KIRJALLINEN KYSYMYS E-2357/02

esittäjä(t): Marie Isler Béguin (Verts/ALE), Catherine Guy-Quint (PSE),Elmar Brok (PPE-DE), Pedro Marset Campos (GUE/NGL), Lennart Sacrédeus (PPE-DE),Monica Frassoni (Verts/ALE), Hans Modrow (GUE/NGL)ja David Martin (PSE) komissiolle

(2. elokuuta 2002)

Aihe: EU:n tiedotuspolitiikka Itä-Euroopan tasavalloissa

Tieto ja sen myötä ymmärrys siitä, mitä Euroopan unioni tekee ja mitä asioita se edistää, leviää arkipäivän ja käytännön tasolla jäsenvaltioissa, ehdokasvaltioissa ja kolmansissa maissa toimivien Euroopan unionin tiedotus- ja tietopalveluverkostojen kautta. Näihin verkostoihin kuuluvat keskukset, kuten Eurooppatietopisteet (Info-Points Europe, IPE)(1), Eurotietokeskukset(2), Maaseudun EU-tietokeskukset(3), Euroneuvontakeskukset(4), Team Europe -luennoitsijat(5), sijaitsevat yleensä kaupunkien keskustoissa.

Näiden Euroopan unionia koskevien näyteikkunoiden ja tietokantojen avulla Euroopan kansalaiset ja yhteiskunnalliset toimijat saavat tehokkaasti asianmukaista tietoa unionin käynnistämistä ohjelmista, hankkeista ja keskusteluista ja niihin osallistumisesta.

Euroopan unionin pian tapahtuva laajentuminen Keski-Eurooppaan merkitsee sitä, että unionille tulee uudet itärajat. Laajentumisen myötä Euroopan unionin muoto muuttuu toisenlaiseksi eräiden valtioiden kohdalla, jotka ovat osa Euroopan historiaa ja kulttuuria, vaikka ne eivät olekaan tällä hetkellä Euroopan rakentamiseen osallistuvien ehdokasvaltioiden joukossa. Kyse on Ukrainasta, Valko-Venäjästä ja Moldovasta. Vaikka Ukrainan hallitus nykyään katsoo, että maan on lähestyttävä Euroopan yhteisöä ja liityttävä siihen, ja vaikka Valko-Venäjän ja Moldovan johtajat ovat aikaisemmissa kannanotoissaan olleet samaa mieltä omien maidensa osalta, yhteisön tiedotuskeskuksia on kyseisissä maissa ainoastaan kaksi Ukrainassa (50 miljoonaa asukasta), yksi Valko-Venäjällä (10 miljoonaa asukasta) eikä yhtään Moldovassa (4,5 miljoonaa asukasta). Kuitenkin naapurimaassa Puolassa on sen neljänkymmenen miljoonan asukkaan käytettävissä lähes neljäkymmentä Euroopan unionin tietopalvelukeskusta tai -pistettä.

Eikö komissio katso, että sen olisi jatkettava tehokasta tiedottamista instituutioistamme, arvoistamme ja toimistamme Ukrainan, Valko-Venäjän ja Moldovan kansalaisten keskuudessa heidän omalla kielellään varsinkin kun he ovat pian laajentuneen Euroopan unionin naapureita?

Millä aikataululla komissio olisi valmis rakentamaan tiedotustoimisto- ja tietopalveluverkostonsa näihin kolmeen Euroopan valtioon? Mikä olisi tämän verkoston tiheys?

(1) http://europa.eu.int/comm/relays/ipe/index_fi.htm.

(2) http://europa.eu.int/comm/relays/edc/index_fi.htm.

(3) http://europa.eu.int/comm/relays/carrefours/index_fi.htm.

(4) http://bre.cec.eu.int.

(5) http://europa.eu.int/comm/relays/teameurope/index_fi.htm.

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(27. syyskuuta 2002)

Komissio iloitsee siitä, että arvoisat parlamentin jäsenet näkevät myönteisessä valossa Euroopan unionin harjoittaman politiikan ja toteuttamien hankkeiden tuntemuksen ja ymmärtämisen lisääntymisen jäsenmaissa, ehdokasmaissa ja muissa maissa näissä toimivien tiedotusverkostojen kautta.

Tiedottaminen unionin toimielimistä, arvoista ja politiikasta on tietenkin ulotettava myös Ukrainan, Valko-Venäjän ja Moldovan kansalaisiin, ja komissio onkin aloittanut työn tällä alueella.

Euroneuvontakeskuksia (EIC) ja eurotietokeskuksia eli tallekirjastoja (EDC) on nykyään kaikkialla Itä- ja Keski-Euroopassa, mutta Eurooppa-tietopisteitä, maaseudun EU-tietokeskuksia ja Team Europe -luennoijaverkostoja on perustettu virallisesti vain nykyisiin 15 jäsenvaltioon. Kuten Euroopan unionin tiedotus- ja viestintästrategiasta annetussa tiedonannossa(1) todetaan, näiden perustamista tuleviin jäsenvaltioihin valmistellaan parhaillaan. Niitä ei kuitenkaan suunnitella ulotettavan lähitulevaisuudessa Ukrainaan, Valko-Venäjään tai Moldovaan.

Komission tiedotusvälineiden ulottaminen uusiin jäsenvaltioihin ei aiheuttane ongelmia, koska laajentumista koskevan komission viestintästrategian perusteella on jo tehty paljon työtä. Kysyjät ovat varmaankin huomanneet, että kuten asiakirjassa Explaining Enlargement(2) kuvaillaan, ehdokasmaissa on nyt laaja verkosto tietokeskuksia, joita komission lähetystöt hallinnoivat viestintästrategioidensa mukaisesti. Verkostoon kuuluvat suuret yleiset tiedotuskeskukset kaikissa alueen pääkaupungeissa, ja nämä vastaavat kysyjien mainitsemasta tiedon ja ymmärryksen lisäämisestä usein yhteistoiminnassa keskus- ja paikallisviranomaisten, kansalaisjärjestöjen sekä euroneuvontakeskusten ja eurotietokeskusten kanssa. Lisäksi useat lähetystöt, mm. Tekissä toimiva lähetystö, ovat jo perustaneet toimivan Team Europe -verkoston, joka tarjoaa luennoijia esimerkiksi kouluihin ja konferensseihin.

Komissio arvioi parhaillaan mahdollisuutta avata Moldovaan euroneuvonnan yhteyskeskus.

Kysyjät toteavat aivan oikein, että eurotietokeskuksia on nykyään kaksi Ukrainassa ja yksi Valko-Venäjällä. Komissio on hiljattain avannut eurotietokeskuksen myös Moldovaan Chisinaun kauppakorkeakouluun. Komissio allekirjoitti keskusta koskevan sopimuksen toukokuussa 2002, ja siitä lähetettiin kappale korkeakoululle ja toinen komission lähetystölle Ukrainaan. Mikään ei tietenkään estä perustamasta uusia eurotietokeskuksia muihin korkeakouluihin, jotka pystyvät tarjoamaan tarvittavat resurssit ja täyttävät tietyt edellytykset. Luganskiin Itä-Ukrainaan perustetaankin todennäköisesti piakkoin uusi keskus, sillä komissio on jo saanut Luganskin yliopiston allekirjoittaman sopimuksen.

Komissio arvioi parhaillaan koko eurotietokeskusverkoston tilannetta uudelleen voidakseen asettaa prioriteetit tulevaisuutta varten. Vasta sen jälkeen voidaan vastata myönteisesti uusiin hakemuksiin. Yksittäisten tietokeskusten arvioinnissa lähetystön mielipiteet erityisesti laitoksen merkittävyydestä ja maantieteellisestä tasapainosta ovat erittäin tärkeät. Kaikki tietokeskukset sijaitsevat korkeakoulujen tiloissa ja ovat riippuvaisia korkeakoulusta käytännön ja henkilöresurssien suhteen. Komissio tarjoaa niille pääasiassa sähköisessä muodossa esitettyjä tietoja, tukiverkoston ja jonkin verran apua laitehankinnoissa. Eurotietokeskukset voivat kuitenkin tarjota tietoja vain Euroopan unionin virallisilla kielillä.

Komission lähetystö Ukrainassa on tärkeä tietolähde Ukrainan, Valko-Venäjän ja Moldovan kansalaisille. Vuonna 2001 sen vastuulle annettiin Valko-Venäjään ja Moldovaan suunnattu tiedotus. Lähetystön vuotuinen tiedotusbudjetti on yhteensä 547 000 euroa, josta 26 000 euroa kohdennetaan Moldovassa tapahtuvaan tiedotukseen ja 20 000 euroa Valko-Venäjällä tapahtuvaan tiedotukseen. Tähän kuuluu julkaisujen levitys, suhteet kirjoitettuun ja audiovisuaaliseen mediaan sekä seminaarien järjestäminen päättäjille. Yhteisön ulkopuolisiin maihin sovellettavaa tiedotuspolitiikkaa tarkistetaan parhaillaan, mutta on selvää, että komission ulkomaanedustuksen pidemmälle viety hajauttaminen merkitsee lähetystöjen tiedotusvastuun kasvua.

(1) KOM(2002) 350 lopullinen.

(2) Laajentumisasioiden pääosaston kotisivu: http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/communication/index.htm.