen 1 artiklan 3 kohdassa määrättyä poikkeusta. Tämä koskee erityisesti tilanteita, joissa palveluja — esimerkiksi jätehuoltoa — tarjotaan kaupallisin ehdoin, mutta jäsenvaltiot ovat markkinoidensa rakenteen vuoksi päättäneet rajoittaa kyseisten palvelujen tarjoamisen tietyllä alueella vain yhteen palveluntarjoajaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/26

(2004/C 70 E/028)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3856/02

esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle

(6. tammikuuta 2003)

Aihe: Reilun kaupan kuluttajahinnat

Reilun kaupan osuus kulutuksesta on suhteellisen merkittävä Euroopassa. Reilun kaupan tuotteiden liikevaihto oli arviolta 200—250 miljoonaa euroa vuonna 1997. Euroopan kansalaisista 11 prosenttia ostaa näitä tuotteita, ja tehtyjen tutkimusten mukaan tämäntyyppisten tuotteiden kysyntä on erittäin suurta.

EU on jo käynnistänyt reilun kaupan aloitteita, lisäksi kansalaisjärjestöillä ja reilun kaupan merkkejä myöntävillä järjestöillä on omia toimia. Myös kehitysmaissa toteutettavia hankkeita rahoitetaan. Lainsäädännön alalla unioni on pannut reilun kaupan periaatteita täytäntöön lukuisten välineiden avulla, esim. EU:n yleisen tullietuusjärjestelmän toimenpiteillä. Kaikesta huolimatta nämä tuotteet ainakin Suomessa maksavat vielä paljon enemmän kuin normaalit tuotteet.

Miten merkittävää tämä reilun kaupan tuotteiden tukeminen on?

Onko komissiolla tietoa, miten reilun kaupan tuotteiden kuluttajahinnat tällä hetkellä sijoittuvat vertailussa tavallisten tuotteiden hintoihin ja mistä koostuvat reilun kaupan tuotteiden suurimmat kustannukset kuluttajahintojen muodostuksessa?

Missä määrin hintoihin voi vielä vaikuttaa kansallisen viranomaisen toimin?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(24. tammikuuta 2003)

Väestön kasvanut kiinnostus reilun kaupan tuotteita kohtaan on tulosta muun muassa useista kansallisista tiedotuskampanjoista, joiden rahoitukseen yhteisökin on monesti osallistunut. Tällainen yksityisten aloitteiden yhteisrahoitus on osa sitä rajallista taloudellista tukea reilua kauppaa koskeville toimille, jota komissio on jo tarjonnut unionin kansalaisjärjestöille ja kehitysmaiden tuottajajärjestöille. Kansallisella tasolla voidaan antaa muutakin tukea, mutta komissio ei kerää tietoja näiden muiden tukimuotojen kokonaismääristä.

Komissio ei ole koskaan tehnyt yksityiskohtaista selvitystä reilun kaupan tuotteiden hintojen rakenteesta, sillä hinnat perustuvat erilaisten organisaatioiden kaupallisiin päätöksiin ja voivat vaihdella suuresti tuotteesta ja toimituslähteestä riippuen. On kuitenkin laajalti hyväksyttyä, että reilun kaupan tuotteiden vähittäishinnat ovat vastaavien tavanomaisten tuotteiden hintoja korkeammat. Syitä tähän ovat niiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen liittyvät lisäkustannukset, sitoumus maksaa raaka-aineista markkinahintoja enemmän sekä se, että vielä ei ole saavutettu suurtuotannon etuja.

Mitä tulee kansallisten viranomaisten mahdollisuuksiin vaikuttaa näihin hintoihin, kaikkien tällaisten toimien on oltava johdonmukaisia unionin toimien sekä jäsenvaltioiden ja unionin kansainvälisten velvoitteiden kanssa. Pitkällä aikavälillä ainoastaan se, että reilun kaupan tuotteiden kysyntä eurooppalaisten kuluttajien keskuudessa jatkaa kasvuaan, saattaa laskea hintoja merkittävästi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3126/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle. Singaporen oppositiojohtajat.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0008 - 0009



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3126/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (30. lokakuuta 2002) Aihe: Singaporen oppositiojohtajat Onko komissio tietoinen, että Singaporessa on langetettu tuomiot oppositiojohtaja Chee Soon Juanille ja Ghandi Ambalamille kansalaisvastarinnasta? Singaporessa demokratiaa häväistään, ja maan johtavan puolueen vallankäyttö on entistä suvaitsemattomampaa. Miten komissio aikoo esittää vastalauseensa? Aikooko komissio vedota Singaporen hallitukseen vankien vapauttamiseksi? Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 2002) Komissio seuraa ihmisoikeustilannetta Jakartassa sijaitsevan valtuuskuntansa kautta ja yhdessä jäsenvaltioiden diplomaattiedustustojen kanssa ja on tietoinen tohtori Chee Soon Juanin (oppositiossa olevan Singaporen demokraattisen puolueen pääsihteeri) ja Ghandi Ambalamin (puolueen johtokunnan jäsen) tapauksista. Komissio voi vahvistaa, että lähteiden mukaan nämä kaksi olivat pääjärjestäjinä vapunpäivän mielenosoituksessa, jolle ei hankittu julkisia huvitilaisuuksia ja kokouksia koskevan lain mukaan tarvittavaa lupaa, ja että heidät asetettiin syytteeseen ja tuomittiin joko vankeuteen tai sakkoihin. Ghandi Ambalam maksoi valintansa mukaisesti sakot, kun taas tohtori Chee Soon Juan on ollut vangittuna 8. lokakuuta 2002 alkaen viiden viikon ajan. Signaporen osalta komissio olettaa, että viranomaiset ovat noudattaneet asianmukaista oikeudenkäyntimenettelyä. Komissio pyytää kuitenkin vastuunalaista valtuuskuntaansa ottamaan yhdessä jäsenvaltioiden diplomaattiedustustojen kanssa yhteyttä Singaporeen tapauksen suhteen ja harkitsemaan asian seurauksia. Komission valtuuskunnan suunniteltu avaaminen Singaporessa vuoden 2002 lopulla laajentaa komission mahdollisuuksia valvoa maan tilannetta demokratian ja ihmisoikeuksien osalta ja laajentaa tarvittaessa mahdollisuuksia asianmukaisiin jatkotoimiin viranomaisten suhteen yhteistyössä jäsenvaltioiden diplomaattiedustustojen kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3285/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. Laajentumisen vaikutus EU:n terästeollisuuteen.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0045 - 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3285/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (20. marraskuuta 2002) Aihe: Laajentumisen vaikutus EU:n terästeollisuuteen Voiko komissio selvittää, miten se aikoo reagoida huolestuneisiin kommentteihin laajentumisen vaikutuksesta EU:n terästeollisuuteen? Onko komissio yhtä mieltä siitä, että olisi löydettävä tyydyttävä ratkaisu seuraaviin seikkoihin: - aiemmin myönnettyjen tukien on oltava täysin julkisia; - kilpailua koskevan neuvotteluluvun käsittelyä ei pitäisi lopettaa ennen kuin neuvosto on hyväksynyt kutakin maata koskevan rakenneuudistussuunnitelman; - sen jälkeen, kun kilpailusta koskevan neuvotteluluvun käsittely on saatu päätökseen kunkin maan kanssa, komission on taattava sovellettavan valtiontukioikeuden täysi noudattaminen; - kaikki valtiontuet on lopetettava jäseneksi liityttäessä? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (9. tammikuuta 2003) Komissio on täysin tietoinen siitä, että joidenkin ehdokasmaiden teräsala kaipaa pikaista rakenneuudistusta, jotta niiden teollisuus pystyisi selviytymään sisämarkkinoiden aiheuttamista kilpailupaineista niiden liittyessä unioniin. Komissio on Eurooppa-sopimusten soveltamisen ja liittymisneuvottelujen yhteydessä tehnyt viime kuukausina erilaisia aloitteita pyrkimyksenään varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta jatkossakin niin, että samalla otetaan tarvittaessa huomioon ehdokasmaiden erityisolosuhteet. Erityistä huomiota on kiinnitetty täyden avoimuuden saavuttamiseen asioissa, jotka liittyvät ehdokasmaiden aiemmin myöntämiin tukiin. Komissio ja neuvosto seuraavat tarkoin ehdokasmaiden terästeollisuutensa rakenneuudistuksesta antamien sitoumusten toteuttamista sekä ennen että jälkeen liittymisen, aina rakenneuudistuskauden loppuun saakka. Seurannan tarkoituksena on varmistaa, että rakenneuudistuksen tavoite eli alan elinkelpoisuus saavutetaan, jotta kyseisten maiden terästeollisuus pystyisi selviytymään markkinaolosuhteissa ilman valtiontukea. Neuvottelut on saatu päätökseen niiden kymmenen ehdokasmaan kanssa, joiden on tarkoitus liittyä unioniin 1. toukokuuta 2004. Kilpailua koskevasta luvusta neuvotellaan edelleen Bulgarian ja Romanian kanssa. Komissio seuraa tarkoin sovellettavan valtiontukisäännöstön tilannetta varmistaakseen, että säännöstö on pantu kokonaisuudessaan täytäntöön hyvissä ajoin ennen asianomaisten maiden liittymistä unioniin.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3386/02 esittäjä(t): Marco Pannella (NI) komissiolle. Vietnam.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0052 - 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3386/02 esittäjä(t): Marco Pannella (NI) komissiolle (22. marraskuuta 2002) Aihe: Vietnam Eri tietolähteiden mukaan 29. lokakuuta 2002 Vietnamissa, Buon Ma Thuotin vankilassa pantiin täytäntöön kuolettavalla ruiskeella ja ilman oikeudenkäyntiä vietnamilaisten turvallisuusjoukkojen helmikuun 2001 rauhanomaisten mielenosoitusten jälkeen pidättämän, Montagnard-väestöön kuuluvan kolmen kansalaisen kuolemantuomio. Montagnard Foundation Inc. -säätiö, joka vaalii kansainvälisellä tasolla Montagnard-alkuperäisväestön oikeuksia, sekä Agence France Presse ovat vahvistaneet Buon Kuangin kylästä kotoisin olevan Y-Suon Mlon, Buon Ea Tieon kylästä kotoisin olevan Y-Het Nie Kdamin ja Buon Gramin kuolemantuomion täytäntöönpanon. Huolestuttavien tietojen mukaan näiden kuolemantuomioiden lisäksi olisi pantu täytäntöön muita kuolemantuomioita ilman oikeudenkäyntiä ja tällaista tapahtuu edelleen vietnamilaisissa vankiloissa. Vietnamin viranomaiset ovat kieltäneet YK:n ihmisoikeustoimikunnan 27. heinäkuuta 2002 (YK:n asiakirja: CCPR/C/SR.2031) esittämien vaatimusten vastaisesti riippumattomien tarkkailijoiden pääsyn maahan, jotta nämä voisivat valvoa, että maan keskiosissa sijaitsevilla ylängöillä kunnioitetaan ihmisoikeuksia. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä lopettaakseen ihmisoikeuksien vakavan rikkomisen, joka uhkaa koko Montagnard-vähemmistön olemassaoloa? Mitä komissio aikoo tehdä tukeakseen YK:n ihmisoikeustoimikunnan 27. heinäkuuta 2002 esittämiä vaatimuksia? Eikö komission mielestä Vietnamin jatkuvat ihmisoikeusrikkomukset ja YK:n ihmisoikeustoimikunnan 27. heinäkuuta 2002 esittämien vaatimusten noudattamatta jättäminen loukkaa vakavasti Euroopan unionin ja Vietnamin vuonna 1995 allekirjoittamaa yhteistyösopimusta? Eikö komissio aio purkaa välittömästi kyseisen sopimuksen sen 2 artiklan nojalla? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 2002) Arvoisaa parlamentin jäsentä kehotetaan tutustumaan tekemäänsä kirjalliseen kysymykseen E-2845 annettuun komission vastaukseen(1). Komissio ei ole onnistunut saamaan luotettavaa vahvistusta nyt tehdyssä kysymyksessä mainituille ilman oikeudenkäyntiä suoritetuille tappamisille mutta yrittää pysyä tilanteen tasalla kaikin mahdollisin tavoin. (1) EUVL C 192 E, 14.8.2003, s. 81.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2591/02 esittäjä(t): Gian Gobbo (NI) komissiolle. Eurooppalaista syntyperää olevien Argentiinan kansalaisten asettaminen etusijalle muihin Euroopan ulkopuolelta tuleviin siirtolaisiin nähden.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0007 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2591/02 esittäjä(t): Gian Gobbo (NI) komissiolle (11. syyskuuta 2002) Aihe: Eurooppalaista syntyperää olevien Argentiinan kansalaisten asettaminen etusijalle muihin Euroopan ulkopuolelta tuleviin siirtolaisiin nähden Argentiinan viimeaikainen vakava talouskriisi houkuttelee monia eurooppalaisperäisiä Argentiinan kansalaisia muuttamaan Euroopan unioniin ja erityisesti Italiaan ja Espanjaan. Heillä on yleensä hyvä koulutus ja he puhuvat täydellisesti ainakin yhtä yhteisön kielistä, joten heidän sopeutumisensa ei ole minkäänlainen ongelma jäsenvaltioissa. Pitääkö komissio tarpeellisena avustusohjelmaa, josta tuettaisiin näiden ihmisten etuoikeutettua paluuta alkuperäisiin kotimaihinsa? Pitääkö komissio eurooppalaista syntyperää olevien uussiirtolaisten hallittua maahanmuuttoa parempana kuin sitä, että yhteiskuntiimme tuotetaan Euroopan ulkopuolelta tulevia siirtolaisia, joiden integroituminen on yhä vaikeampaa kulttuurisista, uskonnollisista ja sosioekonomisista syistä? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (30. lokakuuta 2002) Yhteisön nykyisen maahanmuuttopolitiikan mukaan jäsenvaltiot voivat itse päättää kriteerit, joiden mukaan maahanpääsyä anovat kolmansien maiden kansalaiset hyväksytään laillisiksi maahanmuuttajiksi. Kriteereihin vaikuttavat asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö sekä kahdenväliset ja mahdolliset muut kolmansien maiden ja jäsenvaltioiden väliset sopimukset. Maahanpääsyjärjestelyihin ja -päätökseen voivat vaikuttaa myös vastaanottomaan kielen tuntemus sekä historialliset ja kulttuuriset yhdyssiteet kolmansiin maihin. Komission ehdotuksella direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä työntekoa varten(1) pyritään luomaan yhteiset kriteerit niitä kolmansien maiden kansalaisia varten, jotka aikovat työskennellä jossakin jäsenvaltiossa palkattuina työntekijöinä tai itsenäisinä ammatinharjoittajina. Kriteerit perustuvat kotimaisten työmarkkinoiden suosimiseen, ja ne voi täyttää monin eri tavoin. Lisäksi direktiiviluonnoksessa ehdotetaan kansallista hakumenettelyä, jossa sekä työ- että oleskelulupa myönnetään yhden menettelyn perusteella samalla hallinnollisella päätöksellä. Ehdotuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden nykyisin soveltamia epäyhtenäisiä sääntöjä. Koska EU:n alueen työvoimatarve muuttuu nopeasti, komissio ei ole esittänyt yhteisten eurooppalaisten kiintiöiden tai ohjelmien perustamista maahanmuuttajien työhönottoa varten. Komissio kuitenkin uskoo, että yhteisen maahanmuuttopolitiikan kehittäminen lujittaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja ajan oloon yhdenmukaistaa maahanpääsyjärjestelyjä. (1) Ehdotus neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten (EYVL C 332 E, 27.11.2001).