KIRJALLINEN KYSYMYS E-1867/00

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(9. kesäkuuta 2000)

Aihe: Tshernobylin seuraukset

Ukrainan terveysministeriön ilmoittamat tiedot ovat vaikuttavia: radioaktiivisista saasteista sairastuneita on nyt, neljäntoista vuoden kuluttua Tshernobylin onnettomuudesta, kolme ja puoli miljoonaa, joista puolet on lapsia. Saastuneita alueita puhdistaneiden työntekijöiden kuolleisuus on noussut 52 000 tapaukseen.

Säteilylle altistui viisi miljoonaa ihmistä, joista vain 15 000 evakuoitiin.

1. Voiko Euroopan komissio arvioida, kuinka pitkään ihmisiä vielä kuolee Ukrainassa onnettomuuden seurauksena?

2. Onko komissio saanut Ukrainan viranomaisilta oikeita tietoja asiasta?

3. Onko komission tiedossa hankkeita ja aloitteita näiden traagisten seuraamusten lopettamiseksi ja Tshernobylin vanhan ydinvoimalan olemassaolosta aiheutuvien riskien torjumiseksi?

4. Käsitteleekö komissio ydinturvallisuuteen liittyviä kysymyksiä laajentumisneuvottelujen yhteydessä?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(31. heinäkuuta 2000)

Sekä komissio että jäsenvaltiot ja muu kansainvälinen yhteisö osoittivat heti onnettomuuden jälkeen myötätuntonsa onnettomuuden uhreille ja sitoutuivat kohtaamaan tämän historian pahimman ydinonnettomuuden seuraukset.

Kesäkuun alussa julkaistun YK:n atomisäteilyn vaikutuksia tutkivan tieteellisen komitean (UNSCEAR) kertomuksen mukaan Tshernobylin onnettomuuden aikaan säteilylle altistuneiden lasten keskuudessa on todettu 1800 kilpirauhassyöpätapausta ja, jos nykyinen suuntaus jatkuu, lisää syöpätapauksia saatetaan havaita. Tieteellinen komitea toteaa kuitenkin, että tällä hetkellä ei ole saatavilla näyttöä siitä, kuinka suuri vaikutus säteilyllä on koko kansanterveyteen. Todisteita ei ole olemassa myöskään siitä, että syöpätapaukset, hyvälaatuiset kasvaimet tai kuolleisuusluvut olisivat lisääntyneet ionisoivalle säteilylle altistumisen seurauksena. Myöskään riski sairastua leukemiaan ei näytä lisääntyneen, vaikka leukemian pelättiin lisääntyvän nopeasti heti onnettomuuden jälkeen taudin lyhyen itämisajan vuoksi. Enemmistö kansasta säästyy todennäköisesti Tshernobylin onnettomuuden aiheuttaman säteilyn vakavilta terveyshaitoilta. On kuitenkin huomattava, että sairastumistiheys saastuneella alueella, jossa asuu noin seitsemän miljoonaa ihmistä, on paljon korkeampi kuin saastumattomilla alueilla, mikä saattaa johtua myös ihmisten ahdistuksesta ja stressistä. Tshernobylin onnettomuudella on ollut myös valtava vaikutus Ukrainan talouteen sen jälkeen, kun Ukrainasta tuli itsenäinen valtio noin 20 prosenttia maan bruttokansantuotteesta käytettiin Tshernobylin seurauksien poistamiseen.

Onnettomuuden jälkeen, vuonna 1992, yhteisö ja itsenäisten valtioiden yhteisö tekivät sopimuksen Tshernobylin onnettomuuden seurauksia koskevasta kansainvälisestä yhteistyöstä. Yhteistyö aloitettiin, jotta voitaisiin ymmärtää ja hallita ionisoivan säteilyn vaikutusta terveyteen, ympäristöön ja hätävalmiuteen. Sopimuksen budjetti oli noin 40 miljoonaa euroa. Sopimukseen liittyviä tutkimushankkeita jatkettiin ydinhalkeamista koskevan neljännen puiteohjelman ja INCO Copernicus -ohjelman yhteydessä (20 miljoonaa euroa). Useat näiden ohjelmien yhteydessä toteutetut hankkeet, pääasiassa säteilybiologian ja syövän epidemiologian alalla, ovat yhä käynnissä. Paikallinen väestö on hyötynyt suoraan joistakin näistä hankkeista, esimerkiksi onnettomuuden uhrien hoitoa koskevasta hankkeesta hyötyivät säteilylle huomattavasti altistuneet puhdistustyöntekijät. Suuri osa kolmen maan kansalaisista on hyötynyt tutkimushankkeista, joissa pyrittiin diagnosoimaan kilpirauhassyöpä lapsi- ja aikuisväestön keskuudesta sekä optimoimaan kilpirauhassyövän hoito. Tällä hetkellä tuetaan vähemmän tämän alan hankkeita lähinnä siksi, että useat alueet ovat vakauttamisvaiheessa.

Vuonna 1994 yhteisö esitti Ukrainalle toimintasuunnitelman, jonka tavoitteena oli sulkea Tshernobylin ydinvoimala. Korvaukseksi yhteisö tarjosi yhteistyötä, jonka tarkoituksena oli avustaa Ukrainaa ydinvoimalan sulkemispäätöksen valmistelussa ja toimeenpanossa. Seitsemän johtavan teollisuusmaan G7-ryhmä käsitteli kokouksissaan toimintasuunnitelmaa, ja yhteisymmärryspöytäkirja Tshernobylin sulkemisesta vuoteen 2000 mennessä allekirjoitettiin joulukuussa 1995 Ukrainan hallituksen, G7-maiden ja komission välillä. Erittäin aktiivinen yhteistyö aloitettiin energia-alan uudistamisen, energiainvestointien, ydinturvallisuuden ja sosiaalisten vaikutusten alalla.

Kaiken kaikkiaan yhteisö on tukenut noin 240 miljoonalla eurolla Tshernobylia ja Tshernobyliin liittyviä hankkeita ydinreaktorin räjähdyksen jälkeen, vuodesta 1986 lähtien. Hankkeet voidaan jakaa kolmeen pääalaan: 3 yksikön uuden reaktorisuojan kehittämiseen, katastrofin terveys- ja ympäristövaikutusten korjaamiseen ja arviointiin sekä purkamisoperaatioiden avustamiseen ja vaihtoehtoisten energialähteiden kapasiteetin kehittämiseen.

Lisäksi viimeisimmässä 5. heinäkuuta Berliinissä pidetyssä avustajien konferenssissa komissio ilmoitti avustavansa reaktorisuojarahastoa 100 miljoonalla eurolla. Myös yksittäiset jäsenvaltiot ovat myöntäneet suuria avustuksia Tshernobylin reaktorisuojarahastolle.

Heinäkuun 5. päivänä Ukrainan presidentti Kutshma ilmoitti, että viimeinen Tshernobylin ydinvoimalan toiminnassa oleva yksikkö suljetaan varmuudella 15. joulukuuta 2000. Tämä päätös ja sen ajoitus ovat Ukrainan G7-maiden kanssa tekemän pitkäaikaisen sitoumuksen mukaiset. Päätös on merkittävä läpimurto, josta koko kansainvälinen yhteisö voi olla tyytyväinen.

Komissio on tarkastellut ydinturvallisuutta laajentumisen yhteydessä ja todennut, että ydinturvallisuus on erittäin tärkeä kysymys ehdokasmaiden kanssa käytävissä laajentumisneuvotteluissa. Komissio julkaisi heinäkuussa 1997 Agenda 2000 kohti vahvempaa ja laajempaa unionia -tiedonannon, jossa tarkasteltiin Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaiden ydinturvallisuuteen liittyviä kysymyksiä poliittisesta näkökulmasta. Asiakirjassa todettiin, että Unionin tehtävänä on varmistaa sekä nykyisten että tulevien kansalaistensa turvallisuus. Tämä merkitsee sitä, että hakijamaiden olisi yhteistyön avulla nostettava ydinturvallisuutensa taso vastaamaan kansainvälisiä normeja. Tämä periaate on ollut ehdokasmaiden kanssa käytävien neuvottelujen ohjenuora. Komissio on sisällyttänyt ydinturvallisuuden arvioinnin vuosittaisiin maaraportteihinsa, joiden tarkoituksena on arvioida ehdokasmaiden edistymistä.