FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/743

(2004/C 78 E/0791)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2485/03

esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle

(24. heinäkuuta 2003)

Aihe: Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyt sopimukset ja asetus (ETY) N:o 1408/71

Useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa työssä käyvät henkilöt, kuten kansainvälisen tavaraliikenteen ammattilaiset, joutuvat käytännössä usein maksamaan sosiaaliturvamaksut yhdessä valtiossa (työnantajan toimipaikka) ja tuloveron asuinvaltiossaan päiviltä, jolloin he työskentelivät muussa kuin työnantajan kotivaltiossa. Tämä järjestelmä on heille epäedullinen. Sosiaaliturvajärjestelmiä koskeva asetus (ETY) N:o 1408/71 (1) ja kahdenväliset kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyt sopimukset eivät ole täysin yhdenmukaisia.

1. Voiko komissio ilmoittaa, kummat ovat etusijaisia, kahdenväliset kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyt sopimukset, vai monenväliset asetukseen (ETY) N:o 1408/71 kuuluvat säännökset?

2. Voiko komissio ilmoittaa, onko yhteisön nykyisen lainsäädännön vastaista, jos jäsenvaltiot sopivat kahdenvälisessä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyssä sopimuksessa muista kuin asetuksen (ETY) N:o 1408/71 periaatteisiin kuuluvista säännöistä?

3. Voiko komissio ilmoittaa, mikä merkitys sen mielestä on vastikään annetulla tuomiolla asiassa Gottardo C-55/00, jonka 32 kohdan mukaan: ”Asiassa, jossa oli kyse jäsenvaltion ja kolmannen maan välisestä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdystä kahdenvälisestä kansainvälisestä sopimuksesta, yhteisöjen tuomioistuin totesi, että vaikka välitön verotus kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, nämä eivät kuitenkaan voi vapautua velvollisuudestaan noudattaa yhteisön oikeutta, vaan niiden on käytettävä tätä toimivaltaansa yhteisön oikeutta noudattaen (…)”.

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(11. syyskuuta 2003)

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1408/71 (2) on otettu käyttöön jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskeva järjestelmä, ja asetukseen sisältyvissä säännöksissä määritellään, mitä kansallista lainsäädäntöä on kussakin tapauksessa sovellettava. Näiden säännösten tavoitteena on varmistaa, että henkilöön, joka on käyttänyt vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan, sovelletaan ainoastaan yhden jäsenvaltion eli hänen työskentelyvaltionsa lainsäädäntöä ja että hän näin ollen maksaa sosiaaliturvamaksuja ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädäntöä sovelletaan.

Mitä tulee kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehtyihin kahdenvälisiin sopimuksiin sisältyviin verotustoimivallan jakoperusteisiin, koska yhteisössä ei ole toteutettu yhtenäistämis- ja yhdenmukaistamistoimenpiteitä, jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia määrittelemään ansiotulojen ja varallisuuden verotusperusteet välttääkseen tarvittaessa sopimusteitse kaksinkertaisen verotuksen. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot voivat kahdenvälisissä sopimuksissaan vahvistaa liittymätekijät, joiden perusteella verotustoimivalta jakaantuu.

Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehtyjen kahdenvälisten sopimusten välillä ei ole suhdetta eikä etenkään alisteista suhdetta. Tästä seuraa, että määriteltyjä riita-asioita koskevia sääntöjä sovelletaan näiden välineiden yhteydessä niihin asioihin, joita ne koskevat.

Mitä tulee (palkallisena työntekijänä saatuihin) ansiotuloihin ja erityisesti kuorma-autonkuljettajiin, komissio toteaa, että kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyissä jäsenvaltioiden välisissä sopimuksissa käytetään sellaisia verotustoimivallan jakoperusteita (esim. työntekijän asuinpaikka, työnantajan asuinpaikka tai paikka, jossa toimintaa harjoitetaan), jotka eivät aina vastaa asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 säädettyjä verotustoimivallan jakoperusteita. Komissio katsoo, ettei näiden jakoperusteiden erilaisuus sinänsä ole ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa.

Komissio katsoo, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Gottardo (C-55/00) antaman tuomion 32 kohdassa vahvistetaan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Gilly (C-336/96) antamaan tuomioon perustuva oikeuskäytäntö, jonka mukaan jäsenvaltioilla on oikeus määritellä verotusoikeuden jakoperusteet kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tekemissään kahdenvälisissä sopimuksissa, jos asiaa koskevia säännöksiä ei ole yhdenmukaistettu yhteisössä. Näin tehdessään jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava EY:n perustamissopimuksen perusperiaatteita.

(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.

(2) Uusin konsolidoitu toisinto: neuvoston asetus (EY) N:o 118/97, annettu 2 päivänä joulukuuta 1997, sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta (EYVL L 28, 30.1.1997).