FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/119

(2004/C 33 E/119)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1433/03

esittäjä(t): Theodorus Bouwman (Verts/ALE) ja Rijk van Dam (EDD) komissiolle

(24. huhtikuuta 2003)

Aihe: Yhteisön kuljettajatodistus ja mahdollinen ECMT-lupien väärinkäyttö

EU:n liikenteenharjoittajat on velvoitettu 19. maaliskuuta 2003 alkaen ottamaan käyttöön kuljettaja-todistukset kolmansista maista palkkaamiaan kuljettajia varten.

Voisiko komissio kertoa, missä määrin jäsenvaltiot noudattavat niille 19. maaliskuuta 2003 alkaen asetettuja velvoitteita, joiden mukaan on otettava käyttöön kuljettajatodistukset kolmansista maista tuleville kuljettajille asetuksen (EY) N:o 484/2002 (1) mukaisesti?

Kuljettajatodistusten käyttöönottaminen asetuksen (EY) N:o 484/2002 mukaisesti ei koske kolmansien maiden kuljettajia, jotka työskentelevät kolmansien maiden kuljetusyhtiöissä, joissa EU:n liikenteenharjoittajat ovat (pää)osakkaina. Onko komissio sitä mieltä, että lainsäädännössä on tältä osin puutteita, jotka olisi korjattava? Mikäli komission vastaus on myönteinen, mitä komissio aikoo tehdä asian suhteen?

Kolmansien maiden liikenteenharjoittajilla ja kuljettajilla on EU:n sisäisiä kuljetuksia varten ECMT-lupa, jonka avulla voi (toistaiseksi) lähes rajoituksetta toimia EU:n alueella. Käytetäänkö komission mielestä kyseistä lupaa asianmukaisella tavalla ja katsooko komissio, että tilanteeseen olisi puututtava?

Pitääkö komissio suotavana sitä, että kolmansien maiden kuljettajat tarjoavat palvelujaan ”itsenäisinä kuljettajina” yhteisön liikenteenharjoittajille, eikä heiltä vaadita yhteisön kuljettajatodistusta? Mitä komissio voi tehdä ja aikoo tehdä saadakseen kyseisen toiminnan loppumaan?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(10. kesäkuuta 2003)

Asetus on oikeudellinen väline, jota sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tähän mennessä komissiolle ei ole valitettu tämän asetuksen noudattamatta jättämisestä.

Komission mielestä asetuksen soveltamisessa ei ole puutteita, kuten parlamentin jäsenet esittävät. Itse asiassa kolmansien maiden kuljetusyhtiöiden oikeuksia päästä yhteisön maantieliikennemarkkinoille on rajoitettu. Pääsyoikeuksia on myönnetty vain Euroopan liikenneministerikonferenssissa (ECMT), kuten jäljempänä esitetään, ja tietyissä kahdenvälisissä sopimuksissa (kolmikantaluvat). Lisäksi kolmansiin maihin voidaan soveltaa yhteisiä sääntöjä ainoastaan kyseisten maiden kanssa tehtyjen sopimusten nojalla. Koska edellä mainittuja pääsyoikeuksia on siis rajoitettu, olisi useiden sopimusneuvottelujen (jotka yleensä ovat vaikeita ja pitkäkestoisia) aloittaminen tässä tapauksessa tilanteeseen nähden kohtuutonta. Lisäksi asetuksella (ETY) N:o 484/2002 (2) muutettiin asetusta (ETY) N:o 881/92, jota sovelletaan vain Euroopan unionin alueella. Parlamentin jäsenten esittämä toimenpide ei lähentäisi kilpailusääntöjä ja unionin nykyisiä sääntöjä, vaan johtaisi ainoastaan vaatimukseen soveltaa säännönmukaisesti kolmannen maan sääntöjä.

ECMT:n järjestelmä on autonominen järjestelmä, eikä siihen sovelleta yhteisön oikeutta. Siten komissio ei ota kantaa ECMT-lupien käyttöön. Parlamentin jäseniä huolestuttavaa lupien väärinkäyttöä koskevaa kysymystä on kuitenkin käsitelty ECMT:n jäsenvaltioiden kokouksissa, ja edellisessä Euroopan liikenne-ministerikonferenssissa lupien käyttöjärjestelmää päätettiin uudistaa. Uudistuksen mukaisesti kuljettajan on palattava alkuperämaahansa kuuden viikon kuluessa. Uudistuksen vuoden kestävä koeaika alkaa 1. tammikuuta 2004.

Kuljettajatodistusta koskevan asetuksen laatimisen tavoitteena oli vahvistaa toisen palveluksessa olevien kuljettajien työoloja koskevaa oikeusperustaa. Itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivat kuljettajat eivät siis kuulu asetuksen soveltamisalaan.

(1) EYVL L 76, 19.3.2002, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (ETY) N:o 484/2002, annettu 1. maaliskuuta 2000, neuvoston asetusten (ETY) N:o 881/92 ja (ETY) N:o 3118/93 muuttamisesta kuljettajatodistuksen käyttöön ottamiseksi.