KIRJALLINEN KYSYMYS E-3547/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(7. tammikuuta 2002)

Aihe: Vailla nimeä, kansalaisuutta, kotiosoitetta ja tulonlähdettä olevien henkilöiden osuuden kasvu kaupunkiväestöstä ja siitä johtuva rikollistoiminnan lisääntyminen

1. Yhtyykö komissio EU:n jäsenvaltioiden suurten kaupunkien johtoelinten arvioon, jonka mukaan viime vuosina yhä suurempi osuus kaupunkien pitkäaikaisista asukkaista on muodostunut henkilöistä, joiden nimet, kansalaisuudet, kotiosoitteet tai tulonlähteet eivät ole kaupungin viranomaisten tiedossa?

2. Voiko komissio vahvistaa, että Schengenin sopimus EU:n ulkopuolelta tulevia henkilöitä koskevasta tiukasta maahantulopolitiikasta ei näytä johtavan tuntemattomien lukumäärän pienenemiseen suurissa kaupungeissa, vaan seurauksena vaikuttaa olevan erityisesti se, että kaupungeissa asuu vakituisesti yhä enemmän sellaisia henkilöitä, jotka katsovat, että heidän on pakko pyrkiä pitämään kaikin mahdollisin keinoin henkilöllisyytensä salassa ja jotka sen vuoksi jättävät hakematta turvapaikkaa?

3. Johtuuko kyseinen viranomaisten tiedoista puuttuvien asukkaiden määrän kasvu myös siitä, että laillisten tulonansaitsemismuotojen vähyys ja turvarakenteiden puuttuminen sellaisten henkilöiden osalta, joilla ei ole laillista oleskelulupaa tai jotka ovat sen menettäneet, ei näytä johtavan siihen, että kyseiset henkilöt lähtevät pois, vaan saa aikaan vain sen, että he yrittävät tehdä itsensä mahdollisimman näkymättömiksi?

4. Missä määrin voidaan komission arvion mukaan pitää kyseisen kasvavan väestöryhmän laillisten tulojen vähyyttä syynä laittomille toimille, varastetun tavaran kaupalle, murroille ja ryöstöille?

5. Voiko komissio vahvistaa, että etenkin tulevien jäsenvaltioiden kansalaiset ovat alkaneet siirtyä vuotta 2004 silmällä pitäen yhä enenevässä määrin EU:n kaupunkeihin ja että kyse on useimmiten sellaisista henkilöistä, jotka, kuten Bulgarian turkit, Keski-Euroopan romanit, Albanian ulkopuoliset albaanit ja Unkarin vuonna 1918 luovuttamien alueiden unkarilaiset, kuuluvat etnisiin vähemmistöihin ja joiden on siksi vaikeaa löytää toimeentulon edellytyksiä lähtömaansa enemmistön rinnalla?

6. Näkeekö komissio mahdollisuutta palata entiseen tilanteeseen, jossa oli itsestään selvää, että asianomaiset viranomaiset olivat selvillä sekä kotimaasta että ulkomailta peräisin olevien asukkaiden henkilöllisyydestä ja näiden tulonlähteistä, jolloin tavanomaiset etuja, veroja, turvallisuutta ja rangaistavuutta koskevat säännöt olivat voimassa myös viime mainittujen kohdalla?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(7. maaliskuuta 2002)

Euroopan unionin suurimmissa kaupungeissa laittomasti oleskelevien henkilöiden määrää on mahdotonta arvioida tarkasti. Laillistamisohjelmien perusteella viime vuosina saatu näyttö osoittaa kuitenkin, että monet näistä henkilöistä ovat viranomaisten tiedossa (he ovat jääneet maahan alkuperäisen viisumin voimassaoloajan umpeuduttua) ja että heillä on työpaikka. Äskettäin valmistuneissa tutkimuksissa havaittiin, että ehdokasmaista unioniin tulevien ja siellä laillisesti työskentelevien henkilöiden osuus unionin kokonaistyövoimasta on suhteellisen vähäinen (noin 300 000 + huollettavat = 0,2 prosenttia unionin kokonaistyövoimasta). Jäsenvaltioissa työskentelee lisäksi tuntematon määrä Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maat) kansalaisia ilman asianmukaisia asiakirjoja. Vaikka tällainen oleskelu on usein tilapäistä, kyseiset henkilöt rikkovat oleskelua koskevia säännöksiä muuttamalla oleskelunsa tarkoitusta tai viipymällä maassa viisumitta yli sallitun kolmen kuukauden jakson. Näiden laittomien työntekijöiden etnisestä alkuperästä ei ole saatavilla numerotietoja.

Vaikka jäsenvaltioiden ja unionin tähän mennessä toteuttamilla toimenpiteillä on epäilemättä ollut vaikutusta, laittoman maahanmuuton ja oleskelun torjunta edellyttää lisätoimia. Komissio onkin antanut neuvostolle ja parlamentille tiedonannon laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta(1). Tiedonantoon sisältyy toimintasuunnitelma ja aiheellisia toimenpiteitä. Neuvosto aikoo laatia Laekenissa 14. ja 15. joulukuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston pyynnöstä oman toimintasuunnitelman, jonka sisältö on suurelta osin yhdenmukainen komission tiedonannon kanssa.

Komissio aikoo lisäksi antaa lähiaikoina tiedonannon rajatarkastuksia ja -valvontaa koskevasta integroidusta ja kattavasta strategiasta, joka perustuu yhteisön nykyiseen ulkorajoja koskevaan säännöstöön. Strategiassa kartoitetaan keinoja parantaa entisestään mahdollisuuksia vastata haasteisiin, joita laiton maahanmuutto ja rikollisverkostojen toiminta aiheuttavat unionin ulkorajoilla. Jäsenvaltioissa oleskelee laittomasti henkilöitä, joita ei voida tunnistaa eikä näin ollen palauttaa lähtömaahansa. Näiden henkilöiden määrän vähentämiseksi komissio on ehdottanut myös, että tutkittaisiin mahdollisuuksia perustaa eurooppalainen viisumintunnistusjärjestelmä. Sen avulla voitaisiin nopeasti varmistaa, että lyhytaikainen oleskelu ja paluu viisumin voimassaolon päättymisen jälkeen tapahtuvat asianmukaisella tavalla. Eurooppa-neuvosto pyysikin Laekenissa joulukuussa 2001 pidetyn kokouksensa päätelmien 40 ja 42 kohdassa neuvostoa käynnistämään tällaisen järjestelmän perustamisen edellyttämät järjestelyt.

Toinen laittomaan oleskeluun liittyvä ongelma on mahdollisuus tehdä pimeää työtä unionissa. Pimeiden työmarkkinoiden tarjoamat mahdollisuudet lisäävät huomattavasti laittoman maahanmuuton houkuttelevuutta. Laitonta työvoimaa käyttäville työnantajille onkin määrättävä asianmukaisia seuraamuksia, joiden on kohdistuttava erityisesti laittomien työntekijöiden käytöstä saatavaan taloudelliseen hyötyyn.

Komissio uskoo, että laitonta maahanmuuttoa ja oleskelua voidaan vähentää noudattamalla sen jo aiemmin ehdottamaa politiikkaa ja erityisesti avoimempaa politiikkaa käsiteltäessä laillista maahanmuuttoa, kuten komission tiedonannossa yhteisön maahanmuuttopolitiikasta(2) ehdotetaan, ja koordinoimalla lisäksi toimintatapoja, joilla pyritään vähentämään laittoman maahanmuuton houkuttelevuutta lähtömaissa, parantamalla ja lujittamalla rajavalvontajärjestelmää unionin ulkorajoilla sekä tehostamalla työlainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa.

(1) KOM(2001) 672 lopullinen.

(2) KOM(2000) 757 lopullinen.