KIRJALLINEN KYSYMYS E-2640/00

esittäjä(t): Claude Turmes (Verts/ALE) komissiolle

(1. elokuuta 2000)

Aihe: OECD:n uudet menettelytapasäännöt

OECD hyväksyi kesäkuussa 2000 pitämässään ministerikokouksessa monikansallisten yritysten menettelytapasäännöt koskien sosiaalisia näkökohtia ja ympäristönäkökohtia. Tämä heijastelee vuoden 1976 sopimusta, johon ei sisältynyt sanktioita ja josta ei näin ollen koskaan ollut hyötyä ja joka jäi tyystin unohduksiin. Uudet säännöt eivät nekään kuitenkaan sisällä sanktioita.

Arveleeko komissio, että uusia sääntöjä tullaan kunnioittamaan enemmän kuin aikaisempia?

Millä perusteella, kun otetaan huomioon, että uudet säännöt eivät sisällä sanktioita?

Aikooko komissio sisällyttää viittauksen näihin sääntöihin kaikkiin tuleviin kolmansien maiden kanssa tehtäviin kauppasopimuksiin?

Mitä komissio ajattelee Meksikon käyttäytymisestä neuvotteluissa? (Meksiko vastusti voimakkaasti sääntöjä, mutta sen oli lopulta mentävä mukaan konsensus-periaatteen vuoksi.) Eikö tämä heitä hyvin kielteistä varjoa Meksikon kanssa tulevaisuudessa harjoitettavan yhteistyön ylle? Aikooko komissio ottaa esiin tämän kysymyksen seuraavassa EU:n ja Meksikon yhteisneuvostossa ja voisiko se harkita sellaisen tarkistuksen ehdottamista, joka koskisi viittauksen OECD:n menettelysääntöihin sisällyttämistä EU:n ja Meksikon väliseen sopimukseen ensimmäisen sopivan tilaisuuden tullen?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(18. lokakuuta 2000)

Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöön (OECD) kuuluvien maiden sekä Argentiinan, Brasilian, Chilen ja Slovakian tasavallan ministerit hyväksyivät 27. kesäkuuta 2000 monikansallisia yrityksiä koskevat tarkistetut menettelytapasäännöt. Ne ovat OECD-maiden hallitusten yhdessä antamia suosituksia monikansallisille yrityksille.

Tarkistetut menettelytapasäännöt koostuvat yritysten käyttäytymistä koskevista vapaaehtoisista periaatteista ja standardeista, joita OECD-maiden hallitukset kehottavat monikansallisia yrityksiä noudattamaan toimiessaan sekä näiden maiden alueen sisällä että alueelta käsin siis myös toimiessaan OECD:n ulkopuolisissa maissa. Vuonna 1976 käyttöön otettuihin menettelytapasääntöihin verrattuna tekstiä on huomattavasti ajantasaistettu ja laajennettu paitsi sosiaalisten ja ympäristönäkökohtien osalta myös kuluttajansuojan, lahjonnan torjunnan ja tiedonantovelvollisuuden osalta.

Aikaisemmat menettelytapasäännöt tunnettiin todellakin liian huonosti monikansallisten yritysten ja muiden asiaan liittyvien tahojen keskuudessa, ja monet jäsenmaat eivät täysin toteuttaneet kaikkia toteutettaviksi tarkoitettuja järjestelyjä kuten kansalliset kontaktipisteet (NCP).

Kuten parlamentin jäsen aivan oikein huomauttaa, uudet säännöt eivät sisällä sanktioita, ja niihin sitoutuminen on monikansallisille yrityksille edelleenkin vapaaehtoista. OECD:n jäsenmaat ovat yksimielisiä siitä, että sanktiot eivät sovi tällaisen välineen yhteyteen. Yksi syy tähän on se, että kansallinen lainsäädäntö sisältää sanktioita useimpien menettelytapasäännöissä käsiteltävien asioiden noudattamatta jättämisestä, kuten kilpailusäännöt ja ympäristöä koskevat säännökset. Toinen syy on se, että menettelytapasääntöjä ei ole tarkoitettu korvaamaan yritysten toiminnan kansallista sääntelyä, vaan täydentämään sitä antamalla monikansallisille yrityksille perussuositukset vapaaehtoisesti noudatettavaksi kaikissa yhteyksissä. Yhteiskunnan pelisääntöjen noudattamisen mukanaan tuoma julkinen arvostus tulee monikansallisille yrityksille yhä tärkeämmäksi kannustimeksi noudattaa menettelytapasääntöjä.

Täytäntöönpano on annettu kansallisten kontaktipisteiden tehtäväksi. Kontaktipiste on perustettava jokaiseen maahan, joka on hyväksynyt menettelytapasäännöt, ja sen tehtävänä on levittää tietoa niistä monikansallisille yrityksille ja muille asiaan liittyville tahoille sekä valvoa niiden tehokasta soveltamista muun muassa toimimalla sovittelijana ja välittäjänä tapauksissa, joissa yrityksen väitetään laiminlyöneen sääntöjen noudattamisen. Menettelytapasäännöt hyväksyneet maat (ja niiden kansalliset kontaktipisteet) ovat poliittisesti vastuussa noudattamisen valvonnasta, ja maat seuraavat toistensa toimintaa OECD:n komiteassa, jossa käsitellään investointeja ja monikansallisia yrityksiä (CIME).

Yhteisö ei voisi sisällyttää kauppasopimuksiin viittausta näihin sääntöihin, koska ne on tarkoitettu yrityksille kehotukseksi noudattaa menettelyssään vapaaehtoisesti tiettyjä vähimmäisvaatimuksia tai sen osoitukseksi, että niiltä odotetaan niiden noudattamista. Menettelytapasääntöjen noudattamisen ei pidä joutua ristiriitaan niiden lakisääteisten velvoitteiden kanssa, joita monikansallisella yrityksellä on isäntämaan lainsäädännön mukaan. Sen vuoksi menettelytapasääntöjen kansainvälistä oikeudellista asemaa ei pidä muuttaa. Hallituksia sitovat täytäntöönpanomääräykset sisältyvät OECD:n neuvoston päätökseen, johon muut maat voivat vapaaehtoisesti liittyä. Tähän päätökseen viittaaminen yhteisön kolmansien maiden kanssa tekemissä kahdenvälisissä sopimuksissa ei myöskään vaikuta hyödylliseltä, koska koko sääntöjä ja ja niiden noudattamista koskeva mekanismi perustuu päätökseen liittyvien, OECD:hen kuulumattomien maiden omaehtoiseen sitoumukseen täydentää, ei korvata, kansallisia ja kansainvälisiä säännöksiä. Yhteisö tulee kuitenkin varmasti toimimaan sen hyväksi, että eurooppalaiset yritykset noudattaisivat niitä, koska menettelytapasäännöt ovat askel oikeaan suuntaan kohti sijoittajien vastuun lisäämistä maailmanlaajuisesti ja kohti kansalaisyhteiskunnan huolenaiheiden lievittämistä kansainvälisten sijoittajien toiminnan suhteen.

Meksikon kanta neuvotteluissa perustui väärinkäsityksiin uusien puitteiden toiminnasta. Väärinkäsitykset selvitettiin OECD:n ministerikokouksessa kesäkuussa 2000. Muutettujen menettelytapasääntöjen soveltamisesta tullaan jatkuvasti keskustelemaan sekä kahden- että monenvälisesti, jotta ne olisivat käyttökelpoinen väline kaikille osapuolille.