ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1962/00 esittäjä(t): Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) komissiolle. Tonnikalan selkäfilekiintiöiden käyttäminen.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0158 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1962/00 esittäjä(t): Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) komissiolle (21. kesäkuuta 2000) Aihe: Tonnikalan selkäfilekiintiöiden käyttäminen Vastauksessaan kirjalliseen kysymykseen E-1087/00(1) komissio kehottaa kysymyksen esittäjää perehtymään komission tutkimukseen aiheesta. Kuitenkin juuri perinpohjainen perehtyminen kyseiseen tutkimukseen sai parlamentin jäsenen esittämään paitsi kysymyksen E-1087/00 myös kolme muuta kysymystä samasta aiheesta. Huomattakoon lisäksi, että samansuuntaisia epäilyksiä ovat ilmaisseet paitsi kysymykset esittäjä, myös yhteisön kalastus- ja jalostussektori, tietyt AKT-maiden ja yhteiseen tullietuusjärjestelmään kuuluvien maiden edustajat ja jopa muut parlamentin jäsenet, mikä käy myös ilmi komission oheistamasta aineistosta. Komission vastauksessa mainitaan kiinnostava lisätieto, joka liittyy tonnikalan selkäfilekiintiöiden käyttöön yhteisön teollisuudessa. Koska on varmaa, että vastausta laadittaessa on tapahtunut virhe, jota ei voida korjata vain tutkimukseen perehtymällä, voisiko komissio selventää, mitä se tarkoittaa sanoessaan, että Italia käytti 56 prosenttia vuoden 1997 tonnikalan selkäfilekiintiöstä ja että sama maa käytti siitä 44 prosenttia? (1) EYVL C 46 E, 13.2.2001, s. 121. Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (24. heinäkuuta 2000) Komissio on jo pyytänyt arvoisalta parlamentin jäseneltä anteeksi hänelle aiemmin annetussa vastauksessa ollutta virhettä ja ilmoittanut, että lukujen olisi pitänyt olla Espanjan kohdalla 56 prosenttia ja Italian kohdalla 44 prosenttia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1859/00 esittäjä(t): Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) komissiolle. Katalonian kieli.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0100 - 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1859/00 esittäjä(t): Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) komissiolle (9. kesäkuuta 2000) Aihe: Katalonian kieli Katalonian parlamentin 7. tammikuuta hyväksymän kielipolitiikkaa koskevan lain n:o 1/1998 22 pykälässä todetaan, että yliopistojen ja ylemmän asteen oppilaitosten on tarvittavin toimenpitein vahvistettava katalonian kielen asemaa kaikessa opetus- ja muussa toiminnassa sekä tutkimuksessa. Katalonian yliopistot mukauttivat kielipolitiikkaa koskevat sääntönsä tämän periaatteen mukaisesti. Asociación de Profesores para la Democracia -yhdistyksen (Opettajat demokratian puolesta) ja Convivencia Cívica Catalana -järjestön (Katalonian yhteiselämää edistävä järjestö, johtajanaan Alejo Vidal-Quadras) nostamien kanteiden vuoksi Roviran ja Virgilin yliopistossa on väliaikaisesti kielletty noudattamasta kieliasetusta mahdollisen perustuslain rikkomisen uhan vuoksi. Mitä mieltä komissio on kanteista sellaista toimintaa ja sellaisia henkilöitä vastaan, joiden ainoa päämäärä on toteuttaa käytännössä sekä Katalonian autonomisen alueen perustamiskirjassa että Roviran ja Virgilin yliopiston peruskirjassa laillisesti tunnustettua oikeutta, eli käyttää katalonian kieltä? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (14. heinäkuuta 2000) Jäsenvaltioiden kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden kunnioittaminen on yksi yhdentyneen Euroopan perusperiaatteista. Komissiolla ei kuitenkaan ole toimivaltaa puuttua jäsenvaltioiden jäsenvaltioiden sisäisiin oikeudenkäyntimenttelyihin, eikä se voi ottaa kantaa yksittäisessä jäsenvaltiossa vireillä olevaan oikeudenkäyntiin alalla, jota ei säännellä yhteisön oikeudessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2067/00 esittäjä(t): Joachim Wuermeling (PPE-DE) komissiolle. Astioiden maahantuonnin vaikeuttaminen liioitelluilla sertifiointivaatimuksilla Turkissa.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0176 - 0176



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2067/00 esittäjä(t): Joachim Wuermeling (PPE-DE) komissiolle (27. kesäkuuta 2000) Aihe: Astioiden maahantuonnin vaikeuttaminen liioitelluilla sertifiointivaatimuksilla Turkissa Turkki on vaatinut heinäkuusta 1999 lähtien turkkilaisen sertifikaatin esittämistä astioiden maahantuonnin yhteydessä. Tavaroita tarkistettaessa jokaisesta lähetyksestä otetaan koekappaleita, joita ei palauteta ja joista aiheutuu kuluja. Tämä rajoittaa tuontia ja johtaa käytännössä tuontimaksuun, joka on noin 20 prosenttia tavaran arvosta. 1. Onko komissio tietoinen tästä Turkin viranomaisten menettelytavasta kotitalouksissa ja hotelleissa käytettävien astioiden tuonnin yhteydessä? 2. Katsooko komissio, että Turkin maahantuontia koskevat säännökset vaikuttavat haitallisesti EU:n ja Turkin assosiaatiosopimukseen? 3. Miten komissio aikoo vastustaa tätä menettelytapaa? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (28. heinäkuuta 2000) Komissio on saanut tiedon ongelmasta, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, yksityissektorin edustajilta. Komissio arvioi, että kyseiset toimenpiteet muodostavat kaupan esteen ja rikkovat tulliliiton viimeisen vaiheen aloittamisesta 22. joulukuuta 1995 tehtyä EY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöstä Nro 1/95(1). Näin ollen komissio on ottanut yhteyttä Turkin viranomaisiin jo tammikuussa 2000, jotta kyseinen ongelma saataisiin ratkaistua tulliliiton sekakomitean yhteydessä. (1) EYVL L 35, 13.2.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1584/00 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle. Ranskassa sijaitsevassa Meribelissä sattunut hiihto-onnettomuus.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0166 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1584/00 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle (12. toukokuuta 2000) Aihe: Ranskassa sijaitsevassa Meribelissä sattunut hiihto-onnettomuus Onko komissio sitä mieltä, että Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) hiihtäjiä koskevilla menettelysäännöillä on oikeudellista vaikutusta Euroopan unionissa? Onko se lisäksi sitä mieltä, että näitä sääntöjä voidaan soveltaa samalla tavalla sekä Ranskassa että Yhdistyneessä kuningaskunnassa? Katsooko komissio, kun otetaan huomioon oikeudellisissa asioissa tehtävä yhteistyö ja vakuutuksia koskevat yhtenäismarkkinoiden määräykset, että Ranskassa sattuneeseen kahden brittiläisen hiihtäjän onnettomuuteen liittyvää korvausvelvollisuutta voitaisiin käsitellä brittiläisessä tuomioistuimessa tai että ranskalainen vakuutuslaitos, joka vastaa toiselle näistä hiihtäjistä kertyneistä kuluista, voisi vaatia oikeusprosessin käynnistämistä ranskalaisessa tuomioistuimessa? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (23. kesäkuuta 2000) Komissiolla ei ole tietoa Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) hiihtäjiä koskevista menettelysäännöistä eikä se siten voi vastata arvoisan parlamentinjäsenen ensimmäiseen kysymykseen. Jäsenvaltioissa sovelletaan tuomioistuimen toimivaltaa siviiliasioissa koskeviin kysymyksiin tuomioistuinten toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla tehtyä Brysselin yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna. Periaatteessa vastaajaa vastaan on nostettava kanne siinä maassa, jossa hän asuu. Yleissopimuksessa sallitaan kuitenkin muita vaihtoehtoja. Sopimukseen perustumatonta vastuuta koskevassa asiassa kantaja voi nostaa kanteen vastaajaa vastaan siinä maassa, missä vahinko sattui. Brysselin yleissopimuksessa on myös vakuutusasioita koskevat toimivaltamääräykset (812 a artikla). Näiden määräysten mukaan vastuuvakuutusta koskevassa asiassa kanne vakuutuksenantajaa vastaan voidaan nostaa myös siinä tuomioistuimessa, jossa vahingonkärsinyt on nostanut kanteen vakuutettua vastaan, jos tuomioistuimen laki sen sallii (10 artiklan 1 kohta). Arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemassa tapauksessa kanne voitaisiin yleissopimuksen mukaan nostaa joko Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Ranskassa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1511/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Verkkoaluetunnukset.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0159 - 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1511/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (12. toukokuuta 2000) Aihe: Verkkoaluetunnukset Geneeristen nimien rekisteröinti Internetin verkkoaluetunnuksiksi hyödyttää perusteettomasti tiettyjä yhtiöitä ja yksityishenkilöitä. Mitä toimia Euroopassa on toteutettu tämän estämiseksi? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (27. kesäkuuta 2000) Komissio on täysin tietoinen yhteisössä esiintyvistä vaikeuksista, jotka koskevat nimien spekulatiivisen rekisteröinnin ja rekisteröinnin väärinkäytön (johon kuuluu yleisnimien rekisteröinti verkkotunnuksiksi) torjuntaa. Kuten komissio ilmoitti tiedonannossaan Internetin organisaatio ja hallinto(1), se aikoo käynnistää julkiset kuulemiset spekulatiivisen rekisteröinnin ja rekisteröinnin väärinkäytön torjunnan periaatteista. (1) KOM(2000) 202 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1295/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Ajokortit ja diabetes.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0040 - 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1295/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (19. huhtikuuta 2000) Aihe: Ajokortit ja diabetes Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on tulkinnut direktiiviä 91/439/ETY(1) siten, että se velvoittaisi hallitusta kieltämään kaikkia diabeteksen hoitoon insuliinia käyttäviä henkilöitä kuljettamasta henkilökuljetusajoneuvoja tai sellaisia ajoneuvoja, jotka painavat yli 3,5 tonnia. 1. Onko komissio tietoinen siitä, että joku toinen jäsenvaltio käyttäisi tällaisia rajoittavia toimia? Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus painottaa, että sen politiikka perustuu asiantuntijoiden pidemmän aikavälin kannanottoihin, joiden mukaan insuliinia käyttävien diabeetikkojen on vaarallista kuljettaa suuria ajoneuvoja. Parlamentin alahuoneen tiede- ja teknologiavaliokunta ilmoitti kuitenkin helmikuussa 2000, että näiden todisteiden alkuperää ei ole pystytty jäljittämään. 2. Onko komissio tietoinen todistusaineistosta, joka tukisi Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kyseiselle direktiiville antamaa tulkintaa? (1) EYVL L 237, 24.1.1991, s. 1. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (21. kesäkuuta 2000) Yhteisön ajokortista 29. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY(1) liitteessä III olevassa 10 kohdassa säädetään seuraavasti: Ajokortin saa antaa tai uudistaa tämän ryhmän hakijoille tai kuljettajille, jotka sairastavat sokeritautia ja tarvitsevat insuliinihoitoa, vain hyvin poikkeuksellisissa tapauksissa ja silloin ainoastaan toimivaltaisen lääkintäviranomaisen lausunnon ja säännöllisten lääkärintarkastusten perusteella. Tämä säännös edellyttää, ettei diabetesta sairastavien henkilöiden pitäisi yleensä saada ajaa kuorma- tai linja-autoa, sillä heillä on vaara menettää tajuntansa. Jos henkilö menettää tajuntansa ajaessaan tällaista painavaa ajoneuvoa, on selvää, että on olemassa vaarallisen onnettomuuden riski. Direktiivin liitteessä III annetut lääketieteelliset säännökset perustuvat yhteisössä toimivien lääketieteen asiantuntijoiden antamiin lausuntoihin. Mitä tulee direktiivin tulkintaan, hyvin poikkeuksellisten tapausten määrittämisen tekee kukin jäsenvaltio parhaaksi katsomallaan tavalla. On kuitenkin selvää, ettei säännöstä voida tulkita niin, että diabetesta sairastavat henkilöt voivat ajaa kuorma- ja linja-autoja. (1) EYVL L 237, 24.8.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1389/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Naisten päätöksentekoprosessiin osallistumisen lisääminen.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0136 - 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1389/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (4. toukokuuta 2000) Aihe: Naisten päätöksentekoprosessiin osallistumisen lisääminen Naisilla on vieläkin sekä julkisella että yksityisellä sektorilla selvä aliedustus päätöksentekoasemissa. Esimerkiksi komissiossa ura-alueen A virkamiehistä vain 19 prosenttia on naisia ja yksityisellä sektorilla, tarkemmin sanottuna rahoitusalalla, naisten osuus on peräti vain 8,2 prosenttia. Syitä tähän ovat muun muassa lastenhoidon infrastruktuurien puuttuminen tai korkeat kustannukset mutta myös se, että naiset joutuvat vielä hyvin usein hoitamaan sekä työn että perheen ja kodin. Miten komissio aikoo saada jäsenvaltiot puuttumaan tulevissa kansallisissa työllisyyssuunnitelmissaan konkreettisesti näihin esteisiin ja tarjoamaan esimerkiksi kohtuuhintaisia lastenhoitopalveluja tai lisäämään kansalaisten tietoisuutta tarpeesta jakaa kotityöt tasapuolisemmin? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (16. kesäkuuta 2000) Yksityis- ja työelämän yhteensovittaminen on pitkään ollut ensisijainen tavoite komission tasa-arvopolitiikassa. Euroopan sosiaalirahasto korostaa tarvetta järjestää lastenhoito, jotta edistettäisiin perhe- ja työelämän yhteensovittamista. Tähän viitataan erityisesti yhteisöaloitteessa Employment Now (19941999) sekä uutta yhteisöaloitetta Equal koskevissa suuntaviivoissa(1). Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2000 13 päivänä maaliskuuta 2000 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2000/228/EY(2) ja erityisesti suuntaviivassa 21 säädetään, että jäsenvaltiot laativat, toteuttavat ja edistävät perhettä tukevia politiikkoja, joihin kuuluvat kohtuuhintaiset, helposti saatavat ja laadukkaat lastenhoitopalvelut ja muut hoivapalvelut sekä vanhempainlomia ja muita vapaita koskevat järjestelmät. Komissio tarkkailee edelleen kyseisen suuntaviivan täytäntöönpanoa kansallisissa toimintasuunnitelmissa, ja huomatessaan siinä puutteita se antaa jäsenvaltioille suosituksia tilanteen korjaamiseksi. Miesten ja naisten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevasta yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelmasta (19962000) 22 päivänä joulukuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen 95/593/EY(3) mukaisesti komissio on tukenut hankkeita, joissa kannustetaan miehiä ottamaan hoitovastuuta. (1) KOM(2000) 853. (2) EYVL L 72, 21.3.2000. (3) EYVL L 335, 30.12.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1701/00 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Kananmunien merkinnät.



Virallinen lehti nro 081 E , 13/03/2001 s. 0074 - 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1701/00 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (29. toukokuuta 2000) Aihe: Kananmunien merkinnät Ruotsissa on väitelty siitä, onko Gröna Konsum -liikkeellä oikeus myydä kananmunia, joissa on merkinnät häkkimuna, vapaakasvatusmuna ja ekomuna. Konsum valvoo tiukasti hankkijoitaan ja suorittaa erityisen salmonellatarkastuksen. Ruotsin elintarvikevirasto Livsmedelsverket korostaa kyllä, että EU on vahvistanut, ettei mitään muita merkintöjä saa olla kuin merkinnät häkkikanaloissa tuotettuja munia, kanaloissa, joissa on korkeintaan seitsemän kanaa neliömetriä kohti, vapaina kasvatettujen kanojen munia, kanaloissa, joissa on enemmän kuin seitsemän kanaa neliömetriä kohti, vapaina kasvatettujen kanojen munia ja ulkoilmakanojen munia. Livsmedelsverket korostaa, että Konsumilla ei voi olla omia kananmunien merkintöjä vaan sen on noudatettava EU:n munia koskevaa asetusta. Onko komission näkemys sama kuin elintarvikeviraston? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (14. heinäkuuta 2000) Kyllä, tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista annetun asetuksen (ETY) N:o 1274/91(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1221/92(2), 18 artiklan 1 kohdassa säädetään, että munissa ja munapakkauksissa voidaan käyttää ainoastaan kyseisessä artiklassa vahvistettuja ilmauksia tuotantotavan merkitsemiseksi, jos kyseisen asetuksen liitteessä II vahvistetut edellytykset täyttyvät. Näillä ilmauksilla, joista on päätetty läheisessä yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa, pyritään informoimaan kuluttajia selkeällä ja yksiselitteisellä tavalla. Munien kaupan pitämistä koskevissa yhteisissä vaatimuksissa ei ole kuitenkaan vahvistettu ehtoja tai tuotantoedellytyksiä luonnonmukaisesti tuotetuille munille. (1) EYVL L 121, 16.5.1991. (2) EYVL L 218, 1.8.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1175/00 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle. EU:n ulkopuolisista maista vuokrattujen autojen käyttö.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0091 - 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1175/00 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (12. huhtikuuta 2000) Aihe: EU:n ulkopuolisista maista vuokrattujen autojen käyttö Vastauksessaan kysymykseen H-1190/98(1) komissio ilmoitti aikovansa hoitaa asian vuoden 1999 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana. Onnistuttiinko siinä? (1) Keskusteltavat aiheet Euroopan parlamentissa n:o 4-531 (tammikuu 1999). Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (19. kesäkuuta 2000) Komissiolla on ilo ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/12 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta 28. heinäkuuta 1999 annetun asetuksen (EY) N:o 1662/1999(1), joka on tuli voimaan 5. elokuuta 1999, 1 artiklan 2 kohdalla on ratkaistu tammikuun 1999 istunnon kyselytunnilla esille tullut kysymys H-1190/98(2). Uuden säännöksen mukaisesti tulliviranomaiset voivat antaa yhteisön tullialueelle sijoittautuneelle luonnolliselle henkilölle luvan käyttää yhteisön tullialueella ajoneuvoa, joka on vuokrattu kirjallisen sopimuksen nojalla kyseisen alueen ulkopuolella. Tämän luvan edellytyksenä on se, että maat, joissa ajoneuvot on vuokrattu ja rekisteröity, hyväksyvät yhteisön tullialueella vuokrattujen ja rekisteröityjen ajoneuvojen tilapäisen maahantuonnin vastaavissa olosuhteissa. Ajoneuvo on jälleenvietävä tai jätettävä yhteisön tullialueelle sijoittautuneeseen vuokrausyritykseen myöhemmin toteutettavaa jälleenvientiä varten kahdeksan päivän kuluessa sopimuksen voimaantulosta. (1) EYVL L 197, 29.7.1999. (2) Keskusteltavat aiheet Euroopan parlamentissa n:o 4-531 (tammikuu 1999).
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1905/00 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle. Avioehtosopimukset.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0146 - 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1905/00 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle (6. kesäkuuta 2000) Aihe: Avioehtosopimukset Voiko komissio vahvistaa, että jonkin jäsenvaltion lakien mukaiset avioehtosopimukset eivät ole voimassa jossakin toisessa jäsenvaltiossa? Voiko komissio vakuuttaa Euroopan parlamentille, että se ryhtyy toimiin varmistaakseen oikeussuojan niille unionin kansalaisille, joita tämä asia koskee? Antonio Vitorinon komission puolesta antama vastaus (5. heinäkuuta 2000) Arvoisa parlamentin jäsen pyysi komissiota vahvistamaan, että yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti tehdyt avioehtosopimukset eivät ole päteviä toisen jäsenvaltion tuomioistuimissa. Komissio haluaa ilmoittaa kysyjälle, että avioehtosopimuksista ja aviovarallisuusjärjestelmistä ei ole toistaiseksi annettu yhteisön säädöksiä. Aviovarallisuusjärjestelmät eivät kuulu tuomioistuinten toimivaltaa ja tuomioiden täytäntöönpanoa koskevan Brysselin yleissopimuksen eivätkä sopimusvelvoitteisiin kauppa- ja siviilioikeudellisissa asioissa sovellettavaa lakia koskevan Rooman yleissopimuksen soveltamisalaan. Avioehtosopimukset ja aviovarallisuusjärjestelmät on jätetty pois myös tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa annetun asetuksen soveltamisalasta. Komission tiedonannossa Tulostaulu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen seuraamiseksi Euroopan unionissa(1) esitetään, että huhtikuussa 2004 tehtäisiin alustava tutkimus tuomioistuinten toimivallasta, sovellettavasta laista sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta aviovarallisuusjärjestelmiä koskevissa asioissa. Edellä esitetystä seuraa, että toisessa jäsenvaltiossa tehtyjen avioehtosopimusten pätevyyttä sääntelevät nykyisin etenkin kansainvälisen yksityisoikeuden mukaisesti annetut kansalliset säännöt. Komissio huomauttaa lisäksi, että kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin yhteydessä on tehty aviovarallisuusjärjestelmiin sovellettavaa lakia koskeva yleissopimus. Tämän yleissopimuksen on kuitenkin ratifioinut vain kolme jäsenvaltiota: Ranska, Luxemburg ja Alankomaat. (1) KOM(2000) 167 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1621/00 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle. Saksan postipalveluita kohtaan esitetty valitus epärehellisestä kilpailusta.



Virallinen lehti nro 053 E , 20/02/2001 s. 0171 - 0171



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1621/00 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle (29. toukokuuta 2000) Aihe: Saksan postipalveluita kohtaan esitetty valitus epärehellisestä kilpailusta Yhteisön kilpailusäännöissä määrätään, että postipalvelut eivät saa käyttää monopolisoiduilta aloilta saamiaan tuloja toimintojen horisontaaliseen tukemiseen kilpailulle avatuilla aloilla. Saksassa Deutsche Post AG:llä on monopoliasema tavanomaisten postipalveluiden alalla. Pakettipalveluiden ala ei kuitenkaan kuulu monopolisoituihin palveluihin. Toisin kuin voittoa tekevä tavanomaisten postipalveluiden ala, pakettipalveluiden ala on ollut tappiollinen vuodesta 1984 alkaen. Euroopan komissiolle esitettiin vuonna 1994 ensimmäinen sittemmin monista epärehellistä kilpailua koskevista valituksista. Komissio aloitti 21. heinäkuuta 1999 laittomia valtion tukia koskevan menettelyn Deutsche Post AG:tä vastaan. Komission kanta asiasta kyseenalaistaa postialaa ja valtion tukia koskevien säännösten tarkoituksenmukaisuuden ja uskottavuuden. Jos valtion tukia käytetään kilpailun vääristämiseen, voidaan äärimmäisenä seuraamuksena, jota yhteisön säännösten nojalla voidaan soveltaa, vaatia laittomien valtion tukien takaisinmaksua. Komissio on muissa Saksaa koskevissa tapauksissa soveltanut valtion tukia koskevia määräyksiä täysimittaisesti ja saksalaiset yritykset on velvoitettu maksamaan takaisin laittomat valtion tuet. Uskooko komissio voivansa vastustaa Saksan painostusta Deutsche Post AG:tä koskevassa tapauksessa ja pitää kiinni samasta päättäväisestä kannastaan? Mario Montin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1621/00 ja E-1646/00 (30. kesäkuuta 2000) Komissio päätti 20. heinäkuuta 1999 aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan (entinen 93 artikla) mukaisen menettelyn, joka koskee Deutsche Post AG:lle mahdollisesti myönnettyä valtiontukea. Menettely kattaa kaikki Deutsche Post AG:n mahdollisista valtiontuista esitetyt väitteet. Komissio tutkii parhaillaan Saksan hallituksen ja asianomaisten esittämiä huomautuksia. Koska tutkimus on kesken, ei tässä vaiheessa voida esittää tietoja tutkimuksen mahdollisesta lopputuloksesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2714/00

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(1. syyskuuta 2000)

Aihe: Keskimääräiset pääomakulut euroalueella

Voisiko komissio arvioida, ovatko euroalueen yritysten keskimääräiset pääomakulut todellisuudessa vähentyneet euron käyttöönoton ja yritysten euromääräisten joukkovelkakirjamarkkinoiden kasvun seurauksena?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(19. syyskuuta 2000)

Euromääräisten joukkovelkakirjalainojen markkinat ovat muuttumassa perusteellisesti euron käyttöönoton, teknologian kehityksen ja globalisoitumisen vuoksi. Euron käyttöönotto yhdisti yhdentoista maan kansalliset markkinat aiempaa selvästi yhtenäisemmiksi euroalueen joukkovelkakirjalainamarkkinoiksi. Tämä on ollut euromääräisten joukkovelkakirjalainamarkkinoiden liikkeellepaneva voima, joka on lisännyt avoimuutta ja rahoituslaitosten välistä kilpailua sekä edistänyt joukkovelkakirjalainamarkkinoiden laajenemista ja niiden likviditeetin paranemista, mikä puolestaan edistää arvopaperistumista ja rahoituksen hankkimista suoraan markkinoilta. Kaikki nämä tekijät parantavat euroalueen yritysten pääoman saatavuutta ja alentavat pääomakustannuksia.

Yksityisen sektorin liikkeeseen laskemat joukkovelkakirjalainat lisääntyivät huomattavasti vuonna 1999, ja yritysten liikkeeseen laskemat joukkovelkakirjalainat lähes nelinkertaistuivat vuodesta 1998. Yrityslainamarkkinoiden kasvu on merkittävää siksi, että yhteisön rahoitusjärjestelmä on pääosin pankkikeskeinen, kun taas Yhdysvalloissa järjestelmä on enemmän markkinalähtöinen. Yrityslainamarkkinoiden kehitys, joka tarjoaa vaihtoehdon pankkien tarjoamalle perinteiselle rahoitukselle, edistää suuresti EU:n teollisuuden käynnissä olevaa laajaa rakenneuudistusta. Yrityslainamarkkinoiden kasvu vaikuttaa tämän vuoksi merkittävästi rahoituksen saantiin koko kansantaloudessa ja erityisesti sulautumiin ja yritysostoihin sekä yritysten rakenneuudistuksiin.