KIRJALLINEN KYSYMYS E-0030/02

esittäjä(t): Doris Pack (PPE-DE) komissiolle

(21. tammikuuta 2002)

Aihe: Lentoliikenteen liittoutumien ja kilpailulainsäädännön yhteensopivuus

1. Mikä on komission kanta eurooppalaisten ja Euroopan ulkopuolisten lentoyhtiöiden niin sanotuissa liittoutumissa tekemiin hinta- ja ehtosopimuksiin vapaan kilpailun kannalta?

2. Katsooko komission tällaisen yhteistyön edistävän vai haittaavan vapaata kilpailua?

3. Millaisia vaikutuksia komissio katsoo tällaisella yhteistyöllä olevan matkustajien nyt ja tulevaisuudessa maksamiin lentolippujen hintoihin?

4. Miten komissio katsoo lentoyhtiöiden tekemien sopimusten vaikuttavan välityspalkkioiden maksamiseen matkatoimistoille tai IATA-asiamiehille?

5. Ovatko tämänkaltaiset hinta- ja ehtosopimukset välityspalkkioiden maksamisen kannalta EU:n kilpailulainsäädännön mukaisia?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(8. maaliskuuta 2002)

1. Lentoyhtiöiden välisiä liittoutumia on eri muotoisia ja yhteistyön määrä niissä vaihtelee. Sen vuoksi niitä on arvioitava tapauskohtaisesti. Silloin kun liittoutumiin sisältyy yhteistyötä sellaisten keskeisten tekijöiden osalta, joilla lentoyhtiöt tavallisesti kilpailevat (esim. yhteinen hinnoittelu, aikataulujen yhteensovittaminen sekä kapasiteetin ja tulojen jakaminen), kilpailuongelmia voi syntyä, jos liittoutuman osapuolet olivat ennen liittoutumaa todellisia tai potentiaalisia kilpailijoita. Tällaiset liittoutumat voidaan hyväksyä yhteisön kilpailusääntöjen nojalla ainoastaan silloin, kun liittoutuman osapuolet pystyvät osoittamaan, että liittoutuman tuomat edut ovat suurempia kuin kilpailua rajoittavat vaikutukset. Lisäksi on osoitettava, että kuluttajat saavat osansa näistä eduista, että etuja ei voitaisi saavuttaa vähemmän kilpailua rajoittavilla vaihtoehdoilla ja että kilpailua ei poisteta.

Näitä periaatteita sovelletaan sekä yhteisön sisäisiin liittoutumiin että eurooppalaisten ja Euroopan ulkopuolisten lentoyhtiöiden liittoutumiin. Menettelypuitteet ovat kuitenkin erilaiset, sillä menettelystä sovellettaessa kilpailusääntöjä lentoliikenteen alalla toimiviin yrityksiin 14 päivänä joulukuuta 1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3975/87(1) kattaa ainoastaan Euroopan talousalueen (ETA) lentoasemien välisen lentoliikenteen. Eurooppalaisten ja Euroopan ulkopuolisten lentoyhtiöiden liittoutumia voidaan tarkastella EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan määräyksen nojalla, jonka mukaan komissio voi ehdottaa aiheellisia toimenpiteitä rikkomisen lopettamiseksi ja antaa jäsenvaltioille luvan toteuttaa rikkomisen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Komissio tarkastelee tämän määräyksen nojalla parhaillaan eräiden transatlanttisten liittoutumien yhdenmukaisuutta yhteisön kilpailuoikeuden kanssa.

2. Kilpailun kannalta tarkasteltuna komissio ei vastusta liittoutumien muodostamista sinällään. Komissio myöntää, että liittoutumat voivat johtaa merkittäviin tehokkuusetuihin. Tästä syystä komissio on hyväksynyt tällaisia liittoutumia, kunhan on löydetty korjaustoimenpiteet kilpailuongelmien ratkaisemiseksi.

3. Liittoutumien vaikutusta matkustajahintoihin on arvioitava tapauskohtaisesti ja sitä on vaikea ennustaa. Lisääntyneiden tehokkuusetujen ja kustannusten pienentymisen pitäisi normaalisti johtaa alhaisempiin hintoihin. Liittoutumista voi kuitenkin olla hyötyä kuluttajille myös mm. lisääntyneen kapasiteetin ja lentovuorotarjonnan ansiosta.

4. ja 5. Lentoyhtiöiden väliset sopimukset matkatoimistoille maksettavista välityspalkkioista olisivat periaatteessa vähittäishintoja koskevia sopimuksia, jotka on kielletty EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa. Lentoyhtiöillä oli käytäntönä sopia matkatoimistoille maksettavien välityspalkkioiden suositellusta tasosta Kansainvälisessä ilmakuljetusliitossa (IATA). IATA on ilmoittanut komissiolle, että kaikkien tähän asiaan liittyvien päätösten voimassaoloaika päättyi huhtikuussa 2001.

(1) EYVL L 374, 31.12.1987.