KIRJALLINEN KYSYMYS E-3429/00

esittäjä(t): Manuel Pérez Álvarez (PPE-DE) komissiolle

(7. marraskuuta 2000)

Aihe: Meriturvallisuus

Ottaen huomioon 3. lokakuuta 2000 tapahtunut galicialaisen Arosa-laivan onnettomuus, jossa kuoli 12 ihmistä, Great Solen kalastusalueella Irlannin rannikon lähellä, kysyn seuraavaa. Suunnitteleeko komissio ohjelmaa laivaonnettomuuksien vastustamiseksi, mukaan luettuna sekä työtapaturmat ahtaassa merkityksessä sekä haaksirikoista johtuvat ihmishenkien menetykset? Hyväksytäänkö heti tai lyhyellä aikavälillä tietoisuudenlisäämissuunnitelma, jolla parannetaan merellä työskentelevien turvallisuutta?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(14. joulukuuta 2000)

Komissio on hyvin huolestunut ihmishenkien menetyksestä Ison-Britannian rekisterissä olleen kalastusalus Arosan onnettomuuden seurauksena Irlannin rannikolla. Komissio pyysi 8. marraskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä Yhdistyneeltä kuningaskunnalta tietoja 11. joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/70/EY(1) täytäntöönpanosta. Direktiivi koskee yhdenmukaistetun turvallisuusjärjestelmän luomista kalastusaluksille, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän.

Merenkulun turvallisuuteen liittyvä yhteisön lainsäädäntö on laaja. Lainsäädäntö kattaa monia asioita ja koskee erityyppisiä toiminnassa olevia aluksia. Erika-onnettomuuden jälkeen komissio antoi 21. maaliskuuta 2000 Euroopan parlamentille ja neuvostolle osoitetun tiedonannon(2). Tiedonannossa esitetään lainsäädäntöehdotuksia merenkulun turvallisuuden parantamiseksi. Ensimmäinen vaihe sisältää komission esittämät sääntelytoimenpiteet luokituslaitoksia ja satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevien nykyisten direktiivien vahvistamiseksi ja säiliöalusten kaksoisrunkoa koskevien rakennevaatimusten nopeutettuun käyttöönottoon liittyvän asetuksen antamisen. Kaksi ensin mainittua ehdotusta ovat luonteeltaan yleisiä ja kattavat kaikki erilaiset alustyypit. Toisessa vaiheessa komissio tekee ehdotukset toimenpiteistä, jotka koskevat merenkulun valvontaa, merenkulun turvallisuuden eurooppalaista rakennetta ja merenkulkuyhteisön eri osapuolien vastuuta. Nämä ehdotukset toimitetaan Euroopan parlamentin käsiteltäviksi joulukuun 2000 kuluessa.

Lisäksi komissio teki toukokuussa 2000 ehdotuksen irtolastialusten turvallista lastaamista ja lastinpurkamista koskevaksi direktiiviksi(3). Direktiivin tarkoituksena on toiminnan laadun parantaminen ja siten alusten mahdollisesti onnettomuuksia aiheuttavien rakenteellisten vaurioiden välttäminen.

Komissio valmistelee myös merenkulkijoiden koulutusta ja palvelukseen ottamista koskevaa tiedonantoa, jolla integroidaan merenkulun sosiaalisia kysymyksiä koskevat yhteisön nykyiset toimenpiteet. Tiedonannossa käsitellään yhteisön aluksilla työskentelevien merenkulkijoiden riittävää koulutusta.

Mitä tulee toimenpiteisiin kalastusalusten työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamiseksi, komissio pyytää parlamentin jäsentä tutustumaan turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista kalastusaluksilla tehtävässä työssä 23. marraskuuta 1993 annettuun neuvoston direktiiviin 93/103/ETY(4) ja terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon parantamiseksi 31. maaliskuuta 1992 annettuun neuvoston direktiiviin 92/29/ETY(5). Kaikki jäsenvaltiot ovat toimittaneet tiedot näiden kahden direktiivin täytäntöönpanoon liittyvistä kansallisista toimenpiteistä.

Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on olennaista, että voimaantulosta vastuulliset kansalliset viranomaiset valvovat direktiivien täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä ja varmistavat, että niitä sovelletaan. Tällä tavoin direktiiveillä vähennetään huomattavasti onnettomuuksien määrää.

(1) EYVL L 34, 9.2.1998.

(2) Komission tiedonanto öljykuljetusten meriturvallisuudesta, KOM(2000) 142 lopullinen.

(3) EYVL C 311 E, 31.10.2000.

(4) EYVL L 307, 13.12.1993.

(5) EYVL L 113, 30.4.1992.