KIRJALLINEN KYSYMYS E-3271/00

esittäjä(t): Dominique Vlasto (PPE-DE) komissiolle

(20. lokakuuta 2000)

Aihe: Yhtenäinen kirjojen hinnoittelu Euroopassa

Strasbourgissa kokoontui syyskuun viimeisenä viikonloppuna yhtenäistä kirjojen hinnoittelujärjestelmää Euroopassa käsitellyt symposiumi,

jonka aikana tuotiin esiin tällaisen käytännön jäsenvaltioille tuomia lukuisia etuja ja sen eurooppalaiselle kulttuuripolitiikalle tuomia myönteisiä seurauksia. Valitettavasti komissio ei ole vielä vahvistanut tätä periaatetta.

Kun otetaan huomioon, että yhä useammat jäsenvaltiot ovat omaksuneet yhtenäisen hinnoittelun periaatteen eri muodoissa, eikö komission tulisi ryhtyä tukemaan konkreettisesti tätä symbolista kulttuurialan aloitetta?

Lisäksi komissio itse asettaa käytännön kyseenalaiseksi, koska se julistaa kunnioittavansa kansallisia lainsäädäntöjä, mutta samalla suojelee niiden vinoutumia nettikirjakaupan ja Internetin tarjoamien kaupallisten mahdollisuuksien nimissä.

Mihin konkreettisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä sovittaakseen yhteen tämän kulttuuripoikkeuksen periaatteesta poikkeamisen ja tarpeen olla estämättä tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatetta? Minkä määräajan kuluessa?

Miten komissio selittää sen, että symposiumissa oli läsnä kilpailupolitiikasta vastaava komission jäsen Monti eikä kulttuuriasioista vastaava jäsen Reding?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(29. marraskuuta 2000)

Jäsenvaltioilla ei ole yhtenäistä kantaa kirjojen hinnoitteluun, vaan käytäntöjä on useita. Kaikki niistäkään jäsenvaltioista, jotka toisen jäsenvaltion kanssa muodostavat yhtenäisen kielialueen, eivät kannata kirjojen kiinteitä hintoja. Kirjojen kiinteiden hintojen tuomista eduista ei olla yksimielisiä jäsenvaltioissa eikä edes kirjojen kustannus- ja jakelualalla.

Tässä tilanteessa vaikuttaa asianmukaiselta, että kukin jäsenvaltio päättää itse siitä, ottaako se käyttöön erityisen kirjojen hinnoittelujärjestelmän, joka ei kuitenkaan saa rikkoa yhteisön lainsäädäntöä.

Kirjojen kiinteitä hintoja koskevat kansalliset järjestelmät voivat perustua kansalliseen lainsäädäntöön, yritysten välisiin sopimuksiin tai kustantamoiden ja kirjakauppojen välisiin sopimuksiin. Niihin sovelletaan EY:n perustamissopimuksen eri määräyksiä. Lainsäädääntöön perustuvia järjestelmiä on arvioitava EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan (ent. 30 artikla) perusteella ja yritysten välisten sopimusten puolestaan on oltava sopusoinnussa perustamissopimuksen 81 artiklan (ent. 85 artikla) kanssa. Molemmissa tapauksissa on tietenkin noudatettava yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.

Lainsäädäntöön perustuvien järjestelmien osalta voidaan todeta, että kaikki jäsenvaltiot voivat antaa tällaista lainsäädäntöä sillä edellytyksellä, että lainsäädäntö ei riko EY:n perustamissopimuksessa määrättyä tavaroiden vapaan liikkumisen periaatetta. Lainsäädännön antamisesta päättävät kansalliset viranomaiset. Yhteisöjen tuomioistuin totesi 10. tammikuuta 1985 asiassa Leclerc ja Thouars Distribution (asia 229/83, Kok. 1985, s. 1), joka koski kyseisenä ajankohtana voimassa ollutta Ranskan lainsäädäntöä, että kirjojen kiinteästä hinnoittelujärjestelmästä annetun kansallisen lainsäädännön yhteydessä perustamissopimuksen 30 artiklan (nykyisin 28 artikla) nojalla kiellettyjä, vaikutukseltaan tuonnin määrällisiä rajoituksia vastaavia toimenpiteitä ovat säännökset, joiden mukaan kirjan yhden kappaleen laillisesta tallettamisesta vastaavan kirjan maahantuojan eli pääasiallisen tallettajan tehtävänä on vahvistaa kirjan vähittäismyyntihinta tai joissa asianomaisessa jäsenvaltiossa kustannettujen ja johonkin toiseen jäsenvaltioon suuntautuneen viennin jälkeen takaisin asianomaiseen jäsenvaltioon tuotujen kirjojen myynnin osalta asetetaan velvollisuus noudattaa kustantajan vahvistamaa myyntihintaa, elleivät objektiiviset tekijät osoita, että kirjat on viety ainoastaan takaisin tuontitarkoituksessa tällaisen lainsäädännön kiertämistä varten.

Yhteisöjen tuomioistuin vahvisti 3. lokakuuta 2000 asiassa C-9/99 antamassaan tuomiossa, että EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan c ja g alakohdassa (nykyisin 3 artiklan c ja g alakohta), 3 a ja 5 artiklassa (nykyisin 4 ja 10 artikla), 7 a artiklan toisessa kohdassa (nykyisin 14 artiklan 2 kohta) ja 102 a ja 103 artiklassa (nykyisin 98 ja 99 artikla) ei kielletä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamista, jossa kustantajille asetetaan velvoite määrätä kirjakaupoille kiinteät kirjojen vähittäismyyntihinnat.

Komissio katsoo, että yritysten välisiin sopimuksiin perustuvat kirjojen kiinteitä hintoja koskevat kansalliset järjestelmät ovat yhteisön kilpailusääntöjen kanssa sopusoinnussa, jos ne eivät vaikuta merkittävästi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tällöin perustamissopimuksen 81 artiklaa ei sovelleta.

EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 4 kohdan mukaisesti yhteisö ottaa kulttuuriin liittyvät näkökohdat huomioon muiden perustamissopimuksen määräysten mukaisessa toiminnassaan, erityisesti kulttuuriensa monimuotoisuuden vaalimiseksi ja edistämiseksi.

Vaikka komissio ei suunnittelekaan käytännön toimenpiteitä, se aikoo varmistaa, että kaikissa tapauksissa, joissa sovelletaan tavaroiden ja palveluiden vapaan liikkumisen periaatteita ja kilpailusääntöjä, otetaan huomioon kaikki mahdolliset kulttuuriin liittyvät näkökohdat.

Komission osallistumisesta Strasbourgissa 29. ja 30. syyskuuta 2000 EU:n puheenjohtajavaltiona tuolloin toimineen Ranskan järjestämään Euroopassa sovellettavaa yhtenäistä kirjojen hinnoittelujärjestelmää käsitelleeseen symposiumiin on todettava, että komissiota edustivat symposiumissa sekä kilpailun pääosaston että koulutuksen ja kulttuurin pääosaston korkean tason virkamiehet.