KIRJALLINEN KYSYMYS E-1817/01

esittäjä(t): Giovanni Pittella (PSE) komissiolle

(21. kesäkuuta 2001)

Aihe: Alkuperämerkintöjen turvaaminen

Tuotteiden väärentäminen ja niiden valmistaminen laittomasti on maailmankaupassa varsin yleinen ongelma. Väärennetyillä merkinnöillä varustettujen tuotteiden myynnin osuus maailmankaupasta on viidestä seitsemään prosenttia eli 200-300 miljardia euroa. Lähi-idän markkinoilta tuodaan Eurooppaan suuria määriä puolivalmisteita tai lopputuotteita, joita kaupataan täällä kotimaisina tuotteina. Tämä ongelma johtuu pääasiassa siitä, että joidenkin jäsenvaltioiden kauppapolitiikkaan kuuluvat suuret tuotemäärät ja joustavat tarkastukset, minkä vuoksi markkinoille pääsee helposti lopputuotteita tai puolivalmisteita, joissa ei ole alkuperämerkintöjä. Eurooppalaisille markkinoille päädyttyään nämä tuotteet kilpailevat paikan päällä valmistettujen tuotteiden kanssa ja johtavat vilpilliseen kilpailuun. Kaiken lisäksi tällaisten tuotteiden halpa hinta johtuu varsin usein lapsityövoiman käytöstä.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta yllä mainittuun ongelmaan voitaisiin puuttua?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

Teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausten torjumiseksi Euroopan unionin ulkorajoilla neuvosto antoi 22 päivänä joulukuuta 1994 asetuksen (EY) N:o 3295/94 väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista toimenpiteistä(1). Tätä asetusta muutettiin neuvoston 25 päivänä tammikuuta 1999 antamalla asetuksella (EY) N:o 241/1999(2) sen soveltamisalan laajentamiseksi siten, että tulliviranomaiset voisivat puuttua asiaan myös ennen tulliselvitystoimenpiteitä. Siitä lähtien tulliviranomaiset toteuttavat valvontatoimenpiteitä heti kun tavarat ovat tullivalvonnassa (tullivarastossa ennen tullausta, laiturissa olevassa aluksessa, uudelleenlastauksessa, vapaa-alueella, vapaavarastossa jne.). Asetuksella (EY) 241/1999 tullihallintojen valtuuksia teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemisessa laajennettiin kahdella uudentyyppisellä oikeudella, jotka ovat patentti ja lisäsuojatodistus.

Unionin tullihallintojen vuonna 2000 kirjaamat tulokset osoittavat erityistä kiinnostusta tähän tehtävään ja toisaalta myös hallinnollisen valvonnan paranemista. Lähes 68 miljoonaa väärennettyä tai laittomasti valmistettua tuotetta on saatu poistettua markkinoilta, mikä on 168 prosenttia enemmän kuin vuonna 1999.

Oikeudenomistajat voivat suojautua näiltä oikeuksien loukkauksilta esittämällä tulliviranomaisille pyynnön puuttua asiaan. Tämä antaa oikeudenomistajalle mahdollisuuden ilmoittaa ennalta viranomaisille, että sen tuotteet ovat uhattuja, toimittaa niille tuotetta koskevia teknisiä tietoja sekä sallia tullin ottaa yhteys oikeudenomistajan yksikössä määrättyyn yhteyshenkilöön. Tällaisen ilmoituksen jälkeen tullin yksiköt valvovat unionin ulkorajoilla erilaisia lastauksia, joiden epäillään loukkaavan oikeudenomistajan oikeuksia. Oikeudenomistajat eivät kuitenkaan käytä tarpeeksi tätä yksinkertaista, tehokasta ja sujuvaa menettelyä, sillä vuonna 2000 tehtiin ainoastaan 981 interventiopyyntöä kaikkien erityyppisten oikeuksien osalta.

Komissio antoi 30. marraskuuta 2000 sisämarkkinoita varten tiedonannon(3) väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaista toimintaa sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan perusteella toteutettavista toimista. Tässä toimintasuunnitelmassa ehdotettuja aloitteita ovat ehdotus vuoden 2002 alussa annettavaksi direktiiviksi. Sen tarkoituksena on yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden lainsäädännöt teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamiseksi toteutettavien keinojen osalta.

Eri toimenpiteet sellaisinaan eivät kuitenkaan koske tuotteiden alkuperämerkintöjen puuttumista tai vääriä merkintöjä. Yhteisössä ei myöskään ole yhdenmukaisia sääntöjä yhteisön markkinoilla

olevien tuotteiden alkuperämerkinnästä, joka kuuluu jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön. Myöskään yhteisön teollisuuden piirissä ei ole päästy yksimielisyyteen pakollisen alkuperämerkinnän käyttöönotosta, minkä tulisi koskea sekä yhteisöön tuotuja että siellä valmistettuja tuotteita.

(1) EYVL L 341, 30.12.1994.

(2) EYVL L 27, 2.2.1999.

(3) KOM(2000) 789 lopullinen.