KIRJALLINEN KYSYMYS E-2674/02

esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle

(24. syyskuuta 2002)

Aihe: Ympäristöasiat kansalaisten mahdollisuus saada tietoja ympäristöä koskevien päätösten tekemisestä Euroopassa kansalaisten mahdollisuus vaikuttaa päätöksentekoon

Voiko komissio, ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen ympäristöä koskevat periaatteet ja tavoitteet sekä viranomaisten hallussa olevan ympäristöä koskevan tiedon saannin merkityksen,

- ottaa huomioon, että kuudes ympäristöä koskeva yhteisön toimintaohjelma Ympäristö 2010: tulevaisuutemme valinta painottaa jälleen kerran, että on välttämätöntä parantaa kansalaisille ympäristöstä annettavan tiedon tasoa,

- että ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7. kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY(1) tarkoituksena on taata, että kansalaiset saavat vapaasti viranomaisten hallussa olevia tietoja ympäristöstä, että viranomaisten tulee myös levittää tietoja julkaisemalla säännöllisesti raportteja asiasta ja että tämän direktiivin mukaan tiedon saatavuus ympäristöasioista edesauttaa ympäristön suojelua,

- että Euroopan parlamentin ja neuvoston ehdotus direktiiviksi(2) ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta on tarkoitettu poistamaan puutteet, joita on tullut esille direktiivin 90/313/ETY käytännön soveltamisessa ja että direktiiviä on myös tarkoitus mukauttaa tieto- ja viestintäteknologian kehitykseen,

- että Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen (Århusin yleissopimuksen) ratifioimista valmistellaan Euroopan yhteisössä. ja että yleissopimuksessa esitetään kolme toiminta-aluetta: tiedon saannin turvaamista kansalaisille, kansalaisten osallistumisoikeuden laajentamista ympäristöasioiden päätöksenteossa sekä kansalaisten muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden laajentamista, sekä

ilmoittaa,

- onko komissio tietoinen siitä, että informaatioyhteiskunnan mahdollisuuksia ei hyödynnetä lainkaan riittävästi, vaikka se voitaisiin toteuttaa helposti ja edullisesti (esimerkkinä tästä on muun muassa lakitekstien, ehdotusten ja lausuntojen saatavuuden puute ja samalla niiden saamisen tarpeeton monimutkaisuus),

- mitä käytännön toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa, jotta informaatioyhteiskunnan mahdollisuuksia voitaisiin hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla ja samalla saada yllämainitut tavoitteet toteutumaan,

- milloin ja mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä tässä asiassa ja kuinka komissio aikoo taata, että nämä toimenpiteet todella johtavat tiedon parempaan saatavuuteen riittävän yksinkertaisella ja selkeällä tavalla?

(1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.

(2) KOM(2001) 303 lopullinen EYVL C 240 E, 28.8.2001, s. 289.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(28. marraskuuta 2002)

Arvoisan parlamentin jäsenen tavoin komissiokin pitää erittäin tärkeänä, että yleisölle tarjotaan korkeatasoista tietoa ympäristöasioista.

Yhteisön nykyisessä lainsäädännössä ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7. kesäkuuta 1990 annetulla neuvoston direktiivillä 90/313/ETY annetaan yleisölle oikeus saada pyynnöstä ympäristöä koskevaa tietoa. Direktiivi myös velvoittaa julkaisemaan määräajoin kuvaavia kertomuksia. Direktiivissä ei velvoiteta luomaan yleisölle avoimia tietokantoja. Mikäli viranomaiset luovat tällaisia tietokantoja, he tekevät näin omasta aloitteestaan. Komissio pitää tietokantojen luomista myönteisenä.

Tiedon saannista, kansalaisten osallistumisoikeudesta sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa tehdyssä Århusin yleissopimuksessa, jonka Euroopan yhteisö ja kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet(1), mennään nykyistä direktiiviä pidemmälle, sillä siihen sisältyy myös velvollisuus levittää aktiivisesti ympäristöä koskevaa tietoa kansalaisille. Tiedon on myös oltava vähitellen saatavilla elektronisissa tietokannoissa, joita kansalaiset voivat helposti käyttää yleisten tietoliikenneverkkojen välityksellä.

Ehdotuksella Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta(2) vahvistetaan direktiiviä 90/313/ETY ja lisätään siihen Århusin yleissopimukseen perustuvat velvoitteet.

Komissio on vakuuttunut siitä, että direktiiviehdotuksella varmistetaan riittävän hyvin, että oikeus saada ympäristötietoa toteutuu ei vain silloin, kun tietoa erikseen pyydetään, vaan myös viranomaisten aktiivisten tiedonlevitystoimien seurauksena. Ehdotukseen sisältyy useita sääntöjä, joilla määritellään ja varmistetaan oikeus saada ympäristöä koskevaa tietoa. Ehdotus käsittää esimerkiksi viranomaisia sitovat selvät velvoitteet luoda elektronisia tietokantoja, joissa on selkeät hakuvälineet, ja varmistaa, että ne ovat yleisön saatavilla tietoliikenneverkkojen välityksellä. Ehdotuksessa velvoitetaan viranomaisia myös auttamaan ja opastamaan kansalaisia tiedon saannissa, ja lisäksi ehdotukseen sisältyy selvät säännöt ympäristöä koskevan tiedon saatavuuteen liittyvistä käytännön järjestelyistä.

Näiden Århusin yleissopimuksen velvoitteiden täytäntöönpano on jo suurelta osin toteutettu yhteisön tasolla Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30. toukokuuta 2001 annetulla parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1049/2001/EY(3). Komissio, neuvosto ja parlamentti ovat myös edistyneet huomattavasti hallussaan olevien asiakirjojen (joihin ei sovelleta jotakin edellä mainitun asetuksen poikkeussäännöksistä) syöttämisessä elektronisiin tietokantoihin ja rekistereihin, joihin yleisöllä on pääsy tietoliikenneverkkojen välityksellä. Tämä tarkoittaa sitä, että paljon ympäristöä koskevaa tietoa on jo yleisesti saatavilla.

Tietoyhteiskunnan kehittyminen tarjoaa jatkuvasti uusia mahdollisuuksia levittää tietoa ja toimittaa tietoa saataville elektronisesti. Komissio tietää, että näitä uusia mahdollisuuksia ei aina hyödynnetä tai voida hyödyntää suoraan ja parhaalla mahdollisella tavalla, sillä ne edellyttävät usein huomattavia laitteisto- ja henkilöstöinvestointeja. Tämä ei kuitenkaan välttämättä tarkoita sitä, että kansalaisten tiedon saantia sähköisten verkkojen kautta rajoitettaisiin tai estettäisiin. Komissio luottaa kuitenkin siihen, että parhaillaan kehitteillä olevat lainsäädäntövälineet edellä mainitut välineet ja muut aloitteet, kuten komission äskettäinen ehdotus direktiiviksi julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytöstä ja kaupallisesta hyödyntämisestä(4) kannustavat viranomaisia hyödyntämään tehokkaasti uusia mahdollisuuksia mahdollisimman laajasti. Ympäristöä koskevan tiedon julkista saatavuutta koskeva muutettu direktiivi, josta neuvosto ja parlamentti pääsivät yhteisymmärrykseen sovittelumenettelyssä 6. marraskuuta 2002, on tarkoitus antaa vuoden 2002 loppuun mennessä. Komissio suunnittelee lisäksi tekevänsä ehdotuksen Århusin yleissopimuksen periaatteiden soveltamiseksi yhteisön toimielimiin ja aikoo tarkastella parlamentin jäsenen esille ottamia kysymyksiä tässä yhteydessä.

(1) Tanska, Ranska ja Italia ovat ratifioineet sopimuksen.

(2) EYVL C 337 E, 28.11.2000.

(3) EYVL L 145, 31.5.2001.

(4) EYVL C 227 E, 24.9.2002.