Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0072



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0453/99 esittäjä(t): Honório Novo (GUE/NGL) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Korean rahoituskriisi ja sen vaikutus yhteisön laivanrakennusteollisuuteen Vastauksessaan 23. helmikuuta 1998 kysymykseen P-0134/98(1) komissio ilmaisi olevansa huolissaan Aasian rahoituskriisin mahdollisista seurauksista laivanrakennusteollisuudelle. Komissio totesi, että "Korean hyväksymässä Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) suunnitelmassa määrätään ainoastaan rahoitus- ja pankkijärjestelmän sortumiselta pelastavasta rahoitustuesta, eikä varojen myöntämisestä teollisuuden aloille (...) IMF:n vaatimien rakenneuudistusten... erittäin tiukkojen edellytysten ansiosta voidaan varmasti välttää niiden virheiden toistaminen, jotka saivat Korean telakat investoimaan liiallisesti ja ajoivat monet niistä konkurssiin (...)". On kuitenkin käynyt toisin kuin komission edellä olevassa vastauksessa sanottiin. Vuoden 1998 aikana Korean rahoituslaitokset ja pankit antoivat anteeksi valtavia maansa telakoille myöntämiään lainoja ja/tai antoivat takuita sen varmistamiseksi, että Korean laivanrakennusteollisuuden ylimääräistä kapasiteettia voidaan käyttää. Näin ollen Korea sai noin 30 prosentin osuuden uusista tilauksista, pääasiallisesti tämän alan maailmanlaajuisen hintatason kasvaneen vääristymisen vuoksi. Tästä Korean laivanrakennuskapasiteetin kasvusta voi olla peruuttamattomia seurauksia yhteisön laivanrakennusteollisuudelle. 1. Mitä komissio aikoo tehdä tämän Korean harjoittaman teollisuus- ja kauppapolitiikan yhteisön laivanrakennusteollisuudelle aiheuttamien seurausten arvioimiseksi? 2. Katsooko komissio, että nykyisten yhteisön laivanrakennusteollisuutta koskevien säännösten mukaan toimivat yhteisön telakat pystyvät säilyttämään kilpailukykynsä Koreaan nähden? Jos vastaus on kielteinen, mitä muutoksia komissio ehdottaa näihin säännöksiin? 3. Mitä muita kaikkia maita koskevia toimenpiteitä komissio aikoo ehdottaa yhteisön laivanrakennusteollisuuden hyväksi ja maailmanlaajuisen terveen kilpailun takaamiseksi? Sir Leon Brittaninkomission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 1999) Kuten komissio on jo vastauksissaan Jarzembowskin(2) E-134/98 ja Cabezon Alonson(3) E-265/99 esittämiin kirjallisiin kysymyksiin muistuttanut, sen mielestä Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) avustuksien tehtävänä ei ole tukea erityisesti minkään teollisuudenalan toimintaa eikä näin myöskään erityisesti laivanrakennusteollisuutta. Ne viennin takuujärjestelmät, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa, kuuluvat tämänhetkiseen käytäntöön, joka on voimassa myös Euroopan yhteisössä. Nämä järjestelmät eivät kuitenkaan muodosta niin suurta osaa kuin laittomat tukitoimet. Korean viranomaisilta saatujen tietojen mukaan takuita on myönnetty kaupallisin perustein, markkinasääntöjen mukaisesti. Velkojen anteeksiantamisesta samat viranomaiset ovat todenneet, että järjestely oli tuloksena tuomioistuinten päätöksistä, jotka olivat yhteneviä velkojien vaateiden kanssa, ja jotka tehtiin kansallisen konkursseja koskevan lainsäädännön mukaisesti ja puhtaasti kaupallisin perustein. Komissio seuraa tarkasti näiden järjestelyjen maksuehtoja ja tarkkoja määräaikoja todetakseen, noudatetaanko kansainvälisiä sääntöjä. Samalla tavoin se seuraa myös jäsenvaltioiden kanssa tarkkaan, kuinka IMF:n Korealle asettamat uudistukset toteutuvat. On kuitenkin korostettava, että asian varsinainen valvonta kuuluu IMF:lle eikä komissiolle. Laivojen maailmanmarkkinahintojen tilanteen suhteen voidaan ajatella, että wonin devalvaation vaikutusten pitäisi heikentyä Korean valuutan arvon kohotessa uudelleen ja tilanteen parantuminen olisi näin mahdollista. Lopuksi, koska Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) ei ole päässyt asiasta sopimukseen, nykyiset laivanrakennusteollisuuden avustuksia koskevat säännökset tähtäävät yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn parantamiseen, jotta se pystyisi vastaamaan kansainvälisen kilpailun haasteisiin. Ne tuotantotuet, jotka säilyvät vuoden 2000 loppuun saakka 9 % kattotasolla, myöskin antanevat teollisuudelle mahdollisuuden valmistautua yhä kiristyvään kilpailuympäristöön. Kuitenkin vuoden 1999 lopussa komissio laatii neuvostolle seurantakertomuksen laivanrakennusteollisuuden maailmanlaajuisesta tilasta. Selonteosta käy ilmi, vaikuttavatko epärehelliset käytännöt yhteisön telakoiden toimintaan ja siinä ehdotetaan tarpeen vaatiessa asianmukaisia toimenpiteitä. Terveen kilpailun palauttamista maailmanlaajuisesti estää OECD:n sopimuksen toimeenpanon puuttuminen, koska USA ei ole vielä ratifioinut sitä. Kun otetaan huomioon USA:n marginaalinen painoarvo tällä teollisuuden alalla, yhtenä ratkaisuna olisi ollut soveltaa OECD:n sopimusta neljään osapuoleen, ilman USA:ta. Tämä näkemys ei kuitenkaan toistaiseksi ole saanut yhteisön teollisuudelta ja tietyiltä jäsenvaltioilta tarvittavaa tukea. Näistä epäsuotuisista olosuhteista huolimatta komissio jatkaa yrityksiään saada aikaan kansainvälinen järjestys tällä sektorilla. Sillä välin komissio on valmis tutkimaan kaikki yhteisön teollisuuden esittämät tukien vastaiset valitukset tai kaikkien muiden epärehellisiin käytäntöihin liittyvien kauppapolitiikan välineiden käyttö, jos sille toimitetaan asiasta riittävää näyttöä. (1) EYVL C 304, 2.10.1998, s. 36. (2) EYVL C 304, 2.10.1998. (3) EYVL C 341, 29.11.1999, s. 77.