KIRJALLINEN KYSYMYS E-2192/98

esittäjä(t): James Elles (PPE) komissiolle

(14. heinäkuuta 1998)

Aihe: Direktiivi 85/337/ETY

Ympäristö merkitsee paljon Euroopan kansalaisten elämässä ja EU:n politiikalla on huomattavat vaikutukset ympäristöön.

1. Aikooko komissio ilmoittaa ovatko kaikki jäsenvaltiot ratifioineet direktiivin 85/337/ETY(1)?

2. Tietävätkö viranomaiset kaikissa valtioissa, että kansallisten suunnitteluelinten on tehtävä tarvittavat arviot ennen suurten rakennushankkeiden aloittamista?

3. Onko komissio tyytyväinen tämän direktiivin toteuttamiseen kaikissa jäsenvaltioissa?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus

(17. syyskuuta 1998)

Kaikki jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(2).

Komissio ei voi antaa lausuntoa siitä, ovatko kaikki jäsenvaltioiden viranomaiset tietoisia siitä, että tietyissä tapauksissa ympäristövaikutusten arviointi on tarpeen. Komissio voi vain olettaa, että kunkin jäsenvaltion viranomaiset ovat tietoisia vähintään toimenpiteistä, jotka on toteutettu direktiivin täytäntöönpanemiseksi kyseisessä jäsenvaltiossa, samoin kuin muusta lainsäädännöstä, ja että ne toimivat tämän mukaisesti.

On erotettava toisistaan tapaukset, joissa tiettyjä direktiivin säännöksiä ei ole pantu täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä tai ne on pantu täytäntöön virheellisesti, ja tapaukset, joissa kyse ei ole kansallisen lainsäädännön yhdenmukaisuudesta direktiivin kanssa, vaan siitä, onko tietyn hankkeen ympäristövaikutukset arvioitu direktiivin mukaisesti. Jos kyse on yhdenmukaisuuden puutteista, komissio huolehtii siitä, että asiaankuuluvaa kansallista lainsäädäntöä täydennetään tai muutetaan, jotta se olisi yhdenmukainen direktiivin kanssa. Täytäntöönpanolainsäädännön puutteellista yhdenmukaisuutta koskevia menettelyjä on tällä hetkellä meneillään kuutta jäsenvaltiota vastaan (Espanja, Irlanti, Italia, Kreikka, Portugali, Saksa).

Näiden tapausten lisäksi komissiolle on tehty melko paljon valituksia direktiivin virheellisestä soveltamisesta. Kuten edellä todettiin, nämä tapaukset eivät koske kansallisen lainsäädännön yhdenmukaisuutta direktiivin kanssa, vaan sen soveltamista tietyissä hankkeissa. Valitusten suuri määrä ei vielä merkitse sitä, että kyseinen jäsenvaltio olisi pannut direktiivin täytäntöön erityisen huonosti. Kyseisessä jäsenvaltiossa voidaan tehdä ympäristövaikutusten arviointi sadoille tai jopa tuhansille hankkeille joka vuosi. Lisäksi samasta hankkeesta tehdään yleensä useita valituksia. Tämän vuoksi direktiivin rikkomisesta syytettyjä hankkeita saattaa olla hyvin vähän suhteessa hankkeisiin, joista ei ole tehty valitusta komissiolle. On myös huomattava, että useissa valituksissa arvostellaan ympäristövaikutusta koskevan lausunnon laatua. Tämä on seikka, jonka osalta direktiivissä on jätetty jäsenvaltioille paljon harkintavaltaa. Tämän vuoksi tällaisissa tapauksissa on vaikea todeta direktiivin noudattamatta jättämistä.

Lopuksi komissio haluaa huomauttaa, että tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetussa neuvoston direktiivissä 97/11/EY(3) on säädetty kysymyksistä, joissa jäsenvaltioilla oli kokemusten mukaan vaikeuksia vuoden 1985 direktiivin täytäntöönpanossa.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EYVL L 175, 5.7.1985.

(3) EYVL L 73, 14.3.1997.