FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/51

(2004/C 33 E/048)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0538/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(26. helmikuuta 2003)

Aihe: Alipalkkaiset työntekijät kestämättömissä työoloissa Mauritiuksen saarella valmistamassa tuotteita Euroopan markkinoille

1. Onko komissio tietoinen siitä, että Intian valtameressä Mauritiuksen saarella, joka on entinen EU:n jäsenvaltioiden siirtomaa, on alueita (export processing zones), joilla valmistetaan Euroopan markkinoille ylellisiä vientituotteita kuten merkkivaatteita, elektroniikkaa ja kosmetiikkaa sekä purkitetaan tonnikalaa?

2. Onko komissio tietoinen siitä, että Mauritiuksen lainsäädäntö sallii, että kyseisillä vientituotteiden valmistusalueilla työntekijöiden palkat ovat erittäin alhaiset, työviikot hyvin pitkät ja työturvallisuus olematon? Palkat eivät riitä edes niukkaan elantoon työntekijöille, jotka asuvat jätteistä kyhätyissä taloissa ja joutuvat riippuvaisiksi viranomaisten rahallisesta tuesta.

3. Onko komissio tietoinen myös siitä, että saarella palkat ja työolot ovat niin kehnot, että Mauritiuksen asukkaat eivät enää halua siellä työskennellä? Työtä saarella tekevätkin nyt kiinalaiset, intialaiset ja bangladeshilaiset. Kyseisiltä ryhmiltä peritään korkeat maksut (recruitment fee), ennen kuin he saavat työtä. He joutuvat myöhemmin palaamaan kotimaihinsa velkaisina tehtyään vuosikaudet raskasta työtä.

4. Voiko komission mielestä päätellä, että työnteko saarella ei johda kehitykseen vaan jatkuvaan hyväksikäyttöön, joka pitää Euroopassa ylellisyystuotteiden hinnat keinotekoisen alhaisina? Hyvinvointimme perustuu yhä enemmän köyhyyden jatkumiseen muissa maissa. Tilanteen seurauksena Euroopassakin menetetään kunnollisia työpaikkoja.

5. Mitä EU voi tehdä, jotta kestämättömään tilanteeseen saataisiin mahdollisimman pian ratkaisu? Tuontiyrityksiä ja heidän asiakkaitaan olisi varoitettava ja tuontikieltoja säädettävä keinotekoisen halpoina pidetyille tuotteille. Mauritiuksen ja muiden vastaavassa tilanteessa olevien maiden hallituksiin olisi otettava yhteyttä kyseisten alueiden lakkauttamiseksi.

Tietolähde: Alankomaiden TV 2, ajankohtaisohjelma ”Twee Vandaag” (kakkosverkossa tänään), 12. helmikuuta 2003.

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(22. huhtikuuta 2003)

Komissio on tietoinen vientituotteiden valmistusalueista ja niiden merkittävästä vaikutuksesta Mauritiuksen kehitykseen kuluneiden 30 vuoden aikana.

Komissio on tietoinen myös arvostelusta, jota näihin alueisiin on usein yleisesti kohdistettu kehnojen työolojen ja ammatillinen järjestäytymisen tukahduttamisen vuoksi. Vientialan työmarkkinat olivat Mauritiuksella aiemmin tosiasiassa erillään muusta taloudesta, joten vientiyritykset saattoivat lisätä tai vähentää työvoimaansa joustavasti markkinatilanteen muuttuessa. Vientituotteiden valmistusalueilla viime aikoina lisääntyneet laittomat työnseisaukset osoittavat, ettei Mauritiuksen laaja sääntelyjärjestelmä ole sittenkään riittävän tehokas. Myös kansainvälisen kaupan ja vientituotteiden valmistusalueilla käytössä olevien työllistämismallien viimeaikainen kehitys saattaa vaikuttaa näiden alueiden tilanteeseen Mauritiuksella. Kansainvälinen työjärjestö (ILO) on lisännyt ponnistelujaan vientituotteiden valmistusalueita koskevan työllisyys- ja sosiaalipolitiikan kehittämiseksi. ILO on raportoinut joistakin siirtotyöläisten työllistämis-käytöntöihin liittyvistä ongelmista Mauritiuksella sekä muista, esimerkiksi työaikaan liittyvistä ongelmista (1).

Komission käsityksen mukaan vientituotteiden valmistusalueet ovat edistäneet paikallista kehitystä Mauritiuksella. Vientituotteiden valmistusalueet muodostavat yhdessä sekä sokeri-, matkailu- ja rahoitusalan palvelujen kanssa yhden neljästä taloudellisen toimeliaisuuden turvaavasta pilarista. Nämä alueet on otettu onnistuneesti mukaan teollistamisprosessiin lujittamalla niiden ja kansallisten toimijoiden keskinäisiä yhteyksiä; näin on voitu parhaalla mahdollisella tavalla hyödyntää alueiden mahdollisuuksia luoda työpaikkoja.

Komissio on huolissaan työlainsäädäntöön niin Mauritiuksella kuin muuallakin kohdistuneista rikkomisista. Tässä yhteydessä on muistettava, että yhteisö on sitoutunut noudattamaan ILO:n perustyönormeja. Lisäksi komissio on viime aikoina lisännyt yhteistyötään ILO:n kanssa muun muassa seuraavilla aloilla: perustyönormien maailmanlaajuisen käyttöönoton edistäminen, asianmukaisten työolojen turvaaminen sekä köyhyyden hävittäminen ja maailmanlaajuistumisen sosiaalisen ulottuvuuden edistäminen. Yhteisö on myös sitoutunut edistämään perustyönormien soveltamista kehitysmaiden kanssa tekemiensä kahden- ja monenvälisten sopimusten mukaisesti. Hyvä esimerkki tästä on Cotonoun sopimuksen 50 artikla, jossa yhteisö sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot (AKT-valtiot) vahvistavat sitoutumisensa ILO:n keskeisimpiin työelämää koskeviin säännöksiin.

Vuoropuhelua ja yhteistyötä voidaan lujittaa unionin ja AKT-valtioiden talouskumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen yhteydessä pohtimalla, millaisia konkreettisia toimia edellä mainitun sitoumuksen täyttäminen edellyttää.

(1) http://www.ilo.org/public/english/standards/relm/gb/docs/gb286/pdf/esp-3.pdf.