KIRJALLINEN KYSYMYS E-1571/02 esittäjä(t): Rolf Linkohr (PSE) komissiolle. Yhteisön vesipolitiikan puitteista annettu direktiivi.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0183 - 0184



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1571/02 esittäjä(t): Rolf Linkohr (PSE) komissiolle (4. kesäkuuta 2002) Aihe: Yhteisön vesipolitiikan puitteista annettu direktiivi Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60/EY(1) 9 artiklassa säädetään vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamisesta. Onko vesivoiman käyttö komission mielestä vesipalvelu? Jos on, mitä mieltä komissio on toisaalta uusiutuvien energianlähteiden tukemisen, niiden osuuden lisäämisen ja Kioton velvoitteiden täyttämisen välisestä tavoitteisiin liittyvästä ristiriidasta ja toisaalta vesivoiman kallistumisesta? (1) EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (12. heinäkuuta 2002) Vesipolitiikan puitedirektiivissä(1) määritellään, että vesipalveluilla tarkoitetaan kaikkia palveluja, jotka tarjoavat kotitalouksille, julkisille laitoksille tai jotakin taloudellista toimintaa varten a) pinta- tai pohjaveden ottoa, patoamista, varastointia, käsittelyä ja jakelua tai b) jätevesien keräämistä ja käsittelyä harjoittavia laitoksia, jotka johtavat vettä edelleen pintavesiin (2 artiklan 38 kohta). Vesipolitiikan puitedirektiivin 9 artiklassa säädetään, että saastuttaja maksaa -periaate sekä vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamisen periaate on otettava huomioon vuoteen 2010 mennessä. Tämä tarkoittaa sitä, että eri käyttäjäryhmien on osallistuttava riittävästi vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamiseen ja jäsenvaltiot voivat mainittuja säännöksiä soveltaessaan ottaa huomioon vesipalveluista aiheutuviin kustannuksiin liittyvät yhteiskunnalliset, ekologiset ja taloudelliset vaikutukset. Mainittu direktiivi kattaa kaikki vesiin kohdistuvat vaikutukset. Komissio ei näe tässä yhteydessä ristiriitaa uusiutuvien energialähteiden tukemisen(2) ja vesipolitiikan puitedirektiivin välillä: kaikkien, joita asia koskee, on direktiivin säännösten mukaisesti edistettävä vesiensuojelua myös niiden alojen, jotka ovat oikeutettuja yhteisön tukeen. Jäsenvaltioiden on suoritettava veden käyttöä koskeva ekologinen ja taloudellinen analyysi joulukuuhun 2004 mennessä. Analyysi muodostaa vankan perustan, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden on arvioitava kustannusten kattamista koskevaa kysymystä ja tehtävä sitä koskeva päätös avoimesti ja kuullen kaikkia asianomaisia osapuolia. Kerätyt tiedot ja arvioinnin tulokset eroavat tapauksesta toiseen, eikä näin ollen ole mahdollista antaa yleispätevää vastausta vesivoimaloiden asemaan vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamisen yhteydessä. Jäsenvaltiot ja komissio ovat sopineet vesipolitiikan puitedirektiivin antamisen yhteydessä laaja-alaisesta täytäntöönpanostrategiasta. Direktiivissä säädetään tietojen vaihdosta ja ohjeistuksen laatimisesta yhteistyössä kaikkien asianomaisten osapuolien niin eurooppalaisten kattojärjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen kuin tiedeyhteisönkin kanssa. Strategiaan liittyvässä työssä tuetaan täytäntöönpanotoimia ja luodaan jo alusta alkaen tietojen vertailun mahdollistava lähtötilanne. Strategian täytäntöönpanoon liittyvä yhteistyö on hedelmällistä, ja sitä voidaan pitää esimerkkinä hyvästä eurooppalaisesta hallintotavasta. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23. lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1). (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/77/EY, annettu 27. syyskuuta 2001, sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla (EYVL L 283, 27.10.2001, s. 33).