KIRJALLINEN KYSYMYS P-2408/01

esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) komissiolle

(20. elokuuta 2001)

Aihe: Viisumien myöntäminen tsetseenien ja muiden vainottujen kansojen edustajille

Rakentavassa vastauksessaan kysymykseen H-0387/01(1), joka käsitteli viisumin myöntämistä sellaisten valtioiden edustajille, jotka ovat sotatilassa tai miehitettyjä tai joita kansainvälinen yhteisö ei tunnusta, komissio ilmoitti, ettei se voi hyväksyä parlamentin edustajan ehdotusta perustaa unionin toimielinten alaisuuteen erityinen elin viisumien myöntämisen helpottamiseksi. Komissio totesi, että Euroopan yhteisön toimivalta viisumin myöntämisen menettelytapojen ja ehtojen suhteen, joka perustuu EY:n perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohtaan, merkitsee ainoastaan, että tämän alan oikeudelliset normit ovat Euroopan yhteisön normeja. Toimivalta myöntää tai evätä viisumi kuuluu edelleen jäsenvaltioiden konsulaateille. Juridisesti on mahdotonta asettaa niiden yläpuolelle tai rinnalle erityistä Euroopan yhteisön elintä.

Eikö komissio katso, että unionin toimielimet ottivat jo itselleen toimivallan myöntää tai evätä viisumeja unionin laadittua yhteisessä toiminnassa mustan listan entisen Jugoslavian henkilöistä, jotka eivät voi tulla unionin alueelle? Näin unionin toimielimet asettuivat jäsenvaltioiden konsulaattien yläpuolelle tai rinnalle.

Eikö komissio edellä mainitut asiat huomioon ottaen voisi, samalla tavalla kuin se on laatinut mustan listan, tehdä aloitteen valkoisesta listasta, jolla olisivat sorretut kansat, sodan uhrit ja/tai valtiot, joita kansainvälinen yhteisö ei ole tunnustanut, jotta he voisivat puolustaa kansansa tai yhteisönsä intressejä missä tahansa unionin alueella olevassa päätäntäelimessä, toimielimessä tai jäsenvaltiossa?

Voisiko komissio tehdä ehdotuksen tämän tyylisestä yhteisestä toiminnasta ja esittää sen neuvostolle ja parlamentille?

(1) Kirjallinen vastaus 15.5.2001.

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(17. lokakuuta 2001)

Viisumipolitiikka on kuulunut EY:n perustamissopimuksen IV osaston piiriin Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta lähtien. Yhteisön toimivalta tällä alalla rajoittuu kuitenkin lähinnä säädöskehyksen ja yleisten sääntöjen antamiseen. EY:n perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan (ent. 73 j artikla) mukaan yhteisö voi säätää säännöistä, jotka koskevat enintään kolmeksi kuukaudeksi suunniteltua oleskelua varten myönnettäviä viisumeja. Se voi muun muassa vahvistaa luettelon kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Tämänhetkinen luettelo perustuu 15 päivänä maaliskuuta 2001 annettuun neuvoston asetukseen N:o 539/2001.(1) Lisäksi yhteisö on antanut Schengenin säännöstön(2) nojalla muita yleisohjeita, joissa määrätään edellytyksistä ja menettelyistä, joita on noudatettava myönnettäessä viisumia kolmannen maan kansalaiselle.

Kunkin viisumihakemuksen tapauskohtainen käsittely kuuluu kuitenkin sen jäsenvaltion viranomaisille, jolle viisumihakemus on osoitettu. Viisumihakemuksia käsiteltäessä on toki noudatettava yhteisön lainsäädäntöä, mutta viisumin myöntämisestä tai epäämisestä päättävät poikkeuksetta jäsenvaltion viranomaiset omalla vastuullaan.(3)

Jäsenvaltiot voivat EY:n perustamissopimuksen IV osaston soveltamista rajoittamatta hyväksyä yhteisiä toimintoja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Yhteisissä toiminnoissa jäsenvaltiot voivat yhteisesti sitoutua joko epäämään viisumin eräiltä kolmansien maiden henkilöiltä tai puoltamaan viisumin myöntämistä heille, jos ne katsovat, että tällainen toimenpide on omiaan edistämään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteita.

(1) EYVL L 81, 21.3.2001.

(2) Ks. Schengenin sopimus ja yhteinen konsuliohjeisto, EYVL L 239, 22.9.2000.

(3) Ks. konsuliohjeiston V jakson 2 kohdan 2 ja 4 alakohta.