KIRJALLINEN KYSYMYS P-3785/02 esittäjä(t): Bruno Gollnisch (NI) komissiolle. Kulutustuotteiden ranskankieliset pakkausmerkinnät Ranskassa.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0048 - 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3785/02 esittäjä(t): Bruno Gollnisch (NI) komissiolle (17. joulukuuta 2002) Aihe: Kulutustuotteiden ranskankieliset pakkausmerkinnät Ranskassa Ranskan kieltä koskeva laki, joka annettiin 4. elokuuta 1994, teki pakolliseksi ranskan kielen käytön kaikissa tuotteiden käyttäjille ja kuluttajille tarkoitetuissa asiakirjoissa, kuten pakkausmerkinnöissä, esitteissä, luetteloissa, mainoksissa ja muissa tiedotteissa. Kuten 18. joulukuuta 1978 annetun direktiivin muuttamiseksi 20. maaliskuuta 2000 annetussa direktiivissä todettiin, yhteisön lainsäädännön mukaan kansallisessa lainsäädännössä ei voida vaatia minkään tietyn kielen käyttöä elintarvikkeiden pakkausmerkinnöissä sulkien pois mahdollisuuden käyttää jotakin muuta kieltä. Euroopan komissio muistutti Ranskaa lausunnossa, jonka se antoi yhteisöjen tuomioistuimen 12. syyskuuta 2000 antaman tuomion jälkeen, joka puolestaan oli annettu Lyonin hovioikeuden esittämän ennakkoratkaisukysymyksen johdosta, että Ranskalla oli kaksi kuukautta aikaa alkaa noudattaa kyseistä lainsäädäntöä. Ranskan hallitus muutti 1. elokuuta 2002 asetuksella nro 2002-1025 kuluttajalain R.112-8 pykälää siten, että vaatimus ranskankielisistä pakkausmerkinnöistä säilyi, mutta samalla pykälän uudessa 2 alakohdassa sallitaan myös yhdellä tai useammalla muulla kielellä olevat pakkausmerkinnät. Katsooko komissio, että kyseisen lain muuttaminen on riittävä toimi edellä mainittuihin yhteisön normeihin mukautumiseksi? Säilyykö jäsenvaltioilla toisin sanoen laillinen oikeus vaatia, että niiden alueella myytävissä elintarvikkeissa on pakkausmerkinnät ainakin kyseisen maan kielellä? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 2003) Komissio päätti 17. heinäkuuta 2002 antaa Ranskan viranomaisille perustellun lausunnon, jossa näitä pyydetään saattamaan Ranskan lainsäädäntö tuomioistuimen 12. syyskuuta 2002 asiassa C-366/98 (Geffroy) antaman tuomion mukaiseksi elintarvikkeiden pakkausmerkintöjen kielten osalta. Komissio tarkastelee parhaillaan 1. elokuuta 2002 annettua asetusta nro 2002-1051, jonka Ranskan viranomaiset toimittivat sille vastauksena perusteltuun lausuntoon. Komissio pitää myös jatkuvasti yhteyttä Ranskan viranomaisiin saavuttaakseen tässä asiassa järkevimmän ratkaisun. Olisi huomattava, että komissiossa sekä yhteisön lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä korostetaan, että kaiken elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä koskevan lainsäädännön perustana on ennen kaikkea ehdoton vaatimus kuluttajien informoimisesta ja suojelusta. Käytännössä maan kielen käyttö takaa kuluttajien tiedotus- ja suojeluvaatimuksen täyttymisen. Tämän ei pidä kuitenkaan johtaa kohtuuttomiin ja perusteettomiin toimenpiteisiin, jotka voisivat jopa haitata tiedottamistavoitetta. Komissio katsookin oikeuskäytännön perusteella, että kansallisessa lainsäädännössä on erityisesti sallittava sellaisten vieraskielisten ilmausten käyttö pakkausmerkinnöissä, jotka takaavat kuluttajien tiedonsaannin tai jopa parantavat tiedotusta. Tämä koskee esimerkiksi sellaisia alunperin ulkomaisia tuotteita, joiden nimille ei ole vastinetta ranskan kielessä. Näissä tapauksissa alkuperäinen nimi vastaa ranskalaista nimeä paremmin vaatimusta kuluttajien informoimisesta. Komission toimenpide, jolla ei missään tapauksessa haluta rajoittaa jonkin tietyn kielen käyttöä, on osoitus halusta varmistaa sujuva kaupankäynti tuotteilla, jotka usein kuvastavat Euroopan kulttuurista monimuotoisuutta, taaten mahdollisimman hyvin kuluttajien tiedonsaannin kyseisten tuotteiden ominaisuuksista.