ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0010



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3705/97 komissiolle esittäjä(t): Françoise Grossetête (PPE) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Sisämarkkinat - silmälasien myynti linssit valmiiksi kehyksiin asennettuina EU:ssa Viittaan nykyisin vallitseviin eroihin myyntiedellytyksissä, joita linssit valmiiksi kehyksiin asennettuina kaupan pidettävien silmälasien myyntiin sovelletaan eri jäsenvaltioissa; Totean, että tämänkaltaisilla tuotteilla on merkitystä kuluttajien terveyden kannalta; Toivon, että komissio ilmoittaa minulle aikomuksistaan toimia siten, että käyttöön otetaan yhteisön säännöstö, jonka avulla pyritään yhdenmukaistamaan myynnin edellytykset, erityisesti linssit valmiiksi kehyksiin asennettuina kaupan pidettävien silmälasien myyjiä (optikot, apteekit, jne.) koskevat edellytykset EU:ssa. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Komissio ei tällä hetkellä aio tehdä ehdotuksia yhteisön säännöstöksi, joka koskisi sellaisten silmälasien myyntiedellytyksiä, joissa linssit on asennettu valmiiksi kehyksiin. Silmälasien, joissa linssit on asennettu valmiiksi kehyksiin, myyjien pätevyyden osalta ei ole yhteisön säännöstöä, jossa sovitettaisiin yhteen kyseisten ammatinharjoittajien koulutus tai alan ammatteihin pääsy ja niiden harjoittaminen. Tämäntyyppinen ammattikohtainen sääntely on olemassa ainoastaan seitsemän ammatin kohdalla (lääkärit, hammaslääkärit, yleissairaanhoitajat, eläinlääkärit, kätilöt, apteekkarit ja arkkitehdit). Komissio ei aio tehdä ehdotuksia näiden ammattien koulutuksen ja harjoittamisedellytysten yhteensovittamisesta toisaalta toissijaisuusperiaatteen vuoksi ja toisaalta koska silmälasien, joissa linssit on asennettu valmiiksi kehyksiin, vähittäiskaupan ammatinharjoittajien (mm. optikot) pätevyyden tunnustamisesta säädetään vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 89/48/ETY ((EYVL L 19, 24.1.1989. )) ja direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/51/ETY ((EYVL L 209, 24.7.1992. )). Näin ollen, koska yhteisön säännöstöä ei tällä alalla ole, jäsenvaltiot ovat yksin toimivaltaisia päättämään myyntiedellytyksistä, alueellaan annettavan koulutuksen tasosta ja pituudesta ja näihin ammatteihin pääsyn edellytyksistä, kunhan kansallinen lainsäädäntö on yhteisön oikeuden ja erityisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja syrjintäkiellon periaatteen mukainen.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4003/97 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Kalastusaluksille määrätyistä maksuista saadut EU:n budjettitulot EU:n jäsenvaltioiden kalastusalusten omistajien liitoista saatavissa olevien tietojen mukaan jokainen aluksen omistaja, joka haluaa hankkia kalastusluvan, joutuu maksamaan jonkun summan, josta osa päätyy tuloksi yhteisön talousarvioon ja osa unionin jäsenvaltioille. Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta, mistä yhteisön talousarvion kohdasta nämä tulot löytyvät. Mikä oli niiden yhteismäärä vuonna 1997 ja onko Euroopan komission yksiköissä ajateltu edelleen kasvattaa tämän unionin kalastusaluksille määrätyn maksun suuruutta? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 1998) Yhteisön alusten varustajat, jotka haluavat saada kalastuslisenssin yhteisön ja kolmannen maan kanssa tehdyn kalastussopimuksen perusteella: - eivät maksa lisenssimaksuja, jos on kyse vastavuoroisuussopimuksista. Vastavuoroisuussopimusten mukaan yhteisön aluksille annetaan kalastusmahdollisuudet kolmannen maan vesillä ja vastavuoroisesti yhteisö antaa kalastusmahdollisuudet vesillään kyseisen kolmannen maan aluksille. Nämä sopimukset koskevat Pohjanmerta, Itämerta ja Pohjois-Atlanttia. - maksavat lisenssimaksun, jos on kyse sopimuksista, joilla taataan pääsy alueelle taloudellista korvausta vastaan. Taloudellista korvausta koskevissa sopimuksissa yhteisön aluksille annetaan kalastusmahdollisuudet, kun komissio maksaa taloudellisen korvauksen ja lisenssiä hakeva laivanvarustaja suorittaa maksun. Varustaja maksaa koko maksun kolmannen maan valtionkassaan. Tällaisia sopimuksia on tehty niiden Etelä-Atlantin ja Intian valtameren maiden kanssa, jotka kuuluvat Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maihin (AKT). Tästä johtuen alukselleen kalastuslisenssiä hakeva varustaja ei maksa komissiolle mitään eikä tällaisia varoja siten ole komission talousarviossa.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3511/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (14. marraskuuta 1997) Aihe: Alankomaiden ja eurooppalaisten postilaitosten monopoliaseman väärinkäytön aiheuttamat haitat pk-yrityksille 1. Pk-yritykset ovat yleensä postilaitosten monopoliaseman väärinkäytön uhreja. Alankomaissa postitoimiston palvelutiskillä hoidetaan postin monopoliin kuuluvien toimien kuten postilähetysten ohella monia muitakin toimia, kuten valuutanvaihtoa ja moottoriajoneuvojen rekisteriotteen hankintaan liittyviä toimia. Tästä aiheutuu suurta haittaa pk-yrityksille. Ruuhka-aikaan klo 16. 00 - 18.00 tavallisen postipaketin lähettämistä voi joutua odottamaan yli 20 minuuttia. Haagin postilaitoksen johtaja Van den Bergin mielestä se ei ole kohtuutonta. Se aiheuttaa kuitenkin menetyksiä pk-yrityksille. Voisiko neuvosto pyytää komissiota laatimaan direktiivejä eurooppalaisten postilaitosten monopoliaseman väärinkäytön kieltämiseksi? 2. Voisiko neuvosto ilmoittaa, kuinka eurooppalaisten postilaitosten monopoli voitaisiin rikkoa pk-yritysten ja työllisyyden hyväksi? 3. Aikooko neuvosto pyytää komissiota laatimaan direktiivejä, joilla voitaisiin estää se, että eurooppalaiset postilaitokset sekoittavat kaupallisen toiminnan oman monopolitoimintansa kanssa? Tästä esimerkkinä on valuutanvaihto, joka kilpailee liikepankkien kanssa ja joka hoidetaan samalla palvelutiskillä kuin postilaitosten monopoliasemaan kuuluvat toimet eli postilähetykset ja postin vastaanotto? Vastaus (9. maaliskuu 1998) 1. Vastauksena arvoisan Euroopan parlamentin jäsenen kysymykseen neuvosto muistuttaa, että perustamissopimuksen määräysten mukaisesti määräävän aseman väärinkäyttöä koskeva kysymys kuuluu komission toimivallan piiriin. 2. Neuvosto myös muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat äskettäin, 15. joulukuuta 1997, direktiivin 97/67/EY, jossa määritellään yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevat yhteiset säännöt ((EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14. )).
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0078



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3284/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (21. lokakuuta 1997) Aihe: Okavango-joen suistoon Botswanassa kohdistuva uhka 1. Onko neuvosto tietoinen vakavaan kuivuuteen liittyvästä Namibian aikomuksesta pumpata vettä Okavango-joesta Botswanan alueelta? 2. Onko neuvosto tietoinen siitä, että Kiina tukee vedenottohanketta taloudellisesti, ja että vastineeksi Namibia antaa Kiinalle kalastusoikeuksia rannikkovesillään? 3. Aikooko neuvosto Okavango-joen suiston koskemattoman ja rikkaan kasvi- ja eläinmaailman ja Euroopan unionin taloudellisen tuen huomioon ottaen keskustella Namibian ja Botswanan hallitusten kanssa, jotta nämä etsisivät vaihtoehtoista ratkaisua Namibian vesipulaan? 4. Onko neuvosto valmis käyttämään hyväksi eurooppalaista vesihuoltoalan asiantuntemusta ja nimenomaan Alankomaissa pääkonttoriaan pitävää englantilaista kosteikkoalueiden tutkimuslaitosta etsiessään ratkaisua tähän ongelmaan? Vastaus (16. helmikuuta 1998) Neuvostolla ei ole tietoja Namibian aikomuksesta pumpata vettä Okavango-joesta Botswanan alueella. Lisäksi neuvostolla ei ole suoraa toimivaltaa puuttua tähän asiaan. Tämän tyyppinen ongelma voitaisiin ottaa esille Lomén yleissopimuksen hallinnoinnin yhteydessä, joka kuuluu ensisijaisesti komissiolle.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4071/97 komissiolle esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Tuoteselostukset Koska valmispakkauksissa myytävien ruokien prosentuaalinen osuus on muutamissa maissa erittäin suuri, onko komissio samaa mieltä siitä, että - jos kuluttajat haluavat valita terveellistä ruokaa - valmispakkauksissa myytävissä ruokatarvikkeissa on oltava täydellinen tuoteseloste ja että tällaisissa tuoteselostuksissa on mainittava ainakin seuraavat aineet: energia, valkuaisaineet, hiilihydraatit, sokerit, rasvat, kyllästysaineet, ravintokuidut ja natrium. Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (30. tammikuuta 1998) Voimassa olevassa elintarvikkeiden ravintoainemerkinnöistä annetussa direktiivissä 90/496/ETY ((EYVL L 276, 6.10.1990. )) säädetään, että mainittuja kahdeksaa osatekijää koskevat tiedot voidaan antaa vapaaehtoisesti ja että ne on annettava tietyissä direktiivissä säädetyissä tapauksissa. Komissio on ottanut asian esille ja pyytänyt toukokuussa 1997 julkaistussa Euroopan unionin elintarvikelainsäädännön yleisiä periaatteita koskevassa vihreässä kirjassaan ((Asiak. KOM (97) 176, lopullinen. )) toimittamaan huomioita elintarvikkeiden ravintoainemerkinnöistä annetun direktiivin uudelleen tarkastelusta. Komissio arvioi tällä hetkellä näitä huomioita, mutta ei ole tehnyt mitään päätelmiä esille nostetusta erityiskysymyksestä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3113/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Hankintasopimus ruokalapalveluiden tarjoamiseksi rautatieläisille Marchessa ja Pescaran alueella. Äskettäin Italian valtionrautatiet esitti tarjouspyyntökilpailun ruokalapalveluiden tarjoamiseksi Marchen ja Pescaran alueen rautatieläisille. Vaikka tarjousten käsittelyssä sopivimmaksi osoittautui ¨Centroternano di ristorazione (CTR)¨ -nimisen yrityksen tarjous, Italian valtionrautatiet antoi varsin yleisen käytännön mukaisesti etuosto-oikeuden ¨Dopolavoro ferroviari (Dlf)¨ -yritykselle, joka alunperin oli ammattiyhdistysjärjestö. Näin muodoin sopimus 150 000 aterian tarjoamiseksi vuosittain samalla hinnalla, jota CTR esitti, annettiin Ancona Dlf:lle, joka käytti edellä mainittua etuosto-oikeutta. Ottaen huomioon edellä mainitun, kysyn komissiolta, 1. onko Italian valtion rautateiden esittämä tarjouskilpailu hankintasopimuksista annettujen direktiivien 93/38/ETY ((EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84. )) ja 92/50/ETY ((EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1. )) määräysten mukaisia sekä menettelyn että hankintasopimuksen julkisuusvaatimusten osalta, 2. eikö etuosto-oikeuden myöntäminen Anconan Dlf:lle ole vapaan kilpailun suojelemisesta annettujen sääntöjen ja erityisesti mainittujen direktiivien rikkomista, 3. voidaanko tarjouskilpailun tulosta pitää laillisena? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1997) 1. Ruokalapalvelut kuuluvat julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun direktiivin 92/50/ETY liitteessä I B sekä vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun direktiivin 93/38/ETY liitteessä XVI B olevaan pääluokkaan 17 (hotelli- ja ravintolapalvelut). Näin ollen hankintasopimukseen sovelletaan ainoastaan säännöksiä teknisistä eritelmistä (direktiivin 92/50/ETY 14 artikla ja direktiivin 93/38/ETY 18 artikla) sekä velvollisuutta lähetettää tekomenettelyn tuloksia koskeva ilmoitus komissiolle kahden kuukauden kuluessa sopimuksen tekemisestä (direktiivin 92/50/ETY 16 artikla ja direktiivin 93/38/ETY 24 artikla). 2. ja 3. Mitä tulee etuosto-oikeuteen, komissio arvioi, onko kyseessä kansallinen syrjivä toimenpide, joka on EY:n perustamissopimuksen vastainen. Vastaus kolmanteen kysymykseen riippuu toisen kysymyksen vastauksesta.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0180



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3708/97 neuvostolle esittäjä(t): Ulf Holm (V) (19. marraskuuta 1997) Aihe: YK:n ilmastokokous Kiotossa EU esiintyy ennen joulukuussa Kiotossa pidettävää YK:n suurta ilmastokokousta yhtenäisenä elimenä yleissopimusta koskevassa työssä. EU:n lisäksi myös muualla, kuten Australiassa, monet ovat sitä mieltä, että tämä on ongelmallista, koska EU:n jäsenvaltiot neuvottelevat nyt oikeushenkilönä. Kenellä EU:ssa on oikeastaan vastuu EU:n näkemyksistä: komissiolla, jäsenvaltioilla vai jollakin siltä väliltä? Onko neuvosto sitä mieltä, että tämänhetkinen perustamissopimus mahdollistaa EU:n pitämisen oikeushenkilönä? Tuleeko uusi Amsterdamin sopimus selventämään tätä kohtaa nykyisestä? Vastaus (19. tammikuuta 1998) Neuvosto muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että Kiotossa mahdollisesti tehtävä pöytäkirja kuuluu osaksi Euroopan yhteisön toimivaltaan ja osaksi jäsenvaltioiden toimivaltaan. Arvoisa parlamentin jäsen on epäilemättä tietoinen siitä, että sekä yhteisö että sen jäsenvaltiot ovat YK:n ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen sopimuspuolia. Kioton pöytäkirjan neuvotteluprosessin Euroopan unionia koskevassa viittauksessa ilmaistaan jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten läheistä yhteistyötä koskeva velvoite sellaisena kuin se johtuu yhteisön kansainvälistä edustusta koskevan yhdenmukaisuuden vaatimuksesta (katso esimerkiksi yhteisöjen tuomioistuimen lausunto 1/94, 15.11.1994, Kokoelma 1994, sivu I-5267, kohta 108). Neuvosto on määritellyt Euroopan yhteisön kannan Kioton neuvotteluissa EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3589/97 neuvostolle esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE) (17. marraskuuta 1997) Aihe: Yhteisöä vastaan kohdistuneen petoksen johdosta takavarikoitujen tuotteiden tehokas jakelu Mallisuojaa ja henkistä omaisuutta koskevaa lainsäädäntöä sovellettaessa on tullin tarkkailussa löydetty yli 1 500 rikkomustapausta ja rikkomuksia on tapahtunut lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Tuotteiden takavarikoinnin jälkeen niiden kohtalosta ei ole tietoa. Tämänhetkisenä ratkaisuna on huomattavia kustannuksia ja tehottomuutta aiheuttava tuotteiden järjestelmällinen tuhoaminen. Esimerkit ovat pateettisia: takavarikoituja tekstiilituotteita tuhotaan, mikä aiheuttaa huomattavia kustannuksia ja ympäristövaikutuksia. Euroopan unionissa on aikaisemmin hyödynnetty markkinoilta poistettuja maataloustuotteita jakamalla ne ilmaiseksi hyväntekeväisyysjärjestöille. EU vaatii, että nämä järjestöt ovat allekirjoittaneet yhteistyösopimukset Euroopan maatalouden tukirahaston (EMOTR) kanssa. Katsooko neuvosto, että olisi mahdollista luoda samanlainen järjestelmä petoksen vuoksi takavarikoitujen tuotteiden hyödyntämistä varten? Espanjassa on takavarikoitu miljoonia tekstiilituotteita. Onko niiden hyödyntämistä varten harkittu mitään keinoa, esimerkiksi lahjoittamista hyväntekeväisyyttä harjoittaville ja humanitaarista apua antaville järjestöille, kuten Caritasille tai Punaiselle ristille, jotka allekirjoittaisivat samanlaiset sopimukset kuin EMOTRin kanssa allekirjoitetut? Vastaus (26. tammikuuta 1998) Neuvosto pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan neuvoston antamiin samaa aihetta koskeviin vastauksiin 0065/97, 0845/97 ja 3560/97.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3295/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Sähköttäjiä koskevat toimenpiteet Kauppalaivaston sähköttäjien erikoisala katoaa lopullisesti jäsenvaltioiden kauppalaivaston organisaatiokaaviosta 1.2.1999 alkaen teknologian muuttumisen vuoksi. Tästä johtuen syntyy suuri työtä koskeva ongelma, joka koskee kokonaista työntekijöiden luokkaa ja erityisesti ikääntyneitä työttömiä, joilla ei ole muuta ammatillista koulutusta ja joita ei kuitenkaan ole iän ja terveysongelmien vuoksi mahdollista ottaa uusien koulutusohjelmien piiriin. Komissiolta kysytään: 1. Mitä sähköttäjiä koskevia yhteiskunnallisen suojelun ohjelmia jäsenvaltiot ovat ryhtyneet toteuttamaan? 2. Millä ohjelmilla se aikoo tukea sähköttäjiä heidän vakavan tilanteensa ja heidän yhteiskunnallista syrjäytymistään koskevan ongelman hoitamiseksi? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (5. joulukuuta 1997) Lukuun ottamatta toimenpiteitä, joilla pyritään toteuttamaan miesten ja naisten tasa-arvoa sosiaaliturvan alalla, sekä toimenpiteitä, joilla pyritään suojelemaan yhteisön alueella liikkuvia henkilöitä, komission toimet sosiaalisen suojelun alalla rajoittuvat siihen, että komissio edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, sillä jäsenvaltioilla on toimivalta tehtäessä yksittäisiin toimenpiteisiin liittyviä päätöksiä. Komissio on kehittänyt jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä koskevia tietokantoja keskinäisen sosiaalista suojelua koskevan tietojärjestelmän ja Euroopan sosiaalista suojelua koskevan kertomuksen myötä. Tietokannat sisältävät kuitenkin vain yleisluontoisia tietoja. Tietyistä ammattiryhmistä kuten sähköttäjistä komissiolla ei ole tietoja. Komissio ei voi antaa yleistä vastausta siihen, voitaisiinko yhteisön alue- ja rakennepoliittisiin välineisiin sisällyttää tukitoimenpiteitä. Sen selvittämiseksi tarvittaisiin tapauskohtaista asian tarkastelua. Rakennerahastojen 4 tavoitteessa tuetaan työntekijöiden sopeutumista teollisuuden muutoksiin ja uusiin tuotantojärjestelmiin. Muutokset voivat liittyä tekniseen kehitykseen tai työjärjestelyissä taikka tuotannonhallinnassa tapahtuneisiin muutoksiin. Tavoite 4 koskee ensisijaisesti työntekijöitä, jotka ovat vaarassa jäädä työttömiksi iäkkyyden, alhaisen koulutustason tai heikon urakehityksen takia, koska heillä on vaikeuksia vastata uusiin vaatimuksiin. Tarkoituksena on turvata tällaisten työntekijöiden työllistyminen neuvonta-, koulutus- ja uudelleenkoulutustoimin. Ammatinvalinnan ohjaus- ja neuvontatoimilla pyritään määrittelemään työntekijöiden osaaminen (ammatilliset ja henkilökohtaiset kyvyt), suuntautuminen sekä tiedot ja taidot, jotta löydettäisiin sellaisia työtehtäviä, joita he voisivat lisäkoulutuksen jälkeen suorittaa. Lisäkoulutuksessa voidaan antaa tiettyyn työhön tarvittavia teknisiä taitoja tai yleisiä tietoja ja taitoja.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3527/97 komissiolle esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Komission Agenda 2000 -ohjelman tietovuodot ennen virallista julkistamista Komission jäsenen van der Broekin 1.10.1997 antama vastaus kirjalliseen kysymykseeni E-2669/97 ((EYVL C 102, 3.4.1998, s. 86. )) oli epätyydyttävä, koska se ei käsitellyt lainkaan kysymykseni ydintä eli tietovuoto-ongelmaa. Komissaari itse oli viime heinäkuussa Agenda 2000 -asiakirjan julkistamista edeltävänä iltana EPP-ryhmän kokouksessa, jossa hän kategorisesti kieltäytyi kommentoimasta asiakirjan sisältöä vedoten sen salaisuuteen. Kuitenkin kaikissa tiedotusvälineissä välitettiin samana päivänä hyvin yksityiskohtaista tietoa esim. siitä, mitkä maat ovat komission listan kärjessä. Yllä mainittuun viitaten esitän seuraavan jatkokysymyksen (itse asiassa saman kysymyksen, johon en saanut vastausta ensimmäisellä kerralla): Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä selvittääkseen, miten ja miksi yksityiskohtaiset tiedot maalausuntojen sisällöstä vuotivat ennenaikaisesti julkisuuteen? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 1997) Komission vastauksessa parlamentin jäsenen aiempaan kysymykseen kuvattiin työtä, jolla se pyrki varmistamaan, että parlamentti saisi Agenda 2000:n luettavaksi ensimmäisenä heti sen jälkeen, kun komissio oli virallisesti luovuttanut maalausunnot asianomaisten hakijamaiden suurlähettiläille. Valitettavasti komissio ei parhaalla tahdollaankaan aina pysty välttämään tietovuotoja. Vuodot aiheuttavat vahinkoa sekä komissiolle itselleen että muille asianosaisille, ja komissio pahoittelee asiasta mahdollisesti aiheutunutta hämmennystä.
Virallinen lehti nro C 158 , 25/05/1998 s. 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3542/97 komissiolle esittäjä(t): James Moorhouse (PPE) (12. marraskuuta 1997) Aihe: Euroopan unionin transseksuaalit kansalaiset Kun otetaan huomioon Euroopan neuvoston suositus 1117 sekä transseksuaalien Euroopan kansalaisten oikeudellisessa asemassa ja kohtelussa esiintyvä suuri hajonta eri jäsenvaltioissa, onko olemassa suunnitelmia ehdotuksiksi näiden vähäosaisten ja syrjittyjen kansalaisten kansalaisoikeuksien kohentamiseksi? Onko komissio tietoinen siitä syrjinnän asteesta, jota nämä ihmiset kohtaavat työpaikkaa hakiessaan, passia myönnettäessä, vankilaoikeuksien sekä adoptio- ja avioliitto-oikeuden suhteen, ja siitä, kuinka näissä tilanteissa noudatettavat erilaiset käytännöt haittaavat vakavasti monien EU:n kansalaisten hyvinvointia, taloudellista menestystä ja onnea? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (5. joulukuuta 1997) Komissio on tietoinen siitä, miten monenlaisia vakavia ongelmia transseksuaaleilla on ja miten hämmentyneitä he ovat niiden ennakkoluulojen edessä, joita heihin yhteiskunnassamme yhä kohdistuu. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että yhteisön lainsäädännössä ei ole erityisiä transseksuaalien asemaa koskevia säännöksiä. Miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta annettuja direktiivejä sovelletaan kuitenkin yleisesti ja siten myös transseksuaaleihin. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö on tästä osoituksena, sillä tuomioistuin katsoi hiljattain antamassaan tuomiossa ((Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 30.4.1996, asia C-13/94 PvS ja Cornwallin kunnanvaltuusto (County council). )), että miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksista työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY ((EYVL L 39, 14.2.1976. )) 5 artiklan 1 kohdassa kielletään transseksuaalin erottaminen sukupuolen vaihdokseen liittyvistä syistä.