FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/690

(2004/C 88 E/0709)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0216/04

esittäjä(t): Marco Pannella (Nl) komissiolle

(30. tammikuuta 2004)

Aihe: Uskonnonvapauden loukkaaminen Vietnamissa

USA:n ulkoministeriön laatiman uskonnonvapautta vuonna 2003 koskevan kansainvälisen selvityksen mukaan Vietnamissa on rajoitettu merkittävästi hallituksen hyväksyntää vailla olevien uskonnollisten ryhmien toimintaa.

Kommunistinen puolue on määrännyt jyrkkiä uskonnollisten ryhmittymien johtohenkilöitä ja papistoa koskevia rajoituksia.

Niiden mukaisesti Vietnamin hallitus on:

1. käyttänyt juridisia keinoja valvoakseen uskonnollisia johtajia ja järjestettyjä uskonnollisia tilaisuuksia;

2. pyrkinyt tukahduttamaan Asambleas de Dios -ryhmittymän toiminnan pakottamalla sen jäseniä jättämään työpaikkansa ja kieltämällä heidän lapsiltaan koulunkäynnin tai takavarikoimalla heidän omaisuutensa;

3. jatkanut tiettyjen uskonnollisten merkkihenkilöiden, kuten vuodesta 1982 vuoden 2003 maaliskuuhun kotiarestia vastaavissa olosuhteissa eläneen Vietnamin yhdistyneen buddhalaisen uskontokunnan korkeimman patriarkan Thich Huyen Quangin, eristämistä rajoittamalla heidän vapauttaan liikkua ja painostamalla heidän seuraajiaan ja perheenjäseniään ja

4. vuoden 2002 joulukuun lopussa käyttänyt haitallista kaasua Hmong-protestanttien juhlan hajottamiseksi Lau Chaun provinssissa, minkä seurauksena raskaana ollut nainen sai keskenmenon ja muita henkilöitä oli tarpeen viedä lääkärin hoidettavaksi.

Hmong-protestantit Mua Bua Senh ja Vang Seo Giao kuolivat viranomaisten pahoinpitelyyn heinäkuussa 2002.

Lisäksi henkilöitä on tuomittu rikoslain 258 artiklan nojalla ”laittomasta uskonnon harjoittamisesta” jopa kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Jotkut kyseisistä uskonnollisten vankien tuomitsemiseen käytetyistä juridisista menetelmistä ovat kansainvälisten asiakirjojen kuten ihmisoikeusjulistuksen vastaisia.

Uskonnollisten asioiden virasto loukkaa uskonnonvapautta lähettämällä hallituksen virkailijoita ja turvallisuuspalvelun henkilöitä vainoamaan ja pidättämään mielivaltaisesti uskonnon harjoittajia.

USA:n suurlähetystön henkilökunta on ilmoittanut hallituksen jäsenille, että edistyksen puute uskonnollisissa asioissa ja ihmisoikeusasioissa estävät sen, että kahdenväliset suhteet normalisoitaisiin täysin.

Komissio on vaatinut Vietnamin hallitusta kunnioittamaan poliittista ja uskonnollista vapautta, mutta se ei ole ryhtynyt maan hallitusta koskeviin lisätoimenpiteisiin, ja näin Yhdysvaltain kannasta poiketen sen aikomuksena on pelkästään seurata tätä asiaa koskevaa tilannetta.

Edellisen perusteella kysyn komissiolta seuraavaa:

— Onko komissio mitenkään edistänyt aktiivisesti poliittisen ja uskonnollisen vapauden sekä tulevan taloudellisen ja sosiaalisen vapauden kunnioittamista koskevaa asiaa sen jälkeen, kun se antoi joulukuussa 2002 Hanoissa pidetyssä neuvoa-antavan ryhmän kokouksessa jäsenvaltioiden kanssa yhteisen julistuksen?

— Onko komissio pohtinut, miten henkilöiden kuten Thich Huyen Quangin, Thich Quang Don ja isä Nguyen Van Lyn vainoaminen ja heidän uskonnollisen vapautensa rajoittaminen voitaisiin saada loppumaan?

— Onko komissio harkinnut sitä, että Yhdysvaltain kannan mukaisesti Vietnam voidaan määritellä kansainvälisen uskonnonvapautta koskevan lainsäädännön kannalta erityisen huolestuttavaksi maaksi siinä tapauksessa, että maan hallitus ei toteuta tilannetta koskevia parannuksia?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(25. helmikuuta 2004)

Vietnamin viranomaisten kanssa käydyn ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun yhteydessä sekä muissa yhteyksissä, kuten EU:n troikan Vietnamin keskiylängölle tekemien vierailujen aikana — joista viimeisin tehtiin joulukuussa 2003 — EU on johdonmukaisesti nostanut esiin uskonnonvapauteen kohdistuvat tiukat rajoitukset Vietnamissa. EU on ilmoittanut olevansa vakavasti huolestunut erityisesti keskiylängön protestanttiyhteisöjen tilanteesta ja toimista, joita on suunnattu Vietnamin yhdistynyttä buddhistikirkkoa (UBCV) vastaan. EU on pyytänyt pidätettyjen protestanttipastoreiden ja seurakuntalaisten sekä UBCV:n uskonnollisten johtajien ja munkkien vapauttamista ja kehottanut hallitusta käynnistämään uudelleen vuoropuhelun UBCV:n kanssa.

EU on vaatinut vapauttamaan myös muut asianomaiset vangit ja pidätetyt, jotka on otettu kiinni rauhanomaisesti ilmaistun henkilökohtaisen mielipiteen vuoksi vastoin kansainvälisiä säädöksiä, joissa Vietnam on sopimuspuolena. EU on ilmaissut huolensa joidenkin Vietnamin lakien epämääräisestä ja mielivaltaisesta soveltamisesta ja vaatinut niiden tarkistamista. Tämä koskee lukuisia rikoslain säännöksiä, kuten parlamentin jäsenen mainitsemaa säännöstä, sekä säädöstä nro CP/31, jonka nojalla kansalaisia voidaan pitää kotiarestissa enintään kaksi vuotta ilman tuomioistuimen päätöstä. Jälkimmäisessä tapauksessa EU on ehdottanut mielivaltaisia vangitsemisia käsittelevään YK:n työryhmään kuuluvien asiantuntijoiden kutsumista Vietnamiin.

EU on painostanut hallitusta lisäämään avoimuutta ihmisoikeuksiin liittyvissä kysymyksissä vedoten vahinkoon, jota nykyinen avoimuuden puute aiheuttaa Vietnamin kansainväliselle maineelle. Tässä mielessä EU on vaatinut riippumattomissa seurantatehtävissä toimiville YK:n ihmisoikeusraportoijille ja varsinkin YK:n uskonnonvapauskysymysten erityisraportoijalle sekä YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulle (UNHCR) ja hyvämaineisille ihmisoikeuksia käsitteleville kansalaisjärjestöille esteetöntä pääsyä maahan, myös keskiylängölle. EU on myös pyytänyt hallitusta sallimaan EU:n jäsenvaltioiden diplomaattien vierailut asianomaisten vankien luona sekä toisinajattelijoiden oikeudenkäyntien seurannan.

EU vaatii jatkossakin parannuksia Vietnamin ihmisoikeustilanteeseen kaikissa yhteyksissä, neuvoa-antavan ryhmän kokoukset mukaan luettuina, ja tukee toimia yhteistyöohjelmien kautta saadakseen aikaan konkreettisia muutoksia Vietnamissa.