KIRJALLINEN KYSYMYS E-1815/98

esittäjä(t): Jessica Larive (ELDR) komissiolle

(11. kesäkuuta 1998)

Aihe: Euroopan komission riittämätön toiminta jalkapallon vuoden 1998 MM-kilpailujen lipunmyynnissä ilmenneen syrjinnän johdosta

Kolmekymmentäkaksi Euroopan parlamentin jäsentä nostivat 20. toukokuuta 1998 ranskalaisessa tuomioistuimessa nopeutetussa menettelyssä käsiteltävän syytteen vuoden 1998 jalkapallon MM-kilpailujen ranskalaista järjestelykomiteaa (comité francais d'organisation - CFO) vastaan siinä tarkoituksessa, että myöskin muut kuin ranskalaiset jalkapallon ystävät voisivat vielä hankkia pääsylippuja kyseisiin kilpailuihin. Euroopan komissio on aloittamassa Euroopan parlamentin kehotuksesta rikkomusmenettelyn järjestelykomiteaa vastaan. Menettelyä, jonka seurauksena langetetaan todennäköisesti sakkoja, ei kuitenkaan saada päätökseen ennen kuin vasta kuukausia MM-kilpailujen jälkeen.

1. Miksi komissio reagoi niin myöhään ja hitaasti, vaikka jo sekä Coopers & Lybrandin vuonna 1993 laatimassa tutkimuksessa, joka tehtiin Euroopan komission pääosasto X:n toimeksiannosta, että Euroopan yhteisöjen suhdetta urheiluun käsitelleessä Lariven mietinnössä, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi lähes yksimielisesti toukokuussa 1994, todettiin, että suurten urheilutapahtumien lipunmyynnin on tapahduttava rehellisellä ja oikeudenmukaisella tavalla ja että pääsylippujen hankkimismahdollisuuden varaamista ainoastaan oman maan asukkaille ei voida hyväksyä.

2. Miksi komission jäsen Van Miert ilmoitti vastatessaan samaan edellä olevaan kysymykseen, joka esitettiin 12. toukokuuta 1998 pidetyllä suullisten kysymysten kyselytunnilla, että kyseinen tutkimus tehtiin PO X:n toimeksiannosta ja että PO IV:n alaa ovat kilpailupolitiikkaan liittyvät kysymykset? Tarkoittaako tämä, että eri pääosastot eivät koordinoi toimiaan eivätkä lue toistensa raportteja?

3. Kuten tiedetään, komissiolle esitettiin valituksia jo Italiassa vuonna 1990 pidettyjen jalkapallon MM-kilpailujen huonosti toimineesta lipunmyyntijärjestelmästä ja Barcelonassa vuonna 1992 pidettyjen olympialaisten lipunmyynnistä vuonna 1991. Miten on selitettävissä se, että Euroopan komissio on seurannut vuoden 1998 jalkapallon MM-kilpailujen lipunmyyntiä näin huonosti ja toimii vasta (liian) myöhään?

Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus

(17. heinäkuuta 1998)

1. Komissio ei mielestään ole toiminut hitaasti eikä reagoinut liian myöhään vuoden 1998 jalkapallon MM-kisojen järjestäjien harjoittamaan syrjintään. Käydessään ranskalaisen järjestelykomitean kanssa maaliskuussa 1997 alustavia keskusteluita lippujen myynnistä matkanjärjestäjien kautta komissio ilmoitti selvästi, että lipun ostajalle asetettu vaatimus todistaa asuvansa Ranskassa on luonteeltaan syrjivä eikä siten hyväksyttävissä. Kun järjestelykomitea lisäksi ilmoitti komissiolle tammikuussa 1998, että komitealta suoraan lippuja ostavia katselijoita oli vaadittu antamaan osoite Ranskassa, toimenpiteet tällaisen syrjivän toiminnan lopettamiseksi aloitettiin välittömästi.

2. Arvoisa parlamentinjäsen voi olla varma, että komission yksiköt tekevät aktiivisesta yhteistyötä komission politiikan yhteensovittamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi aina kun sen on aiheellista. Periaatteet, joita komission kilpailuasiain pääosasto noudattaa matkanjärjestäjien harjoittaman lipunmyynnin suhteen, käyvät ilmi arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemasta, PO X:n tilaamasta ja Coopers & Lybrandin tiiviissä yhteistyössä asiasta vastaavien komission pääosastojen kanssa laatimasta tutkimuksesta.

3. Komission tutkimukset Italiassa vuonna 1990 pidettyjen jalkapallon MM-kisojen ja vuoden 1992 Barcelonan olympialaisten lipunmyyntijärjestelyistä koskivat ainoastaan matkanjärjestäjien harjoittamaa lipunmyyntiä. Komission kanssa vuonna 1997 käydyt keskustelut liittyivät niin ikään ainoastaan matkanjärjestäjien lipunmyyntijärjestelyihin. Komissio ei kyseisenä aikana ollut tietoinen syrjivästä myyntipolitiikasta, jota ranskalainen järjestelykomitea harjoitti muuten kuin matkanjärjestäjien kautta myytävien lippujen suhteen Ranskassa. Järjestelykomitea ilmoitti asiasta vasta tammikuussa 1998, jolloin komissio ryhtyi välittömästi toimiin järjestelykomitean harjoittaman syrjinnän lopettamiseksi.