KIRJALLINEN KYSYMYS E-0883/99

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle

(8. huhtikuuta 1999)

Aihe: Lentokenttien turvallisuuden valvonta

Genovan lentokentällä tapahtunut reittikoneen äskettäinen onnettomuus tuo ties monennenko kerran esiin kiitoratojen ja lentokenttälaitteistojen turvallisuuden valvonnan.

En aseta kyseenalaiseksi kansainvälisten lentoliikennettä valvovien elinten toimivaltaa, enkä puutu tämän onnettomuuden vastuukysymyksiin, mutta koska neuvosto on valtuuttanut komission perustamaan eurooppalaisen siviili-ilmailun turvallisuusjärjestön, pyydän komissiolta vastauksia seuraaviin kysymyksiin:

1. Mihin tuloksiin komissio on päässyt järjestön perustamista koskevassa valmistelutyössä?

2. Voiko järjestö vastata jo nyt lentokenttien turvallisuudesta?

3. Onko komissiolla tilapäisiä yksiköitä teknisten ominaisuuksien valvontaa varten (kiitoratojen pituus, niiden vähimmäisetäisyys tieverkostosta, teollisuustiloista tai asuinalueilta, vesiväylistä, merestä)?

4. Katsooko komissio, että hylättyjen terästehtaiden sijainti Genovan lentokentän vieressä on turvallisuusnormien mukaista?

5. Eikö komission mielestä lentoliikenteen turvallisuuden kannalta olisi tarpeen ehdottaa muutoksia siviili-ilmailun teknisten sääntöjen yhdenmukaistamisesta annettuun asetukseen 3922/91/ETY(1), jotta kansalaiset voisivat tuntea olonsa mahdollisimman turvatuksi myös lentokenttien infrastruktuuria koskevien sääntöjen noudattamisen suhteen?

Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus

(7. toukokuuta 1999)

1. Komissio sai 20. heinäkuuta 1998 neuvostolta valtuutuksen neuvotella yhteisön ja jäsenvaltioiden puolesta muiden Euroopan valtioiden kanssa tehtävästä monenvälisestä yleissopimuksesta, joka koskee eurooppalaisen lentoturvallisuusviranomaisen perustamista. Komissio on sittemmin valmistellut yleissopimusluonnoksen ja käynyt laajoja keskusteluja neuvoston komissiota avustamaan perustamassa erityisessä neuvottelukomiteassa ennen kolmansien osapuolien kanssa käytävien virallisten neuvottelujen aloittamista. Tätä sisäistä toimintaa jatketaan edelleen.

2. Komissio ja neuvosto ovat jo sopineet keskenään, että perustettavalla viranomaisella pitäisi olla toimivaltaa lentoturvallisuuden alalla. On kuitenkin sovittu myös siitä, että elleivät eri osapuolet toisin sovi, tämä ei välttämättä ole uuden viranomaisen ensisijainen tehtävä ja että sen toimivallan käyttämisestä erityisillä aloilla olisi päätettävä myöhemmin.

3. Vielä ei ole päätetty, olisiko perustettavan viranomaisen toimivalta lentoturvallisuuden alalla rajoitettu kansallisella tasolla täytäntöön pantavien yhteisten sääntöjen antamiseen vai pitäisikö sillä itsellään olla sääntelyvaltaa lentoasematoimintojen turvallisuuden varmistamiseksi ja valvomiseksi. Viranomaisen on itse tehtävä päätökset tällaisista asioista ottaen huomioon toissijaisuusperiaate.

4. Yhteisö ei ole toistaiseksi toiminut lentoturvallisuuden alalla, minkä vuoksi komissio ei voi arvioida sitä, mikä on turvallista ja mikä ei ole turvallista lentoasemien läheisyydessä. Komissio voi ainoastaan viitata Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) - jonka jäseniä kaikki jäsenvaltiot ovat - laatimiin kansainvälisiin normeihin ja menettelysuosituksiin.

5. Lentoasematoiminnot voisivat todellakin kuulua teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla 16. joulukuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (EY) 3922/91 soveltamisalaan, sillä sen 1 artiklassa viitataan ilma-alusten käyttöön osallistuviin henkilöihin ja laitoksiin. Tämä voisi olla asianmukainen oikeusperusta lainsäädännön antamiseksi tällä alalla. Ottaen kuitenkin huomioon aikaisemmin mainitut ICAO:n normit ja menettelysuositukset sekä toissijaisuusperiaate yhteisön toimia tällä alalla ei ole katsottu tarpeellisiksi.

(1) EYVL L 373, 31.12.1991, s. 4.