KIRJALLINEN KYSYMYS P-2522/01 esittäjä(t): Barbara Weiler (PSE) komissiolle. Tekninen standardointi.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0246 - 0247



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2522/01 esittäjä(t): Barbara Weiler (PSE) komissiolle (11. syyskuuta 2001) Aihe: Tekninen standardointi Euroopan komissio valtuuttaa uusien yhdenmukaistamistapojen (New Approach) yhteydessä Euroopan standardointikomitean (CEN), Euroopan sähkötekniikan standardointikomitean (Cenelec) ja eurooppalaisen televiestinnän standardointi-instituutin (ETSI) standardointiin ja laadunmäärittelyyn EU:n direktiivejä varten. Miten komissio varmistaa, että standardointiprosessissa noudatetaan demokraattista ja avointa menettelytapaa? Onko komissiolla mahdollisuuksia valvoa prosessia, ja missä määrin se käyttää niitä? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (22. lokakuuta 2001) Standardointi on vapaaehtoista, konsensukseen perustuvaa teknisten eritelmien asettamista, jota riippumattomat ja tunnustetut standardointielimet harjoittavat avoimesti ja julkisesti. Euroopan lainsäädännössä standardoinnilla on tärkeä osa niin sanotussa uuden lähestymistavan mukaisessa lainsäädännössä, joka suunniteltiin tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle perustuvien sisämarkkinoiden luomiseksi yhteisössä. Näissä tapauksissa yhteisön lainsäätäjänä toimivat Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat päättäneet säätää perustavista vaatimuksista, jotka tuotteen on täytettävä. Näiden vaatimusten tekniset määräykset on lainsäädännön mukaisesti jätetty kaikkein asiantuntevimmille tahoille eli Euroopan standardointielimille. Uuden lähestymistavan mukaiseen lainsäädäntöön viitataan myös tuoreessa komission valkoisessa kirjassa eurooppalaisesta hallintotavasta(1). Yhdenmukaistettujen standardien on tietenkin oltava Euroopan parlamentin ja neuvoston antamien direktiivien lainsäädännöllisten vaatimusten mukaisia. Uuden lähestymistavan mukaisen standardoinnin osalta teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY tunnustetaan kolme eurooppalaista standardointielintä (CEN, Cenelec ja ETSI), jotka kattavat kukin eri toimialan. Standardoinnin on oltava avointa ja julkista, ja kaikkien tärkeimpien sidosryhmien on puollettava standardia, jota sitten sovelletaan samalla tavalla kaikkialla yhteisössä. Nämä ovat Euroopan standardoinnin avoimuusvaatimuksia. Avoimuusperiaatteista on määrätty CEN:in, Cenelec:in ja komission yhteistyön yleisissä suuntaviivoissa (General Guidelines for Co-operation between CEN, Cenelec and the Commission), jotka annettiin vuonna 1984. (CEN ja Cenelec ovat Euroopan standardointielimiä.) Suuntaviivoja tarkistetaan parhaillaan. Koska elimet on tunnustettu Euroopan standardointielimiksi direktiivillä 98/34, on niiden noudatettava avoimuusehtoja. Avoimuusehtojen noudattamatta jättäminen voi siten johtaa tunnustamisen peruuttamiseen. Niinpä komissio voi direktiivin 98/34 2 artiklan 5 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti ehdottaa neuvostolle standardointielimen aseman peruuttamista. Komissio antaa lisäksi taloudellista tukea valtiosta riippumattomille järjestöille taatakseen eri osapuolten mahdollisimman laajan osallistumisen standardoinnin kehittämiseen. Järjestöt koostuvat eri sidosryhmistä kuten kuluttajista tai ympäristöjärjestöjen edustajista, ja tuki mahdollistaa niiden osallistumisen standardoinnin kehittämiseen standardointielinten liitännäisjäseninä. Komissio ja Euroopan standardointielimet ovat uuden lähestymistavan mukaisesti nimittäneet yhdessä asiantuntijoita, jotka standardointielimien sisäisten menettelyjen asettamissa rajoissa arvioivat, vastaako standardi muodollisesti ja sisällöllisesti lainsäädännöllisiä vaatimuksia. (1) KOM(2001) 428 lopullinen.