ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2992/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0145 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2992/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla Euroopan parlamentti hyväksyi 5. huhtikuuta 2001 päätöslauselman kalastuksen turvallisuudesta ja onnettomuuksien syistä(1), jonka 17 kohdassa se pyysi komissiota vauhdittamaan työtapaturmiin liittyvien tilastotietojen ja käsitteiden yhdenmukaistamista, jotta saadaan yhdenmukaisia kriteerejä kalastusalan onnettomuuksien syiden ja kehityksen tuntemiseksi, ja vaati siksi antamaan asetuksen, jolla jäsenvaltiot velvoitetaan soveltamaan kalastusonnettomuuksia koskevissa eurooppalaisissa tilastoissa ja ammattitauteja koskevissa eurooppalaisissa tilastoissa (EODS) tarkoitettuja eri vaiheita. Onko komissio ryhtynyt toimiin asiassa? (1) EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 359. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 2002) Komissio, Eurostat sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosasto ovat työskennelleet vuodesta 1990 lähtien yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa Euroopan työtapaturmatilastojen yhdenmukaistamiseksi (ESAW-hanke(1)). Toimenpiteillä on tarkoitus yhdenmukaistaa perusteet ja menetelmät, joita sovelletaan rekisteröitäessä työtapaturmatietoja ja toimitettaessa niitä komissiolle. ESAW-tilastot ovat nykyisin saatavissa koko unionin laajuudelta vuosilta 19932000. Aktiivisen työtapaturmien ehkäisemiseen tähtäävän eurooppalaisen politiikan edistämisessä on päästy viimeiseen vaiheeseen (ESAW-vaihe III), jonka avulla on tarkoitus yksilöidä ja tutkia syitä ja olosuhteita, jotka ovat johtaneet työtapaturmiin. Vaiheen III tiedot ovat saatavissa progressiivisesti viitevuosilta 20012004 alkaen. Ammattitauteja koskevien tietojen keruu EODS-tilastojen(2) ensimmäisestä vaiheesta on alkanut viitevuodelta 2001. Keruu perustuu 69 lääketieteellisen diagnoosin luetteloon, joka on koodattu Maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksen(3) mukaan, ja siihen liittyvään luetteloon taudin aiheuttajista. Tiedot ovat saatavissa vuosittain 2003 alkaen. (1) ESAW: Euroopan työtapaturmatilastot. (2) EODS: Euroopan ammattitautitilastot. (3) ICD: Kansainvälinen tautiluokitus.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2858/02 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Rooman kaupungin Life III -varojen käyttö (ympäristöä ja kestävää kehitystä koskeva viides toimintaohjelma) sekä ympäristöongelmia koskevat koulutus- ja tiedotustoimet.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0116 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2858/02 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (10. lokakuuta 2002) Aihe: Rooman kaupungin Life III -varojen käyttö (ympäristöä ja kestävää kehitystä koskeva viides toimintaohjelma) sekä ympäristöongelmia koskevat koulutus- ja tiedotustoimet Italian talousasiainministeriön valvontakomitea esitti syyskuussa 2002 yhteenvedon EU:lta saatujen varojen käytöstä. Tästä selvityksestä kävi ilmi myös, että alueelliset viranomaiset ovat huolestuttavan hitaita ja tehottomia hankkeiden jakamisessa: vuoden 2000 määrärahat olivat vain kaksi prosenttia koko yhteisön tukikehyksestä. Myös Euroopan komissio on useaan otteeseen tuonut esille, että paikalliset viranomaiset käyttävät yhteisön varoja riittämättömällä tavalla. Ottaen huomioon, että tietyillä paikallisviranomaisilla, kuten Rooman kaupungilla, on suuri tarve käyttää yhteisön varoja ympäristön suojelemiseksi ja säilyttämiseksi, voisiko komissio kertoa, 1. onko Rooman kaupunki esittänyt hankkeita Life III -ohjelman yhteydessä (ympäristöä ja kestävää kehitystä koskeva viides toimintaohjelma) sekä ympäristöongelmia koskevia koulutus- ja tiedotustoimia? 2. onko Rooman kaupunki saanut rahoitusta näihin hankkeisiin? 3. onko ko. varat käytetty? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (21. marraskuuta 2002) Rooman kaupunki ei jättänyt hakemuksia LIFE III -ohjelmassa. Se ei myöskään jättänyt ehdotuksia vuosina 2001 ja 2002 järjestettyjen asiaan liittyvien yleisten ehdotuspyyntöjen yhteydessä. Nämä ehdotuspyynnöt järjesti ympäristöasioista vastaava komission pääosasto aiheesta ympäristötietoisuuden lisääminen. Aiemmin Rooman kaupungille on ympäristötiedotushankkeita koskevan ehdotuspyynnön(1) perusteella myönnetty rahoitusta Välimeren paikallisen Agenda 21 -konferenssin järjestämiseen. Konferenssi pidettiin Roomassa 22.24. marraskuuta 1995. Komission maksama kokonaissumma oli 45 216 euroa, joka kattoi osan konferenssin järjestämisestä aiheutuneista kustannuksista. (1) EYVL C 71, 23.3.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2370/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. GATS-sopimus.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0050 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2370/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (2. elokuuta 2002) Aihe: GATS-sopimus Palvelukaupan yleissopimus (GATS) on mutkikas sopimus, joka kattaa laajan kirjon palveluita. Se saattaa vaikuttaa myös paikallisten ja alueellisten viranomaisten kykyyn säännellä ja tarjota palveluita. Koska on epävarmaa miten GATS mahdollisesti vaikuttaa paikallisten ja alueellisten viranomaisten toimintaan, voisiko komissio ilmoittaa mitä puolueettomia tutkimuksia GATS-sopimuksen mahdollisista vaikutuksista on tehty? Pascal Lamyn komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2370/02 ja E-2371/02 (17. syyskuuta 2002) Palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) neuvotteluja valmistellessaan komissio on toteuttanut laajoja kuulemisia varmistaakseen neuvottelujen tasapainoisen valmistelemisen. Niin sanotussa kansalaisyhteiskuntaa koskevassa vuoropuhelussa käytyjen laajempia kauppapoliittisia kysymyksiä koskevien yleiskokousten lisäksi komissio on toiminut isäntänä useissa GATS-neuvotteluja koskevissa kansalaisyhteiskunnan kanssa käydyissä erityisissä kokouksissa. Viimeisin järjestettiin 2. heinäkuuta 2002. Nämä kokoukset ovat avoimia kaikille ryhmille, jotka ovat kiinnostuneita GATS-neuvotteluista, mukaan lukien jäsenvaltioiden edustajat, olivat he sitten keskus- tai paikallishallinnosta. Komissio aikoo jatkaa tätä vuoropuhelua GATS-neuvotteluiden edistyessä. Komission pyrkimyksiä neuvotella kansalaisyhteiskunnan kanssa täydentävät tietysti kansallisella tasolla tapahtuvat kuulemiset. Ne auttavat jäsenvaltioita selvittämään oman kantansa, kun komissio kuulee niitä niin sanotun tilapäisen 133 artiklassa tarkoitetun komitean (palvelut) kautta. Vastuu alueellisten/paikallisten viranomaisten kuulemisesta kuuluu komission näkemyksen mukaan kuitenkin jokaisen jäsenvaltion kansallisille viranomaisille, jolloin saavutetaan parhaiten niiden lainsäädännöllisiin puitteisiin sopiva ratkaisu. Kysymys pitäisikin ehkä pikemminkin osoittaa jokaisen jäsenvaltion kansallisille viranomaisille. Komissio ei ole siis toteuttanut arvioita mahdollisista vaikutuksista paikallisten/alueellisten viranomaisten kykyyn säännellä ja tarjota palveluita eikä se ole tietoinen muiden tekemistä arvioista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2934/02 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle. Yliopistotutkintojen tunnustamista koskevan yleissopimuksen (Euroopan neuvoston yleissopimus, ETS 032) soveltaminen.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0128 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2934/02 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle (17. lokakuuta 2002) Aihe: Yliopistotutkintojen tunnustamista koskevan yleissopimuksen (Euroopan neuvoston yleissopimus, ETS 032) soveltaminen Eräs kyseisen Euroopan neuvoston yleissopimuksen allekirjoittajavaltio on kieltäytynyt hyväksymästä erään henkilön yliopistotutkinnon (ei-ammatillisen tutkinnon) vastaavuutta, koska kyseessä olevan opinto-ohjelman jotkut osiot eivät vastaa täysin vaatimuksia. Näin ollen toisessa allekirjoittajavaltiossa tutkinnon suorittaneet joutuvat suorittamaan tutkintonsa uudelleen kokonaan tai osittain. Voidaanko edellä mainitussa tapauksessa katsoa rikottavan yliopistotukintojen tunnustamista koskevaa Euroopan neuvoston yleissopimusta (ETS 032)? Ovatko tutkintojen vastaavuuksista vastaavat viranomaiset yleissopimuksen allekirjoittajamaiden opetusministeriöt mukaan lukien velvollisia 4 artiklan mukaisesti ilmoittamaan vastaavuuksia hakeville, jos ohjelman jotkut aineet eivät vastaa vaatimuksia? Ovatko kyseiset viranomaiset myös velvollisia välittämään ulkomaisen yliopistotutkinnon suorittaneelle henkilölle luettelon opintosuorituksista, jotka tämän on suoritettava? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 2002) Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman, yliopistotutkintojen tunnustamista koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen (ETS 032) sekä muiden Euroopan neuvoston piirissä tästä aiheesta tehtyjen yleissopimusten esiin nostamista kysymyksistä. Komissiolla ei kuitenkaan ole toimivaltaa valvoa kyseisten yleissopimusten soveltamista, eikä se näin ollen voi esittää kantaansa siitä, ovatko jonkin tai joidenkin allekirjoittajavaltioiden toteuttamat toimenpiteet yleissopimuksen ETS 032 mukaiset.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3024/02 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Italialaisten konservatoriotutkinnon suorittaneiden sijoittautumisvapaus.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0129 - 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3024/02 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Italialaisten konservatoriotutkinnon suorittaneiden sijoittautumisvapaus Tietojeni mukaan italialaiset nuoret, jotka ovat suorittaneet konservatoriotutkinnon parhain arvosanoin ja kunniamaininnoin sekä erikoistumisopinnot pariisilaisissa kouluissa ja joilla on lisäksi kokemusta solisteina, eivät voi osallistua pääsykokeisiin ja toimia opettajina eurooppalaisissa valtionkouluissa. Voiko komissio kertoa, 1. mitkä ovat syyt (säädökset tai menettelyt) näihin esteisiin? 2. kuka on vastuussa siitä, että tutkintoja ei tunnusteta vastavuoroisesti? 3. onko tämä valitettava tilanne seurausta Italian hallintoviranomaisten mahdollisista laiminlyönneistä? 4. mitä menettelyjä olisi noudatettava, jotta konservatoriotutkinnon suorittaneet saisivat oikeuden toimia opettajina Euroopan unionin maissa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2935/02 ja E-3024/02 (28. marraskuuta 2002) Opettajien pätevyyden tunnustamisesta säädetään neuvoston direktiiveissä 89/48/ETY(1) ja 92/51/ETY(2). Näiden direktiivien tarkoituksena on luoda Euroopan unionin kansalaisille, joilla on jo kotivaltiossaan hankittu ammattipätevyys, mahdollisuus harjoittaa ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa. Jotta henkilö pääsisi nauttimaan yleisen järjestelmän eduista, hänen on oltava täysin pätevä harjoittamaan tiettyä ammattia kotivaltiossaan. Komission tietojen mukaan Italian konservatorioiden myöntämät tutkinnot eivät riitä musiikinopettajan ammatin harjoittamiseen Italiassa. Tämän ammatin harjoittajalla on myös välttämättä oltava opettajan pätevyys (abilitazione), jonka voi hankkia osallistumalla kilpailuun, kokeeseen tai ammattiin valmistavalle kurssille. Tämän vuoksi Italian konservatorioista valmistuneet muusikot eivät voi hyötyä direktiiveistä harjoittaakseen opettajan ammattia muissa jäsenvaltioissa, joissa tämä ammatti on säännelty, ellei heillä ole vaadittavaa lisäpätevyyttä. Konsertteihin ja orkestereihin liittyvät ammatit eivät ole komission tietojen mukaan säänneltyjä muissa jäsenvaltioissa. Italian konservatorioista valmistuneiden tutkintotodistuksiin ei siis pitäisi liittyä lain asettamia esteitä, jotka vaikuttaisivat mainittujen ammattien harjoittamiseen. (1) Neuvoston direktiivi 89/48/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, kolmivuotisesta ammatillisesta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä, EYVL L 19, 24.1.1989. (2) Neuvoston direktiivi 92/51/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992, direktiiviä 89/48/ETY täydentävän ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä, EYVL L 209, 24.7.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2076/02 esittäjä(t): Geoffrey Van Orden (PPE-DE) komissiolle. Euroopan rajapoliisi.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0044 - 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2076/02 esittäjä(t): Geoffrey Van Orden (PPE-DE) komissiolle (12. heinäkuuta 2002) Aihe: Euroopan rajapoliisi Sevillan huippukokouksen puheenjohtajan päätelmissä viitataan Euroopan rajapoliisiin. Onko tarkoitus, että tällaisilla poliisivoimilla olisi oma organisaationsa, rakenteensa, univormunsa, komentoketjunsa ja oikeudenkäyttövaltansa? Kenelle ne olisivat vastuussa ja mitä toimenpiteitä nyt ehdotetaan, aikataulu mukaan lukien, tämän asian eteenpäin viemiseksi? Onko rajapoliisin määrä toimia vain niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat liittyneet Schengenin sopimukseen? Koska Yhdistynyt kuningaskunta on Schengenin sopimuksen ulkopuolella, voiko komissio vahvistaa, että mitään osaa näistä poliisivoimista ei sijoiteta Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (3. syyskuuta 2002) Sevillan Eurooppa-neuvoston (21. ja 22. kesäkuuta 2002) päätelmän nro 31 mukaan otetaan huomioon, että komissio on halukas tutkimaan edelleen Euroopan rajapoliisin aiheellisuutta ja toteutettavuutta. Tässä viitataan viime kuukausina tapahtuneisiin edistysaskeliin. Komissio puolestaan antoi 7. toukokuuta 2002 tiedonannon(1) ulkorajojen yhdennetystä valvonnasta. Tiedonanto on vastaus Laekenin Eurooppa-neuvoston (14. ja 15. joulukuuta 2001) päätelmään nro 42, jossa pyydetään neuvostoa ja komissiota määrittelemään ulkorajojen valvonnasta vastaavien yksiköiden väliset yhteistyömekanismit ja selvittämään ulkorajojen yhteisen valvontamekanismin tai yhteisten valvontayksiköiden perustamisen edellytyksiä . Sen vuoksi tiedonannossa esitetään mm. joitakin suosituksia ja alustavia mietteitä Euroopan rajavartiolaitoksesta. Tiedonannossa kuitenkin painotetaan, että Euroopan rajavartiolaitoksen perustaminen edellyttäisi todennäköisesti perussopimusten muuttamista. Pohdittaessa Euroopan rajavartiolaitokselle myönnettäviä toimivaltuuksia tiedonannossa viitataan EY:n perustamissopimuksen 62 artiklaan, kuitenkaan rajoittamatta Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 7 ja 74 artiklan perusteella tehtyihin sopimuksiin perustuvien, poliisiyhteistyöhön liittyvien toimien toteuttamista. Vaikkakin komissio tunnustaa Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityisaseman, komissio korostaa tiedonannossaan, että toiminta EU:n ulkorajojen vahvistamiseksi on tärkeää kaikille jäsenvaltioille. Tässä yhteydessä pääpainon onkin oltava käytännön yhteistyössä, jossa voidaan hyödyntää kaikkien jäsenvaltioiden kokemuksia ja panosta. (1) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille (KOM(2002) 233 lopullinen.): Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennettyä valvontaa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2988/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2988/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla Euroopan parlamentti hyväksyi 5. huhtikuuta 2001 päätöslauselman kalastuksen turvallisuudesta ja onnettomuuksien syistä(1), jonka 9 kohdassa se pyysi komissiota täsmentämään yksiselitteisesti ja julkaisemaan miehistön turvallisuutta koskevat aluksen päällikön/omistajan velvollisuudet voimassa olevien yhteisön direktiivien valossa. Onko komissio ryhtynyt toimiin asiassa? Eikö komissio katso, että alalla toteutettava tiedotuskampanja ja hyvien käytäntöjen vaihto myötävaikuttaisivat kalastusonnettomuuksien määrän vähentämiseen? (1) EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 359. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (5. joulukuuta 2002) Terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista työssä kalastusaluksilla 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/103/EY (kolmannentoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun erityisdirektiivin)(1) 3 ja 7 artiklassa säädetään selkeästi alusten omistajien ja päälliköiden velvollisuuksista. Lisäksi terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon parantamiseksi 31 päivänä maaliskuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/29/ETY(2) säädetään alusten omistajien ja päälliköiden velvollisuuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon suhteen (ks. 4 artikla). Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kyseisten säännösten asianmukaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi. Komission mielestä kaikki toimet, joiden tarkoituksena on valveuttaa ja informoida asianomaisia toimijoita kalastukseen liittyvistä vaaratekijöistä, parantavat työterveyttä ja työturvallisuutta ja vähentävät kalastusonnettomuuksien määrää. Komission tiedonannossa Työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutuminen: Yhteisön uusi työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 20022006(3) todetaan, että valistuksessa on käytettävä erilaisia apuvälineitä, jotka soveltuvat kunkin toimijan tilanteeseen, erityisesti pk- ja mikroyrityksille ja käsityöläisammattien harjoittajille. Tähän liittyen on syytä panna merkille, että 3 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(4) jäsenvaltioita kehotetaan edistämään aitoa ennaltaehkäisyajattelua mm. järjestämällä valistuskampanjoita. Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirastolla voisi myös olla aloitteentekijän rooli valistustoimissa ja hyvien käytäntöjen vaihdossa. (1) EYVL L 307, 13.12.1993. (2) EYVL L 113, 30.4.1992. (3) KOM(2002) 118 lopullinen. (4) EYVL C 161, 5.7.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3245/02 esittäjä(t): Antonio Di Pietro (ELDR) komissiolle. Luonnonkatastrofi (maanjäristys) Molisen alueella.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0192 - 0192



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3245/02 esittäjä(t): Antonio Di Pietro (ELDR) komissiolle (11. marraskuuta 2002) Aihe: Luonnonkatastrofi (maanjäristys) Molisen alueella Molisen alueella sattui 31. lokakuuta voimakas maanjäristys. Sen voimakkuus oli kahdeksan Mercallin asteikolla, ja sen keskus oli Campobassosta koilliseen Larinon, Bonefron, Casacaldendan ja San Giuliano di Puglian kunnissa. Maanjäristyksessä kuoli 29 ihmistä ja satoja loukkaantui. Kymmenissä kunnissa asunnot, muut rakennukset ja julkiset tilat kärsivät vakavia vahinkoja, ja evakuoitujen määrä on tällä hetkellä noin 8 500. Maanjäristyksen jälkeisinä päivinä koettiin jälkijäristyksiä, jotka pidensivät hätätilaa suurimmat vahingot kärsineillä alueilla, ja hätäapuyksiköt pysyttivät telttakyliä perheille, jotka olivat yhtäkkiä joutuneet kodittomiksi. Ottaen huomioon alueen voimakkaan seismisyyden ja lähestyvän talven, joka on erityisen ankara Molisen vuoristoalueilla, joilla jo nyt lämpötilat ovat alhaisia, pyydän komissiota ryhtymään konkreettisiin toimiin alueen taloudellisen ja tuotannollisen toiminnan turvaamiseksi. Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 2002) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Molisen alue on luokiteltu tavoite 1-alueeksi (siirtymäkauden tukea saavaksi alueeksi) kaudeksi 20002006. Molisen alue kuuluu toimenpideohjelmaan, jonka tarkoituksena on edistää kestävää taloudellista kehitystä 605 miljoonan euron kokonaissummalla, josta 115 miljoonaa euroa on yhteisön tukea. Hajautetun hallinnoinnin osana Italian valtio on yhteistyössä komission kanssa valinnut suunniteltujen tavoitteiden saavuttamiseksi toteutettavat interventiot. Mikäli näitä tavoitteita on muutettava katastrofin suuruuden takia, komissio on valmis yhdessä kansallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa tutkimaan mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi tehtyjä ehdotuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1504/02 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle. Petostentorjuntavirasto OLAFin käyttämät tutkintamenetelmät.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0061 - 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1504/02 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle (29. toukokuuta 2002) Aihe: Petostentorjuntavirasto OLAFin käyttämät tutkintamenetelmät Voiko komissio toimittaa tilaston, josta käy ilmi, kuinka monessa sisäisessä tai ulkoisessa tutkintatapauksessa petostentorjuntavirasto OLAF sitten perustamisensa vuonna 1999 on a) kuunnellut puheluja b) lukenut Euroopan unionin toimielinten jäsenten, virkamiesten ja toimihenkilöiden sähköpostiviestejä? Voiko komissio kertoa, turvaudutaanko puhelujen kuunteluun ja sähköpostiviestien lukemiseen vain siinä tapauksessa, että epäillään konkreettisesti tiettyä henkilöä? Voiko komissio kertoa, mihin lainsäädännön kohtiin kyseiset toimet perustuvat ja kuka niiden soveltamisesta päättää? Voiko komissio ilmoittaa, missä tapauksissa puhelujen kuunteluun ja sähköpostiviestien lukemiseen on pyydetty jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suostumus? Voiko komissio ilmoittaa, milloin ja millä tavalla epäillyille henkilöille ilmoitettiin heidän puheluidensa kuuntelusta tai sähköpostiviestiensä lukemisesta? Voiko komissio ilmoittaa, käytettiinkö mainittuja tutkintakeinoja myös maaliskuun 2002 lopussa aloitetussa, luottamuksellisia asiakirjoja lehtimiehille välittäneen virkamiehen tunnistamista koskevassa OLAFin sisäisessä tutkinnassa? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (19. heinäkuuta 2002) OLAF on toimittanut komissiolle arvoisan parlamentin jäsenen esittämään OLAFin tutkintamenetelmiä koskevaan kysymykseen seuraavan vastauksen: OLAF huolehtii aina siitä, että sen tutkintamenetelmät ovat lain mukaisia, sekä Euroopan yhteisön lain että sen jäsenvaltion lain mukaisia, jonka lainkäyttöalueella toimenpide tapahtuu. OLAF vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että se pitää näitä kysymyksiä hyvin tärkeinä. OLAF noudattaa lakeja, kunnioittaa henkilöiden oikeuksia ja varoo tarkasti ylittämästä valtuuksiaan, mutta se ei halua kommentoida tarkemmin toimintatapojaan, sillä tämä voisi vaarantaa nykyisten ja tulevien tutkimusten tehokkuuden. OLAF ei voi vastata jäsenvaltioiden puolesta kysymyksiin, jotka koskevat sitä, miten jäsenvaltioiden viranomaiset käyttävät valtuuksiaan tutkimuksissa, joihin OLAF osallistuu.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2151/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Malawi.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0114 - 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2151/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (18. heinäkuuta 2002) Aihe: Malawi Voisiko komissio kertoa, mille Malawia koskeville hankkeille on myönnetty Euroopan unionin rahoitusta vuoden 2001 talousarviosta ja mikä on investointien kokonaismäärä kyseisenä vuonna? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 ja E-2155/02 (23. syyskuuta 2002) Vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristöön taulukon, josta näkyvät pyydetyt tiedot. On syytä huomata, että maakohtaisessa yhteenvetotaulukossa olevat tiedot löytyvät myös EY:n ulkoisen avun täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen osasta Rahoitustaulukot.