FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/850

(2004/C 84 E/0944)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0705/04

esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle

(4. maaliskuuta 2004)

Aihe: Mafian toiminnan ja järjestäytyneen rikollisuuden valvontaorganisaation perustaminen Euroopan unioniin

Talouselämän globaalistuminen ja lisääntynyt rahaliikenteen vapautuminen ovat omalta osaltaan vaikuttaneet vakavan, rajat ylittävän järjestäytyneen rikollisuuden syntymiseen myös Euroopassa. Tässä yhteydessä on kyse useassa eri maassa toimivista rikollisjärjestöistä ja rikollisesta toiminnasta yleensä.

Järjestäytynyt ja rajat ylittävä rikollisuus EU:ssa koskee ihmisten elimillä ja kudoksilla käytävää kauppaa, naisten ja lasten hyväksikäyttöä, huumausaineiden ja aseiden salakuljetusta, jätteiden (myös radioaktiivisten jätteiden) laittomaa kauppaa sekä eläinten ja taide-esineiden salakuljetusta.

Tämänhetkisten perusteellisten poliisitutkimusten perusteella on voitu todeta, että tietyt eurooppalaiset mafiaorganisaatiot, kansainväliset terroristijärjestöt ja puolisotilaalliset eteläamerikkalaiset järjestöt toimivat yhteistyössä.

Eurooppalaisella rikosten torjuntaan tarkoitetun verkoston operatiivista toimintaa rajoitetaan aivan ilmeisesti eikä Euroopan parlamentin jäsenillä ole mahdollisuutta osallistua välittömästi työskentelyyn.

Eikö komissio katso, edellä esitettyjen tietojen perusteella, että olisi perustettava valvontaelin, jossa on mukana parlamentin edustaja ja että tämän elimen tehtävänä olisi tehdä kattava ja perusteellinen analyysi järjestäytyneestä rikollisuudesta, kuten mafian toiminnasta Euroopassa sekä tutkia perusteellisesti syitä ja tuhoisia sosioekonomisia vaikutuksia? Katsooko komissio, että tällaisen valvontaorganisaation olisi tehtävä ratkaisuehdotuksia jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmän rangaistusmenettelyissä esiintyvien erojen vähentämiseksi?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(6. huhtikuuta 2004)

Järjestäytyneen rikollisuuden laajuus, luonne ja menetelmät muuttuvat nopeasti nykymaailmassa ja muodostavat vakavan uhan kansalaisten ja yhteiskunnan turvallisuudelle.

Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa voidaan suuresti helpottaa lisäämällä toimenpiteitä, tehostamalla toimintatapoja koskevan tiedon vaihtoa, asettamalla yhteisiä painopistealueita ja koordinoimalla kansallisia toimintamalleja EU:n tasolla eli kokoamalla, analysoimalla ja vaihtamalla tietoja ja asiantuntemusta. Kansallisiin toimiin voidaan saada lisäarvoa myös kehittämällä EU:n yhteisiä menetelmiä ja infrastruktuu-reita rikostiedustelutietojen kokoamiseksi, analysoimiseksi ja käyttämiseksi ja yhteisten profilointimenetel-mien laatimiseksi.

EU:n lainvalvonta- ja oikeusyhteistyön viimeaikaisia saavutuksia ovat varsinkin puitepäätös eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä (1) ja puitepäätös omaisuuden jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa (2).

Eurojustin perustaminen on tärkeä osa kansallisten syyttäjäviranomaisten toiminnan asianmukaista koordinointia käytännön poliisi- ja oikeusyhteistyössä. Eurojust on toiminut Haagista käsin joulukuusta 2002 alkaen. Useiden jäsenvaltioiden tekemän aloitteen perusteella on myös päästy periaatesopimukseen yhteisten tutkintaryhmien perustamisesta keskinäistä oikeusapua koskevan vuoden 2000 yleissopimuksen voimaansaattamiseksi.

Myös Europolin roolia on tehostettu. Tarkoituksena on ollut laajentaa sen toimeksianto kaikkiin Europol-yleissopimuksen liitteessä mainittuihin kansainvälisen rikollisuuden vakaviin muotoihin. Europol julkaisee vuosittain jäsenvaltioilta saamiensa tietojen perusteella kertomuksen järjestäytyneestä rikollisuudesta EU:ssa. Kertomuksen tärkeimpänä tavoitteena on kerätä ja jakaa tietoa järjestäytyneestä rikollisuudesta EU:ssa, joten se tarjoaa tehokkaan perustan, jonka avulla hallitukset ja parlamentit voivat laatia jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla yhtenäisiä politiikkoja. Kertomus auttaa myös lainvalvonnasta päättäviä tahoja asettamaan painopistealueita ja kohdentamaan resursseja tarkoituksenmukaisesti.

Rikollisen toiminnan paljastamista ja tutkintaa ja tekijöiden syytteeseen asettamista koskevissa asioissa tehtävä EU-yhteistyö laajentaa järjestäytyneen rikollisuuden tehokkaiden torjuntatoimien ja kansallisten lainvalvontatoimien mahdollisuuksia. Tätä yhteistyötä tuetaan keräämällä, jakamalla ja vaihtamalla tietoja tiedotusverkostojen välityksellä, tekemällä operatiivista yhteistyötä, perustamalla yhteisiä koulutusohjelmia ja tekemällä muita tiedon jakamiseen liittyviä järjestelyjä. Yhteistyötä tuetaan myös tieteellisillä poliisitiedoilla ja oikeuslääketieteen tiedoilla sekä koordinoimalla niitä koskevia toimia. Lainvalvontaviranomaisten yhteistyön ja niiden toiminnan koordinoinnin tukeminen sekä julkisen ja yksityisen sektorin toimijoiden välinen yhteistyökumppanuus vauhdittavat operatiivista yhteistyötä.

Järjestäytyneen talousrikollisuuden torjuntatoimien arviointi ja seuranta ovat nousemassa yhä merkittävämmäksi osaksi komission toimintaa. Komissiossa ollaankin kehittämässä työskentelymenetelmiä ja asettamassa toiminnalle painopisteitä ja tavoitteita tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja muiden asianosaisten, kuten Europolin, Eurostatin ja jäsenvaltioiden tilastokeskusten, asiaan erikoistuneiden tiedeyhteisön sektorien ja tarvittaessa myös yksityisen sektorin kanssa.

Komissio aikoo perustaa tilastotietoja ja rikostutkimuksia käsitteleviä eurooppalaisia asiantuntijaryhmiä sekä rikostilastoista vastaavien kansallisten yhteyshenkilöiden verkoston. Komissio on jo järjestänyt tämän aloitteen valmistelemiseksi kaksi ad hoc -asiantuntijakokousta osana järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemistä käsittelevää foorumia.

Komissio tukee tältä osin myös eri alojen järjestäytyneestä rikollisuudesta laadittavia taloudellisia riskinarviointeja. Sen tavoitteena on laatia taloudellista riskianalyysia koskeva eurooppalainen menettely-ohjeisto ja tukea ennakkovaroitusjärjestelmien kehittämistä, esikuva-analyysihankkeita sekä rikosten vähentämistä, uhriksi joutumista ja rikospelkoa koskevien hyvien toimintatapojen määrittämistä ja niitä koskevien tietojen vaihtamista.

Tässä yhteydessä arvioidaan lisäksi erityisten seurantakeskusten tuottama mahdollinen lisäarvo.

(1) Neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS, tehty 13 päivänä kesäkuuta 2002, eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä — Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä, EYVL L 190, 18.7.2002.

(2) Neuvoston puitepäätös 2003/577/YOS, tehty 22 päivänä heinäkuuta 2003, omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa, EUVL L 196, 2.8.2003.