ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3414/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (28. lokakuuta 1997) Aihe: Maailmankauppa ja eläintensuojelu Komissio on useaan otteeseen ilmoittanut, että mikään Maailman kauppajärjestö WTO:n päätös ei ratkaise tilannetta eurooppalaisten eläinsuojelumääräysten hyväksi. Hormoneista tehty päätös näyttää vahvistavan tämän arvion. 1. Miten tässä asiassa edetään myöhemmin, kun kyseinen päätös saa jatkoa? Kuinka voidaan välttää EU:n alueella voimassa olevien eläinsuojelumääräysten syrjäyttäminen yksi toisensa jälkeen? 2. Onko muissa tapauksissa paremmat mahdollisuudet onnistua, vai onko jatkossa keskityttävä johdonmukaisesti uusiin neuvotteluihin, WTO-määräysten uudelleen tulkitsemiseen tai jopa niiden muuttamiseen? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3414/97, E-3415/97, E-3417/97 ja E-3418/97 (24. marraskuuta 1997) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi rouva Oddyn esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2569/94 ((EYVL C 145, 12.6.1995. )).
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0177



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3615/97 komissiolle esittäjä(t): Eva Kjer Hansen (ELDR) (6. marraskuuta 1997) Aihe: Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen Mitä konkreettisia aloitteita komissio aikoo tehdä sen johdosta, että Amsterdamin sopimuksessa on muutettu 209 a artiklaa? Aikooko komissio ottaa yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan sopimuksen (jota yksikään jäsenvaltio ei vielä ole ratifioinut) uudelleen käsiteltäväksi, ottaen huomioon, että osia siitä voidaan hyväksyä uuden 209 a artiklan nojalla? Komission jäsenen Anita Gradinin komission puolesta antama vastaus (8. joulukuuta 1997) Komissio on tyytyväinen EY:n perustamissopimuksen 209 a artiklaan Amsterdamin sopimuksella tehtyihin muutoksiin. Kyseisestä artiklasta tulee EY:n perustamissopimuksen 280 artikla, joka toimii oikeusperustana ehdotuksille yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja antaa parlamentille aktiivisemman roolin (yhteispäätösmenettely). Jäsenvaltioiden tulee vielä ratifioida Amsterdamin sopimus. Komissio tarkastelee tällä hetkellä uuden 280 artiklan mahdollisia vaikutuksia, mutta on kuitenkin liian aikaista päättää konkreettisista toimenpiteistä. Kuten komissio on maininnut vastauksessaan D. Helena Torres Marquesin kirjalliseen kysymykseen E-3349/97 ((EYVL C 117, 16.4.1998, s. 177. )), se on tietoinen siitä, ettei yksikään jäsenvaltio ole ratifioinut yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevaa yleissopimusta. Oikeus- ja sisäasioiden neuvosto esitti kokouksessaan 28. huhtikuuta 1997 ratifioimisen takarajaksi vuoden 1998 puoliväliä, jonka Amsterdamin Eurooppa-neuvosto hyväksyi. Komissio katsoo, että ratifioimisella on kiire, ja niinpä se seuraa tarkasti tilanteen kehittymistä kussakin jäsenvaltiossa. Sen jälkeen kun yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen kaksi pöytäkirjaa sekä lahjonnan torjumista koskeva yleissopimus on hyväksytty, jäsenvaltiot, jotka eivät halua ratifioida yksittäin jokaista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklaan perustuvaa asiakirjaa, voivat ratifioida ne yhdessä.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0123



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3244/97 komissiolle esittäjä(t): Alfonso Novo Belenguer (ARE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Radioaktiivisten jätteiden laskeminen mereen On paljastunut, että Ranskan La Haguen ja Ison-Britannian Sellafieldin plutoniumin jälleenkäsittelylaitoksista on laskettu mereen radioaktiivisia jätteitä. Arvioidaan, että mereen lasketaan vuosittain 200 000 kuutiometriä vaarallista plutoniumia, jätettä, joka säilyy aktiivisena 250 000 vuotta. Tilanne on niin hälyttävä, että Ranskan hallitus on viime kesäkuusta lähtien kieltänyt jopa uimisen ja kalastuksen jälleenkäsittelylaitoksen lähistöllä terveysriskien vuoksi. Tietääkö komissio La Haguen ja Sellafieldin laitosten laskevan plutoniumia mereen? Onko komissio tehnyt yksityiskohtaista tutkimusta jätteiden mereenlaskemisen laillisuudesta ja ympäristövaikutuksista? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1997) Sekä Ranska että Yhdistynyt kuningaskunta ovat sitoutuneet noudattamaan radioaktiivisten jätteiden mereen laskemista koskevaa kieltoa, josta määrätään Koillis-Atlantin meriympäristön suojelua koskevassa vuoden 1992 Oslo-Pariisi -yleissopimuksessa (OSPAR-yleissopimus), joka korvaa piakkoin kaksi aiempaa yleissopimusta eli Oslon ja Pariisin yleissopimukset. Kyseinen kielto koskee kuitenkin jätteiden laskemista mereen eikä kata maalla sijaitsevista laitoksista peräisin olevia nestemäisen matala-aktiivisen jätteen päästöjä, jotka ovat kansallisten viranomaisten tiukan lupamenettelyn alaisia. Komissio tarkasti heinäkuussa 1996 Euratomin perustamissopimuksen 35 artiklan mukaisesti La Haguen laitoksessa ja sen lähialueilla sijaitsevat valvontajärjestelmät. Tarkastuksessa havaittiin, että asianmukaiset järjestelyt oli toteutettu ympäristön radioaktiivisuuden valvomiseksi. Kyseisen laitoksen lähialueita koskevien pääsyrajoitusten osalta komissiolla on sellainen käsitys, että yleisön pääsyä putken suualueelle ja putkea ympäröivän käytävän alueelle koskevat lakiin perustuvat rajoitukset ovat olleet voimassa jo vuosia. Kyseisiä rajoituksia laajennettiin väliaikaisesti aiemmin tänä vuonna ja Ranskan hallitus määräsi, että La Haguen ydinaineen jälleenkäsittelylaitoksen ympäristön radioaktiivisuustasoja on tutkittava. Näitä tutkimuksia käsittelevässä kertomuksessa todetaan, että päästöjen radioaktiivisuustasot olivat kansallisten viranomaisten asettamien rajojen sisäpuolella. Siinä vahvistetaan lisäksi, että alueen radioaktiivisuustasot aiheuttivat altistuneimmille henkilöille säteilyannoksia, jotka ovat huomattavasti yhteisön perusnormeissa ilmoitettuja rajoja alhaisempia.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3350/97 komissiolle esittäjä(t): Helena Torres Marques (PSE) (22. lokakuuta 1997) Aihe: Metsiensuojeluhankkeiden rahoittaminen Euroopan komissio myönsi 13,4 miljoonaa ecua hankkeisiin, joissa pyritään suojelemaan metsiä ilmansaasteilta ja tulipaloilta. Mitkä hankkeet on tarkoitettu Portugalia varten, ja kuinka suuret rahamäärät on varattu kutakin hanketta varten? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (7. marraskuuta 1997) Komissio myönsi yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta annetun asetuksen (ETY) 3528/86 ((EYVL L 326, 21.11.1986. )) nojalla 64 892 ecun avustuksen neljälle Portugalin esittämälle hankkeelle. Metsäpalojen torjunnasta annetun asetuksen (ETY) 2158/92 ((EYVL L 217, 31.7.1992. )) nojalla komissio myönsi 2 482 888 ecun avustuksen 23:lle Portugalin esittämälle hankkeelle. Luettelo näiden kahden asetuksen nojalla vuonna 1997 hyväksytyistä metsiensuojeluhankkeista toimitetaan suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2984/97 neuvostolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (30. syyskuuta 1997) Aihe: Statoilin toiminta Itä-Timoria ympäröivillä vesillä Norjalainen valtion omistama yhtiö Statoil tekee parhaillaan öljynetsintätyötä Indonesian miehittämää Itä-Timoria ympäröivillä vesillä. Norjan energia-asioista vastaava ministeri Froeiland ilmoitti äskettäin, että yhtiötä vastaan ei ryhdytä mihinkään toimenpiteisiin huolimatta ihmisoikeuksien loukkauksien jatkumisesta Itä-Timorissa ja siitä, että Norja ja YK eivät kumpikaan ole hyväksyneet puite-ehdotusta öljynetsinnästä tällä alueella. Ottaen huomioon neuvoston yhteisen kannan Itä-Timorista ja sen pyrkimykset lopettaa ihmisoikeuksien loukkaukset, aikooko neuvosto kehottaa Norjan viranomaisia ja Statoilia lopettamaan öljynetsinnän tällä alueella? Vastaus (15. tammikuuta 1998) Kysymys liittyy riippumattomaan päätöksentekoon kolmannessa maassa, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio, ja siksi kysymys ei kuulu Euroopan unionin toimivaltaan.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3121/97 komissiolle esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Biologisten kasvinsuojeluaineiden käyttö Euroopan unionissa Vastauksessaan kysymykseeni E-1761/97 ((EYVL C 76, 11.3.1998, s. 53.)) komissio esitti muutamia toimenpiteitä, joiden pitäisi parantaa biologisten kasvinsuojeluaineiden asemaa Euroopassa. Pyydän komissiolta vastausta seuraaviin lisäkysymyksiin: 1. Milloin biologisten kasvinsuojeluaineiden nopea hyväksymismenettely tulee voimaan? 2. Milloin yhdenmukaistaminen OECD:n puitteissa saadaan valmiiksi ja sopeutetaanko direktiivejä tämän seurauksena? 3. Kuullaanko asianomaista teollisuutta nopean menettelyn kehittämisessä ja OECD:hen liittyvässä yhdenmukaistamisessa? 4. Aikooko komissio rohkaista biologisten kasvinsuojeluaineiden käyttöä EU:ssa ja onko se valmis osoittamaan tähän rahoitusvälineitä, esimerkiksi vastaamaan osittain rekisteröintikokeiden kustannuksista, niin että biologisten aineiden asemaa voidaan vahvistaa kemiallisiin aineisiin nähden? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (28. marraskuuta 1997) 1. Komissio valmistelee parhaillaan ehdotusta kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY ((EYVL L 230, 19.8.1991. )) muuttamisesta. Kun otetaan huomioon ehdotuksen sisältämien näkökohtien laajuus ja arkuus, komission ei odoteta hyväksyvän ehdotusta ennen vuoden 1998 loppua. Ehdotettujen toimenpiteiden voimaantulopäivämäärä määräytyy hyväksymismenettelyn, johon myös parlamentti osallistuu, keston mukaan. 2. Valmisteluasiakirja, jossa käsitellään mikro-organismeja koskeviin tietoihin liittyviä vaatimuksia ja joka mainittiin arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1761/97 annetussa vastauksessa, on toimitettu edelleen Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) sihteeristölle. Yhdenmukaisuuden saavuttamiseen OECD:n tasolla kuluu todennäköisesti kolmesta neljään vuotta. Kyseistä yhdenmukaistamista odotettaessa valmisteluasiakirjaa voidaan käyttää ohjeellisena asiakirjana käsiteltäessä kyseistä alaa koskevia hakemuksia yhteisössä. 3. Kyseiseen teollisuudenalaan on jo oltu yhteydessä edellä 2 kohdassa mainitun valmisteluasiakirjan osalta, ja lisäneuvotteluja on odotettavissa. 4. Komissio ei pidä soveliaana kasvinsuojelutuotteita koskevan luvan antamisesta aiheutuvien kustannusten osittaista rahoittamista. Komissio on sitä mieltä, että kirjalliseen kysymykseen E-1761/97 annetussa vastauksessa esitetyt toimenpiteet voivat edistää mikro-organismeja sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvanantamista kunhan osoitetaan, että sellaisten tuotteiden käyttämiseen liittyvät riskit ovat pienempiä kuin riskit, joita kemiallisilla kasvinsuojeluaineilla voidaan yleensä olettaa olevan.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3094/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (2. lokakuuta 1997) Aihe: Kemiallisista aineista pahoja vaurioita saaneiden henkilöiden lääketieteelliset hoitomahdollisuudet 1. Missä Euroopan valtioissa on tarjolla asianmukaista lääketieteellistä hoitoa ja terapiaa sellaisille kemiallisista aineista pahoja vaurioita saaneille henkilöille, jotka ovat herkistyneet kemiallisille aineille? 2. Missä Euroopan valtioissa voidaan asianmukaisesti diagnisoida (kuten esim. Persianlahden sodan yhteydessä tehdyssä tutkimuksessa) valvotuissa olosuhteissa (ympäristönvalvontayksikkö, Environmental Control Unit) kemiallisille aineille ja ravintoaineille herkistymistä tai hermomyrkkyjen aiheuttamia vahinkoja? 3. Onko olemassa sairaaloita, jotka täyttävät USA:ssa Dallasissa sijaitsevan ympäristön terveysvaikutuksia tutkivan keskuksen (Environmental Health Center) esittämät ympäristölle asetetut vaatimukset (kemiallisten aineiden käyttökielto, desifiointikielto, ilman suodatus, suodatettu vesi, lasinen irtaimisto, teräs tai hartsia tai tärpättiä sisältämätön puuaines, ei kokolattiamattoja, tupakointikielto ja muiden hajusteiden käyttökielto, jne. - katso EHC:n laatimaa luetteloa)? 4. Onko olemassa sairaaloita, jotka täyttävät ympäristön terveysvaikutuksia tutkivan keskuksen lääketieteelliset vaatimukset (ympäristön terveysvaikutuksiin erikoistuneet kokeneet lääkärit, myrkkyjen poistoon liittyvät hoitomenetelmät, immuunijärjestelmään liittyvät hoitomenetelmät, kokeissa käytettävät säilöntäaineettomat aineet jne.)? 5. Onko majoitus mahdollista järjestää sellaisiin tiloihin, joista on poistettu kaikki haitalliset aineet? 6. Onko Euroopassa sairaalaa, joka täyttäisi asianmukaiset kontrolloidut vaatimukset ja onko olemassa kirurgeja, jotka voivat suorittaa leikkauksia kemiallisille aineille herkistyneille henkilöille? 7. Mitkä Euroopan valtiot rahoittavat julkisin varoin asianmukaisia ympäristön terveysvaikutuksiin erikoistuneita sairaaloita? 8. Millä tavoin Euroopan eri valtioissa painotetaan kemiallisista aineista vaurioita saaneiden henkilöiden psykiatrista hoitoa? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (24. marraskuuta 1997) Arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomien kaltaiset hoitoon ja terapiaan liittyvät asiat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle on lähetetty kopio kvalitatiivisesta tutkimuksesta, joka käsittelee kemikaaleille herkistymistä tietyissä jäsenvaltioissa. Komissio on jo viitannut tähän tutkimukseen arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-2904/97 antamassaan vastauksessa ((Ks. sivu 33. )).
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3313/97 komissiolle esittäjä(t): John Iversen (PSE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Vasikoiden kuljetukset Onko komissiolla täsmällisiä tietoja siitä, kuinka monta vasikkaa muista EU-maista kuljetetaan Alankomaihin kasvatettavaksi karsinoissa? Sopiiko tämä yhteen sen kanssa, mitä eläinten kuljetusta koskevissa säännöksissä määrätään? Pitääkö komissio näitä kuljetuksia eettisesti puolusteltavina? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 1997) Komission käytettävissä olevien (Comext-tietokannasta saatujen) lukujen mukaan Alankomaihin kuljetettiin vuonna 1996 muista jäsenvaltioista 363 182 vasikkaa. Komissiolla ei ole tilastoja siitä, moniko näistä vasikoista kasvatettiin karsinoissa. Alankomaissa kuitenkin noin 25 prosenttia vasikoista kasvatetaan ryhmissä. Vasikoiden kuljetus on sallittua, jos eläinten suojelemisesta kuljetusten aikana annetun direktiivin 91/628/ETY ((EYVL L 340, 11.12.1991. )) vaatimuksia noudatetaan. Komissio ei ole tietoinen siitä, että tätä direktiiviä olisi rikottu kuljetettaessa vasikoita Alankomaihin. Jos vasikat kuljetetaan mainitun direktiivin vaatimusten mukaisesti, kuljetuksia ei ole syytä vastustaa eläinten hyvinvoinnin perusteella.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3242/97 komissiolle esittäjä(t): Alfonso Novo Belenguer (ARE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Myrkylliset tutit Vähän aikaa sitten Ranska veti pois myynnistä 30 000 Remond-merkkistä tuttia, koska huomattiin, että niiden valmistukseen oli käytetty nitrosamin-nimistä syöpää aiheuttavaa ainetta. Asian kiireellisyyden ja sen aiheuttaman huolestuneisuuden vuoksi kysyn: 1. Tietääkö komissio, onko Ranskan hallitus todella poistanut nämä tuotteet myynnistä? 2. Voiko komissio tiedottaa, kuinka tämä asia on edennyt Espanjassa ja erityisesti Valencian alueella. 3. Mitä komissio on tehnyt varmistaakseen sen, että nämä tuotteet poistetaan kokonaan Euroopan markkinoilta? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1997) Komissio on saanut yleisestä tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin 92/59/ETY ((EYVL L 228, 11.8.1992. )) ja erityisesti kiireellisiin tapauksiin luodun, vakavaa ja välitöntä vaaraa aiheuttavia tuotteita kohtaan toteutettuja toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihtomenettelyn mukaisesti Ranskan viranomaisilta tietää arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta ongelmasta. Heti kun nämä tiedot oli saatu, ne jaettiin hälytysjärjestelmän avulla kaikille kuluttajien terveyden ja turvallisuuden suojelusta vastaaville viranomaisille eri jäsenvaltioissa ja Euroopan talousalueella (ETA). 1. Ranskan viranomaisten ilmoittamien tietojen mukaan Sebir-Remond -yritys on itse ennaltaehkäisytarkoituksessa määrännyt poistamaan markkinoilta jotkin näistä tuteista, joiden eräs kuluttajajärjestö syyttää ¨sisältävän syöpää aiheuttavaa ainetta¨. Ranskan viranomaiset ovat tehneet omat analyysinsä kyseisten tuttien ja muiden merkkien nitrosamiini- ja nitrosoituvien aineiden pitoisuudesta ja varmistaneet, että nämä tuotteet on poistettu kaikista asiaan liittyvistä laitoksista (lastentarhoista, sairaaloista, apteekeista jne.). Kartoitus sekä jäsenvaltioiden että yritysten tällä alalla toteuttamista toimista oli suunniteltu valmistuvaksi lokakuun loppuun 1997 mennessä. 2. Komissio ei ole saanut Espanjan viranomaisilta tietoa näiden tuotteiden osalta toteutetuista toimenpiteistä eikä tämän ongelman esiintymisestä tässä jäsenvaltiossa tai näillä alueilla, vaikka Ranskan viranomaisten ilmoittamat tiedot jaettiin hälytysjärjestelmän avulla. 3. Jäsenvaltioiden on N-nitrosamiinien ja N-nitrosoituvien aineiden vapautumisesta elastomeeristä tai kumista valmistetuista tuttipullon tuteista ja huvituteista annetun direktiivin 93/11/ETY ((EYVL L 93, 17.4.1993. )) mukaisesti kiellettävä sellaisten tuttipullon tuttien ja huvituttien kauppa ja käyttö, joista vapautuu tietty määrä N-nitrosamiineja ja nitrosoituvia aineita. Komissio huolehtii toimivaltuuksiensa rajoissa siitä, että kaikki jäsenvaltiot noudattavat tätä velvoitetta, jotta eurooppalaisten kuluttajien turvallisuus voitaisiin taata.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3223/97 komissiolle esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE) (16. lokakuuta 1997)

Aihe: Ranskan postimaksut

Ranskan postilaitoksen taksat samankokoisille ja -painoisille postilähetyksille vaihtelevat sen mukaan, mihin EU-maahan lähetys menee. Esimerkiksi Suomeen ja Ruotsiin menevät lähetykset ovat kalliimpia kuin muualle postitetut. Postimaksujen harmonisointi koko unionin alueella on kansainvälisin sopimuksin, ja yleisten käytäntöjen kautta vahvistettu periaate, jota Ranskan postilaitos ¨postimaksudiskriminoinnillaan¨ törkeästi rikkoo.

Yllä mainittuun viitaten esitän seuraavat kysymykset: Pitääkö komissio Ranskan diskriminoivaa politiikkaa hyväksyttävänä ja Euroopan unionin lainsäädännön mukaisena? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä Ranskan harjoittaman diskriminoinnin lopettamiseksi?

Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (24. marraskuuta 1997)

Ranskan postilaitos (La Poste) soveltaa todellakin Suomeen ja Ruotsiin lähetettäviin asiakirjoihin ja tavaroihin erilaisia kappaletariffeja kuin muihin jäsenvaltioihin. Ilmeisesti Ranskassa ei ole määritelty uudelleen postin tariffivyöhykkeitä Suomen ja Ruotsin unioniin liittymisen jälkeen, eikä niitä ole muutettu vuoden 1995 jälkeen.

Toisaalta kansainvälisistä sopimuksista ei johdu velvoitteita, joiden mukaan postioperaattorin olisi tarjottava samoja tariffeja kaikille yhteisön jäsenvaltioille. Postipalvelujen kehittämisestä 7. helmikuuta 1994 annetussa neuvoston päätöslauselmassa ((EYVL C 48, 16.12.1994. )) ja yhteisön postipalvelujen kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä annettavaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä koskevassa 29. huhtikuuta 1997 vahvistetussa yhteisessä kannassa ((EYVL C 188, 19.6.1997. )) sanotaan, että tariffien on perustuttava kustannuksiin.

Jos mainitut erot tariffeissa voidaan perustella korkeammilla kustannuksilla, komissio ei voi pitää toimenpidettä liiallisena syrjimisenä.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3081/97 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (2. lokakuuta 1997) Aihe: Turkki rikkoo kansainvälisiä sopimuksia Turkki allekirjoitti vuonna 1923 Lausannen sopimuksen, joka koskee Imvrosin ja Tenedosin saarille myönnettyä autonomista asemaa ja niiden paikallista itsehallintoa. Kuitenkaan Turkki ei ole koko aikana ottanut teke- miään sitoumuksia huomioon ja se ryhtyi melkein heti sopimuksen allekirjoituksen jälkeen karkottamaan näiden saarien kreikkalaista syntyperää olevia asukkaita, jotka olivat asuneet saarilla keskeytyksettä usean vuosisadan ajan. Toimenpiteisiin sisältyi myös kreikkalaisille kuuluneiden maanviljelysalueiden takavarikoiminen. Näin tapahtui esim. myös silloin, kun yhdeksältäsadalta Schinudissa Imvrosin saarella asuvalta kreikkalaiselta ostettiin väkipakolla 8000 hehtaaria maata kahdella turkin liiralla/1000m2. Lisäksi Turkin valtio rakennutti saarelle vaarallisille rikollisille tarkoitetun vankilan luodakseen pelon ilmapiirin saaren asukkaiden keskuudessa. Yritys onnistuikin täydellisesti, sillä Imvrosin saarelle jäi ainoastaan 230 vanhempaa kreikkalaista asukasta ja Tenedosin saarelle vielä paljon vähemmän. Tämän ¨menestyksen¨ jälkeen vankila lopetti toimintansa vuonna 1992! Milloin komissio on esittänyt Turkille kysymyksen niistä sitoumuksista, jotka koskevat sitä Lausannen sopimuksen allekirjoituksen jälkeen? Mitä Turkki on vastannut? Mikä on komission näkemys Turkin ulkoministerin Cemin viimeaikaisesta lausunnosta, jonka mukaan Turkki kieltäytyy saattamasta Imian saaren asiaa Den Haagissa sijaitsevan kansainvälisen tuomioistuimen käsiteltäväksi? Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (7. marraskuuta 1997) Kyseinen asia ei kuulu komission toimivaltaan (eikä se valitettavasti voi toimittaa pyydettyjä tietoja).
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3277/97 komissiolle esittäjä(t): Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Bangladeshilaisten tekstiilien maahantuojat Euroopassa Yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisesti alkuperätodistuksella varustetut bangladeshilaiset tekstiilit voidaan tuoda Euroopan markkinoille edullisemmilla ehdoilla. Näyttää siltä, että kaikkia viranomaisten myöntämiä alkuperätodistuksia ei myönnetä asianmukaisin perustein. Tämän johdosta Bangladesh on komission suosituksen mukaisesti julistanut 15 000 alkuperätodistusta takautuvasti pätemättömiksi. Komissio aikoo periä tuontitulleja vuosina 1994 - 1996 tapahtuneesta tuonnista. Tämä puolestaan aiheuttaa huomattavia ongelmia eurooppalaisille maahantuojille. 1. Katsooko komissio, että Bangladeshin viranomaisilla on alkuperätodistusten valmistelussa vaadittava asiantuntemus hallussaan? Jos ei, onko komissio antanut Bangladeshin viranomaisten tarvitsemaa apua tässä asiassa? 2. Koska komissio sai tietoonsa sen, että alkuperätodistuksissa on teknisiä ongelmia? Ilmoittiko komissio asiasta maahantuojille välittömästi? 3. Jos ei ilmoittanut, miksi ei ilmoittanut? Odottaako komissio, että maahantuojat itse tarkistavat valtion viranomaisten antamien virallisten alkuperätodistusten aitouden? Jos komissio sitä odottaa, miten yritys pystyy siihen? 4. Katsooko komissio, että on oikein määrätä takautuvia tullimaksuja väärien aitoustodistusten vuoksi? Jos komissio katsoo sen oikeaksi, katsooko se, että on kohtuullista periä tullimaksuja kolme vuotta tuontipäivämäärän jälkeen? 5. Miten komissio aikoo estää tämän kaltaiset ongelmat tulevaisuudessa? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1997) Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.