ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0398/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: Karla-järven palauttaminen Thessaliassa sijaitsevan Karla-järven kuivuminen vuonna 1963 todisti oikeaksi arvion, että "luonto rankaisee, kun ihmiset eivät toiminnassaan ota huomioon ympäristövaikutusten kokonaisuutta", sillä tämä kuivuminen aiheutti suunnattomia ongelmia, esimerkiksi alueen ilmaston muuttumisen, pohjavesien pintatason jyrkän alenemisen vettä johtavissa maakerroksissa, halkeamien syntymisen alueen maaperään ja Pagasitikos-lahden vakavan saastumisen. Jotta kaikki nämä ongelmat saataisiin ratkaistua ja alueen ympäristön tasapaino palautettua, alueen viranomaiset (Larisan ja Magnisian lääninhallitukset) päättivät - koko yhteiskunnan suhtautuessa asiaan hyväksyvästi - toteuttaa hankkeen, jolla Karla-järvi luodaan uudelleen. Ottaen huomioon, että Kreikka on jättänyt komissiolle ehdotuksen hankkeen ottamisesta mukaan toiseen yhteisön tukikehykseen, komissiolta kysytään: Tutkiiko se mahdollisuutta yhteisrahoittaa hanketta ja edistää sitä välittömästi nykyisestä yhteisön tukikehyksestä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-0217/99 ja E-0398/99 (15. maaliskuuta 1999) Komissio on hiljattain tarkastellut Kreikan hallituksen hakemusta yhteisrahoituksen saamiseksi suurhankkeelle, jolla pyritään palauttaman Karla-järvi entiseen tilaansa. Hanke on osa Kreikan vuosien 1994-1999 yhteisön tukikehykseen (YTK) liittyvää ympäristötoimenpideohjelmaa. Hankkeeseen liittyy kuitenkin ympäristöongelmia. Tämän vuoksi komissio, joka on tietoinen kyseisen järven kuivumisen aiheuttaneesta ojitustoiminnasta, on pyytänyt Kreikan viranomaisilta korjattua ja täydennettyä uutta ehdotusta, jonka päätavoitteena on paitsi ympäristönsuojelu myös voimaperäisen viljelyn välttäminen Thessalian alueella. Uusi ehdotus, jonka painopisteenä on Karla-järven entisen luontotyypin palauttaminen, vaatii uusia tutkimuksia, joita voidaan Kreikan viranomaisten pyynnöstä rahoittaa erityisesti nykyiseen yhteisön tukikehykseen kuuluvasta ympäristötoimenpideohjelmasta. Jos uuden hankkeen katsotaan olevan rahoituskelpoinen, alueella tehtävät työt voidaan sisällyttää yhteisön tukikehykseen seuraavana ohjelmakautena (2000-2006).
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0468/99 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Rooman Luna Park ja EY: n perustamissopimuksen vapaata kilpailua koskevat määräykset EUR-järjestö (Rooma) on tarjonnut entisen komission jäsenen kautta ja kaksi vuotta sopimuksen varsinaisen umpeutumisen jälkeen edelliselle luvanhaltijalle luvan uusimista koskevaa sopimusluonnosta. Tämä sopimusluonnos koskee aluetta, jolla Roman Luna Park sijaitsee. Kyseessä on yhdeksän vuoden pituinen sopimus, jonka arvo on keskimäärin 750 miljardia liiraa vuodessa. Sopimuksen suuruus edellyttää tarjouskilpailun järjestämistä Euroopan tasolla. Tästä syystä edellä esitetyt järjestelyt rikkovat EY:n perustamissopimuksen vapaata kilpailua koskevia määräyksiä. Aikooko komissio puuttua tähän asiaan mahdollisimman pian, koska tässä on kyse EY:n perustamisopimuksen vapaata kilpailua koskevien määräysten rikkomisesta? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (20. huhtikuuta 1999) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0699/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (EUROSTAT) pääjohtaja ilmoitti julkisesti Euroopan parlamentin rahapoliittisen alivaliokunnan istunnossa 17. helmikuuta 1999 "että varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskeviin tilastotietoihin oli jo sisällytetty harmaan talouden osuus tutkituilla alueilla", vaikka hän ei kertonutkaan mitä perusteita oli käytetty harmaan talouden arvioimiseksi. Kuinka suuri osa Andalusian alueen tuloista kuuluu "harmaaseen talouteen" ja kuinka suuri "viralliseen talouteen" näinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0616/99 esittäjä(t): Peter Crampton (PSE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Kansainväliset kalastussopimukset Voiko komissio antaa luettelon sekä voimassa olevista että muista nykyisistä EU:n kansainvälisistä kalastussopimuksista päättymispäivämäärineen? Käydäänkö tällä hetkellä neuvotteluja uusista sopimuksista tai suunnitellaanko niitä sellaisille maille, joiden kanssa EU:lla ei ole kalastussopimusta? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Yhteisön tämänhetkisten voimassa olevien kalastussopimusten sopimuspuolia ovat: Angola (päättymispäivä 2.5.1999), Argentiina (23.5.1999), Kap Verde (5.9.2000), Komorit (27.2.2001), Norsunluurannikko (30.6.2000), Viro (31.12.2006), Gabon (3.12.2001), Gambia (30.6.1996), Grönlanti (31.12.2000), Guinea Bissau (15.6.2001), Päiväntasaajan Guinea (30.6.2000), Färsaaret (12.3.2003), Islanti (11.1.2004), Latvia (5.2.2003), Liettua (12.10.2003), Madagaskar (20.5.2001), Marokko (30.11.1999), Mauritius (30.11.1999), Mauritania (31.7.2001), Norja (16.6.2003), Puola (kahdenvälinen sopimus Ruotsin kanssa) (31.12.2005), Guinean tasavalta (31.12.1999), Venäjä (kahdenvälinen sopimus Ruotsin ja Suomen kanssa) (31.12.2002), São Tomé (31.5.1999), Seychellit (17.1.2002) ja Senegal (30.4.2001). Komission tarkoituksena on aloittaa neuvottelut São Tomen, Guinean tasavallan ja Mauritiuksen kanssa tehtyjen kuluvan vuoden aikana päättyvien kalastussopimusten pöytäkirjojen uusimiseksi. Parhaillaan pohditaan yhteisön ja Angolan välisen kalastussopimuksen pöytäkirjan voimassaoloajan mahdollista pidentämistä. Lisäksi vuoden 1999 aikana voidaan mahdollisesti jatkaa marraskuussa 1997 käynnistettyjä neuvotteluja kesäkuussa 1996 päättyneen Gambian kanssa tehdyn kalastussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi. Argentiinan ja Marokon viranomaisten kanssa käydään kuluvana vuonna tunnusteluneuvotteluja kalastusalan uusien yhteistyömuotojen määrittelemiseksi. Komissiolla on lisäksi valtuudet neuvotella mahdollisen uuden sopimuksen tekemisestä Mosambikin, Namibian, Etelä-Afrikan, Tansanian, Venäjän ja Puolan kanssa.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0075/99 esittäjä(t): Jan Andersson (PSE) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Komission menettely Ruotsin pääministerin kanssa käydyn kirjeenvaihdon yhteydessä Euroopan komission puheenjohtaja arvosteli 8. tammikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään Ruotsin pääministeriä tämän ruotsalaisen Rapport-uutisohjelman 6. tammikuuta tekemän haastattelun yhteydessä antamista lausunnoista, jotka koskivat Euroopan komissiossa esiintyneisiin epäselvyyksiin liittyviä paljastuksia. Komission puheenjohtajan kirje herätti suurta huomiota Ruotsin tiedotusvälineissä, koska siinä väitettiin, että pääministeri ei ollut tarkistanut asiatietoja ja että pääministeri vahingoitti lausunnoillaan Euroopan unionia. Komission kirje hämmästyttää osaksi sen vuoksi, että komission puheenjohtaja viittaa kannanottoon, jota uutisohjelman antamien tietojen mukaan pääministeri ei ole koskaan esittänyt ja osaksi siksi, että komission puheenjohtaja paheksuu hallituksen päämiehen itsestään selvää oikeutta kommentoida näitä huomiota herättäneitä epäselvyyksiä koskevia tietoja. Tästä syystä tiedustelisin komissiolta seuraavaa: Onko Euroopan komission tavanomaisen menettelyn mukaista suhteissa jäsenvaltioiden hallitusten päämiehiin osoittaa kirjeitse hallitusten päämiehille, mitä heillä on oikeus kertoa tiedotusvälineille komission huomiota herättäneistä tapahtumista sekä olla ottamatta näitä kirjeitä laadittaessa täysin selvää, mitä hallitusten päämiehet ovat todella sanoneet tiedotusvälineille antamissaan lausunnoissa?
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0342/99 esittäjä(t): Nelly Maes (ARE) komissiolle (23. helmikuuta 1999) Aihe: Euroopan komission Belgiaa vastaan nostama kanne jätteidenpolttoa koskevan direktiivin noudattamatta jättämisestä Voiko komissio ilmoittaa, missä määrin se pitää flaaminkielisen alueen jätteidenpolttouuneja koskevaa lainsäädäntöä riittämättömänä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (9. huhtikuuta 1999) Komissio on päättänyt antaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tuomioistuin toteaisi, että yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 8. kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/369/ETY(1) ja yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21. kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/429/ETY(2) on saatettu epätäydellisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Rikkomismenettelyn julkisuutta koskevien sääntöjen mukaisesti tällaiseen menettelyyn liittyvät tiedot ovat luottamuksellisia. Tällä pyritään turvaamaan menettelyn moitteeton sujuminen yhteisöjen tuomioistuimessa ja takaamaan vastaajana olevan jäsenvaltion puolustautumisoikeus. (1) EYVL L 163, 14.6.1989. (2) EYVL L 203, 15.7.1989.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0594/99

esittäjä(t): Nuala Ahern (V) komissiolle

(12. maaliskuuta 1999)

Aihe: Radioaktiivisten aineiden laiton tuonti yhteisöön tai vienti yhteisöstä vuonna 1998

Kuinka monta tapausta Euratom-viranomaisille on ilmoitettu koskien mahdollista radioaktiivisten aineiden laitonta tuontia yhteisöön tai vientiä yhteisöstä vuonna 1998? Kuinka väitteitä tutkittiin? Voiko komissio antaa yksityiskohtaista tietoa tapauksista, jotka näytettiin toteen?

Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus

(3. toukokuuta 1999)

Komissio haluaa muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Euratom-sopimuksen mukaan jäsenvaltioilla ei ole oikeudellista velvoitetta ilmoittaa komissiolle laillisesta tai laittomasta radioaktiivisten aineiden tuonnista tai viennistä. Jos kyseiset radioaktiiviset aineet voidaan luokitella myös Euratom-sopimuksen 197 artiklassa tarkoitetuiksi ydinmateriaaleiksi, niihin sovelletaan automaattisesti Euratomin ydinmateriaalivalvontaa Euratom-sopimuksen VII luvun nojalla. Joissakin tapauksissa sovelletaan myös hankintaa koskevia VI luvun määräyksiä. Ydinmateriaalin laittomasta esiintymisestä yhteisön alueella on siis aina ilmoitettava komissiolle.

Useimmissa vuonna 1998 ilmi tulleissa tapauksissa kyse ei ollut ydinmateriaalista vaan pelkästään radioaktiivisista aineista, umpilähteistä ja kontaminoituneesta romumetallista. Jäsenvaltioilla ei ole oikeudellista velvoitetta ilmoittaa komissiolle radioaktiivisiin aineisiin liittyvistä laittomista toimista. Laitonta kauppaa koskevista tapauksista ei voida myöskään antaa komissiolle yksityiskohtaisia tietoja niin kauan kun yleisen syyttäjän tekemä tutkinta tai tuomioistuinkäsittely on kesken. Komissio sai kuitenkin vuonna 1998 tiedot kolmesta jäsenvaltioissa sattuneesta radioaktiivisten aineiden laitonta kauppaa koskeneesta tapauksesta. Lisäksi komissiolle ilmoitettiin Euratom-sopimuksen VII luvun perusteella kolmesta ydinmateriaalia koskeneesta tapauksesta. Kahdessa tapauksista oli kyse matalarikasteisesta uraanista ja kolmannessa köyhdytetystä uraanista.

Jos parlamentin jäsen haluaa yksityiskohtaisempia tietoja näistä tapauksista, hänen tulisi ottaa yhteyttä Saksan, Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaisiin viranomaisiin, sillä komissio ei Euratom-sopimuksen 194 artiklan mukaan saa antaa asiasta tämän enempää tietoja.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0356/99 esittäjä(t): Luigi Florio (PPE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Yritysten vapauden loukkaus Italiassa Trevison kauppakamari kieltäytyi äskettäin toimittamasta useille kyseisessä maakunnassa sijaitseville yrityksille näiden pyytämiä todistuksia esittäen tekosyynä, että vuotuisten kauppakamarimaksujen maksamisessa oli ollut viivästyksiä. Italian laissa 449/97 todellakin säädetään, että 1. tammikuuta 1999 alkaen kauppakamarimaksujen maksaminen on kaikkien yritysrekisteriviraston antamien todistusten saamisen edellytyksenä. Eikö komissio katso, että tällainen sääntö ja sitä soveltavien virastojen toiminta on ristiriidassa yhteisön oikeuskäytännössä ja erityisesti direktiivin ETY/69/335(1) 10 artiklassa esitettyjen yritysten vapautta koskevien periaatteiden kanssa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1999) Joulukuun 27. päivänä 1997 annetun lain nro 449 (Misure per la stabilizzazione della finanza publica) 24 artiklan 35 kohdassa säädetään, että yritysrekisteri voi myöntää todistuksia, jos vuotuiset kauppakamarimaksut on maksettu kauppakamarien toiminnan rahoittamiseksi, kuten 29. joulukuuta 1993 annetun lain nro 580 (Riordinamento delle camere di commercio, industria, artigianato e agricoltura) 18 artiklassa edellytetään. Sen osalta, että nämä oikeudet eivät mahdollisesti ole yhteensopivia pääomahankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan c alakohdan kanssa, jossa jäsenvaltioita kielletään verottamasta pääomayritysten rekisteröintiä, pääoman hankintaveroa lukuunottamatta, komissio viittaa yhteisöjen tuomioistuimen 20. huhtikuuta 1993 asiassa C-71/91 ja C-178/91 Ponente Carni ja Cispadana Costruzioni sekä 11. kesäkuuta 1996 asiassa C-2/94 Denkavit antamiin tuomioihin. Viimeksi mainitussa tuomiossa tuomioistuin tulkitsi kyseisen direktiivin 10 artiklan c alakohtaa siten, että siinä ei kielletä verotusta, joka on suhteellinen yrityksen omaisuuden tiettyihin osiin. Italian siviililain 2188 artiklassa säädetty yritysrekisteri näyttää koskevan kaikkia yrityksiä niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta. Kun otetaan huomioon, että lainsäätäjä on delegoinut eri kauppakamareille vallan määritellä tiettyjä parametrejä, joita käytetään kyseisen verotuksen laskennassa, komissio ei voi lausua kantaansa kyseisen verotuksen yhteensopivuudesta edellä mainitun direktiivin 10 artiklan kanssa muutoin kuin sille toimitettavien sellaisten tietojen perusteella, jotka koskevat kunkin kauppakamarin tekemää valintaa. (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0153



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0247/99 esittäjä(t): ( Hanja) Maij-Weggen (PPE) komissiolle (5. helmikuuta 1999) Aihe: Interpolin järjestämä huumausaineita käsittelevä konferenssi Burmassa 1. Onko komissio tietoinen siitä, että Interpolin pääsihteeristö järjestää 23.-26. helmikuuta 1999 neljännen kansainvälisen heroiinikonferenssin Rangoonissa Burmassa yhteistyössä Burman sotilasdiktatuurin kanssa? 2. Pitääkö komissio erikoisena sitä, että Interpol järjestää tällaisen konferenssin maassa, joka on yksi maailman suurimmista huumeidenviejämaista, ja järjestää sen kaiken lisäksi yhteistyössä maan sotilasdiktatuurin kanssa, joka tunnetusti pysyy vallassa mm. juuri huumekaupan ansiosta? 3. Onko komissio sitä mieltä, että tällainen yhteistyö vahingoittaa vakavasti Interpolin hyvää mainetta ja uskottavuutta? 4. Voiko komissio ilmoittaa, mitkä tahot rahoittavat Interpolia, mitkä Euroopan maat ovat rahoituksessa mukana ja millä taholla on poliittinen valta valvoa Interpolin toimintaa? 5. Tietääkö komissio, osallistuuko Europol tähän konferenssiin? Jos Europol osallistuu siihen, niin millä tavoin? 6. Voiko komissio ilmoittaa, mikä taho on poliittisesti vastuussa Europolin osallistumisesta tähän konferenssiin? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (4. maaliskuuta 1999) Komissio on tietoinen siitä, että Interpol pitää neljännen huumeita käsittelevän konferenssinsa Rangoonissa 23.-26. helmikuuta 1999. Komissio on Euroopan parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että Rangoon on epäonnistunut valinta tämän tilaisuuden pitopaikaksi, kun otetaan huomioon Burman hallintojärjestelmän epädemokraattisuus ja sen osuus Bangkokissa 24.-27. tammikuuta 1999 järjestettäväksi aiotun yhteistyösekakomitean (ASEAN) 13. kokouksen peruuttamisessa. Komissio ei aio osallistua konferenssiin. Useat jäsenvaltiot ovat äskettäin ilmoittaneet, etteivät ne halua lähettää edustajiaan konferenssiin. Interpol on hallitustenvälinen järjestö, johon kaikki yhteisön jäsenvaltiot kuuluvat. Järjestön varat tulevat sen jäsenvaltioiden vuosittain maksamista rahoitusosuuksista. Interpolin pääsihteeri, joka yhdessä varainhoidon valvojan kanssa vastaa talousarvion toteuttamisesta, vastaa toimistaan toimeenpanevalle komitealle ja yleiskokoukselle. Europolin johtaja on vastuussa Europolille osoitettujen tehtävien hoitoa koskevista päätöksistä ja vastaa toimistaan hallintoneuvostolle, joka koostuu 15 jäsenvaltion ja komission edustajista. Europol ei osallistu konferenssiin.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1000/99 esittäjä(t): Ian White (PSE) komissiolle (20. huhtikuuta 1999) Aihe: Neuvoston asetus (ETY) 95/93 Voiko komissio kertoa, mitkä julkisen liikenteen velvoitteet ovat hyväksyttyjä 18. tammikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 95/93(1) 9 artiklan mukaisesti ja kuuluvatko Ison-Britannian lounaisosat nykyisin tämän asetuksen piiriin? Jos alue ei kuulu asetuksen piiriin, voiko komissio ilmoittaa syyn siihen? Velvoitteet ovat nimittäin lentokenttien elinkyvyn kannalta tärkeitä lähtö- ja saapumisaikojen saamisen vuoksi. (1) EYVL L 14, 22.1.1993, s. 1.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0516/99 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (I-EDN) komissiolle (8. maaliskuuta 1999) Aihe: Petokset Jos komission työntekijä kääntyy kansan valitseman edustajan puoleen ja antaa tälle tietoja petoksista, pitääkö komissio tätä irtisanomisperusteena, ja aikooko komissio varmistaa, että asiantuntijakomitealla ja talousarvion valvontavaliokunnalla on oikeus tutustua poikkeuksetta kaikkiin asiakirjoihin? Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (23. huhtikuuta 1999) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa ilmeisesti Paul Van Buitenin tapaukseen. Komissio on jo todennut vastauksissaan useisiin parlamentin jäsenten esittämiin kirjallisiin kysymyksiin ( Nikitas Kaklamanisin kysymys E-30/99 ja Kirsi Pihan kysymys E-42/99(1) ja Lucio Maniscon kysymys E-58/99(2)), että Van Buitenin pidättäminen virantoimituksesta on henkilöstösääntöjen 88 artiklan ensimmäisen alakohdan mukainen suojatoimi, johon on ryhdytty käynnissä olevan kurinpitomenettelyn vuoksi. Päätös pohjautuu kaikkia virkamiehiä koskevan salassapitovelvollisuuden rikkomiseen. Mitä tulee riippumattoman asiantuntijakomitean oikeuteen tutustua komission asiakirjoihin, komissio vakuuttaa toimittaneensa komitealle kaikki tämän pyytämät asiakirjat. Talousarvion valvontavaliokunnan tiedonsaannin osalta komissio viittaa toimielinten väliseen sopimukseen. Kyseisessä sopimuksessa, joka on jätetty parlamentille hyväksymistä varten, käsitellään luottamuksellisten tietojen toimittamista parlamentille vastuuvapauden myöntämismenettelyn yhteydessä tai muussa tarkoituksessa valvottaessa komission täytäntöönpanovallan käyttöä talousarvion toteuttamisessa ja hallinnossa. (1) Katso sivu 13. (2) EYVL C 341, 29.11.1999, s. 41.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0490/99 esittäjä(t): Joaquín Sisó Cruellas (PPE) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Ennaltaehkäisevät toimenpiteet työelämässä Kaikki tietävät, kuinka tärkeää ennaltaehkäisevien periaatteiden soveltaminen on työterveyden ja -turvallisuuden parantamiselle. Se todetaan myös komission laatimassa neljännessä työterveyttä, työhygieniaa ja työturvallisuutta koskevassa ohjelmassa. Olisi tärkeää kehittää tähän liittyviä tapoja jo nuorella iällä. Voiko komissio ilmoittaa, onko se harkinnut tästä ohjelmasta ja sen tavoitteista tiedottamista kouluissa ja erityisesti ammatillisissa oppilaitoksissa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 1999) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että on tärkeää saada nuoret tietoisiksi ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä työterveyden ja työturvallisuuden parantamiseksi. Komissio haluaa kiinnittää parlamentin jäsenen huomiota siihen, että ammatilliset oppilaitokset kuuluvat toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY(1) soveltamisalaan, koska direktiiviä sovelletaan kaikkiin yksityisiin ja julkisiin toimialoihin (2 artiklan 1 kohta) ja sen 3 artiklan a kohdassa sisällytetään harjoittelijat ja oppisopimussuhteiset työntekijät työntekijän määritelmään. Näin ollen direktiivin säännöksiä työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kouluttamisestaan (10 ja 12 artikla) sovelletaan sellaisenaan myös harjoittelijoihin. Lisäksi nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä kesäkuuta 1994 annettuun neuvoston direktiiviin 94/33/EY(2) sisältyy säännöksiä nuorten suojelemiseksi erityisiltä riskeiltä, jotka johtuvat kokemattomuudesta ja tietämättömyydestä työhön liittyvistä riskeistä. (1) EYVL L 183, 29.6.1989. (2) EYVL L 216, 20.8.1994.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0072



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0119/99 esittäjä(t): John Iversen (PSE) ja Freddy Blak (PSE) komissiolle (2. helmikuuta 1999) Aihe: Nuorten pelaajien orjasopimukset Tanskassa Tanskassa on valitettavasti ilmennyt tapauksia, joissa alle 18-vuotiaat jalkapalloilijat tekevät jalkapalloseurojen kanssa orjuutta muistuttavia sopimuksia. Juniorien ja nuorten pelaajien sopimusten määrä on kasvanut viime vuosina. Tällä hetkellä pelaajan on oltava 16-vuotias, mutta ikäraja lasketaan kesään mennessä 15 vuoteen. Kaikki viittaa siis siihen, että joudumme näkemään useita onnettomia tapauksia, joissa nuoret ihmiset sidotaan paikkakunnalle. Ne nuoret, jotka katkaisevat sopimuksen ennen aikojaan, ajautuvat joissakin tapauksissa suuriin henkilökohtaisiin velkoihin samalla kun suuret siirtosummat estävät heitä etenemästä jalkapallourallaan. Katsooko komissio, että tällaiset orjuutta muistuttavat nuorisosopimukset ovat alan eurooppalaisen oikeuskäytännön mukaisia Bosman-tuomion jälkeen? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (26. maaliskuuta 1999) Arvoisien parlamentin jäsenten esittämä kysymys näyttää koskevan pikemminkin Tanskan kansallista lainsäädäntöä. Kyseiset sopimuksethan eivät näytä liittyvän yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan. Tanskan viranomaisten tehtävä on tutkia, ovatko nämä sopimukset kansallisen lainsäädännön mukaisia. Kansallisessa lainsäädännössä on otettava huomioon nuorten työntekijöiden suojelusta 22. kesäkuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/33/EY(1). Asiassa Bosman(2) annettu tuomio koskee ainoastaan jäsenvaltioiden välillä tapahtuvia siirtoja. Tällöin sopimuksiin ei voi sisältyä vapaata liikkuvuutta rajoittavia lausekkeita, kuten yhteisöjen tuomioistuimen antamasta tuomiosta ilmenee. (1) EYVL L 216, 20.8.1994. (2) Asia C/415/93, Kok. 1995, s. I-4921.