KIRJALLINEN KYSYMYS E-0195/02

esittäjä(t): Bert Doorn (PPE-DE) komissiolle

(5. helmikuuta 2002)

Aihe: Puolan, Tekin tasavallan, Slovakian ja Slovenian edistyminen jäsenyysasiassa

Onko komissio tietoinen siitä, että useissa EU:n jäsenyyttä hakeneissa valtioissa sovelletaan edelleen etnisesti syrjiviä säädöksiä tai ainakin ne ovat voimassa, ja ne liittyvät unionin kansalaisten kansalaisoikeuksien menetykseen ja omaisuuden takavarikointiin ja johtavat siihen, että asianomaisten kansalaisoikeudet kiistetään edelleen eikä heillä ole minkäänlaista oikeussuojaa?

Günter Verheugenin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0194/02, E-0195/02, E-0196/02 ja E-0197/02

(17. toukokuuta 2002)

Komissio seuraa jatkuvasti, täyttävätkö ehdokasmaat Kööpenhaminassa sovitut unioniin liittymisen poliittiset arviointiperusteet, joita ovat demokratian, oikeusvaltioperiaatteen, ihmisoikeuksien ja kansalaisoikeuksien kunnioittaminen sekä vähemmistöjen suojelu. Komissio antoi vuonna 1997 lausunnot kunkin ehdokasmaan jäsenyyshakemuksesta ja on tämän jälkeen yksityiskohtaisesti kuvannut ja arvioinut näillä aloilla tapahtunutta kehitystä vuosittaisissa määräaikaiskertomuksissaan maiden edistymisestä jäsenyysvalmisteluissa. Kertomukset, joista tuoreimmat annettiin marraskuussa 2001(1), on julkaistu ja toimitettu myös parlamentille. Lisäksi seurantaa toteutetaan Eurooppa-sopimusten mukaisissa kokouksissa (esim. assosiaationeuvostojen ja -komiteoiden kokoukset) sekä tietyillä ensisijaisilla aloilla liittymiskumppanuuksien yhteydessä.

Komissio katsoo määräaikaiskertomusten yleisarviossa, että unionin jäsenyydestä tällä hetkellä neuvottelevat 12 ehdokasmaata täyttävät edellä mainitut poliittiset arviointiperusteet. Päättäessään liittymisneuvottelujen aloittamisesta ehdokasmaiden kanssa Luxemburgissa (12. ja 13. joulukuuta 1997) ja Helsingissä (10. ja 11. joulukuuta 1999) kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti komission lausunnoissaan ja määräaikaiskertomuksissa esittämän arvion poliittisista arviointiperusteista. Helsingissä vuonna 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti nimenomaisesti, että liittymisneuvottelujen

aloittamisen edellytyksenä on Kööpenhaminassa sovittujen poliittisten arviointiperusteiden täyttyminen. Laekenissa (14. ja 15. joulukuuta 2001) kokoontunut Eurooppa-neuvosto mainitsi nimeltä kymmenen ehdokasmaata, jotka voisivat liittyä unioniin jo vuonna 2004.

Kysymys omistusoikeuksista on kuitenkin sodan ja ehdokasmaiden sodanjälkeisen historian vuoksi erityisen monimutkainen. On muistettava, että takavarikoinnit tapahtuivat kauan ennen Euroopan yhteisöjen perustamista ja Rooman sopimuksen voimaantuloa, joten periaatteessa niillä ei näin ollen ole merkitystä yhteisön säännöstön saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja täytäntöönpanolle ehdokasmaissa.

Takavarikoidun omaisuuden palauttamiseen liittyvien ongelmien selvittäminen on tämän vuoksi ensisijaisesti kunkin ehdokasmaan ja tapauksen mukaan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen vastuulla. Ehdokasmaat ovat toistaiseksi valinneet omat lähestymistapansa, joita ne pitävät asianmukaisimpina historiallista, yhteiskunnallista ja taloudellista taustaa vasten. Vaikkei asiasta olisikaan annettu erityistä lainsäädäntöä, yksilöillä on oikeus viedä asiansa oikeusistuinten käsiteltäväksi voimassa olevan lainsäädännön nojalla. Unioniin liittymisen jälkeen EY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa syrjintä on kielletty (yhteisön jäsenvaltion) kansallisuuden taikka rodun tai etnisen alkuperän, uskonnon tai elämänkatsomuksen perusteella.

Vaikka unionilla ei olekaan toimivaltaa omistusoikeusjärjestelmien suhteen (perustamissopimuksen 295 artikla), komissio on pannut merkille, että ehdokasmaissa on tapahtunut seuraavaa kehitystä tässä arkaluonteisessa asiassa: Tekin hallitus teki elokuussa 2001 ensimmäisen heinäkuussa 2000 voimaan tulleeseen asiaa koskevaan lakiin perustuvan päätöksen siirtää omaisuutta ja maata Tekin juutalaisyhteisöjen järjestölle. Slovakiassa on palautettu kirkon omaisuutta vuonna 1994 annetun lain nojalla, joka koskee vuoden 1945 jälkeistä aikaa. Lisäksi elokuussa 2001 perustettu hallituksen alainen komitea laatii lainsäädäntöä, jonka on tarkoitus koskea toisen maailmansodan aikaa ja erityisesti Slovakian juutalaisyhteisöjen omaisuuden palauttamista. Puolassa on lainsäädäntöä yhteisöjen omaisuuden palauttamisesta; tässä yhteydessä on palautettu synagogia sekä mm. kirkkoja ja kouluja tai niistä on myönnetty hyvitystä. Romaniassa tuli helmikuussa 2001 voimaan kiinteistöomaisuuden palauttamista koskeva laki, jossa vahvistetaan omaisuuden palauttamiseen sovellettavat perusperiaatteet ja menettelyt. Laki kattaa myös vuodet 19401945, joten sillä pystyttäneen vastaamaan sodanaikaisesta syrjivästä lainsäädännöstä kärsineiden juutalaisten vaatimuksiin omaisuuden palauttamisesta. On kuitenkin todettava, että kyseisen lain täytäntöönpano ei tähän mennessä ole ollut täysin tyydyttävää. Sloveniassa tuli vuonna 1991 voimaan laki, joka on oikeusperustana kansallistetun omaisuuden palauttamisprosessille.

Myös nk. AVNOJ-säädökset(2) annettiin ja pantiin täytäntöön toisen maailmansodan poikkeuksellisessa historiallisessa tilanteessa ennen Euroopan yhteisöjen perustamista ja Rooman sopimuksen voimaantuloa. Yhteisön jäsenvaltioista asia koskee lähinnä Itävaltaa, ja tämän suhteen on pidettävä myönteisenä kehityksenä Slovenian ja Itävallan historian asiantuntijoiden komitean perustamista käsittelemään muun muassa toisen maailmansodan seurauksia. Myös Slovenian kansallistetun omaisuuden palauttamisprosessi etenee, ja syyskuuhun 2001 mennessä oli tehty päätökset 61 prosentissa tapauksista, joissa takavarikoidun omaisuuden palauttamista oli pyydetty. Edistysaskelista huolimatta toimia olisi kuitenkin nopeutettava. Kansallistetun omaisuuden palauttaminen on ollut esillä useissa Eurooppa-sopimuksen yhteydessä pidetyissä kokouksissa, viimeksi Brysselissä 15. helmikuuta 2002 pidetyssä assosiaatiokomitean kokouksessa.

(1) KOM(2001) 700 lopullinen.

(2) Näissä säädöksissä säädetään tämän kysymyksen osalta, että saksalaista tai itävaltalaista alkuperää olevat asukkaat olisi karkotettava ja heidän omaisuutensa olisi takavarikoitava.