Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3435/98 esittäjä(t): María Estevan Bolea (PPE) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Öljytankkereiden tankkien laiton puhdistaminen Lokakuun 3. päivänä 1998 havaittiin useita öljylauttoja, jotka ovat saastuttaneet yli 60 km Portugalin rannikosta. Oletuksena on, että nämä lautat ovat seurausta tunnistamattomien öljytankkereiden tankkien puhdistuksesta avomerellä. Mitä valvonta- ja tarkkailujärjestelmiä jäsenvaltioilla on käytössään tällaisten vahinkojen estämiseksi? Onko öljytankkien puhdistaminen avomerellä tavallinen käytäntö yhteisön rannikoilla? Millaisia rangaistuksia asetetaan öljytankkereille, jotka tekevät näin? Onko komissio tietoinen vastaavista tapauksista yhteisössä? Mikäli on, voisiko komissio tiedottaa meille niistä yksityiskohtaisesti? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Säiliöalusten puhdistusjäämien ja jätteiden laskemista mereen valvotaan tarkasti Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) tekemän alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (Marpol-yleissopimus) mukaisesti tarkoituksena tällaisten jätteiden mereen laskemisen rajoittaminen. Vaikka säiliöalusten puhdistaminen on joissakin tapauksissa toiminnan kannalta välttämätöntä, syntyvien jäämien laskeminen mereen on suurelta osin kielletty rannikkovesillä ja kansainvälisesti hyväksytyillä erityisalueilla, kuten Luoteis-Euroopan vesillä, Itämerellä ja Välimerellä. Se ei tällä hetkellä kuitenkaan ole kiellettyä Portugalin aluevesillä. Säiliöalusten puhdistusjäämien ja jätteiden laskeminen erityisalueille on tästä syystä suoritettava ainoastaan satamissa, joissa on asianmukaiset vastaanottopalvelut. Tällaiset palvelut on kaikilla Marpol-yleissopimuksen osapuolilla (joita kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat) velvollisuus tarjota. Komissio antoi äskettäin aluksilla syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottopalveluja satamissa koskevan ehdotuksen(1), jolla on tarkoitus lujittaa Marpol-yleissopimuksen määräyksiä ja jossa edellytetään, että kaikkien satamien on tarjottava tällaisia palveluja ja että alusten on käytettävä niitä. Ehdotuksen odotetaan vähentävän huomattavasti öljyn aiheuttamaa laitonta pilaantumista tai poistavan sen kokonaan. Lisäksi neuvoston asetuksessa (ETY) 2978/94(2) (joka koskee erillisillä painolastisäiliöillä varustettujen öljysäiliöalusten painolastitilojen vetoisuuden mittaamisesta annetun kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselman A.747(18) täytäntöönpanoa) säädetään painolastitiloilla varustettuihin säiliöaluksiin sovellettavasta suotuisammasta satamamaksujen veloitusasteikosta yhteisön satamissa. Säiliöalusten puhdistus vähenee merkittävästi, ja joissakin tapauksissa se poistuu kokonaan rakenteeltaan tämäntyyppisten säiliöalusten osalta. Jäsenvaltiot langettavat Marpol-yleissopimuksen määräyksiä rikkoville aluksille seuraamuksia kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, kuten yleissopimuksessa edellytetään. Seuraamukset vaihtelevat, mutta niihin voi sisältyä ankaria sakkoja. Tämän tyyppisten päästöjen seurannasta ja puhdistamisesta vastaavat kansalliset viranomaiset pitävät rekisteriä tällaisista tapauksista. Kansallisten viranomaisten on ilmoitettava IMO:lle tapauksista ja toteutetuista toimista. Tällä hetkellä jäsenvaltioita ei edellytetä ilmoittamaan niistä komissiolle. (1) EYVL C 271, 31.8.1998. (2) EYVL L 319, 12.12.1994.