KIRJALLINEN KYSYMYS E-3557/02 esittäjä(t): Marie Isler Béguin (Verts/ALE) neuvostolle. Ympäristötuhojen ehkäisemiseen ja korjaamiseen keskittyvän eurooppalaisen pankin perustaminen.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0083 - 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3557/02 esittäjä(t): Marie Isler Béguin (Verts/ALE) neuvostolle (12. joulukuuta 2002) Aihe: Ympäristötuhojen ehkäisemiseen ja korjaamiseen keskittyvän eurooppalaisen pankin perustaminen EU asetti kommunistisen järjestelmän kaatumista Euroopassa seuranneen vuosikymmenen ensisijaiseksi tavoitteeksi talouden ja teollisuuden muutosprosessin hallinnan ja seurannan Itä-Euroopan tasavalloissa vastauksena maiden viipymättä esittämiin liittymishakemuksiin sekä valmisteluna niiden varsinaiselle liittymiselle. Tässä yhteydessä EU perusti tilapäisen Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin vastatakseen muutoshaasteisiin Euroopan tasolla. Siirtymävaiheesta on ollut ratkaisevaa hyötyä kaikille ehdokasmaille EJRKP:n takaamien vakuuksien, rahoituksen ja strategioiden ansiosta. EU on nyt lyönyt lukkoon maiden liittymispäivämäärän, mikä osoittaa kehityksen edenneen niin pitkälle, että on tullut aika asettaa etusijalle uusia yhtä merkittäviä haasteita. Ympäristökatastrofit ovat Itä-Euroopalle nyt saman suuruusluokan haaste kuin siirtyminen kommunistisesta talousjärjestelmästä. Ekosysteemejä ilmastoa, säätilaa ja meriä viime aikoina kohdanneiden vakavien katastrofien seurausten korjaaminen vaatii suunnattomia summia. Ympäristövahingot ovat seurausta vuosikymmeniä vallinneesta tuotantojärjestelmästä ja elämäntavasta, joissa ympäristölliset näkökohdat oli laiminlyöty täysin, ja siksi niiden hoitamiseen tänä päivänä ja etenkin tulevaisuudessa arvioidaan Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) mukaan kuluvan vuosittain noin 150 miljardia dollaria. Vakuuttavatko nämä tiedot ja luvut neuvoston siitä, että tällaiset haasteet ja uhkat edellyttävät resursseja, ponnisteluja ja yhteistä politiikkaa, joka turvaa ongelmien ratkaisemiseen riittävät toimenpiteet ja tähtää ympäristöongelmien hallintaan? Eikö neuvosto ole sitä mieltä, että ympäristökatastrofien korjaamiseksi ja niiden seurausten minimoimiseksi tarvitaan yksi keskitetty toimija ja neuvottelukumppani, joka toimii kuten EJRKP teollisuuskriiseissä? Eikö neuvoston kannattaisi siinä tapauksessa perustaa ympäristötuhojen ehkäisemiseen ja korjaamiseen keskittyvä eurooppalainen pankki, joka vastaisi valvonnasta, tiedotuksesta ja koulutuksesta ja helpottaisi siirtymävaihetta ympäristöasioissa nyt ja tulevaisuudessa? Vastaus (5. ja 6. toukokuuta 2003) Komissio ei ole toimittanut neuvostolle mitään tämän suuntaista ehdotusta. Sen vuoksi neuvosto ei ole käsitellyt tätä parlamentin jäsenen esille ottamaa kysymystä. Neuvosto on kuitenkin perustanut 11. marraskuuta 2002 annetun asetuksen 2012/2002(1) nojalla Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jonka tarkoituksena on pääasiallisesti kattaa osa jäsenvaltion tai vuonna 2004 jäseneksi tulevan valtion julkisista menoista, jos nämä valtiot ovat joutuneet suuren luonnonmullistuksen uhreiksi, katastrofin vaikutuksista kärsineiden alueiden normaalien elinolosuhteiden palauttamiseksi mahdollisimman nopeasti. Rahaston piiriin kuuluvat kaikki katastrofit, jotka aiheuttavat tuhoja, joiden arvioitu laajuus on joko yli 3 miljardia euroa tai yli 0,6 prosenttia kyseisen valtion bruttokansantulosta. Rahastosta voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti myöntää apua myös jollekin alueelle, jota on koetellut sellainen poikkeuksellinen katastrofi (pääasiassa luonnonkatastrofi), jolla on vakavia ja pitkäaikaisia vaikutuksia huomattavan väestönosan elinoloille ja talouden vakaudelle alueella, vaikka mainitut määriä koskevat arviointiperusteet eivät täyttyisikään. Tämän otsakkeen nojalla myönnettävän tuen vuosittainen määrä ei saa ylittää 7,5:tä prosenttia rahaston käytössä olevan yhden miljardin euron vuosittaisesta määrästä. Rahastosta myönnettävät varat ovat lisäväline, jolla olisi tarkoitus täydentää katastrofin uhriksi joutuneen jäsenvaltion toimia. Rahastolla ei pyritä korvaamaan olemassa olevia taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden välineitä, joilla voidaan rahoittaa riskien ehkäisyyn liittyviä toimenpiteitä ja vahingoittuneen infrastruktuurin korjausta, eikä vapauttamaan kolmansia osapuolia niiden vastuusta tai rahoittamaan vakuutuskelpoisten riskien yhteydessä syntyneitä vahinkoja. Neuvosto odottaa komissiolta ehdotuksia, jotka sisältyvät komission lainsäädäntö- ja työohjelmaan vuodeksi 2003 ja joilla on tarkoitus edistää kestävää kehitystä ja vahvistaa yhteiskunnallista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta ottamalla tasapuolisesti huomioon ympäristö-, talous- ja yhteiskunnalliset näkökohdat yhteisön kestävän kehityksen strategian täytäntöönpanossa. (1) EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.