KIRJALLINEN KYSYMYS E-1546/02

esittäjä(t): Wolfgang Ilgenfritz (NI) komissiolle

(3. kesäkuuta 2002)

Aihe: Euroopan komission edustusto Wienissä

Euroopan komission Wienin-edustuston marraskuusta 2001 avoinna olleen päällikön viran täyttämiseksi julistettiin yleinen kilpailu keväällä 2002. Tiedotusvälineiden mukaan kilpailukutsu ei kuitenkaan täytä puolueettomuuden kriteerejä.

Itävallassa ilmestyvä Kurier-sanomalehti kirjoitti 11. maaliskuuta 2002, että kilpailukutsu on räätälöity itävaltalaisille, koska hakijoilta edellytetään eritoten maan poliittisen ja yhteiskunnallisen tilanteen kattavaa tuntemusta. Huhtikuun 22. päivänä 2002 Kurier kertoi, että Wolfgang Streitenbergerin seuraajaksi oli hakenut viisi ehdokasta, kuten komission jäsen Franz Fischlerin toimistosta oli vahvistettu.

Elokuun 6. päivä sanomalehti Die Presse kirjoitti, että seuraajaehdokkaista parhaat mahdollisuudet on Michael Reiterilla. Tämä itävaltalainen virkamies oli vahvistanut olevansa kiinnostunut virasta.

1. Onko totta, että Wienin-edustuston päällikön virkaan on tuli vain viisi hakemusta? Jos ei ole, montako hakemusta siihen jätettiin?

2. Miten hakemusten vähäinen määrä on selitettävissä, kun Wienin-edustuston päällikön virkaa kuitenkin pidetään hyvin palkattuna ja arvostettuna?

3. Mitkä olivat hakijoille kilpailukutsussa asetetut pätevyysvaatimukset? Pitääkö paikkansa, että hakijoilta edellytettiin Itävallan poliittisen ja yhteiskunnallisen tilanteen kattavaa tuntemusta sekä erinomaista saksan kielen taitoa? Jos näin on, edellytetäänkö muissakin jäsenvaltioissa edustuston päällikön virkaan hakevilta tämän tasoista maan kielen ja kulttuurin tuntemusta?

4. Elokuun 6. päivästä 2001 lähtien, siis kauan ennen kuin kilpailu julistettiin, yhtä tiettyä henkilöä on pidetty suosikkina (Die Pressen artikkeli). Miten komissio pystyi varmistamaan, että tämä ei estänyt mahdollisia muita hakijoita osallistumasta kilpailuun? Katsooko komissiokin, että suosikin nimeäminen niin aikaisessa vaiheessa loukkasi kilpailumenettelyn puolueettomuutta ja avoimuutta?

5. Kuinka monta hakemusta Euroopan komission edustuston päällikön virkaan on tullut muissa jäsenvaltioissa? Jos tarkastellaan konkreettisesti viittä viimeistä Euroopan komission edustuston päällikön viran täyttämiseksi järjestettyä kilpailua Euroopassa, montako hakemusta niihin kuhunkin on tullut (meneillään olevat kilpailut mukaan luettuina)?

Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus

(10. heinäkuuta 2002)

1. On totta, että Wienin edustuston päällikönvirkaa on hakenut viisi virkamiestä paikan(1) julkaisemisen jälkeen.

2. ja 5. Vuodesta 2000 lähtien on julkaistu viisi vastaavaa paikkaa samalla tavalla. Hyväksyttäviä hakemuksia on saatu 25, mikä merkitsee keskimäärin viittä hakemusta kutakin edustuston päällikönvirkaa kohti. Esimerkiksi erästä paikkaa haki kahdeksan hakijaa, toista vain kaksi. Näin ollen ei voida pitää mitenkään poikkeuksellisena, että Wienin paikkaan oli viisi hakijaa.

3. Viran vaatimukset ovat todellakin korkeat, mikä pätee kaikkiin johtaviin asemiin ja erityisesti edustustojen päällikönvirkoihin. On normaalia ja loogista edellyttää, että jossakin tietyssä jäsenvaltiossa oleva komission edustaja tuntee unionin politiikat ja toimielimet perinpohjaisesti. Samoin hänen on tunnettava kyseisen jäsenvaltion poliittinen, ekonominen ja sosiaalinen tilanne ja ymmärrettävä hyvin paikallista kulttuuria, tiedotusvälineitä sekä eri laitoksia ja tahoja. Kaikki avoimia edustuston päällikön virkoja koskevat ilmoitukset laadittiin täsmälleen samalla tavalla.

4. Lehdistössä saatetaan hyvinkin spekuloida mahdollisilla valinnoilla ennen johtajatason paikan täyttämistä, mutta komissio tuskin tätä voi estää. Tällaisten tietojen luotettavuus on lisäksi kyseenalaista. Tällaiset spekulaatiot eivät kuitenkaan vaikuta nimittävän viranomaisen lopulliseen päätökseen. Ei ole luotettavia todisteita, jotka antaisivat aihetta olettaa, että lehdistössä esitetyt väitteet estäisivät mahdollisia hakijoita hakemasta paikkaa, ja olisi luonnollisestikin mahdotonta ja epädemokraattista yrittää estää vapaata lehdistöä arvailemasta, kuka paikkaan valitaan. Avoimen viran täyttämisestä vastaava yksikkö huolehtii luonnollisestikin tinkimättömällä tavalla valintaprosessin puolueettomuudesta ja avoimuudesta.

(1) KOM/031/02.