FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/416

(2004/C 84 E/0486)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0497/04

esittäjä(t): María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) komissiolle

(23. helmikuuta 2004)

Aihe: Espanjan urheiluliittoihin liittymistä koskevasta alaikäisten unionin kansalaisten syrjinnästä

Vastauksessaan parlamentin jäsen Anna Terrón i Cusín esittämään kysymykseen E-4005/03 (1) komissio viittaa Anna Terrón i Cusín alaikäisten ulkomaalaisten syrjinnästä esittämään kysymykseen (P-3911/03 (1)) antamaansa vastaukseen eikä ota kantaa alaikäisten unionin kansalaisten tilanteeseen.

Unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus. Kaikenlainen kansalaisuuteen perustuva syrjintä kielletään perustamissopimusten ja ehdotuksen sopimukseksi Euroopan perustuslaista mukaisesti (4 ja 8 artikla).

Lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen 31 artiklassa tunnustetaan, että lapsella on oikeus virkistykseen ja leikkiin, hänen ikäiselleen sopivaan harrastustoimintaan sekä vapaaseen osallistumiseen kulttuurielämään. Artiklassa pidetään myös tärkeänä yhtäläisten mahdollisuuksien tarjoamista kulttuuri-, virkistys-ja vapaa-ajan toimintoihin osallistumiseen.

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 24 artiklassa säädetään, että lapsella on oikeus hänen hyvinvoinnilleen välttämättömään suojeluun ja huolenpitoon.

Espanjassa esiintyy vakavaa lapsiin kohdistuvaa syrjintää, joka koskee urheiluseuroihin liittymistä. Urheiluliitot ovat kieltäytyneet hyväksymästä lapsia jäsenikseen tai lasten jäsenyydelle on olemassa hallinnollisia esteitä, vaikka lapset ovatkin unionin kansalaisia.

Mitä mieltä komissio on siitä, että Espanjan urheiluliitot ovat kieltäytyneet hyväksymästä Euroopan unionin jäsenvaltioiden alaikäisiä kansalaisia jäsenikseen ja ovat estäneet siten lapsia harrastamasta urheilua?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(22. maaliskuuta 2004)

EY:n perustamissopimuksen 17 artiklaan kirjatulla kansalaisuuden käsitteellä on erityisesti laajennettu ja vahvistettu yhdenvertaista kohtelua ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltämisen periaatetta (2).

Kuten komissio on jo maininnut useissa vastauksissaan (3), se katsoo, että voi olla yhteisön lainsäädännön vastaista, jos urheilujärjestö asettaa rajoituksia sille, kuinka monta sellaista amatööripelaajaa, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia, voidaan ottaa kentälle. Tämä käytäntö on erityisesti työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15. lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (4) 7 artiklan 2 kohdan vastainen.

Komissio on täysin tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen ja eri tapauksia tutkivien yksiköiden esiin tuomista vaikeuksista, jotka koskevat Euroopan kansalaisten amatööriurheilun harrastamista muissa jäsenvaltioissa kuin heidän kotijäsenvaltiossaan. Yhdenvertaisen kohtelun takaamiseksi kaikkien jäsenvaltioiden urheiluliittojen säännöt tutkitaan sen varmistamiseksi, että niissä noudatetaan syrjimättömyyden periaatetta.

Vaikuttaa kuitenkin siltä, että viranomaisten liitoille antama tehtävä on hyvin erilainen eri jäsenvaltioissa. Tämän vuoksi voi olla vaikeaa kohdentaa vastuu urheilua koskevista riidanalaisista säännöksistä tietyissä jäsenvaltioissa.

Tutkittuaan asian komissio ottaa kantaa mahdollisiin jatkotoimiin, jos se toteaa yhteisön oikeuden vastaista syrjintää.

(1) EUVL C 78 E, 27.3.2004.

(2) Ks. erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen asia C-184/99, Grzelczyk, tuomio 20. syyskuuta 2001, Kok. 2001, s. I-6193.

(3) Ks. erityisesti Isidoro Sánchez Garcian kirjalliseen kysymykseen E-2621/99 annettu vastaus, EYVL C 280 E, 3.10.2000.

(4) EYVL L 257, 19.10.1968.