KIRJALLINEN KYSYMYS E-3153/02 esittäjä(t): Hélène Flautre (Verts/ALE), Bart Staes (Verts/ALE)ja Jan Dhaene (Verts/ALE) komissiolle. Rajat ylittävä PCB-saaste.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0098 - 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3153/02 esittäjä(t): Hélène Flautre (Verts/ALE), Bart Staes (Verts/ALE)ja Jan Dhaene (Verts/ALE) komissiolle (5. marraskuuta 2002) Aihe: Rajat ylittävä PCB-saaste Laajan biovalvontaverkoston mittaustulosten joukosta Flanderin alueen hallitus on löytänyt vaarallisia määriä PCB:tä Meninin mittauspisteistä vuoden 2002 mittauskampanjan aikana. Biovalvontahankkeessa keskitytään vaarallisimpaan PCB:n varianttiin, PCB 126:een. Paikallisen Leie-joen varrella olevissa mittauspisteissä PCB 126 -saastetta löydettiin korkeita pitoisuuksia, jopa 45 pg TEQ neliömetriä kohti päivässä. PCB-saasteen lähde ei ole vielä tällä hetkellä selvillä. Flanderin alueen hallitus arvioi, että saaste on Ranskan alueelta, koska Menin on lähellä Ranskan rajaa. Vaikka Flanderin alueen hallitus informoi Ranskan hallitusta asiasta löytääkseen tähän rajat ylittävään saastumiseen liittyvään ongelmaan yhteisen rakentavan ratkaisun, tapaus osoittaa, että PCB:tä ja PCT:tä koskevaa direktiiviä 96/59/EY(1) ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön. Montako komission ympäristöasioiden pääosaston virkamiestä työskentelee PCB:stä ja PCT:stä annetun direktiivin 96/59/EY täytäntöön panemiseksi? Onko täytäntöönpanoa valvovien asiantuntijoiden lukumäärä riittävä? Antavatko Ranska ja Belgia komissiolle riittävästi tietoja, jotta edellä mainittua direktiiviä voidaan valvoa perusteellisesti? Mikä on tilanne muissa jäsenvaltioissa? Antaako komissio apua PCB:n aiheuttamissa rajat ylittävissä saastumistapauksissa ja rohkaiseeko se jäsenvaltioita ratkaisemaan yhdessä tämäntyyppisiä ongelmia? (1) EYVL L 243, 24.9.1996, s. 35. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 2003) Polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16. syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY täytäntöönpanoa koordinoi kaksi pääosaston virkamiestä, jotka ovat tämän direktiivin lisäksi vastuussa myös muusta yhteisön ympäristölainsäädännöstä. Lisäksi yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta kussakin jäsenvaltiossa vastuussa olevat virkamiehet osallistuvat tämän direktiivin sekä muun lainsäädännön rikkomisesta johtuvien menettelyjen valmisteluun ja seurantaan. Vastauksenaan parlamentin jäsenen kysymykseen siitä, onko käytettävissä riittävästi voimavaroja, komissio vahvistaa, että EY:n perustamissopimuksen 211 artiklan mukaan yhteisön oikeuden täytäntöönpano on yksi komission ensisijaisista tehtävistä. Rajallisten voimavarojensa avulla komissio pyrkii lisäämään täytäntöönpanoon omistautuvaa henkilökuntaa. Ranska ja Belgia eivät toimittaneet annetussa määräajassa kaikkia tarvittavia tietoja direktiivin 96/59/EY säännösten mukaisesti. Ranska tuomittiin tuomioistuimessa vuonna 2002, ja komissio päätti joulukuussa 2002 käynnistää toisen oikeudenkäyntikierroksen Ranskaa vastaan EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti, koska Ranska ei ole noudattanut tuomioistuimen päätöstä. Saatuaan perustellun lausunnon Belgia toimitti tiedot, joita tutkitaan parhaillaan lainsäädännön vaatimusten suhteen. Komissio käynnisti vuonna 2000 EY:n perustamissopimuksen 226 nojalla rikkomisesta johtuvat menettelyt lähettämällä virallisen ilmoituksen kaikille 15 jäsenvaltiolle, jotka eivät olleet toimittaneet direktiivin 96/59/EY säännösten edellyttämiä tietoja. Ranskan lisäksi Espanja, Italia ja Luxemburg tuomittiin tuomioistuimessa vuonna 2002. Tuomioistuimessa on parhaillaan vireillä asiat Saksaa, Kreikkaa ja Portugalia vastaan. Jäljellä olevia jäsenvaltioita vastaan olevien asioiden käsittely on joko päättynyt tai niitä tutkitaan parhaillaan. Alueiden puhdistaminen saasteista ei kuulu toimiin, joita komissio tavallisesti rahoittaa. Silti komissio kannustaa ja tukee kaikkea jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, jotta ne vaihtaisivat tietoja rajat ylittävistä saastumistapauksista ja pyrkisivät estämään ne yhdessä. Jos se ei ole mahdollista, jäsenvaltioiden tulisi pyrkiä ratkaisemaan ongelmat.