Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4009/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Yhteisön kiviliusketeollisuuden kilpailukyky Yhteisön merkittävä kiviliusketeollisuus on ala, jolla on huomattavat perinteet ja tulevaisuus monissa jäsenvaltioissa ja joka ainoastaan Espanjassa antaa suoran työpaikan 4 800 hengelle ja työllistää epäsuorasti yli 19 000 henkeä. Teollisuus sijoittuu taloudellisesti jälkeenjääneille syrjäalueille tai taantuville teollisuusalueille. Alan teollisuutta uhkaa vakavasti kolmansista maista peräisin olevan liuskekiven tuonti, jolle asetetaan alhaisempia yhteiskunnallisia ja työhön liittyviä vaatimuksia kuin EU:ssa. Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta? Mitä toimenpiteitä komissio on toteuttanut tai aikoo toteuttaa yhteisön liuskekiviteollisuuden kilpailukyvyn kannustamiseksi? Mitkä maat tuovat EU:hun liuskekiveä, kuinka paljon ja millä ehdoin? Mitä tullitariffia sovelletaan viimeistellyn liuskekiven tuonnissa? Mitkä eri EU:n ja kolmansien maiden väliset taloudelliset tai kaupalliset sopimukset vaikuttavat suoraan tai epäsuorasti näiden kolmansien maiden liuskekiviteollisuuteen? Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4009/97 ja E-4011/97 (6. helmikuuta 1998) Yhteisö on työstetyn liuskekiven nettoviejä. Vuonna 1996 yhteisöstä vietiin 43 610 tonnia liuskekiveä (7 997 tonnia Espanjasta) ja sitä tuotiin 26 639 tonnia. Vuoden 1997 suuntaus, joka on arvioitu vuoden ensimmäisen puoliskon perusteella, näyttää vahvistavan saman tuloksen samoissa suhteissa kuin edellisenä vuonna. Vain pieni ryhmä maita tuo yhteisöön liuskekiveä. Vuonna 1996 viisi eniten liuskekiveä vievää maata toivat yhteisöön tuodusta liuskekivestä yli 85 prosenttia. Nämä maat ovat Brasilia (5 501 tonnia), Kiina (5 158 tonnia), Intia (4 864 tonnia), Norja (4 538 tonnia) ja Kanada (3 091 tonnia). Sen sijaan yhteisöstä viedään liuskekiveä eniten Yhdysvaltoihin, Japaniin, Australiaan ja Sveitsiin. Yhteisöön tuotavasta liuskekivestä on maksettava suosituimmuustulli, joka on 2,1 prosenttia tuotteen arvosta. On kuitenkin tarkennettava, että Euroopan talousalueelta (ETA), esimerkiksi Norjasta, sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista (AKT) peräisin olevat tuontituotteet on vapautettu tulleista. On myös lisättävä, että kehitysmaita varten perustetussa yleisessä tullietuusjärjestelmässä liuskekivet on luokiteltu muiksi kuin aroiksi tuotteiksi. Tämä tarkoittaa sitä, että kyseiset tuontitavarat on vapautettu tullien maksamisesta. Näiden tuotteiden muiksi kuin aroiksi tuotteiksi luokittelun tarkistusta ei ole suunnitteilla ennen nykyisen järjestelmän päättymistä 31. joulukuuta 1998. Brasilia, Kiina ja Intia ovat kyseisen järjestelmän edunsaajat. On kuitenkin huomautettava, että Kiinan osalta voimassa olevassa yleisessä tullietuusjärjestelmässä on määrätty tullietuuden asteittaisesta poistamisesta maan teollisen kapasiteetin tason vuoksi kyseisellä alalla. Sen vuoksi 1. tammikuuta 1997 lähtien Kiinasta yhteisöön tuotavan liuskekiven suosituimmuusmarginaalia alennettiin 50 prosentilla ja 1. tammikuuta 1998 lähtien se poistettiin kokonaan. Kiinan osalta täysimääräistä 2,1 prosentin suuruista tullia sovelletaan siis uudelleen. Komissio on yhteisön viennin edistämiseksi vahvasti sitoutunut edistämään yhteisön teollisuuden pääsymahdollisuuksia kolmansien maiden markkinoille. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, komissio alkoi soveltaa marraskuussa 1996 uutta markkinoille pääsyn strategiaa koskevaa aloitetta, jonka avulla pyritään tunnistamaan ja poistamaan yhteisön viennin esteet. Liuskekivialan, kuten kaikkien talouden alojen toimijoita, pyydetään ja rohkaistaan osallistumaan aktiivisesti kansainvälisen kaupan esteiden tunnistamiseen. Komissio toteuttaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa kaikki kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavat ja soveltuvat toimenpiteet. On myös painotettava, että komissio soveltaa kaivannaisteollisuutta suosivaa kilpailupolitiikkaa muun kuin energia-alan vuoriteollisuuden kilpailukykyä koskevan tiedonannon ((Asiak. SEK (92) 1884 lopullinen. )) ja siihen liittyvien neuvoston 18. marraskuuta 1993 vahvistamien päätelmien mukaisesti. Kyseiset asiakirjat ja neuvostolle annettu kertomus kyseisessä yhteydessä toteutetuista toimista ((Asiak. SEK (96) 852. )) toimitetaan tiedoksi suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin pääsihteeristölle. Näillä toimilla, jotka koskevat liuskekivialan lisäksi myös muita rakennustuotteita valmistavan vuoriteollisuuden toimia, pyritään erityisesti entistä avoimempiin markkinoihin ja vuoriteollisuuden toimia koskevan ympäristölainsäädännön vaikutuksien erityiseen seurantaan. Komissio julkaiseekin alan edustajien tuella Euroopan mineraaleja koskevaa vuosiluetteloa, jonka tarkoituksena on tehdä markkinat avoimemmiksi kuluttajille ja tuottajille, jotka ovat usein pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Euroopan liuskekivialan liittoa on pyydetty osallistumaan kyseiseen asiakirjaan liittyviin toimiin. Ympäristömaksujen osalta yhteisön ympäristölainsäädännössä otetaan komission mielestä huomioon kaivannaisalan erikoispiirteet ja siinä pyritäänkin lainsäädännön joustavuuteen, joka on perusteltua esimerkiksi liuskekivien koon tai niiden valmistusmenettelyn vuoksi. Tämä on tilanne louhosten osalta tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY ((EYVL L 73, 14.3.1997. )), ja kaatopaikkoja koskevan direktiiviluonnoksen mukaisesti ((EYVL C 156, 24.5.1997. )). Komissio antoi äskettäin rakennusteollisuuden kilpailukykyä koskevan tiedonannon, jossa käsitellään myös rakennustuotteita ((KOM (97) 539 lopullinen. )). Siinä esitetään neljä strategista päätavoitetta ja yli 60 erityistoimenpidettä teollisuuden kilpailukyvyn parantamiseksi.