KIRJALLINEN KYSYMYS E-0019/01

esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle

(17. tammikuuta 2001)

Aihe: Kansainväliset kalastussopimukset

Euroopan komission erilainen tapa hallinnoida pohjoisen ja etelän maiden kanssa tehtyjä kansainvälisiä kalastussopimuksia aiheuttaa tyytymättömyyttä kyseisten sopimusten nojalla pohjoisessa ja etelässä kalastustoimintaa harjoittavien EU:n laivanvarustajien keskuudessa. Tämän vuoksi on yllättävää, että komissio suhtautuu sallivasti pohjoisen maiden asenteeseen, kun ne kieltäytyvät rahallista korvausta koskevissa ehdoissa edellytetystä tunnistamisesta ja tiedottamisesta yhteistyöhön liittyvissä asioissa ja vastustavat laivanvarustajien kalastusluettelon käyttöönottoa.

On myös yllättävää, miten puuhakkaasti komissio tekee kansainvälisiä kalastussopimuksia pohjoisen maiden kanssa ja hyväksyy mitkä tahansa kolmannen maan ehdotukset, vaikka ne heikentäisivät yhteisön johdonmukaista lähestymistapaa kansainvälisten kalastussopimuksen tekemisessä. Komissio on pantannut neuvotteluvaltuuksia Kiribatin kanssa jo kuukausia perustelematta viivyttelyään valtuuksien esittämisessä neuvostolle.

Voiko komissio selittää toimintansa vaikuttimet?

Voiko komissio lisäksi kertoa, miksi Kap Verden kanssa tehdyn kalastussopimuksen soveltaminen on keskeytetty ja mitä toimia komissio on toteuttanut tilanteen laukaisemiseksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(1. maaliskuuta 2001)

Arvoisan parlamentin jäsenen kysymystensä ohella esittämistä pohjoisten ja eteläisten sopimusten eroja koskevien yleisten lausuntojen johdosta komissio haluaa muistuttaa, että kyseisten eri tyyppisten sopimusten taustat poikkeavat täysin toisistaan ja että sopimusten erityisluonne ja historiallinen alkuperä ovat erilaiset.

Läntisen Tyynenmeren tonnikalan kalastusta koskevista sopimuksista käytävistä neuvotteluista, joihin Kiribatin tulisi osallistua, on todettava, että komissio on tietoinen Euroopan tonnikalan kalastusta harjoittavan teollisuuden kiinnostuksesta kehittää uusia kalastusmahdollisuuksia kyseisessä osassa maailmaa. Komissio on jo aloittanut tarvittavat sisäiset menettelyt neuvotteluvaltuuksia koskevan luonnoksen valmistelemiseksi. Komission ehdotus neuvotteluvaltuuksien myöntämiseksi on tarkoitus esittää neuvostolle vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen aikana.

Kap Verdeen liittyvän kysymyksen osalta komissio on tietoinen tarpeesta uudistaa pöytäkirja ennen sen voimassaolon päättymistä ja on osallistunut useiden alustavien yhteydenottojen jälkeen kolmelle neuvottelukierrokselle, jotka on käyty Brysselissä 19. ja 20. heinäkuuta 2000, Praiassa 23. ja 25. elokuuta 2000 sekä Brysselissä 6. ja 7. marraskuuta 2000.

Vaikka neuvottelut ovat edistyneet merkittävästi erityisesti kalastusmahdollisuuksien määrään ja niitä vastaavan rahoitukseen osallistumiseen liittyvissä asioissa, pöytäkirjaa ei ole saatu valmiiksi. Asianosaisten jäsenvaltioiden kehotuksesta komissio ei ole voinut hyväksyä Kap Verden vaatimuksia siitä, että pöytäkirjaan olisi sisällytettävä velvoite, jonka mukaan pintakalastusta harjoittavien pitkäsiima-alusten olisi purettava saaliinsa sataprosenttisesti Mindelon satamaan. Lisäksi on huomattava, että Kap Verde ei ole niiden maiden luettelossa, joilla on lupa viedä kalaa ja kalatuotteita yhteisöön.

Komissio tekee kaikkensa saadakseen kyseisen pöytäkirjan valmiiksi mahdollisimman pian. Vaikka Kap Verde ei ole vielä kyennyt ehdottamaan uutta neuvottelupäivää (Kap Verdellä pidettiin parlamenttivaalit 14. tammikuuta 2001 ja presidentinvaalit on tarkoitus pitää helmikuussa 2001), sen Brysselin suurlähettiläs on ilmoittanut aivan äskettäin komissiolle hallituksensa sitoutumisesta jatkamaan pikaisesti neuvotteluprosessia.