KIRJALLINEN KYSYMYS E-1201/01 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle. Henkilökohtaisten suojavarusteiden vähimmäisvaatimusten yhdenmukaistaminen.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0196 - 0197



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1201/01 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle (19. huhtikuuta 2001) Aihe: Henkilökohtaisten suojavarusteiden vähimmäisvaatimusten yhdenmukaistaminen 1. Velvoittaako neuvoston direktiivin 89/686/ETY(1) julkaiseminen virallisessa lehdessä ja lähteen nimeäminen henkilönsuojaimia koskevassa valtioneuvoston asetuksessa työnantajia tarjoamaan käyttöön näiden vähimmäisvaatimusten mukaiset henkilökohtaiset suojavarusteet? Aiheuttavatko vastuusyyt sen, että työntekijöiden on myös epäsuorasti pakko käyttää niitä? 2. Voiko työnantaja normien julkaisemisen jälkeenkin edelleen määrätä omalla vastuullaan, minkälaisia työ- ja suojavaatteita työntekijän pitää käyttää? 3. Vaikuttavatko vähimmäisvaatimukset työsuojelulakiin? 4. Saksan työlainsäädäntö sulkee julkisen liikenteen tieajoneuvot näiden määräysten ulkopuolelle. Voidaanko myös henkilökohtaisten suojavarusteiden vähimmäisvaatimusten kohdalla noudattaa tällaista ulkopuolelle sulkemista? (1) EYVL L 399, 30.12.1989, s. 18. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (18. kesäkuuta 2001) Työntekijöiden työpaikalla käyttämille henkilönsuojaimille turvallisuutta ja terveyttä varten asetettavista vähimmäisvaatimuksista 30. marraskuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/656/ETY(1) 4 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että henkilönsuojainten on oltava niiden asiaan liittyvien yhteisön säännösten tai määräysten mukaisia, jotka koskevat suunnittelussa ja valmistuksessa huomioon otettavia turvallisuus- ja terveysvaatimuksia, mikä tarkoittaa, että niiden on oltava henkilönsuojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun muutetun neuvoston direktiivin 89/686/ETY(2) mukaisia. Direktiivin 89/656/ETY 4 artiklassa määritellään lisäksi henkilönsuojainten käyttöehdot. Erityisesti 6 kohdassa täsmennetään, että työnantajan on annettava ne käyttöön maksutta, mutta siinä annetaan jäsenvaltioille oikeus pyytää työntekijää osallistumaan tietyn henkilönsuojaimen kustannuksiin silloin, kun suojaimen käyttöä ei ole rajattu työpaikkaan. Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12. kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY(3) 13 artiklan nojalla jokaisen työntekijän velvollisuus on mahdollisimman hyvin koulutuksensa ja työnantajansa ohjeiden mukaisesti huolehtia omasta turvallisuudestaan ja terveydestään sekä myös muiden henkilöiden turvallisuudesta ja terveydestä, jos hänen toimintansa tai laiminlyöntinsä työssä vaikuttavat heihin. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi työntekijöiden on etenkin käytettävä oikein saamiaan henkilönsuojaimia. Uuden lähestymistavan direktiiveissä, joihin direktiivi 89/686/ETY kuuluu, yhteisön vaatimusten soveltaminen on vapaaehtoista. EY:n perustamissopimuksen 137 artiklaan (entiseen 118 artiklaan) perustuvat direktiivit sisältävät säännökset vähimmäisvaatimuksista, jotka on saatettava osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Ei voida. Direktiivin 89/656/ETY soveltamisalan ainoat poikkeukset mainitaan sen 2 artiklan 2 kohdassa. Ne koskevat muun muassa tieajoneuvoissa käytettäviä henkilönsuojaimia. (1) EYVL L 393, 30.12.1989. (2) Neuvoston direktiivi 89/686/ETY, annettu 21. joulukuuta 1989, henkilönsuojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 399, 30.12.1989), muutettuna 22. heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/68/ETY (EYVL L 220, 30.8.1993), 29. lokakuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/95/ETY (EYVL L 276, 9.11.1993) ja 3. syyskuuta 1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/58/EY (EYVL L 236, 18.9.1996). (3) EYVL L 183, 29.6.1989.