KIRJALLINEN KYSYMYS E-2183/01

esittäjä(t): Baroness Sarah Ludford (ELDR) komissiolle

(23. heinäkuuta 2001)

Aihe: Maaorjuus ja Kansainvälinen työjärjestö (ILO)

Mitä EU aikoo tehdä maaorjuuden torjumiseksi Etelä-Aasiassa? Mitä EU sai aikaan maaorjuuden torjumiseksi ILO:n konferenssissa kesäkuussa?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(6. syyskuuta 2001)

Komissio pyrkii edistämään pakkotyön lakkauttamista kaikkialla maailmassa. Tämä koskee myös maaorjuutta Etelä-Aasiassa. Toimissa keskitytään sekä vahvistamaan kansainvälisiä mekanismeja perustyönormien edistämiseksi (pakkotyökielto on osa niitä) että lievittämään laajalle levinnyttä köyhyyttä, joka yleensä on maaorjuuden tapaisten ilmiöiden syynä.

Mitä tulee perustyönormien edistämiseen yleensä, komissio haluaa kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion komission 18. heinäkuuta 2001 antamaan tiedonantoon Perustyönormien edistäminen ja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmien kehittäminen maailmanlaajuistumisen yhteydessä(1). Tiedonannossa esitetään unionin strategia perustyönormien ja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmien edistämiseksi. Tiedonannossa käsitellään unionin toteuttamia toimenpiteitä (sen kehitysyhteistyöpolitiikan ja yleisen tullietuusjärjestelmän kaltaisten välineiden avulla) ja keinoja vahvistaa kansainvälisiä mekanismeja perustyönormien edistämiseksi (tämä tapahtuu lähinnä Kansainvälisen työjärjestön ILO:n puitteissa). ILO:ssa tähän toimintaan kuuluisi keskustelua siitä, miten valvontamekanismia voitaisiin tehostaa mm. mainonnan ja seurantatoimien parantamisen avulla sekä lisäämällä ILO:n teknistä apua. Lisäksi pitäisi käydä keskustelua uudesta vastavuoroisten sitoumusten vapaaehtoisesta järjestelmästä perustyönormien noudattamiseksi.

Komissio pyrkii edistämään maaorjuuden hävittämistä Etelä-Aasiasta myös antamalla teknistä tukea alueen maille. Komission kehitysyhteistyöstrategiassa pyritään ensisijaisesti vähentämään köyhyyttä ja luomaan näin edellytykset sellaisten ihmisryhmien sosiaalisten ja taloudellisten olojen parantamiselle, joilla on suurin riski joutua maaorjuuden kaltaisten käytäntöjen kohteeksi.

Sri Lankassa on yhteisön yhteistyöstrategian (2002-2006) painopiste köyhyyden lieventämisessä erityisen köyhillä maaseutualueilla. Bangladeshissa kaksi komission tärkeintä yhteistyöaluetta ovat epävirallinen peruskoulutus ja yhteiskunnallinen aktivointi, jotka ovat molemmat olennaisen tärkeitä torjuttaessa lapsityövoiman käyttöä ja maaorjuutta. Lisäksi yhteisö rahoittaa nykyään monivuotista ihmisoikeusohjelmaa Bangladeshin hyväksi (2000-2003). Ohjelmassa keskitytään lähinnä erityisen heikossa asemassa olevien ryhmien (naisten ja lasten) oikeuksien edistämiseen. Pakistanissa komissio tekee yhteistyötä ILO:n kanssa rahoittamalla ohjelmaa, jolla pyritään suoraan torjumaan lapsityövoiman käyttöä ja maaorjuutta niiden ehkäisyyn ja poiskitkemiseen tähtäävin toimin ja sopeuttamisen avulla.

Intian osalta komissio on vuodesta 1976 osallistunut köyhyyden lievittämiseen tähtääviin yhteistyötoimiin noin 2 miljardilla eurolla. Painopistealoja ovat tätä nykyä peruskoulutus (150 miljoonaa euroa myönnettiin vuonna 1994, ja vuoden 2000 lopulla jäsenvaltiot hyväksyivät 200 miljoonaa euroa), perusterveydenhoito (200 miljoonaa euroa myönnettiin vuonna 1996) ja ympäristö. Intiassa rahoitetaan nykyään yli 150:tä hallituksesta riippumattoman järjestön hanketta, joista monet kohdistuvat maaseudun kehittämiseen. Niiden pääpaino on syrjäytyneimmissä väestönosissa. Nepal saa vuosittain keskimäärin 15 miljoonaa euroa köyhyyttä lievittäviin ohjelmiin ja hankkeisiin, kuten maaseudun kehittämiseen, sosiaalipalveluihin ja koulutukseen.

Tämän vuoden kansainvälisessä työkonferenssissa, johon parlamentin jäsen viittaa, käytiin erityisen hyödyllistä keskustelua maailmanlaajuisista pakkotyöhön liittyvistä suuntauksista. Keskustelua käytiin maailmanlaajuista tilannetta käsittelevän tämän vuoden raportin Global Report esittämisen yhteydessä. Raportti liittyy työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia käsitelleen ILO:n vuonna 1998 antaman julistuksen seurantaan. Keskusteluissa keskityttiin myös mahdollisiin lisätoimiin pakkotyön torjumiseksi. Kysymys siitä, miten ILO voisi entisestään laajentaa teknisen avun ohjelmiaan pakkotyön torjumiseksi, saatetaan ottaa tarkemmin esille ILO:n hallintoelimen kokouksessa marraskuussa. Parlamentin jäsen tiedusteli, mitä Euroopan unioni sai aikaan tässä yhteydessä. Puheenjohtajavaltio puhui joidenkin aiheiden

osalta unionin puolesta ILO:ssa (sillä unioni ei ole sen jäsen). Unioni käytti tämän vuoden kansainvälisessä työkonferenssissa puheenvuoron useista aiheista. Niistä voidaan mainita esim. ILO:n toiminta pakkotyön torjumiseksi Burmassa/Myanmarissa ja keskustelu uudesta maatalouden työterveyttä ja työturvallisuutta koskevasta yleissopimuksesta. Unioni ei sen sijaan osallistunut keskusteluun pakkotyötä koskevasta maailmanlaajuisesta raportista.

(1) KOM(2001) 416 lopullinen.