KIRJALLINEN KYSYMYS E-3175/02

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(7. marraskuuta 2002)

Aihe: Markkinatalousaseman myöntäminen Ukrainalle

Kööpenhaminassa 4. heinäkuuta pidetyn huippukokouksen yhteisessä julkilausumassa vahvistettiin, että EU on aloittanut tietojen analysoimisen päättääkseen myönnetäänkö Ukrainalle täysi markkinatalousasema. Päätös oli alunperin tarkoitus tehdä kuuden kuukauden kuluessa, mutta se on nyttemmin siirretty maaliskuulle 2003.

Mihin kriteereihin arviointi perustuu? Onko julkisen sektorin laajuus vaa'ankielen asemassa vai pelkästään yksi monista arvioitavista tekijöistä? Miten komissio vertaa Ukrainan taloudellista tilannetta esimerkiksi Venäjän ja Romanian tilanteeseen? Voiko komissio kertoa, millä alueilla parannusta kaivataan eniten, jotta Ukrainalle voidaan myöntää markkinatalousasema?

Voiko komissio taata, että päätös markkinatalousasemasta tulee perustumaan yksinomaan taloudelliselle näkökohdille, eivätkä poliittiset ongelmat niin tärkeää kuin niiden ratkaiseminen onkin vaikuta siihen?

Katsooko komissio, että pitkällä aikavälillä Ukrainan kaltaisten valtioiden (tai jopa Venäjän, mikäli se ilmaisee liittymishalukkuutensa) liittyminen Euroopan unioniin on tärkeää, vai olisiko niiden komission mielestä parempi jäädä ulkopuolelle?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(13. joulukuuta 2002)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, unioni on selkeästi tunnustanut Ukrainan edistymisen kohti markkinapohjaista järjestelmää luokittelemalla maan vuodesta 2000 lähtien siirtymätaloudeksi eikä muuksi kuin markkinatalousmaaksi. Tämän johdosta yksittäisiä ukrainalaisia yrityksiä, jotka toimivat markkinaehdoin, on voitu polkumyynnin vastaisissa tutkimuksissa kohdella markkinaehdoin toimivina, ja samalla se on merkki unionin jatkuvasta tuesta Ukrainassa käynnissä oleville uudistuksille.

Vuonna 2002 heinäkuussa pidetyn Kööpenhaminan huippukokouksen jälkeen julkistetussa yhteisessä lausunnossa todettiin komission analysoivan, oliko Ukrainan taloudellinen uudistusprosessi riittävä siihen, että Ukraina kokonaisuudessaan luokiteltaisiin markkinataloudeksi suojatoimenpidetutkimusten kannalta. Siinä todettiin myös, että analyysi saatettaisiin loppuun mahdollisimman pikaisesti. Kun analyysi oli niin pitkällä, että sen perusteella voitiin suunnitella konkreettisempaa aikataulua, komission puheenjohtaja ilmoitti syyskuussa 2002, että analyysi valmistuisi viimeistään maaliskuussa 2003. Tämä aikataulu on ilmoitettu avoimesti ja se on myös erittäin vaativa, kun otetaan huomioon tehtävän monimuotoisuus.

Kuten Ukrainalle ilmoitettiin vuoden 2002 alussa, tällainen analyysi perustuu objektiivisiin kriteereihin: miten paljon valtiovalta vaikuttaa yritysten voimavarojen kohdentamiseen ja päätöksentekoon; valtion yritysten toiminalle aiheuttamat vääristymät yksityistämisessä tai keskitetyn järjestelmän purkamisessa; yritysten johtamis- ja hallintojärjestelmän asianmukaisen toiminnan takaava, avoin ja syrjimätön yhtiöoikeus ja sen täytäntöönpano; omistusoikeudet ja toimivan konkurssijärjestelmän takaavat johdonmukaiset, tehokkaat ja avoimet lait ja niiden täytäntöönpano; valtiosta riippumattomasti toimiva asianmukainen rahoitussektori, jonka toiminnan edellytyksinä ovat sekä lainsäädännössä että käytännössä riittävät vakuudet ja riittävä valvonta.

Kuten edellä esitetyistä kriteereistä voi nähdä, arvioinnissa tutkitaan huolellisesti paitsi sitä, että markkinatalouden edellyttämät oikeudelliset rakenteet ovat nimellisesti olemassa, myös sitä, että niitä käytännössä todella pannaan täytäntöön ja markkinaperiaatteita näin ollen sovelletaan yritysten toiminnassa.

Komissio tekee markkinatalousarvionsa tapauskohtaisen analyysin perusteella. Kun arvio on saatu päätökseen, komissio aikoo tarvittaessa osoittaa Ukrainan viranomaisille alueet, joilla komission mielestä tarvitaan parannuksia, jotta Ukrainaa voidaan pitää täytenä markkinataloutena suojatoimenpiteiden alalla. Komissio aikoo myös säännöllisesti tiedottaa Ukrainalle analyysinsa etenemisestä.

Päätös siitä, myönnetäänkö Ukrainalle markkinatalousasema, tehdään pikemminkin taloudellisten ja oikeudellisten kuin poliittisten perusteiden nojalla. Käytännössä talouden kyky toimia markkinataloutena on kuitenkin hyvin riippuvainen viranomaisten poliittisesta tahdosta hyväksyä ja panna täytäntöön markkinatalouden periaatteiden mukaista lainsäädäntöä.

Mitä tulee arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen pitkän aikavälin strategiasta suhteissa Ukrainaan, kumppanuus- ja yhteistyösopimus ja vuoden 1998 yhteinen strategia Ukrainan kanssa muodostavat unionin ja Ukrainan välisten suhteiden puitteet. Tähän perustuen ja kuten unionin ja Ukrainan välisessä huippukokouksessa Kööpenhaminassa 11. heinäkuuta 2002 vahvistettiin, Ukrainan olisi ensiksi täysin hyödynnettävä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen suomia mahdollisuuksia kahdenvälisen kaupan ja sijoitusten edistämiseen ja sen olisi ryhdyttävä myös kaikkiin tarpeellisiin toimiin liittyäkseen mahdollisimman pian Maailman kauppajärjestöön. Unioni tukee Ukrainaa tässä prosessissa. Laajentumisen yhteydessä käydään lisäksi keskusteluja siitä, miten lujittaa unionin suhteita tuleviin naapureihinsa, Ukraina mukaan luettuna.