KIRJALLINEN KYSYMYS E-2395/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Metalliromun kuljetuksissa, varastoinnissa ja käsittelyssä esiintyvien radioaktiivisten aineiden riittämätön valvonta.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0028 - 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2395/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (20. elokuuta 2001) Aihe: Metalliromun kuljetuksissa, varastoinnissa ja käsittelyssä esiintyvien radioaktiivisten aineiden riittämätön valvonta 1. Onko komissio tietoinen, että metalliromua, eli uudelleen käytettävää rauta- ja teräsjätettä, kuljettavien laivojen lasteissa esiintyy yhä ainesosia, joissa on radioaktiivisia aineita, kuten cesiumia ja strontiumia, ja että tästä ei ilmoiteta ennalta? 2. Ketkä hyötyvät tästä toiminnasta ja mitä kautta he pystyvät toimimaan? Minkä vuoksi tähän mennessä on ollut mahdotonta aikaansaada aukotonta valvontaa, jonka avulla voidaan ajoissa valvoa, että metalliromu ei sisällä radioaktiivisia ainesosia? 3. Millaiset terveysvaikutukset tällaisilla kuljetuksilla on satamatyöntekijöille ja laivojen miehistöille? 4. Millaisia kansanterveydellisiä seurauksia on radioaktiivisen metalliromun tilapäisellä varastoinnilla satamakaupungeissa ja niiden ympäristössä sijaitsevien yritysten tonteille? 5. Millaiset seuraukset ovat sillä, että metalliromun radioaktiivisia aineita ei tunnisteta ajoissa ja romu sulatetaan polttouunissa? 6. Mihin toimiin jäsenvaltioissa ja EU:ssa on tähän mennessä ryhdytty, jotta metalliromukauppiaat noudattaisivat velvoitetta ilmoittaa itse radioaktiivisten ainesosien tuonnista ja esiintymisestä? 7. Ilmoittavatko jäsenvaltioiden kansalliset viranomaiset yhä sovitulla tavalla tällaisista luokan 2 ydinonnettomuuksista 24 tunnin kuluessa niiden toteamisen jälkeen Wienissä sijaitsevalle Kansainväliselle atomienergiajärjestölle ja pyytävätkö ne järjestöä tekemään ennalta alkuperää, syitä ja mahdollisia riskejä koskevia tutkimuksia? 8. Mitä komission mukaan EU:ssa tulee parantaa radioaktiivisen metalliromun tuonnin, varastoinnin ja käsittelyn valvonnan suhteen ja miten sen mukaan tehtävät tulee jakaa EU:n, kansallisten viranomaisten, alueellisten viranomaisten ja asianomaisten kuntien välillä? Lähde: TV Nederland 1, Netwerk-ohjelma, maanantai 31. heinäkuuta 2001. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (8. marraskuuta 2001) Yhteisössä ionisoivalle säteilylle altistumisen riskiltä suojelu on varmistettu perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13. toukokuuta 1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/29/Euratom(1). Vakavimmat riskit ihmisten terveydelle ja ympäristölle ja suurimmat taloudelliset seuraukset laitosten toiminnanharjoittajille aiheutuvat romumetallin sisältämästä korkea-aktiivisesta säteilylähteestä, kuten syövän hoidossa ja metallituotteiden ainetta rikkomattomassa tutkimuksessa käytetyistä säteilylähteistä. Komission vuoden 2001 työohjelmaan kuuluu ehdotuksen tekeminen neuvoston direktiiviksi, jonka tavoitteena on vahvistaa tällaisten lähteiden hallinnollista valvontaa. Direktiivi voisi muun muassa auttaa estämään näiden lähteiden pääsyn metallinkierrätyksen kiertoon. Komissio on tietoinen siitä, että kierrätettäväksi tarkoitetut romumetallierät sisältävät joskus erityyppistä ja eri lähteistä peräisin olevaa radioaktiivista materiaalia. Komissio on järjestänyt jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa kokouksia, joiden tarkoituksena on ollut luoda perusta asiaa koskevalle yhteiselle lähestymistavalle. Komission asiantuntijat ovat yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) kanssa laatineet perusteellisen selonteon, jossa käsitellään kaikkia parlamentin jäsenen kysymyksen sisältämiä asioita. Selonteko on tarkoitus julkaista piakkoin. Direktiivissä 96/29/Euratom säädetään, että materiaali (myös metallit) on vapautettava sääntelystä, jos sen mahdollisella säteilyllä ei ole terveyden kannalta merkitystä. Jäsenvaltiot määrittävät nämä vapauttamisrajat, joiden on oltava direktiivissä esitettyjen peruskriteerien ja yhteisön antamien teknisten ohjeiden mukaisia. Komissio työskentelee IAEA:n kanssa yhteistyössä myös näiden vapauttamisrajojen yhdenmukaistamiseksi kansainvälisellä tasolla. (1) EYVL L 159, 29.6.1996.