KIRJALLINEN KYSYMYS E-3856/97 komissiolle esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) (5. joulukuuta 1997)

Aihe: Hallinnollisten valitusten tekeminen komission tiedonannoista

Tiedonantoihin, joilla komissio ilmoittaa hyväksymisestä tai hylkäämisestä kilpailuun tai ohjelmaan osallistuneille, liitetään tavallisesti ja parhaassakin tapauksessa vain erilaisia tiedottavia selityksiä ja perusteluita.

Mutta kilpailuun tai ohjelmaan hakemuksen jättäneelle kansalaiselle ei koskaan ilmoiteta, miten hänen tulee toimia tehdäkseen valituksen päätöksen oikeellisuudesta. Kansallisessa lainsäädännössä puolestaan annetaan asianmukaisten hallinnollisoikeudellisten määräysten nojalla kansalaiselle tiedoksi tämän valitusoikeus ja siihen liittyen täsmällinen tieto viranomaisista, jotka asiassa auttavat.

Voiko komissio ilmoittaa, aikooko se sisällyttää positiivisiin tai negatiivisiin vastauksiinsa, joita se kansalaisten hakemuksiin antaa, selvityksen valitusmenettelyistä, joita kansalaiset voivat käyttää korjatakseen päätöksiin mahdollisesti liittyvät epäoikeudenmukaisuudet?

Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1998)

Komissio ei pidä tarpeellisena erikseen mainita valitusmenettelyä kirjeissä, joilla se ilmoittaa kilpailuihin osallistuneille hakijoille tai ohjelmien osanottajaehdokkaille ratkaisustaan ehdokkuuden suhteen. Jäsenvaltioissa on usein monenlaisia hallinnollisia ja oikeudellisia valituskeinoja, joiden ehdot, menettelytavat ja määräajat vaihtelevat päätöstyypin ja kyseisen viranomaisen mukaan, ja sen vuoksi on syytä mainita kulloinkin erikseen, mistä valitusmenettelystä on kyse. Yhteisön oikeuden nojalla sen sijaan on olemassa ainoastaan yksi selkeä järjestelmä.

Kollegiaalisuuden periaatteen mukaisesti kaikki komission päätökset ovat tai niiden katsotaan olevan komission päätöksiä riippumatta siitä, onko ne tehty kollegiossa, onko jokin komission tähän valtuutettu jäsen tehnyt ne komission nimissä vai onko tähän valtuutettu komission virkamies tai elin (kuten kilpailulautakunta) tehnyt ne komission nimissä ((Ks. erityisesti komission 17 päivänä helmikuuta 1993 annetun työjärjestyksen (EYVL L 230, 11.9.1993), sellaisena kuin se on muutettuna 8 päivänä maaliskuuta 1995 tehdyllä komission päätöksellä 95/148 (EYVL L 97, 29.4.1995), 1, 2 ja 11 artikla. )).

Jos kyseessä on erityistapaus, kuten esimerkiksi asiakirjoihin tutustumista koskevien pyyntöjen hajautettu käsittely, epäämiskirjeissä mainitaan aina, että asiasta voi valittaa pääsihteerille, jolla on valtuudet tehdä päätös komission nimissä.

Kyseisessä kirjallisessa kysymyksessä mainittujen päätösten osalta ei siis ole olemassa hallinnollista valitusmenettelyä kuten valittaminen ylemmälle virkatasolle tai valvovalle viranomaiselle, koska nämä päätökset ovat jo sellaisenaan komission päätöksiä. Tällöin voidaan käyttää ainoastaan oikeudellista valitusmenettelyä.

Oikeudellisen valitusmenettelyn edellytykset ovat kaikkien päätösten osalta samat; EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla henkilö voi nostaa tuomioistuimessa kanteen hänelle osoitetusta päätöksestä kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Jos kantaja on yksittäinen henkilö, kanteen käsittelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin. EY:n perustamissopimuksen 179 artiklan nojalla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista yhteisön ja sen henkilöstön väliset riidat henkilöstösäännöissä säädetyin rajoituksin ja edellytyksin. Tätä määräystä sovelletaan myös avoimia työpaikkoja koskevien kilpailujen osanottajiin. Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdan mukaan kanne on nostettava kolmen kuukauden kuluessa ((Tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti oikeussuojakeino, joka on käytettävissä valintalautakunnan päätökseen nähden, on yleensä kanteen nostaminen suoraan tuomioistuimessa. Jos asianomainen on kuitenkin tehnyt valituksen nimittävälle viranomaiselle, valitusajan katsotaan alkavan siitä päivästä, jolloin viranomainen on vastannut tähän valitukseen nimenomaisesti tai implisiittisesti (asiassa 264/88, Valle Fernandez, 8.11.1988 annettu määräys, Kok. 1988, s. 6341, kappale 11). )).