KIRJALLINEN KYSYMYS E-2942/98

esittäjä(t): Carlos Carnero González (PSE) komissiolle

(8. lokakuuta 1998)

Aihe: Alueen sisäisten puhelujen hintaerojen asettamisen jälkeiset puheluhinnat Madridin autonomiassa ja seuraukset kuluttajille

Kunnanhallitukset sekä poliittiset, sosiaaliset ja kansalaisryhmät ovat viime viikkojen aikana osoittaneet suuttumustaan puhelinyhtiö Telefónican Madridin autonomiassa soveltamiin eri puheluhintoihin, jotka näiden ryhmien mielestä ovat mielivaltaisia ja aiheuttavat huomattavia haittoja monille kuluttajille. Puhelinyhtiö on jakanut Madridin autonomian kahteen alueeseen: niin sanottuun "Madridin hinta-alueeseen" (johon kuuluu muiden kuntien ohella myös pääkaupunki) ja muuhun alueeseen, johon kuuluu niinkin merkittäviä keskuksia kuin Alcalá de Henares, Aranjuez tai Arganda del Rey, joiden asukasluvut ovat samassa järjestyksessä 195 000, 41 000 ja 30 000 ja lisäksi niissä sijaitsee huomattavia teollisuusalueita.

Tämän jaottelun merkittävin haitta kuluttajille on se, että ns. muulta alueelta Madridin hinta-alueelle soitetut puhelut tulevat paljon kalliimmiksi kuin kunkin alueen sisällä soitetut, koska hinta-alueiden välisiä puheluita pidetään provinssien välisinä puheluina välimatkasta - aina kuitenkin autonomian sisällä - riippumatta. Tämä epäoikeudenmukainen ja mielivaltainen tilanne vaikuttaa noin 650 000 henkilöön ja tuhansiin yrityksiin. Itse asiassa arvioidaan, että jokainen Madridin hinta-alueen ulkopuolinen kuluttaja saattaa joutua maksamaan kuukaudessa keskimäärin 5 000 pesetaa enemmän kuin kuluttaja, joka kuuluu ko. alueelle. Esimerkiksi Alcalá de Henaresissa sijaitsevat yritykset saattavat kuluttaa puheluihinsa 2-9 kertaa enemmän. Toisaalta puhelinyhtiö ei ole mitenkään pystynyt puolueettomasti perustelemaan päätöstään perustaa kyseinen hinta-alue ja asettaa erilaiset hinnat, mikä aiheuttaa voimakasta julkista närää henkilöissä, joita asia koskee.

1. Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta ja mikäli se ei ole, aikooko se ryhtyä toimiin ja vaatia viranomaisilta ja puhelinyhtiöltä perusteltuja selvityksiä sekä ottaa yhteyttä Madridin autonomian kunnanhallituksiin sekä kuluttaja- ja kansalaisjärjestöihin, joita asia koskee?

2. Katsooko komissio, että kyseinen "hinta-alue" rikkoo kuluttajien oikeuksia ja on vastoin alaa koskevia yhteisön direktiivejä?

3. Mikäli näin on, vaatiiko se puhelinyhtiöltä pikaisia päätöksiä, jotta palattaisiin kuluttajien samanarvoiseen kohteluun ja hintaerot poistettaisiin?

Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus

(10. marraskuuta 1998)

Komissio ei ollut tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamasta tilanteesta, joka koskee Telefónica de España S.A. -puhelinyhtiön luomia "distrito regular" -alueita Madridin alueella.

Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan Espanjan viranomaiset perustivat vuonna 1969(1) puhelinliikenteen peruspalvelujen hinta-alueet, joihin Espanja ja siten myös Madridin alue on jaettu. Viranomaiset ovat hyväksyneet sen jälkeen joitakin vähäisiä muutoksia, joista viimeisin Madridin aluetta koskeva hyväksyttiin vuonna 1993. Espanjan viranomaiset ovat epävirallisesti vahvistaneet, että Madridin suurkaupunkialueen hinta-alueiden muuttaminen ei kuulu tämän hetken suunnitelmiin. Komissio haluaa kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen tosiseikkaan, että Telefónica ei voi luoda uutta hinta-aluetta ilman Espanjan viranomaisten etukäteen antamaa lupaa(2).

Komission väliintulo uusien hinta-alueiden luomista koskevien toimien osalta on mahdollinen ainoastaan silloin, jos sillä on todisteita siitä, että uudet hinnat eivät vastaa palvelun tarjoamisesta aiheutuvia kustannuksia tai ovat jostain muusta syystä yhteisön kilpailulainsäädännön vastaisia.

Espanjan hallitus ilmoitti komissiolle heinäkuun lopulla 1998, että se oli hyväksynyt joukon muutoksia niihin hintoihin, joita Telefónica veloitti puhelinliikenteen peruspalvelujen tarjoamisesta koko Espanjan alueella.

Yhteisön oikeuden mukaisesti Espanjan hallituksen on yhtäältä myönnettävä Telefónicalle lupa hintojen tarkistamiseen ja toisaalta valvottava, että kyseiset hinnat vastaavat kustannuksia. Tarkistamiseen kuuluu paikallispuhelujen ja provinssien välisten puhelujen hintaerojen pienentäminen. Vaikka tämä voi merkitä paikallispuhelujen hintojen nousua lyhyellä aikavälillä, komissio odottaa, että Espanjan teleliikennemarkkinoiden avaaminen täydellisesti kilpailulle johtaa puhelinliikenteen peruspalvelujen yleisen hintatason asteittaiseen laskuun koko maassa. Kilpailun vapauttamisen on määrä tapahtua joulukuun alusta 1998. Tämä ratkaisisi suurelta osin esitetyn ongelman. Komissio toteaa, että Espanjan markkinoiden uudet toimijat (esim. Retevision) ovat jo ilmoittaneet hinnoista, jotka alittavat Telefónican paikallispuheluista veloittamat hinnat.

Direktiivissä 98/10/EY(3) kehotetaan jäsenvaltioita varmistamaan, että puhelintoimintaa harjoitetaan kohtuullisin hinnoin. Kohtuullisten hintojen määritteleminen jätetään direktiivissä kuitenkin kunkin jäsenvaltion tehtäväksi kansallisten erityisolosuhteiden mukaisesti. Komission käsityksen mukaan Espanjan viranomaiset ovat ottamassa käyttöön tarvittavia suojatoimia sen varmistamiseksi, että Telefónica tarjoaa puhelintoiminnan palvelunsa direktiivissä säädettyjen perusteiden mukaisesti.

Edellä mainittujen syiden vuoksi komissio ei harkitse tällä hetkellä ryhtymistä arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamiin toimiin.

(1) Acuerdo de la Comisión delegada para asuntos economicos de 11 de septiembre de 1969.

(2) Secretaria General de Comunicaciones, dependiente del Ministerio de Fomento.

(3) Avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä 26 päivänä helmikuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/10/EY (EYVL L 101, 1.4.1998, s. 24-47).