FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/230

(2004/C 88 E/0234)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0817/04

esittäjä(t): Stefano Zappalà (PPE-DE) komissiolle

(15. maaliskuuta 2004)

Aihe: Suomalaiset tullimaksut

Italian kansalainen Claudio Oliviero on asunut Suomessa 1. tammikuuta 2004 lähtien ja työskentelee eläinlääkärinä. Työnsä vuoksi hän on päättänyt tuoda Italiassa rekisteröidyn autonsa Suomeen.

Suomen lainsäädännön mukaan hänen on maksettava 7 000 euroa autoveroa voidakseen käyttää autoaan.

Jotta välttyisi vaaditulta autoverolta,

1. on ensinnäkin pitänyt asua yli vuoden ajan lähtöjäsenvaltiossa ja

2. lisäksi omistanut ajoneuvon vähintään kuusi kuukautta ennen Suomeen muuttoa.

Claudio Oliviero täyttää ensimmäisen vaatimuksen muttei toista, sillä hän on hankkinut autonsa vain kaksi ja puoli kuukautta ennen Suomeen muuttoa.

Jos edellä mainittu pitää paikkansa, voisiko komissio antaa lausuntonsa asiasta ja mahdollisesta yhteisön oikeuden rikkomisesta, joka koskee henkilöiden ja tavaroiden vapaata liikkuvuutta sekä yleensäkin sisämarkkinoihin liittyviä periaatteita?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(14. huhtikuuta 2004)

Kysymyksestä ei käy selkeästi ilmi mitä veroja Claudio Oliviero on joutunut ajoneuvostaan maksamaan. Kyseessä ei missään tapauksessa ole tullimaksu, kuten valituksen tekijä väittää, sillä Suomi ei peri tullimaksuja toisesta jäsenvaltiosta tuotavasta ajoneuvosta. Sen sijaan toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjen ajoneuvojen rekisteröinnistä ja käyttöön ottamisesta on Suomessa maksettava autovero ja autoverosta maksettava arvonlisävero.

Tämänhetkisen yhteisön oikeuden mukaan tiettyjä veroja voidaan vaatia maksettavaksi määränpäänä olevassa valtiossa, vaikka lähtövaltiossa olisikin jo maksettu niihin verrattavia maksuja. Yhteisön oikeuden sisältämät rajoitukset rajaavat kuitenkin jäsenvaltioiden vapauksia tällä alalla.

On syytä huomata, että valituksen tekijä oli ostanut autonsa Italiassa vain kaksi ja puoli kuukautta ennen Suomeen muuttoa ja että hän joutui maksamaan 7 000 euroa veroa autonsa käyttöön ottamisesta Suomessa.

Tilannetta on siis tarkasteltava ensisijaisesti luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/183/ETY (1) valossa. Direktiiviä ei kuitenkaan voida soveltaa tässä tapauksessa, koska valituksen tekijä ei täytä direktiivissä määrättyjä ehtoja, sillä ajoneuvo ei ollut hänen käytössään vähintään kuutta kuukautta ennen asuinpaikan muutosta.

Valituksen tekijää koskevassa tapauksessa kyseistä autoveroa on pidettävä sisäisenä verona. Tämänkaltaiset verot ovat yhteisön oikeuden vastaisia ainoastaan silloin, jos ne rikkovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 90 artiklaa, eli jos muiden jäsenvaltioiden tuotteista kannetaan korkeampia välittömiä tai välillisiä sisäisiä maksuja, kuin samanlaisista kotimaisista tuotteista.

Komissiolla ei ole riittäviä tietoja, jotta se voisi arvioida, onko tässä tapauksessa rikottu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 90 artiklaa. On kuitenkin syytä tarkentaa, että se tutkii parhaillaan, onko maahantuotuihin ajoneuvoihin sovellettava Suomen verojärjestelmä yhteisön lainsäädännön vastainen. Suomen hallitukselle on lähetetty virallinen huomautus asiasta vuonna 2003. Tässä huomautuksessa komissio pyytää Suomen viranomaisia kiinnittämään huomiota suomalaisen lainsäädännön ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 90 artiklan yhdenmukaisuuteen. Suomen lainsäädäntöä on tämän jälkeen muutettu. Komissio arvioi parhaillaan uuden lainsäädännön yhdenmukaisuutta yhteisön lainsäädännön kanssa.

Toiseen jäsenvaltioon siirrettävien ajoneuvojen verotus esitetään yksityiskohtaisesti komission Internet-sivustolla: (http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/taxation/vehicles_taxation/index.htm).

(1) EYVL L 105, 23.4.1983.