KIRJALLINEN KYSYMYS E-4134/97 komissiolle esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) (21. tammikuuta 1998)

Aihe: Direktiivin 96/92 selkeyttäminen

Voisiko komissio selvittää seuraavat seikat, jotka koskevat 19.12.1996 (¨sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä¨) annettua direktiiviä 96/92 ((EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20.)):

1. Koska markkinoille tulevat itsenäiset tuottajat tarvitsevat ainakin 3-4 vuotta valmistautumisaikaa pystyäkseen osallistumaan sähkömarkkinoiden avautumiseen, eikö komissio katso, että direktiivin 96/92 27 artiklan 1 kohdassa säädetty määräaika on 19 artiklan 1 kohtaan nähden erittäin tiukka ja sen vuoksi syrjivä, koska se suosii asemansa markkinoilla jo vakiinnuttaneita ja kehittyneitä sähköntuottajia? Jos näin on, mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa korjatakseen tämän tilanteen, joka selvästi vääristää vapaata ja reilua kilpailua?

2. Puhtaasti teknisestä näkökulmasta katsoen maakaasu on ainoa polttoaine, jota itsenäiset tuottajat voivat käyttää kilpailuympäristössä niin sen taloudellisuuden kuin sen ympäristöystävällisyydenkin vuoksi. Voisiko komissio tämän vuoksi kertoa, sisältyykö direktiiviin maakaasumarkkinoiden vapauttamisesta ehdoton säädös, jossa määrätään, että jäsenvaltioille mahdollisesti sallittavat poikkeamat näiden markkinoiden avaamisessa eivät koske tapauksia, joissa direktiivin 96/92 määräyksissä tarkoitetut itsenäiset tuottajat tuottavat sähköä maakaasun avulla?

3. Onko luvallista perustaa yhteisön yrityksille kuuluvia sähköntuotantolaitoksia maihin, jotka eivät kuulu unioniin, jotta näin tuotettua sähköä voitaisiin toimittaa kyseeseen tuleville asiakkaille direktiivissä 96/92 tarkoitetulla tavalla?

Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 1998)

1. Parlamentin jäsen epäilee, että sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/ETY 27 artiklan 1 kohdassa säädetty määräaika olisi melko tiukka 19 artiklan 1 kohdan säännöksiin nähden ja että itsenäisten tuottajien ei näin ollen olisi mahdollista valmistautua osallistuakseen sähkömarkkinoiden avautumiseen. Direktiivin 27 1 ja 2 artiklassa säädetään määräaika, johon mennessä jäsenvaltioiden on saatettava voimaan direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Direktiivin 19 artiklassa määritellään, miten lasketaan yli 40 gigawattituntia vuodessa kuluttavien loppukäyttäjien markkinaosuus. Jäsenvaltioiden on määriteltävä alueellansa olevat asiakkaat, jotka edustavat mainittua osuutta ja joilla on oikeus tehdä sähköä koskevia sopimuksia. Tämä säännös ei syrji itsenäisiä tuottajia. Komissio on tähän mennessä saanut itsenäisiltä tuottajilta pyyntöjä, joissa toivotaan sähkömarkkinoiden avaamista mahdollisimman nopeasti, jotta itsenäiset tuottajat voisivat hyötyä avoimista markkinoista. Direktiivi ei muiltakaan osin syrji lainkaan itsenäisiä tuottajia. Päinvastoin siinä säädetään, että vaikka jäsenvaltiot valitsevat tarjouskilpailumenettelyn sähköntuotannon vapauttamiseksi kilpailulle, yksityisillä tuottajilla on oltava mahdollisuus saada lupa rakentaa uutta tuotantokapasiteettia. Lisäksi verkkoon pääsyyn sovellettavan järjestelmän (kolmannen osapuolen verkkoon pääsyä koskeva järjestelmä ja yksittäisen ostajan järjestelmä) osalta jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että sähköntuottajilla (mukaan lukien yksityisillä tuottajilla) on pääsy verkkoon, jotta ne voivat tehdä sopimuksia vaatimukset täyttävien asiakkaiden kanssa.

2. Neuvosto vahvisti 8. joulukuuta 1997 yhteisen kannan maakaasua koskevasta direktiiviehdotuksesta. Siinä säädetään poikkeuksista, jotka antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden olla erityistapauksissa soveltamatta joitakin direktiivin säännöksiä. Poikkeusten tarkoituksena on taata tietyissä tapauksissa erityinen suojelu. Tällaisia tapauksia ovat esimerkiksi maakaasualan yritysten suojeleminen sellaisilta taloudellisilta ja rahoitusvaikeuksilta, joita ota tai maksa -sopimukset voivat aiheuttaa, tai alan yritysten suojeleminen jäsenvaltioissa, joissa maakaasu on vastikään otettu käyttöön ja joissa on vielä saatava takaisin valtavia investointeja. Ensimmäisessä tapauksessa poikkeukset myönnetään tapauskohtaisesti ja komission asema on merkittävä. Jälkimmäinen tapaus koskee erityisesti Kreikkaa ja Portugalia. Tällaisissa tapauksissa poikkeuksen voimassaolo päättyy automaattisesti kymmenen vuoden kuluttua siitä, kun maakaasua on ensimmäisen kerran tuotu jäsenvaltioon. Poikkeukset eivät liity tiettyyn asiakastyyppiin.

3. Direktiiviä 96/92/ETY sovelletaan ainoastaan yhteisön alueella, joten siinä annettuja säännöksiä uuden tuotantokapasiteetin rakentamisesta joko lupa- tai tarjouskilpailumenettelyn perusteella sovelletaan ainoastaan jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin yrityksiin. Direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään, että tarjouskilpailun yksityiskohdat on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja että tarjouskilpailuerittelyiden on oltava kaikkien jäsenvaltion alueelle sijoittuneiden, asiasta kiinnostuneiden yritysten saatavilla. Yhteisöön suuntautuvaan sähkön tuontiin kolmansista maista ei sovelleta kyseisen direktiivin säännöksiä vaan kansainvälisen oikeuden säännöksiä, kuten tullitariffeja ja kauppaa koskevaa yleissopimusta ja Maailman kauppajärjestön (GATT/WTO) sopimuksia.