KIRJALLINEN KYSYMYS P-0875/01

esittäjä(t): Hans-Peter Mayer (PPE-DE) komissiolle

(13. maaliskuuta 2001)

Aihe: Hankintasopimuksia koskeva lainsäädäntö

Kunta G teki yritys D:n kanssa rakennuksenhoitosopimuksen eli niin sanotun huoltosopimuksen. Julkista tarjouskilpailua ei järjestetty, koska kunta katsoi, ettei töitä voitaisi määrittää yksityiskohtaisesti ja kattavasti. Sopimuskohde on töiden ja muiden palvelujen tarjoaminen alueiden huollossa (ei siis rakennuskaavoitus vaan kunnan rakennusten tilojen hoitaminen), rakennusten huollossa ja ylläpidossa (rakennustyöt).

Toimeksiannon suuruus ei ole tiedossa, joten se voi olla joko yli tai alle 200 000 euroa.

Pääasiallinen sopimuspuoli käyttää sopimuksen täyttämiseen ulkopuolisia alihankkijoita ja omia yrityksiä ilman että yksittäisistä toimeksiannoista avataan julkisia tarjouskilpailuja.

Sopimuksen tehneen yrityksen ei ollut tarpeen järjestää tarjouskilpailua, koska kyseessä ovat yksityiset yritykset. Alihankkijoiden kanssa voidaan käydä neuvotteluja etu- ja jälkikäteen.

Kunta pyrkii näin säilyttämään mahdollisimman monet sopimukset omassa hallinnassaan.

Ammattiyhdistykset ja kauppakamarit katsovat, että tapauksessa on rikottu EU:n direktiivejä hankintasopimuksista eikä ole noudatettu Saksassa voimassa olevia rakennusalan hankintoihin sovellettavia sopimusehtoja (VOB, Verdingungsordnung für Bauleistungen) ja palveluihin sovellettavia sopimusehtoja (VOL, Verdingungsordnung für Leistungen), joista osavaltioiden ministeriöt ovat antaneet täytäntöönpanoa koskevat asetukset.

Mitä on säädetty alle 200 000 euron suuruisista sopimuskohteista?

Mitä on säädetty yli 200 000 euron suuruisista sopimuskohteista?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(26. huhtikuuta 2001)

Esimerkissä mainittu kunta on yhteisön julkisia hankintoja koskevassa lainsäädännössä tarkoitettu hankintaviranomainen. Sen vuoksi kunnan tiettyihin julkisiin rakennusurakoihin ja julkisiin palveluhankintoihin sovelletaan julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/50/ETY(1) ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/37/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/52/EY(3).

Kunnan on järjestettävä rakennustenhoitopalveluista tarjouskilpailu, jos seuraavat kaksi edellytystä täyttyvät: palvelut ovat rakennusten puhtaanapitopalveluita, kiinteistöjen hallintapalveluita tai insinööripalveluita direktiivin 92/50/ETY liitteessä I A olevien luokkien 12 ja 14 mukaisesti ja suoritettavien palveluiden kokonaisarvo on vähintään 200 000 euroa. Sen sijaan julkisista rakennusurakoista kunnan on järjestettävä tarjouspyyntö ainoastaan silloin, kun töiden kokonaisarvo on vähintään 5 miljoonaa euroa. Jos rakennuksenhoitopalvelut käsittävät sekä julkisia palveluhankintoja että julkisia rakennusurakoita, direktiivin soveltamisesta on päätettävä sen perusteella, mitä sopimus valtaosin koskee (rakennusurakoita vai palveluhankintoja).

Hankintasopimuksesta on järjestettävä tarjouskilpailu julkaisemalla tarjouskilpailuilmoitus. Yleensä kunnan on ratkaistava tarjouskilpailu avoimella tai rajoitetulla menettelyllä. Tietyissä olosuhteissa kunta voi ratkaista julkisia palveluhankintoja koskevan tarjouskilpailun neuvottelumenettelyllä, jossa sopimusta koskeva ilmoitus julkaistaan. Näin tehdään silloin, kun hankittavat palvelut, erityisesti henkiset palvelut, ovat luonteeltaan sellaisia, että sopimuseritelmää ei voida laatia riittävän tarkkaan, jotta tarjouskilpailu voitaisiin ratkaista valitsemalla paras tarjous avoimen tai rajoitetun menettelyn sääntöjä noudattaen. Kunnan, joka haluaa vedota neuvottelumenettelyn oikeuttaviin poikkeuksellisiin olosuhteisiin, on todistettava niiden olemassaolo.

Yhteisön lainsäädännön kannalta ei ole estettä sille, että kunta antaa sopimuksen yleisurakoitsijalle ja sallii tämän tehdä aliurakointisopimuksia kolmansien osapuolten kanssa. Kunnan on joka tapauksessa täytynyt järjestää sopimuksesta tarjouskilpailu julkaisemalla tarjouskilpailua koskevan ilmoituksen. Lisäksi tarjouskilpailu on täytynyt ratkaista asianomaisen direktiivin sääntöjen mukaisesti. Direktiivin sääntöjä sovelletaan kolmansilta osapuolilta tehtävään alihankintaan ainoastaan siinä tapauksessa, että yleisurakoitsija on itse direktiivien mukainen hankintaviranomainen.

Jos sopimusten kokonaisarvo on kynnysarvoa pienempi, direktiivejä 92/50/ETY ja 93/37/ETY ei sovelleta. Kunnan on kuitenkin noudatettava yhteisön lainsäädäntöä tarjouskilpailua ratkaistaessaan. Kunnan on erityisesti toimittava EY:n perustamissopimuksessa määrätyn syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti.

(1) EYVL L 209, 24.7.1992.

(2) EYVL L 199, 9.8.1993.

(3) EYVL L 328, 28.11.1997.