KIRJALLINEN KYSYMYS E-0951/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Ftalaattien käyttörajoitukset.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0160 - 0161



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0951/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (28. maaliskuuta 2001) Aihe: Ftalaattien käyttörajoitukset Onko komissio sitä mieltä, että nykyiset ftalaattien käyttörajoitukset ovat riittävät mahdollisten vaarojen torjumiseksi? Aikooko komissio asettaa rajoituksia purulelujen lisäksi myös muille leluille, pakkauksille, PVC:tä sisältäville lattia- ja ikkunamateriaaleille, kosmeettisille aineille ja emulsiomaaleille? Voiko komissio esittää yhteenvedon mahdollisista vaikutuksista - kuten hormoni- ja lisääntymishäiriöt - joita tieteellisten tutkimustulosten mukaan tiettyjen ftalaattimäärien käyttö aiheuttaa? Onko komissio tietoinen vaihtoehtoisista tuotteista, joita voitaisiin käyttää saman lopputuloksen saavuttamiseksi ilman kyseisiä sivuvaikutuksia? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (11. kesäkuuta 2001) Kuuden eri ftalaatin käyttö alle kolmevuotiaiden lasten suuhun tarkoitetuissa leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa on tilapäisesti kielletty yleisestä tuoteturvallisuudesta 29 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin N:o 92/59/ETY nojalla(1). Kielto on voimassa siksi kunnes vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY mukainen pysyvä kielto tulee voimaan(2). Komissio hyväksyi marraskuussa 1999 ehdotuksen, jolla on tarkoitus rajoittaa tiettyjen ftalaattien markkinointia ja käyttöä leluissa. Komission ehdotus koskee kuuden ftalaatin käyttökieltoa alle kolmevuotiaiden lasten suuhun tarkoitetuissa leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa sekä vaatimusta varustaa merkinnöin muut alle kolmevuotiaille lapsille tarkoitetut lelut, jotka voivat joutua lasten suuhun, vaikka niitä ei ole siihen tarkoitettu. Komission ehdotus on parhaillaan EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan (ent. 189 b artikla) mukaisessa parlamentin ja neuvoston käsittelyssä. Yleisimmin käytettyjen ftalaattien mahdollisesti terveydelle ja ympäristölle aiheuttamia riskejä arvioidaan parhaillaan olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti(3). Koska kyse on laajoista arvioinneista, joissa tutkitaan kaikkia toksisuudesta ja kemikaalien vaikutuksista käytössä olevia tietoja ja jotka kattavat kaikkien tiedossa olevien käyttömuotojen aiheuttamat alttiustilanteet, komissio uskoisi saavansa perusteellisen analyysin ftalaattien mahdollisista hormonaalisista haittavaikutuksista ja lisääntymistoksisuudesta. Riskiarviointien lopputulos antaa komissiolle riittävän tieteellisen perustan uusien toimenpiteiden ehdottamiseksi tarvittaessa. Lisäksi ftalaattien käyttöä erityisesti polyvinyylikloridissa eli PVC:ssä on käsitelty komission vihreässä kirjassa PVC ja ympäristö(4). Neuvosto käsitteli vihreää kirjaa, ja parlamentti hyväksyi sitä koskevan päätöslauselman 3. huhtikuuta 2001. Käytyjen keskustelujen ja sidosryhmien kuulemisen pohjalta komissio aikoo ehdottaa PVC:tä koskevaa yhteisön strategiaa, jossa on tarkoitus ottaa kantaa kaikkiin auki oleviin kysymyksiin mukaan luettuna ftalaattien käyttö näissä yhteyksissä. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea (CSTEE) suorittaa vertaistutkimuksen riskiarvioinneista, joista laaditaan myös yhteenveto Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistaviksi komission suosituksiksi. Mikäli havaitaan riskejä, joita ei voida hyväksyä, komissio ehdottaa tarvittaessa lisätoimenpiteitä riskien vähentämiseksi niillä aloilla, joilla on ilmennyt aihetta huoleen. Ftalaattien käytön vaihtoehtojen osalta komission pyynnöstä toteutettiin tutkimuksia, joissa löydettiin mahdollisia korvaavia aineita ftalaateille ja pehmeälle PVC:lle. Komissio pyysi CSTEE:ltä lausuntoa edellä mainittujen korvaavien aineiden turvallisuusominaisuuksista ftalaatteihin verrattuna. Kahdessa erillisessä lausunnossaan CSTEE tuli johtopäätökseen, ettei mahdollisista korvaavista aineista ole saatavana riittävästi tieteellistä aineistoa ja että tämä puute on korjattava, jotta aineita voitaisiin käyttää turvallisesti. Komissio uskoo, että tiedot ovat saatavilla lähitulevaisuudessa. (1) EYVL L 228, 11.8.1992. (2) EYVL L 262, 27.9.1976. (3) EYVL L 84, 5.4.1993. (4) KOM(2000) 469 lopullinen.