ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2757/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Koillis-Aasian kehityspankki.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0049 - 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2757/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (1. lokakuuta 2002) Aihe: Koillis-Aasian kehityspankki Jatkona vastaukseen, jonka sain Koillis-Aasiaan tehtävien merkittävien investointien tärkeyttä koskevaan suulliseen kysymykseeni H-0366/02(1), ja ottaen huomioon, ettei Koillis-Aasian kehityspankille löydy tukea, voiko komissio kertoa, kuinka se aikoo varmistaa, että suuresti tarvittu Koillis-Aasian painottaminen todella toteutuu nykyisten kansainvälisten rahoituslaitosten (IFI) kuten Aasian kehityspankin (ADB) ja Maailmanpankin (WB) kautta? (1) Kirjallinen vastaus, 11.6.2002. Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 2002) Koska jäsenvaltiot ovat komission sijasta kirjallisessa kysymyksessä mainittujen kansainvälisten rahoituslaitosten jäseniä, komission on mahdotonta vaikuttaa näiden laitosten lainapäätöksiin. Unionin talousarviossa määrätyt varat ovat ainoa rahoitusväline, jonka avulla komissio voi vaikuttaa Koillis-Aasian kehitykseen, asianomaisissa neuvoston asetuksissa säädetyissä puitteissa. Tilanne ei kuitenkaan estä kansainvälisiä rahoituslaitoksia ja komissiota kehittämästä synergiaa ja yhteistyötä kummankin yhteistyöstrategioiden ja toiminnan välillä, jos ja kun ne harjoittavat toimintaa kyseisellä alueella. Esimerkiksi Aasian kehityspankki suunnittelee ja noudattaa alueellisia kehitysstrategioita (Etelä-Aasia, Mekongjoen alue), vaikka on todettava, että alueellisen strategian suunnittelu ja toteuttaminen voi olla monimutkaisempaa yksittäisten maiden tilanteiden välisten merkittävien erojen vuoksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3912/02 esittäjä(t): Dirk Sterckx (ELDR) komissiolle. Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) erityissopimukset sekä oikeus tiedotuksen ja lehdistön vapauteen.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0204 - 0204



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3912/02 esittäjä(t): Dirk Sterckx (ELDR) komissiolle (14. tammikuuta 2003) Aihe: Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) erityissopimukset sekä oikeus tiedotuksen ja lehdistön vapauteen UEFA:n erityissopimukset televisioyhtiöiden kanssa rajoittavat paikallisten televisioyhtiöiden mahdollisuuksia huomattavasti, koska niillä ei ole kyseisiä sopimuksia. Sopimukset eivät koske ainoastaan otteluita, vaan myös kuvien ottaminen stadionia ympäröivästä tunnelmasta ja yleisöstä on kiellettyä. Eivätkö näin pitkälle menevät erityissopimukset sodi tiedon hankkimisen vapautta vastaan? Katsooko komissio, että kyseisten sopimusten sisältö rikkoo lehdistön vapautta ja/tai tiedotuksen vapautta? Mitä komissio aikoo tehdä, mikäli on kyse rikkomuksesta? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (7. helmikuuta 2003) Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen esille tuomasta aiheesta. Yhteisön oikeuden nykyisessä kehitysvaiheessa on jäsenvaltioiden tehtävä säännellä uutisten saatavuutta ottaen huomioon asiaankuuluvat teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat yhteisön oikeudelliset välineet (joissa puolestaan otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa(1) esitetty sananvapauden perusoikeus). Direktiivin 89/552/ETY televisio ilman rajoja soveltamisesta annettuun komission neljänteen kertomuksee(2) liitetyssä työohjelmassa komissio on ilmoittanut aikomuksestaan pohtia, voidaanko tulevaisuudessa laatia säännöksiä, jotka mahdollistavat lyhyiden otteiden lähettämisen yksinoikeuksien piiriin kuuluvista tapahtumista. Kun otetaan huomioon kyseessä olevien osapuolten (tapahtumien järjestäjien, tekijänoikeuksien haltijoiden, toimistojen, televisiolähetystoiminnan harjoittajien, yleisön) edut ja se, että eräät jäsenvaltiot ovat jo antaneet alaa koskevia määräyksiä, tätä näkökohtaa käsiteltäessä on selvitettävä, haittaako yhteisön tason säännösten puuttuminen sisämarkkinoiden toimintaa. (1) EU:n perusoikeuskirjan 11 artiklassa todetaan seuraavaa: 1. Jokaisella on oikeus sananvapauteen. Tämä oikeus sisältää mielipiteenvapauden sekä vapauden vastaanottaa ja levittää tietoja tai ajatuksia viranomaisten siihen puuttumatta ja alueellisista rajoista riippumatta. 2. Tiedotusvälineiden vapautta ja moniarvoisuutta kunnioitetaan. (2) Neljäs kertomus direktiivin 89/552/ETY televisio ilman rajoja soveltamisesta, KOM(2002) 778 lopullinen, http://europa.eu.int/comm/avpolicy/regul/twf/applica/comm2002_778final_en.pdf.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2898/02 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Mielipiteen ilmaiseminen.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0062 - 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2898/02 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (14. lokakuuta 2002) Aihe: Mielipiteen ilmaiseminen Alankomaiden hallitus sallii selkeästi, että tupakanvalmistajat jatkavat light ja mild -savukkeiden tarjoamista erivärisissä pakkauksissa asiaa koskevan yhteisön direktiivin voimaantulon jälkeen (lokakuussa 2003). Tunteeko komissio NRC Handelsbladissa 27. syyskuuta 2002 ilmestyneen artikkelin Bomhoff vastustaa edelleen tupakointia? Katsooko komissio, että ministeri Bomhoffin kanta on ristiriidassa Euroopan tupakkalakien kanssa? Onko komissio valmis ilmaisemaan kantansa ja nuhtelemaan Alankomaiden hallitusta? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (11. marraskuuta 2002) Parlamentin jäsenen esittämä kysymys näyttää perustuvan täysin NRC Handelsblad -lehden 27. syyskuuta 2002 julkaisemaan artikkeliin, jonka sisällöstä komissio on tietoinen. Kuten parlamentin jäsen ymmärtää, komission on arvioitava jäsenvaltion lainsäädännön täytäntöönpanotoimia komissiolle toimitettujen virallisten tiedonantojen perusteella. Komissio ei voi kommentoida yksittäisen sanomalehtiartikkelin väitteitä jonkin jäsenvaltion mahdollisesti harkitsemista tai hylkäämistä vaihtoehdoista yhteisön direktiivin täytäntöön panemiseksi. Komissio ei ole toistaiseksi saanut Alankomaiden hallitukselta mitään direktiivin 2001/37/EY(1) täytäntöönpanoa koskevaa ilmoitusta. Komission saamien tietojen mukaan direktiivin 2001/37/EY saattaminen osaksi Alankomaiden lainsäädäntöä olisikin yhä käsiteltävänä Alankomaiden senaatissa. Direktiivissä 2001/37/EY todetaan seuraavaa: sellaisia ilmaisuja, nimityksiä, tavaramerkkejä eikä kuvallisia tai muita merkkejä, jotka luovat vaikutelman, että kyseinen tupakkatuote on vähemmän haitallinen kuin muut, ei saa käyttää tupakkatuotteiden pakkauksissa. Komissio vakuuttaa, että se kiinnittää erityistä huomiota siihen, että kaikki jäsenvaltiot panevat direktiivin 2001/37/EY säännökset varsinkin harhaanjohtavia merkintöjä koskevat säännökset täytäntöön asianmukaisesti. Komissio tutkii kaikkien jäsenvaltioiden täytäntöön panevan lainsäädännön tässä suhteessa erityisen tarkasti. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/37/EY, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2001, tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä komission lausunto, EYVL L 194, 18.7.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2696/02 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle. Merenkulkualan valtiontuet.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0112 - 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2696/02 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle (26. syyskuuta 2002) Aihe: Merenkulkualan valtiontuet Komission määrittelemien suuntaviivojen mukaan merenkulkualan valtiontuilla olisi pyrittävä saavuttamaan sellaiset tärkeät tavoitteet kuin alusten pitäminen yhteisön lipun alla ja yhteisön merenkulkualan työntekijöiden mahdollisimman korkean työllisyysasteen säilyttäminen. Komissio vahvisti XII kilpailupolitiikkaa koskevassa kertomuksessaan vuonna 1992, että politiikan tavoitteena pitäisi olla - yhteisön työpaikkojen säilyttäminen (niin maalla kuin merellä) - yhteisön merenkulkualan taitotiedon ylläpitäminen ja työntekijöiden ammattitaidon kehittäminen - turvallisuuden parantaminen. Kuitenkin merenkulkualan työntekijöiden edustajien mukaan joissakin jäsenvaltioissa valtiontukia myönnetään yrityksille, jotka eivät toimi edellä mainitun ensimmäisen tavoitteen mukaisesti vaan palkkaavat työntekijöitä kolmansista maista ja voivat maksaa siten huonompaa palkkaa ja vaarantavat näin ollen myös kahden jälkimmäisen tavoitteen toteutumisen. Onko komissio tietoinen näistä käytänteistä? Mihin toimiin se aikoo ryhtyä varmistaakseen, että merenkulkualan valtiontukipolitiikka on avointa sekä yhteisön merenkulkualan ja sen työntekijöiden etujen mukaista? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (22. marraskuuta 2002) Yhteisön merenkulun valtiontukien suuntaviivoissa vuodelta 1997 todetaan, että jäsenvaltiot voivat auttaa kansainvälisesti toimivia laivayhtiöitä alentamaan toimintakustannuksiaan perimällä niiltä alhaisempaa veroa tai alentamalla työnantajamaksuja tai muita palkkojen sivukustannuksia. Tarkoituksena on antaa yhteisön laivayhtiöille mahdollisuus selviytyä maailmanlaajuisessa kilpailussa sekä edistää alan työllisyyttä ja merenkulun osaamista. Yleisesti ottaen suuntaviivoissa edellytetään yhteyttä yhteisöön kuuluvaan lippuvaltioon. Tätä lukuun ottamatta laivayhtiöiden välillä ei tehdä eroa, kunhan ne maksavat veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja johonkin jäsenvaltioon. Tällaisten yhtiöiden veroja ja sosiaaliturvamaksuja voidaan alentaa. Kuten komissio valkoisessa kirjassaan toteaa, se aikoo tarkistaa kyseisiä suuntaviivoja analysoituaan niiden vaikutukset alan eurooppalaiseen kehitykseen, työllisyyteen ja alusten rekisteröinteihin jäsenvaltioissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2908/02 esittäjä(t): María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) komissiolle. Rikkomusmenettelyn 93/2212 tila.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0132 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2908/02 esittäjä(t): María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) komissiolle (16. lokakuuta 2002) Aihe: Rikkomusmenettelyn 93/2212 tila Perustamissopimuksen 226 artiklan perusteella on annettu lausunto, joka koskee direktiivin 79/409/ETY(1) mukaisten luonnonvaraisten lintujen erityissuojelualueiden riittämätöntä nimeämistä. Voiko komissio tiedottaa tämän menettelyn nykytilasta? Voiko komissio tarkentaa, onko se saanut Madridin autonomiselta alueelta minkäänlaista vastausta tähän aiheeseen? Mihin konkreettisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä ratkaistakseen kysymyksen, jotta yhteisön lainsäädännön noudattaminen taattaisiin? (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 2002) Sen jälkeen kun komissio käynnisti omasta aloitteestaan rikkomisesta johtuvan menettelyn ja antoi Espanjan viranomaisille perustellun lausunnon, useat autonomiset alueet ovat kahden viimeisen vuoden aikana tehneet kovasti työtä lintujen suojelualueiden nimeämiseksi. Komissio on tutkinut niitä nimityksiä, joista sille on ilmoitettu, ja huomannut, että eräät autonomiset alueet noudattavat jo luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY velvoitteita. Toisilla alueilla tilanne on lähes direktiivin säännösten mukainen, kun taas osalla alueista nimeämistyö on vielä pahasti kesken. Madridin autonominen alue on nimennyt jo seitsemän uutta erityissuojelualuetta. Toisin sanoen tällä hetkellä 23 % Madridin autonomisen alueen pinta-alasta on lintujen erityissuojelualuetta. Komissio päättää joulukuussa 2002 rikkomisesta johtuvan menettelyn jatkosta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3536/02

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(11. joulukuuta 2002)

Aihe: STAR 21 -katsaus

Miten komissio aikoo panna täytäntöön STAR 21 -katsauksessa (Strategic Aerospace Review) esitetyt suositukset?

Miten nämä suositukset vaikuttavat komission mielestä aseiden valmistukseen ja myyntiin sotilastarkoituksiin?

Miten komissio ehdottaa turvattavaksi, että Euroopan avaruusteollisuuden edistäminen ei johda aseiden ja niihin liittyvien välineiden kulkeutumiseen lisääntyvästi tehtaiden ulkopuolelle ja konfliktialueille?

Erkki Liikasen komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3536/02 ja E-3537/02

(27. tammikuuta 2003)

Euroopan ilmailu- ja avaruusalan neuvoa-antava ryhmä antoi 16. heinäkuuta 2002 päätelmänsä (STAR 21 -tiedonanto) komission puheenjohtajalle. Neuvoa-antavan ryhmän jäsenet antoivat työhön henkilökohtaisen panoksensa, ja tiedonannossa esitetäänkin näin ollen koottuina ryhmän jäsenten käsitykset. Komissio suhtautuu kuitenkin myönteisesti tiedonantoon ja pitää sitä keskeisen tärkeänä tekijänä luotaessa puitteet Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuuden kilpailukyvyn takaavat puitteet. Komissio laatii parhaillaan STAR 21 -tiedonantoa koskevaa kantaansa ja esittää käsityksensä tiedonantona kuluvan vuoden aikana. Siihen asti komissio ottaa mielellään vastaan STAR 21 -tiedonantoa koskevia kommentteja ja kannustaa kaikkia sidosryhmiä ilmaisemaan käsityksensä.

Viitaten tiettyihin arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomiin näkökohtiin, jotka koskevat siviili- ja sotilastarkoituksiin käytettävien tarvikkeiden erottamista, komissio toteaa, että valottaessaan joitakin ilmailu- ja avaruusteollisuuden tärkeimpiä ominaisuuksia neuvoa-antava ryhmä kiinnittää huomionsa siviili- ja puolustustuotteiden toisiansa täydentävään luonteeseen. Ryhmä toteaa, että kummassakin tarvitaan monia samoja taitoja ja tekniikoita, vaikka kukin vastaa hyvin erilaisten, taloudellisesti tärkeiden markkinoiden tarpeisiin.

Puolustusalaa koskevat neuvoa-antavan ryhmän suositukset on laadittu ottaen huomioon pyrkimykset saavuttaa unionin tasolla jo asetetut tavoitteet, esimerkiksi Helsingissä vuonna 1999 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa asetettu Euroopan yhteinen yleistavoite. Muissa kyseisen alan suosituksissa keskitytään tarpeeseen optimoida menot ja luoda puolustustarvikkeiden sisämarkkinat korostaen kuitenkin, että yleinen tavoitetaso on ehdottomasti määriteltävä korkeimmalla poliittisella tasolla.

Aseiden tuotanto ja kauppa edellyttävät valtion myöntämää lupaa. Aseiden mahdollista kulkeutumista konfliktialueille käsitellään jo aseiden vientiä koskevissa Euroopan unionin käytännesäännöissä, jotka neuvosto hyväksyi kesäkuussa 1998. STAR 21 -tiedonannossa ei anneta tätä kysymystä koskevia suosituksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3169/02 esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle. Yhteisen maatalouspolitiikan piiriin kuuluvat maitoalan tuet.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0177 - 0177



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3169/02 esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle (6. marraskuuta 2002) Aihe: Yhteisen maatalouspolitiikan piiriin kuuluvat maitoalan tuet Kuinka paljon EU:n maidonjalostus- ja maidonvientiyrityksille on maksettu vuosittain yhteisen maatalouspolitiikan piiriin kuuluvaa maitoalan järjestelyyn liittyvää tukea viimeisten kymmenen vuoden aikana? Miten nämä tuet jakautuvat tukityypeittäin, yrityksittäin, tuotteittain ja jäsenvaltioittain? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (13. joulukuuta 2002) Kuten parlamentin jäsen voi todeta hänelle suoraan ja parlamentin pääsihteeristölle lähetetyistä taulukoista, maitoalan menot talousarviossa viime vuosikymmenen aikana ovat laskeneet huomattavasti. Tämä koskee kaikkia talousarvion alamomentteja. Vuonna 1991 maitoalan menojen osuus oli 17,6 prosenttia EMOTR:n kokonaistalousarviosta, ja vuonna 2001 niiden osuus oli ainoastaan 6 prosenttia, eli menot laskivat kolme miljardia euroa. Komissiolla ei ole kysymyksen toiseen osaan, eli tuen jakautumiseen yrityksittäin, liittyviä tietoja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2888/02 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle. Salenton tulvat ja Euroopan unionin apu.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0130 - 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2888/02 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle (14. lokakuuta 2002) Aihe: Salenton tulvat ja Euroopan unionin apu Komissio ehdotti äskettäin tekemässään päätöksessä yhteisön budjettivallan käyttäjälle solidaarisuusrahaston perustamista, jonka puitteissa käytettäisiin miljardi euroa luonnonkatastrofien uhreiksi joutuneiden unionin kansalaisten auttamiseen. Kyseinen päätös on jo saanut ensimmäiset myönteiset lausunnot Euroopan parlamentilta ja Euroopan unionin neuvostolta. Apuliaa ja varsinkin Salentoa äskettäin vaivanneet tulvat ovat tuhonneet suuren osan tämän vuoden sadosta, mistä seuraa vakavia taloudellisia ongelmia koko alueelle. Tulvia voidaan niiden laajuuden vuoksi pitää vakavana luonnonkatastrofina. Voiko komissio liittää Salenton alueen mukaan niihin alueisiin, jotka saavat ylimääräistä tukea luonnonkatastrofeja varten piakkoin perustettavasta solidaarisuusrahastosta? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 2002) Euroopan unionin solidaarisuusrahastolta voi saada apua sillä ehdolla, että mittavan katastrofin vahingot ovat arvoltaa ainakin 3 miljardia euroa tai 0,6 prosenttia vahinkoja kärsineen valtion bruttokansantuotteesta. Rahastoa voidaan poikkeuksellisesti käyttää olosuhteissa, joissa suuri katastrofi koskettaa tietyn alueen väestön enemmistöä, ja katastrofilla on vakava ja pitkä vaikutus elinolosuhteisiin ja taloudelliseen tasapainoon alueella. Komissiolla ei ole arviota Puglian vahinkojen luonteesta ja laajuudesta. Euroopan unionin solidaarisuusrahaston hallinnointia koskevan asetuksen mukaisesti kansalliset viranomaiset voivat jättää komissiolle avustusanomuksen. Asetuksen 4 artiklassa mainitaan tarvittavat tiedot sekä takaraja, joka on 10 viikkoa alkaneesta vahingosta, jolloin anomus on lähetettävä komissiolle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2999/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0144 - 0145



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2999/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Toimet tapaturmien vähentämiseksi kalastusalalla Komissio on poistanut YKP:n uudistamisehdotuksessaan laivaston uusimiseen tarkoitetut tuet. Koska alusten keskimääräinen ikä on kuitenkin korkea, komissio virittää näin yhteisön kalastuslaivastolle aikapommin. Ikääntyessään laivasto menettää tehokkuuttaan ja on hetki hetkeltä vähemmän kannattava ja turvallinen. Komission ehdotus on ristiriitainen, koska siinä sallitaan laivaston uudenaikaistamistuet, jos ne rajoitetaan aluksen turvallisuustoimiin, mutta aluksen rungon tai sisätilojen parannukset jätetään tuen ulkopuolelle. Miksi komissio ei salli aluksen rungon ja sisätilojen parannuksia? Eikö komissio ole tietoinen merkityksestä, joka aluksen rungon tai sisätilojen parannuksilla on tapaturmariskien vähentämiselle? Eikö komission mielestä sen hyväksymä YKP:n uudistamisehdotus, jossa se poistaa nykyiset laivaston uudistamiseen tarkoitetut rakennetuet, ole ristiriidassa Euroopan parlamentin 5. huhtikuuta 2001 kalastusonnettomuuksista antaman päätöslauselman(1) 4 ja 6 kohdan kanssa? (1) EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 359. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 2002) Komissio on huolissaan turvallisuus-, työskentely- ja asuinoloista. Siksi komissio on yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) uudistamisen yhteydessä ehdottanut näihin seikkoihin liittyviä toimenpiteitä varten tarkoitetun rahoitustuen säilyttämistä sillä edellytyksellä, että toimenpiteet eivät liity alusten tonnistoon tai tehoon. Näillä ehdoilla aluksen mitä tahansa osaa voidaan muunnella julkisella tuella. Nykyisten alusten uudenaikaistamisen osalta komissio on valmis tarkastelemaan mahdollisuutta hyväksyä tonniston lisääntyminen jossakin määrin turvallisuuteen liittyvän uudenaikaistamisen vuoksi. Tähän sovelletaan kuitenkin tiukkoja ehtoja. Aluksen runkoon vaikuttavat tai pääkannen alla sijaitsevia tiloja lisäävät muutostyöt eivät olisi tukikelpoisia, koska ne vaikuttavat suoranaisesti kalastuskapasiteetin lisääntymiseen. Tällaiset muutostyöt eivät kuitenkaan saa johtaa tehon lisääntymiseen. Euroopan parlamentin päätöslauselman 4 ja 6 kohdan osalta komissio myöntää tarpeen uudistaa laivastoa mutta katsoo, että tämän tavoitteen on oltava niiden tavoitteiden mukainen, jotka liittyvät liikakapasiteetin vähentämiseen ja laivaston koon mukauttamiseen käytettävissä oleviin kalavaroihin. Tämän vuoksi komissio on YKP:n uudistamisen yhteydessä ehdottanut romuttamista varten myönnettävän rahoitustuen säilyttämistä. Komissio uskoo, että nämä toimenpiteet vaikuttavat myönteisesti laivaston keskimääräiseen ikään, koska vanhemmat ja tehottomammat alukset romutetaan ensimmäisinä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1836/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle. Koheesiorahasto Latinalaista Amerikkaa varten.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0029 - 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1836/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle (27. kesäkuuta 2002) Aihe: Koheesiorahasto Latinalaista Amerikkaa varten Latinalaisen Amerikan poliittisia näkymiä koskevien arviointien mukaan alueen talouskriisi heikentää demokratiaa, vaikka se onkin lujittunut maissa kuten Paraguay, Ecuador ja Peru viimeisten 15 vuoden aikana. Tietyistä aloitteista, kuten Amerikan vapaakauppasopimuksesta ALCAsta, saatujen loistavien tulosten ohella on korostettava tarvetta käynnistää uusia aloitteita. Tällainen aloite olisi Latinalaista Amerikkaa varten perustettava koheesiorahasto, jolla autettaisiin takapajuisimpien alueiden kehitystä, jotta päästäisiin tuloksiin, joita vastaavalla taloudellisella välineellä on saatu aikaan EU:ssa. Katsooko komissio, että sen olisi harkittava tällaisen Latinalaisen Amerikan alueellisen kehitysvälineen koheesiorahaston perustamista, jotta Latinalaisen Amerikan vähiten suotuisia alueita autettaisiin pääsemään kehityksessään tasolle, jolla tuettaisiin demokratian lujittamista kyseisellä alueella? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (16. heinäkuuta 2002) Latinalaisen Amerikan vähiten suotuisien maiden ja alueitten taloudellinen kehitys on eräs yhteisön Latinalaisessa Amerikassa toteuttaman yhteistyön tärkeimpiä tavoitteita. 50 % vuosien 1993 ja 2000 välillä Latinalaisen Amerikan yhteistyöhankkeille myönnetyistä 3,4 miljardista eurosta suunnattiin sosiaaliseen ja inhimilliseen kehitykseen ja köyhyyden vähentämiseen. Koheesiorahaston luominen Latinalaisen Amerikan alueellista kehitystä varten ja parlamentin päätöslauselmassaan yleisestä kumppanuudesta ja yhteisestä strategiasta unionin ja Latinalaisen Amerikan välisissä suhteissa ehdottama kahden alueen välinen solidaarisuusrahasto ovat mielenkiintoisia aloitteita. Etenkin kun köyhyys ja yhteiskunnallinen epätasa-arvo ovat silmäänpistävimpiä ongelmia joissakin Latinalaisen Amerikan maissa. Komission ei kuitenkaan ole mahdollista luoda tai ylläpitää kyseisenlaisia rahastoja. Komissiolla ei myöskään ole käytettävissään henkilöstöä eikä sopivia ja joustavia sääntöjä kyseisten rahastojen hoitamiseen ja koordinoimiseen. Kyseisten rahastojen luominen vaatisi huomattavia taloudellisia resursseja. Komissiolla ei ole vaadittavia taloudellisia resursseja rahastojen luomiseen.