KIRJALLINEN KYSYMYS E-2328/02 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Toimivallan jako Euroopan komissiolle YKP:n uudistuksen yhteydessä.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0221 - 0223



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2328/02 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (26. heinäkuuta 2002) Aihe: Toimivallan jako Euroopan komissiolle YKP:n uudistuksen yhteydessä Yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) uudistamista koskevissa ehdotuksissa, jotka komissaarien kollegio hyväksyi 28. toukokuuta 2002, komissio pyrkii saamaan toimivaltaa aloilla, jotka kuuluvat tällä hetkellä neuvoston toimivaltaan. Lisäksi komissio pyrkii saamaan uudenlaista toimivaltaa, kuten monivuotisen hallinnan alaisten lajien suurimman sallitun saaliin vahvistamisen, kansainvälisissä kalastusjärjestöissä tehtävät päätökset, kalastuksen valvontamääräykset, kalastuksen valvontavelvoitteiden laajentamista koskevat määräykset ja rangaistukset valvontamääräysten laiminlyönnistä. Eikö komissio katso, että määräykset, joita se aikoo antaa, merkitsevät valtatasapainoperiaatteen loukkaamista ja menevät neuvoston komissiolle myöntämää lainsäädäntötoimivaltaa pidemmälle, sillä kyseessä ovat pikemminkin poliittiset kuin tekniset päätökset, ja että se ei noudata toimielinten valtatasapainoa ja pyrkii toimimaan perussopimuksissa määrättyä toimivallan jakoa vastaan? Voiko komissio sanoa, katsooko se, että suurimman sallitun saaliin ja kiintiöiden vahvistaminen on toimeenpanotoimivaltaa, ja olisiko sen myöntäminen komissiolle EY:n perustamissopimuksen 37, 202 ja 211 artiklan säännösten mukaista? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (17. syyskuuta 2002) EY:n perustamissopimuksen 202 ja 211 artiklan nojalla komissio käyttää neuvoston sille siirtämää toimivaltaa ja varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat yhteisön oikeutta. Lainsäädäntövallan käyttäjä määrittelee tapauskohtaisesti toimivallan siirtämisen ja sen keskeisen sisällön (ks. menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(1) 1 artiklan ensimmäinen kohta) asiaa koskevissa perussäädöksissä. Komission näkemyksen mukaan komission 28. toukokuuta 2002 hyväksymässä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa (YKP)(2) vahvistetut säännökset ovat kaikilta osin näiden sääntöjen mukaisia. Komission mukaan neuvoston aiemmin päättämässä monivuotisessa hoitosuunnitelmassa, jossa suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vuosittaisen vahvistamisen tietyistä parametreistä sovittiin poliittisella tasolla, TAC:ien ja kiintiöiden vahvistamisen katsotaan kuuluvan komissiolle siirrettävään täytäntöönpanovaltaan. Viimeisimpien kyseisiä kalakantoja koskevien tieteellisten lausuntojen perusteella komissio laskee neuvoston aiemmin vahvistamien parametrien mukaiset saaliiden määrät, joissa otetaan huomioon kalastuskuolevuuden ylläpitäminen tietyllä tasolla tai sen alapuolella, tarve saavuttaa vuosittain tietty prosentuaalinen kalakannan biomassan kasvu ja TAC:ien vuosittaisten muutosten rajoittaminen tietylle tasolle. Tämän vuoksi komission asetusehdotuksessa säädetään, että komissio päättää kalastusmahdollisuuksien jakamisesta ainoastaan siinä tapauksessa, että neuvosto on hyväksynyt monivuotiset hoitosuunnitelmat, ja että jakaminen tapahtuu vasta suunnitelman soveltamiskauden toisesta vuodesta alkaen. Ensimmäisenä vuonna jako tapahtuu monivuotisen hoitosuunnitelman puitteissa ja kuuluu neuvoston toimivaltaan. Seuraavina vuosina jakaminen olisi hoitosuunnitelmaan kuuluva täytäntöönpanotoimenpide, johon sovelletaan suunnitelmassa vahvistettuja sääntöjä. Myös kansainvälisissä sopimuksissa vahvistettujen toimenpiteiden sisällyttämistä yhteisön oikeuteen olisi vastedes pidettävä täytäntöönpanovaltaan kuuluvana asiana. Heti kun alueelliset kalastusjärjestöt ovat hyväksyneet tällaiset toimenpiteet ja jos yhteisö ei vastusta niitä, niistä tulee yhteisöä sitovia. Siinä vaiheessa toimenpiteisiin ei voida enää tehdä muutoksia. Siten niiden sisällyttäminen yhteisön oikeuteen on tekninen toimenpide, jolla ei ole poliittista vaikutusta. Myös kyseisten toimenpiteiden sisältö on yleensä luonteeltaan tekninen. Komission ehdottaman yksinkertaistetun menettelyn avulla yhteisö voisi nopeuttaa alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymien toimenpiteiden täytäntöönpanoa ja sitä kautta osaltaan lujittaa toimintansa uskottavuutta kansainvälisellä tasolla. Parlamentille ja neuvostolle ilmoitettaisiin edelleen kaikista järjestöjen kokouksissa saavutetuista tuloksista sekä toimenpiteistä, jotka on saatettava osaksi yhteisön oikeutta. Komission 28. toukokuuta 2002 hyväksymässä ehdotuksessa selkeytetään sekä jäsenvaltioiden että komission toimivaltuuksien määrittelyä YKP:n sääntöjen valvonnan ja täytäntöönpanon alalla. Ehdotuksen 23 artiklasta ilmenee selvästi, että jäsenvaltiot vastaavat YKP:n sääntöjen valvonnasta ja täytäntöönpanosta. Komissio ainoastaan valvoo jäsenvaltioiden toimintaa ja helpottaa niiden välistä koordinointia ja yhteistyötä, kuten ehdotuksen 26 artiklassa säädetään. Näin ollen ehdotuksessa ei muuteta komission ja jäsenvaltioiden välistä tehtävänjakoa. Samassa yhteydessä komissio ehdottaa, että neuvosto hyväksyy jäsenvaltioiden käyttöön uusia välineitä YKP:n sääntöjen tehokkaamman täytäntöönpanon varmistamiseksi ja vahvistaa kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavat yhtäläiset seuraamukset. Ehdotuksessa säädetään myös, että komissio voi vaatia jäsenvaltioita, jotka eivät täytä velvoitteitaan, korvaamaan yhteisölle aiheutuneet vahingot tai tappiot. Tällaisten toimenpiteiden hyväksyminen kuuluu komission toimivaltaan EY:n perustamissopimuksen 211 artiklan nojalla. (1) EYVL L 184, 17.7.1999. (2) KOM(2002) 185 lopullinen.