KIRJALLINEN KYSYMYS P-2508/00 esittäjä(t): W.G. van Velzen (PPE-DE) komissiolle. Yleisen matkaviestintäjärjestelmän taajuuksien huutokaupan seuraukset matkaviestinnälle.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0108 - 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2508/00 esittäjä(t): W.G. van Velzen (PPE-DE) komissiolle (24. heinäkuuta 2000) Aihe: Yleisen matkaviestintäjärjestelmän taajuuksien huutokaupan seuraukset matkaviestinnälle Vastauksessaan kiireelliseen kysymykseeni P-1839/00(1) komission jäsen Liikanen ilmoittaa, että komissio tutkii huutokaupan taloudellisia seurauksia, jotka riippuvat useista eri tekijöistä. 1. Mitä perusteita komissio käyttää testatessaan uusien tulokkaiden ja vakiintuneiden operaattorien yhtäläistä kohtelua ja tarkoittaako tämä käytännössä myös sitä, että huutokaupoissa uusille tulokkaille ja vakiintuneille operaattoreille on tarkoitettu eri kokonaisuudet? 2. Mitä oikeudellista perustaa komissio käyttää tällaisessa jälkikäteen tehtävässä taloudellisessa analyysissä? 3. Jos tällainen jälkikäteen tehtävä taloudellinen analyysi osoittaa, että korkeat huutokauppatulot eivät ole tiettyjen lupadirektiiveihin ja/tai muiden EY-oikeuden periaatteiden mukaisia, kuinka menettelyjä jatketaan ja kenelle takaisinmaksu suoritetaan? Mitä tämä tarkoittaa jo pidettyjen huutokauppojen suhteen? 4. Mitä ennakkotoimia komissio aikoo nykytilanteessa ehdottaa, kun matkaviestintälainsäädäntöä tullaan tulevaisuudessa tarkistamaan, jotta tulevaisuudessa estettäisiin jälkikäteistoimet? Jos tulevaa lainsäädäntöä varten ei ole suunniteltu toimenpiteitä, mitä toimia on silloin hyväksyttävä? 5. Kuinka komissio takaa, että tällainen taloudellinen tutkimus, joka tehdään huolellisesti ja ajan kanssa, ei aiheuta esteitä tai jopa kilpailuvääristymiä hyvin nopeasti kehittyvillä matkaviestintämarkkinoilla, joilla yrityksen kilpailuetu syntyy kiistattomasti siitä, että se tuo ensimmäisenä markkinoille uuden tuotteen? 6. Voiko komissio luvata valvovansa aktiivisesti, että yleisen matkaviestintäjärjestelmän luvanhaltijat tekevät erityisiä sopimuksia kolmansien osapuolten pääsystä verkkoon? 7. a) Onko komissio yhtä mieltä siitä, että tietyissä huutokaupoissa valtio toteuttaa ne tehtävät, jotka lupadirektiivin (11 artiklan 2 kohta) mukaan kuuluvat kansalliselle lupaviranomaiselle? b) Katsooko komissio, että Alankomaissa pidettävän huutokaupan, jossa Alankomaiden valtio toimii sekä huutokaupan järjestäjänä että suurena osakkeenomistajana eräässä huutokauppaan osallistuvassa tarjoajayhtiössä, puolueettomuus on taattu? (1) EYVL C 89 E, 20.3.2001. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 2000) 1. Kuten komissio totesi vastauksessaan jäsenen kirjalliseen kysymykseen P-1839/00(1), komissio seuraa hyvin tarkkaan toimilupien myöntämistä kolmannen sukupolven matkaviestintäverkkoihin eri jäsenvaltioissa ottaen huomioon yhteisön lainsäädännön periaatteiden, joihin kyseisessä vastauksessakin viitattiin, noudattamisen. Jäsenvaltioiden velvollisuutena on soveltaa näitä periaatteita, syrjimättömyyden periaate mukaan luettuna, kunkin jäsenvaltion markkinoilla vallitsevat olosuhteet huomioon ottaen. Mahdollinen erillisten osuuksien varaaminen uusille tulokkaille ja vakiintuneille operaattoreille jää kunkin jäsenvaltion ratkaistavaksi paikallisten olosuhteiden perusteella. 2. Komissio arvioi jäsenvaltioiden käyttämien menettelytapojen taloudellisia vaikutuksia sekä niiden vaikutuksia uusien palveluiden kehittämiseen ja kilpailuun valvomalla jatkuvasti yhteisön lainsäädännön soveltamista ja myös tavoitteenaan kehittää tulevaa radiotaajuuspolitiikkaa. 3. Siinä tapauksessa, että asiassa tullaan nostamaan kanteita, komissio harkitsee toimenpiteitä tutkittuaan ensin kunkin tapauksen taustat. 4. Komissio on vahvistanut jäsenvaltioiden lupajärjestelmät kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28. kesäkuuta 1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY(2) (sellaisena kuin se on muutettuna 17. kesäkuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/59/EY(3)) säännösten mukaisesti ja käynnistänyt telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10. huhtikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY(4) mukaisesti useita rikkomisesta johtuvia menettelyjä asioista, jotka ovat tärkeitä yhteisön säännösten noudattamisen kannalta, vaikka eivät liitykään nimenomaisesti kolmannen sukupolven matkaviestintäjärjestelmien lupamenettelyihin. Mitä tulee komission 12. heinäkuuta 2000 tekemään ehdotukseen uudeksi sääntelykehykseksi(5), komissio katsoo, että radiotaajuutta koskevien kysymysten koordinoinnin asettaminen etusijalle uudessa puitedirektiivissä sekä radiotaajuuksia koskevan päätösehdotuksen(6) mukainen parhaiden käytäntöjen yksilöinti ja niiden soveltaminen kaikkialla yhteisössä auttavat osaltaan turvaamaan yhteisön edut tällä alalla. 5. Komissio on työskennellyt jo ennen vuonna 1998 tekemäänsä ehdotusta UMTS-järjestelmää(7) koskevaksi päätökseksi varmistaakseen kolmannen sukupolven matkaviestintäjärjestelmien oikein ajoitetun ja koordinoidun käyttöönoton yhteisössä. Komission suorittamassa analyysissä kolmannen sukupolven matkaviestintäverkkojen lupamenettelyjen taloudellisista vaikutuksista otetaan luonnollisestikin huomioon nämä ensisijaiset tavoitteet, eikä sen pitäisi vaikuttaa kilpailuun vääristävästi. 6. Komissio valvoo jatkossakin säännöksiä, joilla säädellään kolmansien osapuolten pääsyä jäsenvaltioiden matkapuhelinverkkoihin, tarkoituksenaan edistää tasapuolista kilpailua kaikkialla yhteisössä. 7. Komissio korostaa, että yhteisen sääntelyjärjestelmän mukaisesti sääntelytehtäviä voivat hoitaa muutkin elimet kuin asianomaisessa jäsenvaltiossa perustettu erillinen sääntelyviranomainen. Näin ollen Alankomaiden tapauksessa on kyseisen jäsenvaltion viranomaisten tehtävä päättää sääntelytehtävien jakamisesta kansallisen lainsäädännön tehtävään määräämien elinten kesken ja varmistaa samalla, että toiminnassa noudatetaan yhteisön lainsäädännössä mainittua periaatetta, jonka mukaan valvontaa harjoittavat elimet on erotettava rakenteellisesti teleoperaattoreiden omistukseen tai johtamiseen liittyvästä toiminnasta. Komissiolla ei ole mitään syytä uskoa, ettei tätä periaatetta noudatettaisi Alankomaissa. (1) EYVL C 89 E, 20.3.2001. (2) EYVL L 192, 24.7.1990. (3) EYVL L 162, 26.6.1999. (4) EYVL L 117, 7.5.1997. (5) KOM(2000) 407 lopullinen. (6) KOM(2000) 393 lopullinen. (7) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, tehty 14 päivänä joulukuuta 1998, kolmannen sukupolven matkaviestinnän ja langattoman viestinnän järjestelmän (UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä (EYVL L 17, 22.1.1999).