KIRJALLINEN KYSYMYS E-1421/02

esittäjä(t): Karin Junker (PSE) komissiolle

(23. toukokuuta 2002)

Aihe: Indonesian metsäkuolemat

Kansainväliset ympäristöjärjestöt ovat huolissaan Indonesian tilanteesta: niistä 162 miljoonasta metsähehtaarista, jotka vielä 40 vuotta sitten peittivät tätä kasvistoltaan rikasta saarivaltiota, on tänä päivänä jäljellä enää puolet. Asiantuntijoiden mukaan hakkuiden pitkän aikavälin ilmastolliset ja ekologiset vaikutukset ovat huolestuttavia. Paikalliset tarkkailijat pitävät korruptoitunutta poliittista systeemiä metsäpalojen ohella suurimpana syyllisenä näiden elintärkeiden luonnonvarojen katoamiseen. Presidentti Suharton vallasta syöksemisen jälkeen alueiden autonomiaa on lisätty, mikä on heikentänyt valtion valvontaa. Taloudellisissa vaikeuksissa olevat paikalliset hallintoviranomaiset kohensivat rahatilannettaan laittomilla metsänhakkuilla. Tulevien sukupolvien elintilan ja -alueen takaamiseksi kansalaisjärjestöt vaativat metsätalousuudistusta, omistussuhteiden selvittämistä sekä laittomien hakkuiden ja lahjonnan tarkempaa valvontaa.

Euroopan unioni on Indonesian toiseksi suurin kauppakumppani ja maan tärkein vientikohde. Lisäksi Euroopan unioni on alueen suurin ulkopuolinen rahoittaja. Neljässä vuodessa pääasiassa metsätalouden tukemiseen tarkoitettuihin yhteisön kehitysohjelmiin on käytetty 106 miljoonaa euroa. Tiedonannossaan Indonesian ja Euroopan unionin välisten suhteiden lähentäminen(1) komissio painottaa, että on tärkeää tukea Indonesiaa suunnitelmallisen metsätalousuudistuksen tekemisessä. Komissio viittaa siihen, että vallitsevat ongelmat liittyvät pitkälle Indonesialle ominaiseen yhteiskunnallis-poliittiseen prosessiin. Jos tätä poliittista muutosprosessia nopeutettaisiin, pääasiassa metsäpalojen torjuntaan, järkevään metsänhoitoon ja ekologisen tasapainon säilyttämiseen keskittyvillä Euroopan unionin avustusohjelmilla voitaisiin saavuttaa parempia tuloksia.

Voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin:

- Missä määrin komissio painostaa Indonesian hallitusta todella toteuttamaan käytännössä suunnitellut uudistukset?

- Millaista yhteistyötä komissio tekee paikallisten ja kansainvälisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa?

- Näkeekö komissio Indonesian metsiin kohdistuvan uhan ja paikallisen hallintorakenteen puutteiden välillä jonkinlaista yhteyttä?

- Onko komissiolla tiedossa metsänhakkuumääriä ja korruptioastetta koskevia lukuja?

- Mitä mahdollisuuksia komissio näkee tilanteen kohentamiseksi ja ryöstöhakkuiden estämiseksi?

(1) KOM(2000) 50 lopullinen.

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(27. kesäkuuta 2002)

Komissio jakaa arvoisan parlamentin jäsenen huolet Indonesian metsätuhoista sekä maa- ja metsävarojen riittämättömästä hallinnasta ja säätelystä, joka on ongelman ydin. Mikäli

raportoitu metsän tuhoamisen vauhti jatkuu, suurin osa Indonesian jäljellä olevista koskemattomista metsistä saattaa tuhoutua alle kahdessakymmenessä vuodessa. Hakkuulupien myöntämiseen liittyy korruptiota, mutta on hyvin vaikea arvioida missä määrin.

Komissio toteuttaa toimenpiteitä Indonesian kanssa tehtävän nykyisen ja ehdotetun tulevan yhteistyön puitteissa parantaakseen metsänhoidon tilannetta Indonesiassa. Se on jo joitakin vuosia toiminut kansainvälisten avunantajien kärkijoukossa neuvoa-antavan työryhmän Indonesian kanssa käytävien poliittisten keskustelujen yhteydessä painostaen maata metsänhoidon ja maanhallinnan uudistukseen. Metsien suojeluun rohkaistaan viranomaisten kanssa käytävän vuoropuhelun kautta sekä sisällyttämällä hankkeisiin erityisehtoja ja hallinnollisia näkökohtia. Vuodesta 2001 lähtien komissio on rahoittanut Indonesian metsätalousministeriön yhteyteen luodun laittomia hakkuita vastustavan keskuksen toimintaa, jossa keskitytään erityisesti Indonesian laittomien hakkuiden valvontaan ja niistä raportoimiseen.

Komissio työskentelee myös kansainvälisellä tasolla metsien suojeluun ja kestävään käyttöön tähtäävien toimenpiteiden toteuttamiseksi ja vahvistamiseksi, esimerkiksi Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) metsäfoorumissa, biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen puitteissa ja kansainvälisessä trooppisen puun järjestössä (ITTO). Se osallistui myös Balissa syyskuussa 2001 järjestettyyn metsälain täytäntöönpanoa, hallintotapoja ja kauppaa koskevaan konferenssiin (FLEGT). Jatkona kyseiseen ministeritason konferenssiin komissio järjesti Brysselissä huhtikuussa 2002 kansainvälisen, metsälain täytäntöönpanoa, hallintotapoja ja kauppaa koskevan seminaarin. Siihen osallistui asiantuntijoita jäsenvaltioista ja muista tärkeimmistä puuta tuottavista ja tuovista maista, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja metsäteollisuuden edustajia. Sen aikana käsiteltiin keinoja luoda mekanismeja laillisen ja laittoman puun tuotannon tunnistamiseksi, laillisuustodistusten myöntämistä, uutta lainsäädäntöä, joka kieltäisi laittomien puutuotteiden tuonnin yhteisön alueelle, puuntuotantohankkeille lainaamisen pelisääntöjä, sekä julkisten sopimusten asianmukaista hankintaa. Komissio ilmoitti tiedonannossaan Kestävään kehitykseen tähtäävä maailmanlaajuinen yhteistyö(1) tavoitteekseen, että kehitetään vuoden 2002 loppuun mennessä metsälain täytäntöönpanoa, hallintotapoja ja kauppaa koskeva Euroopan unionin toimintasuunnitelma ja torjutaan metsien laitonta hakkaamista ja siihen liittyvää laitonta kauppaa sekä vahvistetaan kansainvälistä yhteistyötä metsälain rikkomiseen ja metsärikoksiin puuttumiseksi. Komissio valmisteleekin parhaillaan tiedonantoa metsälain täytäntöönpanoa, hallintotapoja ja kauppaa koskevasta EU:n toimintaohjelmasta.

Komissio on samaa mieltä siitä, että hallintotapoja on parannettava kansallisella ja alueellisella tasolla, jotta Indonesiassa voi tapahtua edistystä metsänhoidossa. Siksi yhteisön Indonesialle annettavan avun maakohtaisessa strategiassa 20022006 keskitytään kahteen toisiinsa liittyvään alaan, jotka ovat hyvä hallintotapa ja Indonesian luonnonvarojen, erityisesti metsien, kestävä käyttö. Suunniteltu tukiohjelma sisältää rahoitusavustuksia hallinnon hajauttamisprosessin vahvistamiseen ja Indonesian oikeusjärjestelmän, erityisesti metsänhoitoon, maaoikeuksiin ja luonnonvaroihin liittyvien säännösten, lujittamiseen.

(1) KOM(2002) 82 lopullinen.