ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2011/99 esittäjä(t): Gilles Savary (PSE) komissiolle. Siirtymäkausi rakennerahaston kahden ohjelmakauden välillä.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0067 - 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2011/99 esittäjä(t): Gilles Savary (PSE) komissiolle (9. marraskuuta 1999) Aihe: Siirtymäkausi rakennerahaston kahden ohjelmakauden välillä Kun otetaan huomioon, että komissio ja jäsenvaltiot tarvitsevat tietyn ajan neuvotellakseen ja sopiakseen rakennerahastojen kansallisista ohjelmista vuosiksi 20002006, miten siirtyminen edellisestä, vuosien 19941999 ohjelmasta seuraavaan ohjelmaan aiotaan hoitaa käytännössä? Onko mahdollista, että budjetin ylijäämä voidaan siirtää ja käyttää vanhaa ohjelmaa soveltaen siihen asti, kunnes uusi ohjelma otetaan käyttöön? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 1999) Kuluva ohjelmakausi 19941999 päättyy neljässä peräkkäisessä vaiheessa, jolloin myös ohjelmat päättyvät: 31. joulukuuta 1999 on määräpäivä tukikelpoisia toimia koskevien maksusitoumusten tekemiselle, 31. joulukuuta 2001 on määräpäivä ennen 31. joulukuuta 1999 aloitettuja toimia koskevia maksusitoumuksia vastaavien maksujen suorittamiselle, maksuilmoitusten esittämisen määräaika on 30. kesäkuuta 2002, ja loppuerät maksetaan jäsenvaltioille vuoden 2002 aikana ja vuoden 2003 alussa. Uuden ohjelmakauden 20002006 ohjelmia aletaan samanaikaisesti hyväksyä 1. tammikuuta 2000 alkaen. Valmistelutyön etenemisen perusteella näyttää kuitenkin siltä, että ensimmäiset ohjelmat tai yhtenäiset ohjelma-asiakirjat (tavoite 1) voidaan hyväksyä vasta maaliskuun 2000 lopun tienoilla. Toimet ovat kuitenkin tukikelpoisia jo siitä ajankohdasta, jona jäsenvaltio esittää kyseiset ohjelma-asiakirjat komissiolle. Lisäksi jos jäsenvaltio esittää komissiolle tukihakemuksen 1. päivän tammikuuta ja 30. päivän huhtikuuta 2000 välisenä aikana, menot voidaan katsoa tukikelpoisiksi 1. päivästä tammikuuta 2000 alkaen (asetuksen (EY) N:o 1260/1999 52 artiklan 4 kohta). Jäsenvaltiot voivat näin ollen jo nyt aloittaa uuteen ohjelmakauteen sisältyviä toimia. Uusista ohjelmista tehtävien päätösten päivämääristä huolimatta siirtyminen uuteen ohjelmakauteen käy siis joustavasti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2098/99 esittäjä(t): Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) komissiolle. ICCAT-yleissopimuksen pyynnin rajoittamista koskevien suositusten laiminlyönti.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0090 - 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2098/99 esittäjä(t): Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) komissiolle (19. marraskuuta 1999) Aihe: ICCAT-yleissopimuksen pyynnin rajoittamista koskevien suositusten laiminlyönti 17. maaliskuuta 1998 annetun komission työasiakirjan SEC(98) 447 mukaan vuonna 1997 valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyysi 11 ajoverkoilla varustettua irlantilaista alusta. Komission luettelo tonnikalaa ajoverkoilla ja muilla pyyntivälineillä luvallisesti pyytävistä aluksista osoittaa kuitenkin, että kuluvana vuonna 1999 ajoverkoilla pyytävien alusten määrä nousi 18:aan ja muilla välineillä pyytävien määrä 16:een. Sen lisäksi, että alusten määrän lisääntyminen on räikeässä ristiriidassa ajoverkkojen käytön lopettamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1239/98(1) kanssa, se rikkoo vakavasti kansainvälisen ICCAT-yleissopimuksen suositusta olla lisäämättä pyynnin määrää ajalla 19931995 saavutetusta tasosta. Komissio on sitoutunut noudattamaan tätä sopimusta. Vaikka komissio ei ole tähän mennessä tehnyt suosituksen pohjalta lainsäädäntöehdotusta, ei se merkitse sitä, ettei EU:n jäsenvaltioiden tarvitsisi sitä noudattaa, kuten PO XIV:n entinen pääjohtaja Cavaco selkeästi toi esiin Koillis-Atlantin kalastuskomissio NEAFC:n suosituksia koskevassa tiedonannossaan. Mitä komissio aikoo tehdä estääkseen irlantilaisia aluksia jatkamasta valkotonnikalan pyynnin lisäämistä? Kuinka komissio aikoo pakottaa Irlannin noudattamaan asetusta (EY) N:o 1239/98 ja ICCAT-yleissopimukset suosituksia? Mitä rangaistuksia se aikoo langettaa Irlannille näin vakavasta ja toistuvasta yhteisön ja kansainvälisten normien laiminlyönnistä ja siitä seuraavasta valkotonnikalakannan vaarantamisesta? Milloin komissio aikoo tehdä ICCAT-yleissopimuksen suositusten pohjalta lainsäädäntöehdotuksen, jotta niiden puuttumista ei voitaisi käyttää tekosyynä pyynnin lisäämiseksi? (1) EYVL L 171, 17.6.1998, s. 1. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 1999) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan hänen esittämiinsä kysymyksiin P-1537/99(1) ja P-2067/99(2) annettuihin vastauksiin. Komissio valmistelee parhaillaan asetusehdotuksia, joilla siirretään Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) ja muiden tonnikalakantojen hoitoa käsittelevien monenvälisten organisaatioiden suositukset yhteisön lainsäädäntöön. Komission on määrä hyväksyä nämä asetusehdotukset tammikuussa 2000. (1) EYVL C 170 E, 20.6.2000. (2) Katso sivu 82.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2853/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Fordin strategia.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0186 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2853/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Fordin strategia Monikansallisten yhtiöiden harjoittama toiminnan muualle siirtämisen politiikka jatkuu Portugalissa aiheuttaen vaikeuksia työntekijöille. Viimeaikainen esimerkki on yhdysvaltalainen monikansallinen yhtiö Ford, joka saneerauspolitiikkansa vuoksi aikoo lopettaa toimintansa Azambujan tehtaalla, myydä sen Opelille ja lakkauttaa Transit-mallinsa kokoamisen Portugalissa vuoden 2000 ensimmäisen kolmanneksen aikana. Yli 300 työntekijän työpaikka on vaarassa. Voiko komissio ilmoittaa mihin toimiin se aikoo ryhtyä Fordin suunnitelmien estämiseksi ja työpaikkojen suojelemiseksi? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 2000) Komissio pahoittelee Azambujan tehtaita koskevan Fordin päätöksen kielteisiä sosiaalisia vaikutuksia mutta muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että komissio voi puuttua yritysten tekemiin päätöksiin vain silloin, kun yhteisön lainsäädäntöä ei ole noudatettu. Tässä vaiheessa mikään ei viittaa siihen (eikä kysymyksessäkään mainita mitään siitä), että yhteisön lainsäädäntöä olisi rikottu. Komissio muistuttaa kuitenkin, että kyseiseen tapaukseen voidaan mahdollisesti soveltaa ainakin kolmea yhteisön direktiiviä. Direktiivit ovat seuraavat: neuvoston direktiivi 98/59/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998, työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(1), neuvoston direktiivi 77/187/ETY, annettu 14 päivänä helmikuuta 1977, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(2) sekä neuvoston direktiivi 94/45/EY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1994, eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä(3). (1) EYVL L 225, 12.8.1998. (2) EYVL L 61, 5.3.1977 (muutettuna direktiivillä 98/50/EY, EYVL L 201, 17.7.1998). (3) EYVL L 254, 30.9.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1857/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Vientitukien rajoittaminen.



Virallinen lehti nro 203 E , 18/07/2000 s. 0072 - 0072



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1857/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (14. lokakuuta 1999) Aihe: Vientitukien rajoittaminen Miksi komissio esittää monimutkaisia ehdotuksia vientitukien määrän rajoittamiseksi eikä tyydy alentamaan vientitukia, mikä vähentäisi tukien määrää ja sallisi samalla nykyisten järjestelmien ja käytäntöjen pysyä samoina? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (17. marraskuuta 1999) Komissiolla ei ole käsitystä siitä, mihin ehdotuksiin arvoisa parlamentin jäsen viittaa puhuessaan monimutkaisista ehdotuksista. On totta, että tietyille maataloustuotteille voidaan myöntää vientitukia, joiden määrät komissio vahvistaa. Komissio ottaa tällöin huomioon sisämarkkinoiden tilanteen ja myyntimahdollisuudet maailmanmarkkinoilla. Toisaalta sen on noudatettava Uruguayn kierroksen sopimuksesta johtuvia enimmäismääriä ja pyrittävä käyttämään mahdollisimman onnistuneesti talousarviossa käytettävissä olevat määrärahat. Agenda 2000:een liittyvien, vuoden 1999 ensimmäisellä puoliskolla tehtyjen päätösten seurauksena vientituen tarve tulee lähitulevaisuudessa vähenemään useilla tärkeillä aloilla kuten vilja-, maito-, naudanliha-, sianliha- ja siipikarjanliha-alalla. Maailman kauppajärjestön lähestyvän vuosituhannen vaihteen kierroksen yhteydessä yhteisö on valmis jatkamaan neuvotteluja vientitukien alentamisesta noudattaen kaikkia Agenda 2000:een sisältyviä sitoumuksia ja edellyttäen, että kaikkia tukia tarkastellaan yhtäläisten perusteiden mukaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2081/99

esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle

(12. marraskuuta 1999)

Aihe: Selvitys Aasian ja Venäjän talouskriisin vaikutuksista muotiteollisuuteen

Euroopan parlamentti antoi 15. tammikuuta 1999 päätöslauselman maailman talouskriisin taloudellisesta ja sosiaalisesta vaikutuksesta Euroopan teollisuuteen (B4-0024/1999(1)), jossa komissiolta pyydettiin yksityiskohtaista kertomusta lisääntyneen kilpailun taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista Euroopan talouden eri sektoreille erityisesti tuotannon ja työllisyyden osalta.

Komissio esitti 2. heinäkuuta 1999 kertomuksen talouskriisin vaikutuksesta Euroopan unionin tekstiili- ja vaatekauppaan, mutta siinä ei otettu huomioon muotiteollisuutta ja täsmällisemmin nahka- ja jalkineteollisuutta.

Aikooko komissio esittää piakkoin tätä tärkeää teollisuuden alaa koskevan kertomuksen?

(1) EYVL C 104, 14.4.1999, s. 191.

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(2. joulukuuta 1999)

Arvoisa parlamentin jäsen on oikeassa huomauttaessaan, että Aasian talouskriisin vaikutuksia Euroopan unionin tekstiili- ja vaatetustuotteisiin koskeva kertomus ei kata nahka- ja jalkineteollisuuden aloja. Yksityiskohtainen tarkastelu Aasian kriisin vaikutuksista noihin aloihin osoittautui vaikeaksi, koska nahka- ja jalkinetuotteiden kauppaan ei yleensä sovelleta valvontamenettelyjä toisin kuin tekstiili- ja vaatetustuotteisiin, ja tällaisista menettelyistä on apua tilastoinnin kannalta. Edellä mainitussa kertomuksessa, joka annettiin Internetin kautta yleisön käytettäväksi, keskityttiin erityisesti tietyistä kauppakumppaneista peräisin olevan tuonnin kehitykseen kriisin seurauksena.

Kun otetaan huomioon, että talouskasvu on elpynyt jälleen Kauko-idässä viime kuukausina, tällä hetkellä ei näytä olevan tarpeen laajentaa edellä mainitun kertomuksen alaa. Jos vastaavanlainen Aasian talouskriisi toistuisi tulevaisuudessa, nahka- ja jalkineteollisuuden alat voitaisiin sisällyttää mahdollisiin tuleviin kertomuksiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2057/99 esittäjä(t): Pat Gallagher (UEN) komissiolle. Viides puiteohjelma (energia).



Virallinen lehti nro 203 E , 18/07/2000 s. 0125 - 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2057/99 esittäjä(t): Pat Gallagher (UEN) komissiolle (5. marraskuuta 1999) Aihe: Viides puiteohjelma (energia) Voisiko komissio ilmoittaa, mihin toimiin on ryhdytty Euroopan parlamentin asettamien uusiutuvia energialähteitä koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (23. marraskuuta 1999) Budjettivallan käyttäjä vaati parlamentin aloitteesta Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen (TTK) viidennen puiteohjelman vuoden 1999 budjettia koskevassa selvitysosassa, että 60 % muulle kuin ydinenergialle myönnettävistä määrärahoista tulisi myöntää uusiutuvalle energialle ja että 75 % näistä määrärahoista olisi puolestaan suunnattava uusiutuvien energianlähteiden esittelyhankkeisiin. Komission mielestä on tarpeen erittäin nopeasti kannustaa sellaisten energiaratkaisujen esittelyä, joissa suositaan innovatiivisten uusiutuvien energianlähteiden käyttöä, ja komissio haluaa mahdollisimman suuressa määrin ottaa huomioon saamansa kommentit. Uusiutuvilla energianlähteillä oli merkittävä asema Energia-ohjelman ensimmäisessä ehdotuspyynnössä (energiaa, ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan TTK-erityisohjelman energiaosuus). Ehdotuspyyntö kattoikin työohjelman asettamissa rajoissa lähes kaikki uusiutuvan energian alat. Vaikka vuoden 1999 hankkeita koskevaa lopullista päätöstä ei olekaan vielä virallisesti tehty, voidaan jo sanoa, että uusiutuvia energianlähteitä ja niiden esittelyä käsittelevien hankkeiden osuus muuta kuin ydinenergiaa koskevan alaohjelman määrärahoista on erittäin lähellä budjetin selvitysosassa esitettyä tavoitetta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1393/99 esittäjä(t): Bernd Lange (PSE) komissiolle. Vion VvaG:n tukeminen.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0004 - 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1393/99 esittäjä(t): Bernd Lange (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1999) Aihe: Vion VvaG:n tukeminen Hannoverilainen vakuutusyhtiö HDI (Haftpflichtverband der Deutschen Industrie) ja baijerilainen vakuutusyhtiö HUK-Coburg aikovat fuusioitua heinäkuussa 1999. Fuusiosta syntyvän uuden vakuutusyhtymän, Vion VvaG:n, pääkonttori tulee sijaitsemaan Coburgissa. Päätökseen kotipaikan sijainnista vaikutti ratkaisevasti Baijerin osavaltion laaja rahoitustuki, jonka suuruutta ei ole ilmoitettu julkisesti. 1. Onko komissio tietoinen, että Baijerin osavaltion hallitus on antanut Vion VvaG:lle rahoitustukea? Jos se on tietoinen asiasta, kuinka suuri tämä tuki on? 2. Onko komissiolle ilmoitettu Baijerin osavaltion rahallisten edistämistoimien olevan tukemista? 3. Onko tällainen tukeminen sovussa EU:n kilpailua ja tukemista koskevan lainsäädännön, ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan kanssa? Mario Montin komission puolesta antama täydentävä vastaus (5. marraskuuta 1999) Komissiolle on ilmoitettu, että HDI Haftplichtverband der Deutschen Industrien ja HUK-Coburgin sulautuminen Vion Vvag -yritykseksi ei toteudu eikä minkäänlaisia valtiontukitoimia ole toteutettu. Tämän tiedon perusteella komissio lopettaa asian tutkimisen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1627/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Toimet riisinviljelyn tukemiseksi Kreikassa.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0055 - 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1627/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (15. syyskuuta 1999) Aihe: Toimet riisinviljelyn tukemiseksi Kreikassa Asetuksella 2072/98(1) riisinviljelylle vahvistettiin kaksi perusviljelyalaa Kreikassa. Asetuksen täytäntöönpanosta vuonna 1998 seurasi se, että toisen viljelyalan viljelijöille ei maksettu lainkaan tukea, koska asetettu kiintiö ylitettiin, huolimatta siitä, että Kreikalle asetettu 24 891 hehtaarin kokonaiskiintiö ei ylittynyt. Koska viljelyn alueellistamisjärjestelmä, johon liittyvät erityisen suuret yhteisvastuulliset sakot kiintiöiden ylittyessä, on asettanut riisinviljelijät erittäin tukalaan tilanteeseen, kysyn komissiolta, aikooko se hyväksyä kiintiöiden siirtomahdollisuuden viljelyalalta toiselle, kuten on käytäntö durumvehnän osalta? Mihin muihin toimiin komissio aikoo ryhtyä (esimerkiksi kokonaiskaton nostaminen, kiintiöiden määrittäminen lääneittäin ja kolmansista maista tulevan laajan ja kontrolloimattoman tuonnin valvonta) riisinviljelyn tukemiseksi? (1) EYVL L 265, 30.9.1998, s. 4. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (11. lokakuuta 1999) Riisin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N :o 3072/95(1) 6 artiklaa muutettiin Kreikan viranomaisten pyynnöstä Kreikan kansallisen perusalan jakamiseksi kahdeksi perusalaksi: I. Thessalonikin, Serresin ja Phtiotiden departementit 22 330 hehtaaria. II. muut departementit 2 561 hehtaaria. Arvoisa parlamentin jäsen totesi jo kysymyksessään, että II perusalan muut departementit kylvetty pinta-ala (5 180 hehtaaria) ylitti huomattavasti perusalan (2 561 hehtaaria), minkä vuoksi korvausmaksun alentaminen oli asetuksen (EY) N :o 3072/95 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti 100 prosenttia. Komissio pohtii parhaillaan Kreikan viranomaisten äskettäin esittämän pyynnön perusteella mahdollisuutta ehdottaa neuvostolle asetuksen (EY) N :o 3072/95 6 artiklan muuttamista siten, että Kavalan ja Etoloakarnanican alueet, jotka nykyään kuuluvat II perusalaan (muut departementit), siirretään I perusalaan. Tämän toimenpiteen jälkeen II perusalan ylittämisen vaara olisi huomattavasti pienempi. (1) EYVL L 329, 30.12.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1651/99 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle. Kyyhkyskilpailujen syrjintä Belgian ja Alankomaiden välisellä raja-alueella.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0063 - 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1651/99 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Kyyhkyskilpailujen syrjintä Belgian ja Alankomaiden välisellä raja-alueella Belgialaiset kyyhkysten pitäjät eivät ole voineet osallistua kyyhkyskilpailuihin maansa rajojen ulkopuolella viiteenkymmeneen vuoteen. Alankomaalaiset kyyhkysen pitäjät eivät voi osallistua kilpailuihin Belgiassa ja päinvastoin, mikä aiheuttaa tyytymättömyyttä raja-alueen molemmin puolin. Luultavasti nämä säännöt rikkovat perustamissopimuksen 49 artiklaa (ent. 59 artikla). Sääntöjen ei kuitenkaan katsota olevan urheilijan syrjintää, koska kansainvälinen olympiakomitea ei ole tunnustanut kyyhkyskilpailua urheilulajiksi. Suosittujen kyyhkyskilpailujen kannalta tämä ei ole hyväksyttävää. Kyyhkyskilpailuja järjestävällä järjestöllä on lisäksi taloudellista luonnetta, sillä se kerää ilmoittautumismaksun. Tuntuu perustellulta kyseenalaistaa nämä säännöt, sillä alankomaalaisten osallistumiskielto Belgiassa pidettäviin kilpailuihin on syrjintää 49 artiklan mukaan. Tämä osallistumiskielto ei kuitenkaan johdu yleistä järjestystä, turvallisuutta tai kansanterveyttä koskevista syistä. 49 artiklaa sovelletaan julkishallinnon lisäksi palveluiden tarjontaan. Onko komissio sitä mieltä, että tämä kielto rikkoo edellä mainituista syistä 49 artiklaa ja että se täytyy siksi kumota? Suositun urheilulajin syrjintä raja-alueella tuntuu Euroopan yhdentymistä silmällä pitäen kovin epäsopivalta. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (4. marraskuuta 1999) Komission tietojen mukaan kyyhkyskilpailuja järjestävät yhdistykset, ja kyyhkysten pitäjä voi liittyä kyyhkysyhdistykseen asuinpaikkansa mukaisesti jollakin Belgian tai Alankomaiden alueella. Sikäli kun tällä urheilutoiminnalla on taloudellista merkitystä, on otettava huomioon EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan (entisen 59 artiklan) määräykset. Asuinpaikkaan perustuva rajoitus kilpailuihin osallistumiselle ei näytä olevan EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan määräysten vastaista. Itse asiassa komission tietoon on tullut, että kyyhkysyhdistykseen kuulumiselle asetettavan asuinpaikkarajoituksen tarkoituksena on ottaa huomioon kuljettavien matkojen pituus. Näyttää siltä, että kummassakin näistä kahdesta jäsenvaltiosta kyyhkysten pitäjä voi liittyä jäseneksi vain oman maantieteellisen alueensa yhdistykseen. Euroopan tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan(1) EY:n perustamissopimuksen periaatteet eivät ole ristiriidassa sellaisten sääntöjen kanssa, jotka on annettu muista kuin taloudellisista syistä, kun otetaan huomioon kyseisen urheilutoiminnan erityispiirteet. Kyyhkyskilpailujen järjestäminen tällä tavalla liittyy toiminnan erityispiirteisiin eikä siten näytä olevan EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan määräysten vastaista. (1) Ks. 15. joulukuuta 1995 annettu viimeisin päätös Bosmanin tapauksessa C-415 /93.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2077/99 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Direktiivin 89/0048/ETY täytäntöönpano Kreikassa.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2077/99 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (12. marraskuuta 1999) Aihe: Direktiivin 89/0048/ETY täytäntöönpano Kreikassa Kreikka on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 23. maaliskuuta 1995 antamalla päätöksellä (asia C 365/93) tuomittu siitä, ettei se ole pannut täytäntöön yhteisön direktiiviä 89/0048/ETY(1) vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä. Kun otetaan huomioon, että kuten ilmenee niiden kansalaisten tekemistä valituksista, joita asia koskee, tämäntyyppisten tutkintotodistusten tunnustamisesta vastaava Kreikan julkisen sektorin elin DIKATSA ei ole toiminut kyseisen direktiivin edellyttämällä tavalla, voisiko komissio kertoa; onko Kreikka pannut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen täytäntöön ja mikäli ei, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä saattaakseen kreikkalaisen lainsäädännön yhdenmukaiseksi yhteisön lainsäädännön kanssa? (1) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (30. marraskuuta 1999) Sen seurauksena, että Kreikka ei ollut noudattanut yhteisöjen tuomioistuimen 23. maaliskuuta 1995 antamaa tuomiota, komissio nosti 10. joulukuuta 1997 uuden jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen ja vaati lisäksi uhkasakon asettamista, koska Kreikka ei ollut saattanut vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettua direktiiviä 89/0048/ETY osaksi kansallista lainsäädäntöään. Asiaa käsiteltiin yhteisöjen tuomioistuimen istunnossa 20. lokakuuta 1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1700/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Työaikaa koskevan direktiivin 93/0104/EY saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0079 - 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1700/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (29. syyskuuta 1999) Aihe: Työaikaa koskevan direktiivin 93/0104/EY saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Koska työaikairektiiviä 93/0104/EY(1) ei ole vielä saatettu osaksi Luxemburgin lainsäädäntöä, joidenkin alojen erityisesti hotelli- ja ravintola-alan työntekijöiden on tehtävä paljon pitempiä työpäiviä kuin yhteisön säännösten mukaan on sallittua. Kuinka tässä asiassa on edistytty, ja mihin toimiin on ryhdytty, jotta Luxemburgin viranomaiset saattavat edellä mainitun direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja noudattavat yhteisön lainsäädäntöä? (1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (4. marraskuuta 1999) Luxemburgin viranomaiset ovat tiedottaneet komissiolle kansallisista toimenpiteistä, joilla pannaan täytäntöön tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annettu direktiivi 93/0104/EY. Komissio tutkii parhaillaan perusteellisesti tätä Luxemburgin lainsäädäntöä. Kertomus direktiivin 93/0104/EY täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa on määrä esittää vuoden 2000 alkupuolella.