ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/416

(2004/C 78 E/0437)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2672/03

esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle

(2. syyskuuta 2003)

Aihe: Lentokenttien lähtö- ja tulovuorojen jakaminen

Milloin komissio aikoo saada valmiiksi neuvottelut lentokenttien lähtö- ja tulovuoroja koskevaan vuoden 1993 asetukseen ehdotetuista muutoksista, milloin se otaksuu julkaisevansa ehdotuksensa, ja onko komission aikomuksena käsitellä kysymystä suurten lentoyhtiöiden harjoittamasta saavutettujen etujen suojelusta, jolla haitataan alueellisten lentokenttien kehitystä ja lentoyhtiöiden välistä vapaata kilpailua?

Voimassa olevan asetuksen 9 artiklassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus varata lähtö- ja tulovuoroja alueellisille lentoreiteille. Kuinka suuri prosenttiosuus EU:n lentokenttien vuoroista on enimmillään ja vähimmillään varattu tällä tavoin, ja millaisissa olosuhteissa komissio voi puuttua asiaan vuorojen jakamisen estämiseksi tai toteuttamiseksi?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(26. syyskuuta 2003)

Komissio teki 20. kesäkuuta 2001 ehdotuksen lentoasemien lähtö- ja saapumisaikojen jakamista koskevien nykyisten sääntöjen muuttamisesta (1). Parlamentin annettua ensimmäisen käsittelyn lausunnon (2) komissio muutti alkuperäistä ehdotustaan 7. marraskuuta 2002 (3). Neuvosto ei ole vielä vahvistanut yhteistä kantaa ehdotukseen. Ehdotettuja tarkistuksia koskevien neuvottelujen päätökseen saaminen riippuukin tämän yhteisen kannan vahvistamisesta.

Alkuperäisen ehdotuksen perusteluissa komissio ilmoitti käynnistäneensä tutkimuksen, jossa arvioidaan lähtö- ja saapumisaikojen jakamista koskevien erilaisten järjestelmien vaikutuksia. Tämä tutkimus ei ole vielä valmistunut. Kun siitä on saatu tuloksia ja kun alan toimijoita ja jäsenvaltioita on kuultu, komissio tutkii mahdollisuuksia muuttaa lähtö- ja saapumisaikojen nykyistä jakamista, joka perustuu saavutettuihin oikeuksiin.

Voimassa olevan asetuksen (4) 9 artiklan soveltamiseksi ei ole määritelty vähimmäis- tai enimmäismääriä niille lähtö- ja saapumisajoille, jotka jäsenvaltio voi varata täysin yhteensovitetuilla lentoasemilla alueellista liikennettä varten. Jäsenvaltioiden on kuitenkin ilmoitettava komissiolle reitit, joille lähtö- ja saapumisaikoja on varattu. Tämän tarkoituksena on varmistaa, että varatut lähtö- ja saapumisajat on todellisuudessa varattu syrjäisille tai kehitysalueille suuntautuville reiteille ja/tai reiteille, joille on määrätty julkisen palvelun velvoitteita.

(1) EYVL C 270 E, 25.9.2001.

(2) A5-0186/2002, esittelijä Stockmann, 10.6.2002.

(3) KOM(2002) 623 lopullinen.

(4) Neuvoston asetus (ETY) No 95/93, annettu 18 päivänä tammikuuta 1993, lähtö- ja saapumisaikojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä säännöistä, EYVL L 14, 22.1.1993.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/527

(2004/C 78 E/0548)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3345/03

esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle

(13. marraskuuta 2003)

Aihe: Palladion villat

Palladion villat otettiin vuonna 1994 Unescon maailmanperintölistalle. Nyt on ehdotettu 54 kilometrin pituisen Valdasticon eteläisen moottoritien rakentamista Veneton alueen halki. Moottoritiellä olisi 7 liittymää ja tietullipistettä.

Vaikka tunnustankin, että Italian hallituksella on oikeus rakentaa tällaisia teitä parhaaksi katsomallaan tavalla, aikooko komissio toimia yhteistyössä Italian viranomaisten kanssa sen varmistamiseksi, että kyseiset suunnitelmat eivät vahingoita Palladion villoja tai ympäröivää maisemaa ja että ehdotuksista laaditaan täysimääräinen tehostettu ympäristövaikutusarviointi?

Entä aikooko komissio keskustella Italian viranomaisten kanssa siitä, onko Valdasticon eteläinen moottoritie tarpeen, kun otetaan huomioon olemassa oleva moottoritie A22 ja tie SS247 sekä se, että Valdasticon pohjoista moottoritietä käytetään erittäin vähän?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(7. tammikuuta 2004)

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (YVA-direktiivin), sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (1), mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että ennen luvan myöntämistä hankkeiden, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, ympäristövaikutukset arvioidaan. Nämä hankkeet on määritelty 4 artiklassa, jossa viitataan direktiivin liitteisiin I ja II. Moottoriteiden rakentaminen kuuluu liitteessä I olevan 7 kohdan b alakohtaan, joten siitä on tehtävä pakollinen ympäristövaikutusten arviointi.

Tällaisessa tapauksessa Italian viranomaisten on ryhdyttävä toimiin sen varmistamiseksi, että toteutetaan ympäristövaikutusten arviointimenettely, johon sisältyy

a) kuvaus ehdotetun hankkeen todennäköisten merkittävien vaikutusten kohteena olevan ympäristön tilasta, mukaan lukien arkeologinen perintö, maisema, väestö jne. (5 artiklan ja liitteen IV mukaisesti),

b) julkisten ja muiden ympäristöasioista vastaavien viranomaisten kuuleminen ja

c) päätöksen julkaiseminen: päätöksestä on käytävä ilmi hankelupaan liittyvät ehdot, päätöksen perusteena olevat pääasialliset syyt ja näkökohdat sekä tarvittaessa kuvaus tärkeimmistä toimenpiteistä merkittävimpien haitallisten vaikutusten välttämiseksi, vähentämiseksi ja, jos mahdollista, poistamiseksi.

Kuulemisten tulos sekä 5 ja 6 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot on otettava huomioon hanke-lupamenettelyssä.

Komissio on jo tutkinut parlamentin jäsenen esille ottaman asian eikä ole havainnut viitteitä siitä, että tässä erityisessä tapauksessa olisi rikottu direktiiviä millään tavalla. Lisäksi YVA-direktiiviin ei sisälly mitään hankkeen tarpeellisuuden tai itse hankeluvan moittimista koskevia oikeudellisia vaatimuksia.

(1) EYVL L 73, 14.3.1997.
1.

Nykyisen rautatieverkon turvallisuus on varmistettu merkinantojärjestelmillä, joista osa on asennettu aivan äskettäin. On tietenkin epärealistista, että järjestelmät voitaisiin korvata käden käänteessä. Toisaalta ei ole välttämätöntä asentaa eurooppalaista liikenteenvalvontajärjestelmän standardia (ETCS) koko verkkoon tai kaikkiin liikennekäytäviin, jotta junat voisivat liikkua häiriöittä. ETCS-järjestelmä on nimittäin suunniteltu toimimaan rinnakkain muiden järjestelmien kanssa älykkäiden liityntöjen ansiosta. Lopuksi todettakoon, että ETCS-tekniikka on käytettävissä ja että sitä asennetaan parhaillaan useiden hankkeiden yhteydessä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/254

(2004/C 84 E/0301)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3856/03

esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle

(16. joulukuuta 2003)

Aihe: VIII Euroopan kehitysrahaston puitteissa tehdyt sopimukset

Voiko komissio ilmoittaa, montako sopimusta AKT-valtioille on myönnetty VIII Euroopan kehitysrahaston puitteissa, esiteltyjen ja valitsematta jääneiden hankkeiden määrän, sekä kuinka suuren summan arvosta sopimuksia on myönnetty?

Voiko komissio lisäksi ilmoittaa, kuinka moni kyseisistä hankkeista on saatettu päätökseen sopimusehdoissa edellytetyllä tavalla, ovatko jotkut hankkeet mahdollisesti myöhästyneet, sekä mahdolliset välimiesmenettelyistä, riidoista tai hintojen uudelleenarvioinnista johtuvat kulut?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(20. helmikuuta 2004)

Kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston (EKR) puitteissa on tehty 6 199 sopimusta (1851 hanketta on jo saatettu päätökseen) yhteensä 8,925 miljardin euron arvosta. Komissio ei pidä kirjaa tarjouksentekijöistä, joita ei ole hyväksytty, tai sopimuksen päättymiseen johtaneista syistä. Sopimuksissa määrätään yleensä toimenpiteistä, joiden ansiosta osapuolet saavuttavat sopimuksessa määritellyt tavoitteet, vaikka täytäntöön-panoehdot muuttuisivatkin. Näin ollen voidaan päätellä, että suurin osa sopimuksista on saavuttanut tavoitteensa sopimusehtojen mukaisesti.

Sopimusten myöntämisestä todettakoon, että sopimukset tehdään Lomén sopimuksissa määriteltyjen sääntöjen ja sopimuksiin sovellettavien yleisten määräysten (AKT-valtioiden ja Euroopan talousyhteisön (ETY) välisen ministerineuvoston 29 päivänä maaliskuuta 1990 hyväksymä päätös nro 3/90 (1)) mukaisesti. Lomén yleissopimuksessa määrätään, että kansallinen valtuuttava viranomainen vastaa sekä tarjouskilpailu-menettelystä että sopimusten myöntämisestä ja on näin ollen vastuussa myös määräajoista.

Riita-asioista todettakoon, että kahdeksanteen Euroopan kehitysrahastoon liittyy kolme riita-asiaa, joiden käsittely oli kesken vielä 30. marraskuuta 2003. Euroopan kehitysrahaston kansallisella valtuuttavalla viranomaisella on oikeus neuvotella suoraan toimeksisaajan kanssa komission puuttumatta asiaan. Neuvottelujen seurauksena sopimuksista aiheutuvia muuttuvia kustannuksia tai sopimuksen puitteissa tehtyjä hintojen tarkistuksia ei kirjata erikseen.

(1) EYVL L 382, 31.12.1990.
1.

Komissio viittaa vastaukseen, jonka se antoi parlamentin jäsen Bartho Pronkin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3529/02 (3). Muilta osin komissio haluaa korostaa, että kaikilla työntekijöillä on Belgiassa oikeus vähintään neljän viikon mittaiseen palkalliseen vuosilomaan. Vuosilomia koskevan 27. kesäkuuta 1971 annetun konsolidoidun lain 2 pykälän mukaan työntekijöiden oikeus vuosilomaan suhteutetaan heidän tekemäänsä työhön. Työntekijöillä on lomaoikeus mahdollisista muunsisältöisistä sopimuksista huolimatta, eivätkä työntekijät voi jättää käyttämättä vuosilomaa, johon heillä on oikeus. Edellä mainitun lain 3 pykälässä tarkennetaan, että loman pituuden määrittelyperusteena käytetään työntekijän työskentely-aikaa vuosiloman kertymisjaksolla. Loman määrä on vähintään 24 päivää 12 kuukauden työjaksoa kohti. Loman pituuden laskentaperusteena käytetään tässä yhteydessä kalenterivuotta, joka edeltää vuotta, jolloin lomaa myönnetään. Belgian lainsäädäntöä ei näin ollen tule sekoittaa asiassa Bectu (4) esille tulleeseen lainsäädäntöön, sillä palkallista vuosilomaa koskevan oikeuden alkamista ei Belgian lainsäädännössä rajoiteta työn vähimmäis-keston perusteella, vaan siinä siirretään lomaoikeuden käyttäminen seuraavaan kalenterivuoteen. Tämä on komission mielestä lain 7 pykälän 1 kohdan mukaista (katso kysymykseen E-3529/02 annetun vastauksen perusteluja).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/199

(2004/C 78 E/0204)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2965/03

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(8. lokakuuta 2003)

Aihe: Endometrioositutkimuksen rahoittaminen

Kuinka paljon varoja Euroopan unioni on myöntänyt endometrioositutkimukseen kolmen viime vuoden aikana?

Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus

(10. marraskuuta 2003)

Komissio ei ole rahoittanut kolmeen vuoteen hankkeita, jotka liittyvät endometrioositutkimukseen.

Viidenteen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaan kuuluneesta elämänlaatua koskevasta erityisohjelmasta on rahoitettu hanketta nimeltä ”Comparison of exposure-effect pathways to improve the assessment of human health risks of complex environmental mixtures of organohalogens”. Hankkeessa tutkitaan muun muassa mahdollista yhteyttä ympäristöaltistuksen ja endometrioosin välillä. Koska hankkeessa ei kuitenkaan keskitytä endometrioositutkimukseen, komission ei ole mahdollista arvioida, mikä osuus kyseisen hankkeen rahoituksesta on käytetty nimenomaisesti endometrioositutkimukseen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/323

(2004/C 88 E/0328)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0370/03

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(6. helmikuuta 2003)

Aihe: CJ& Clark -yhtiön toiminnan lopettaminen Portugalissa, yhteisön tuki ja toiminnan siirtäminen muualle

Portugalissa on uutisoitu näkyvästi englantilaisen monikansallisen yhtiön CJ & Clarkin äskettäinen ilmoitus aikeistaan sulkea Castelo de Paivassa Pohjois-Portugalissa sijaitseva kenkätehdas. Tehtaan odottamaton sulkeminen aiheuttaa lähes 600 työntekijän irtisanomisen, joiden työttömäksi jääminen vaikuttaa hyvin negatiivisesti tavoitteeseen 1 kuuluvan kaupungin asukkaiden ja työntekijöiden sosiaaliseen tilanteeseen.

Yritys sai Portugalin valtiolta ja EU:lta huomattavan määrän tukea tehtaan perustamiseksi Castelo de Paivaan vuonna 1988, ja tehtaan piti jatkaa toimintaansa ainakin vuoteen 2007 saakka.

Julkisuudessa moneen kertaan esitettyjen väitteiden mukaan CJ & Clark on siirtämässä tehdasta Portugalista Romaniaan ja se yrittää nyt saada laajentumista edeltävää tukea tai Romanian tulevaan jäsenyyteen liittyvää yhteisön tukea Romaniassa avattavaa tehdasta varten.

Onko komissiolla virallisia tietoja CJ & Clarkin aikeista siirtää tehtaansa Portugalista Romaniaan? Pystyykö komissio varmistamaan, että CJ& Clark, jolle on annettu suoraan tai välillisesti yhteisön tukea tehtaan perustamiseksi Portugaliin, ei saa uutta yhteisön suoraa tai välillistä tukea Romaniaan perustettavaa tehdasta varten (joka olisi epäsuorasti ”palkinto” tehtaan sulkemisesta Portugalissa)?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(24. huhtikuuta 2003)

Komissiolla ei ole yksityiskohtaisia tietoja siitä, että kyseinen yhtiö olisi aikeissa siirtää toimintansa Portugalista Romaniaan. Komissio ilmoittaa lisäksi arvoisalle parlamentin jäsenelle, että se ei ole tietoinen siitä, että yritys olisi saanut laajentumista edeltävää tukea Romaniassa avattavaa ja alun perin Portugaliin perustettua tehdasta varten. On syytä korostaa, että suorat tuet, joita myönnetään yrityksille Phare-ohjelmasta, on pääasiassa tarkoitettu pienille ja keskisuurille yrityksille, ja tässä yhteydessä yrityksien uudelleensijoittaminen ei ole tukikelpoinen toimi. Ehdokasmaat hallinnoivat yleensä laajentumista edeltäviä tukia sellaisten ohjelmien puitteissa, joista on sovittu komission kanssa, mikä tarkoittaa sitä, että komissio ei myönnä tukia suoraan ja että tukien suunnittelu perustuu jonkin alueen tai maan määriteltyihin kehitystarpeisiin ja/tai liittymisen valmistelemiseen liittyviin tarpeisiin. Yritykset sijoitetaan markkina-logiikan perusteella, ja se perustuu alueiden ja maiden tarjoamia etuja vertailevaan analyysiin. Saatavilla olevilla suorilla tuilla on vain toissijainen merkitys näissä valinnoissa, koska myönnettävät tuet määritellään kokonaisvaltaisten kehitystarpeiden eikä jonkin tietyn yrityksen tarpeiden perusteella.

Komissio haluaa myös kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion vastaukseen, jonka komissio antoi Regina Bastosin kirjalliseen kysymykseen P-0089/03 (1), ja erityisesti tällä alalla sovellettavien yhteisön säännösten näkökohtiin.

(1) EUVL C 11 E, 15.1.2004, s. 67.
1.

a) Onko komissio samaa mieltä Brandenburgin osavaltion hallituksen kanssa siitä, että ”Falkenseer Kuhlaake” -suojelualueen jakaminen ja samalla sen pilkkominen vastaa direktiivin 92/43/ETY (2) säännöksiä ja että siitä irrotettua kaistaletta ei tarvitse määritellä suojelualueeksi, vaikka luonnonsuojeluun liittyvät syyt puhuisivatkin sen puolesta? Jos on, miksi komissio katsoo, että kiertotien pitää välttämättä kulkea suojelualueen läpi, ja miksi se pitää tiehanketta suojelualuetta tärkeämpänä? Jos ei, mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä koko alueen suojelun turvaamiseksi? b) Onko komissio Brandenburgin osavaltion hallituksen kanssa samaa mieltä siitä, että suunniteltu maantie ei juuri vaikuta siihen rajoittuviin suojelualueisiin ”Falkenseer Kuhlaake” ja ”Spandauer Forst”? Jos on, miten se perustelee kantaa? Jos ei, vaatiiko se Brandenburgin osavaltion hallitusta suorittamaan yksityiskohtaisen tutkimuksen vaikutuksista kasvien ja eläinten elinympäristöön ja muuttamaan suunnitelmiaan tutkimuksen edellyttämällä tavalla?
2.

Komissio jättää puhujalle vastuun omasta puheenvuorostaan. Komissio on kuitenkin ilmaissut (1) monissa yhteyksissä kantansa, jonka mukaan yleishyödyllisillä palveluilla on keskeinen asema Euroopan unionin yhteiskuntamallin kehittämisessä, ja jäsenvaltiot voivat edelleen vapaasti määritellä yleishyödylliset palvelut ja niiden toiminnan. On kuitenkin tarpeen taata, että kaikki EY:n perustamissopimuksen määräysten soveltamiselle asetetut rajoitukset ja erityisesti kilpailun ja sisämarkkinoihin liittyvien vapauksien rajoitukset eivät ylitä sitä, mikä on ehdottoman tarpeen yleishyödyllisen tehtävän suorittamiseksi moitteettomasti. Varsinkin silloin, kun jäsenvaltiot päättävät antaa tällaisten palvelujen hallinnoinnin kolmansille, näiden kolmansien osapuolten valinnassa on noudatettava julkisia hankintoja koskevan yhteisön oikeuden sääntöjä ja periaatteita. Tässä yhteydessä on syytä mainita, että komissio on äskettäin hyväksynyt vihreän kirjan yleishyödyllisistä palveluista (Internet-sivusto http://europa.eu.int/comm/secreta-riatgeneral/servicesgeneralinterest). Se sisältää komission näkemyksiä aiheesta, ja siinä kehotetaan kaikkia asiaankuuluvia osapuolia esittämään kantansa ja antamaan ehdotuksia.
1.

Vaikka Euratom-lainajärjestely on kohdennettu järjestely, se ei vääristä markkinoita, sillä kilpailijoille on tarjolla muita järjestelyjä. Jäsenvaltioissa niitä tarjoavat Euroopan investointipankki ja liikepankit. Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa mm. Euroopan investointipankki ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki rahoittavat muita energialähteitä. Myönnettyjen Euratom-lainojen korko on komissiolle tarjolla oleva markkinakorko.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/617

(2004/C 78 E/0652)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3632/03

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle

(5. joulukuuta 2003)

Aihe: Komission puheenjohtajan Romano Prodin avustajan André Sapirin lausunnot unionin koheesiopolitiikasta

Oletettavasti Espanjan, Italian, Portugalin, Alankomaiden, Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Saksan näkökantojen mukaisesti komission puheenjohtaja Romano Prodin avustaja André Sapir esitti hiljattain Barcelonassa sellaisen lausunnon, että yhteenkuuluvuuden edistäminen on ollut hyödyllistä, mutta nyt tavoitteena on kasvun edistäminen. Hän lisäsi vielä, että jos koheesiopolitiikkaa jatketaan, se olisi keskitettävä itse jäsenvaltioihin eikä alueisiin, joissa talouskasvu henkeä kohden on alhainen.

Mikä ulottuvuus ja merkitys on sellaisen henkilön lausunnoilla, joka puheenjohtaja Prodin avustajan ominaisuudessa rohkenee väheksyä sitä periaatetta, että alueet ovat ensisijaisessa asemassa yhteisön politiikkojen täytäntöönpanossa, ja pitää sitä vain eräänä poliittisena mielipiteenä muiden joukossa? Kuka on antanut luvan tälle Prodin avustajalle esittää neuvonantajan ominaisuudessa sellaisen näkemyksen, että taloudellisista eikä poliittisista syistä hankkeet olisi keskitettävä eri valtioihin sekä unionin rikkaimpien ja teollistuneimpien alueiden kehittämiseen ja jättää vähemmälle huomiolle ne alueet, joilla on suuri kehittymispotentiaali, jos ne vain pystyvät voittamaan jäsenvaltioiden ja EU:n kielteisistä politiikoista aiheutuvat rakenteelliset esteet?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(8. tammikuuta 2004)

Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys viittaa André Sapirin lausuntoon, jonka hän antoi El País -sanomalehden haastattelussa vuoden 2003 marraskuun alkupuolella. Haastattelu tehtiin IESE-kauppa-korkeakoulussa järjestetyn seminaarin yhteydessä. André Sapir esitti seminaarissa puheenjohtaja Romano Prodin aloitteesta perustetun riippumattoman tutkimusryhmän raportin. André Sapir toimi tutkimusryhmän puheenjohtajana. Hänen lausuntonsa heijastavat raportissa esiin tuotuja näkemyksiä eivätkä puheenjohtaja Prodin tai komission näkemyksiä. Itse asiassa Sapirin raportin kansilehdessä mainitaan, että se esittelee vain riippumattoman ryhmän mielipiteen eikä välttämättä kuvasta Euroopan komission näkemyksiä.
4.

Komissio on tietoinen siitä, että Metronidazolea sisältäviä lääkeaineita käytetään tietyissä tapauksissa ihmisten ja mahdollisesti myös lemmikkieläinten hoitoon. Metronidazole esiintyy kuitenkin asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteessä IV, eli sen käyttö eläinlääkkeenä elintarvikkeita tuottaville eläinlajeille on ollut kielletty vuodesta 1998 lähtien. Aine on genotoksinen, ja hoidetuista eläimistä elintarvikkeisiin siirtyvät pienetkin jäämät voivat olla vaarallisia kuluttajien terveydelle. Ihmislääketieteessä käytettäville aineille tehtävää hyöty/haitta arviointia ei voida suoraan soveltaa eläinlääkkeisiin, sillä eläinlääkkeissä esiintyvät jäämät voivat olla vahingollisia kuluttajille. Koska Metronidazolen käyttö on kielletty elintarvikkeita tuottavien eläinlajien hoidossa, komissio ei missään olosuhteissa voi sallia aineen käyttöä unionissa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/105

(2004/C 88 E/0110)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2604/03

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(20. elokuuta 2003)

Aihe: Kyproksen muinaisen Salaminan kaivauskohteiden suojelu

Kyproksen muinaisesineiden suojeluviraston arkeologian professori V. Karajorgis, joka suoritti kaivauksia Kyproksen muinaisessa Salaminassa yhteistyössä ranskalaisen arkeologiryhmän kanssa ennen saaren miehitystä, on esittänyt syytöksiä, joiden mukaan turkkilainen professori S. Ozguner johtaa kaivauksia Salaminassa ilman aiempia kaivauksia suorittaneiden lupaa. Kun otetaan huomioon, että kansainvälisen käytännön mukaan aiempia kaivauksia suorittaneilta on pyydettävä lupa ja että Turkki on allekirjoittanut vuonna 1965 Haagin yleissopimuksen, jonka 5 artiklassa kielletään selkeästi arkeologinen toiminta vieraiden miehitysjoukkojen miehittämällä alueella ilman maan laillisen hallituksen lupaa, kysyn komissiolta, mihin toimiin se aikoo ryhtyä kyproksenturkkilaisen yhteisön viranomaisten suhteen laittomien kaivauksien lopettamiseksi?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(15. syyskuuta 2003)

Yleisesti ottaen vastuu kulttuuriasioissa kuuluu jäsenvaltioille yhteisön toimivallan ollessa rajallinen.

Mitä tulee kaivauksiin muinaisen Salamiin alueella, komissio ottaa huomioon arvoisan parlamentin jäsenen esittämät huomautukset. Komissiolla ei kuitenkaan ole lakisääteistä oikeutta ryhtyä asiassa toimiin.