KIRJALLINEN KYSYMYS E-2276/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(31. heinäkuuta 2001)

Aihe: Pohjanmeren ja Antwerpenin sataman välillä sijaitsevan Westerschelden kautta kulkeviin vaarallisiin kuljetuksiin sisältyvien riskin rajoittaminen

1. Voiko komissio vahvistaa, että päästäkseen Belgiassa sijaitsevaan Antwerpenin satamaan merialusten tulee kulkea Alankomaiden puolella pitkä matka mutkikasta ja vaihtelevansyvyistä reittiä merenlahdeksi kasvaneelle joensuulle (Westerschelde), mikä aiheuttaa suurempia riskejä kuin pääsy Dunkerquen, Zeebruggen ja Rotterdamin lähisatamiin?

2. Mitä mieltä komissio 19. kesäkuuta 2001 ilmestyneen Provinciale Zeeuwse Courant -lehden tiedoista, joiden mukaan ammoniakkitankkerin onnettomuus mainitun reitin alussa sijaitsevan Vlissingenin kaupungin (Alankomaat) läheisyydessä johtaisi 1800 henkilön kuolemaan ja loukkaantumiseen ja nestekaasutankkerin onnettomuus johtaisi 235 hengen kuolemaan ja loukkaantumiseen?

3. Missä määrin onnettomuuden mahdollisuus suurenee Kruiningenin ja Perkpolderin sekä Vlissingenin ja Breskensin välisen lauttaliikenteen vuoksi, joka huolehtii säännöllisestä pohjois-eteläsuunnan rantojen välisestä liikenteestä, kunnes tunneli valmistuu?

4. Onko nykyinen nestekaasun ja ammoniakin kuljetus Westerschelden kautta eurooppalaisten ja kansainvälisten vaarallisten aineiden kuljetusta vesillä koskevien säännösten mukaista?

5. Mihin toimiin komissio katsoo voivansa ryhtyä hyvässä yhteistyössä Alankomaiden ja Belgian hallitusten kanssa onnettomuusriskien vähentämiseksi minimiin?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(6. marraskuuta 2001)

1. ja 3. Komissio haluaa huomauttaa, että vaarallisten aineiden kuljetus merkitsee luonnostaan riskejä tapauksissa, joissa kuljetus esim. jokisuiston kautta on pitkä ja tapahtuu jopa kahden maan läpi, kuten Antwerpenin sataman tapauksessa. On itsestään selvää, että meriliikenne, joka kulkee muiden palvelujen kanssa risteävillä reiteillä, edellyttää kaikilta osapuolilta tavallista suurempaa turvallisuustietoisuutta.

2. Komissio on tietoinen pessimistisimpien skenaarioiden arvioista. Niitä on vaikeata osoittaa oikeiksi tai vääriksi. Komissio kuitenkin uskoo, että voimassa olevien sääntöjen aukoton noudattaminen riittää estämään onnettomuudet.

4. ja 5. Voimassa olevien turvallisuussääntöjen soveltaminen kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle. Komissiolla ei ole mitään syytä olettaa, että Alankomaiden ja Belgian viranomaiset eivät noudattaisi vaatimuksia. Komissio tuntee Alankomaiden ja Belgian väliset kahdenväliset sopimukset Westerschelden liikenteen turvallisuudesta. Komissiolla on syytä uskoa, että nykyiset sopimukset, joissa määrätään muun muassa tiukasta liikenteen valvonnasta yhtenäisen tutka-asemaketjun ja pakollisen luotsauksen avulla, ovat riittäviä merenkulun turvallisuuden takaamiseen ja meriympäristön suojeluun.

Näin ollen komissio ei aio ryhtyä erityistoimenpiteisiin Westerschelden jokisuiston liikennöinnin suhteen. Komissio on kuitenkin vakuuttunut siitä, että koko Euroopan tasolla on voimistettava vaarallisia ja ympäristöä pilaavia aineita kuljettavien alusten seurantaa ja lisättävä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tiedonvaihtoa. Siksi komissio on antanut 6. joulukuuta 2000 ns. Erika II -paketin puitteissa direktiiviehdotuksen(1), jolla pyritään perustamaan jäsenvaltioiden rannikkovesien meriliikennettä koskeva yhteisön seuranta-, valvonta- ja tietojärjestelmä.

(1) EYVL C 120 E, 24.4.2001.