KIRJALLINEN KYSYMYS E-1401/00 esittäjä(t): Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) neuvostolle. Euroopan unionin ja Venäjän väliset suhteet.



Virallinen lehti nro 081 E , 13/03/2001 s. 0036 - 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1401/00 esittäjä(t): Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) neuvostolle (5. toukokuuta 2000) Aihe: Euroopan unionin ja Venäjän väliset suhteet Jokin aika sitten Venäjän liittotasavallassa pidettiin presidentinvaalit, joiden ensimmäisellä kierroksella presidentiksi valittiin Vladimir Putin. Vaalien jälkeisenä päivänä YUTP:n korkea edustaja Javier Solana ja Euroopan komission puheenjohtaja Romano Prodi onnittelivat juuri valittua presidenttiä ja muistuttivat häntä tilanteesta Teteniassa, jossa tuhannet ihmiset ovat kuolleet kuluneina kuukausina sodassa, jota Moskova ei todellakaan halunnut välttää. On lisäksi todettava, että siviiliväestöä ja sairaaloita on pommitettu mielivaltaisesti, puhumattakaan venäläisjoukkojen tekemistä jatkuvista ihmisoikeusloukkauksista. Ottaen huomioon 16. maaliskuuta 2000 Euroopan parlamentin antaman päätöslauselman Euroopan ihmisoikeusperuskirjasta ja EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan 2 kohdan, jossa määrätään, että yhteisön politiikalla myötävaikutetaan kansanvallan ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen yleiseen tavoitteeseen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen tavoitteeseen, kysyn seuraavaa. Mitä eettisiä rajoituksia EU:n ulkopolitiikassa pitäisi neuvoston mielestä olla? Mitä toimenpiteitä se ehdottaa tämän tapaisten konfliktien välttämiseksi, kun niitä meidän mielestämme virheellisesti pidetään sisäisinä? Mitä aloitteita neuvosto ehdottaa EU:n ulkopuolella olevien etnisten vähemmistöjen suojelemiseksi? Vastaus (29. syyskuuta 2000) Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa sanotaan, että yksi unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteista on turvata unionin yhteiset arvot. Nämä arvot tai periaatteet, jotka ovat yhteisiä jäsenvaltioille, ovat vapaus, kansanvalta, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen sekä oikeusvaltion periaate. Ne ovat EU:n ulkosuhteiden kaikkien eettisten ulottuvuuksien perusta. Euroopan unioni ei tunnusta teoreettisia rajoja olennaisten periaatteidensa soveltamisessa. EU asettaa arvojensa edistämisen ehdottomalle etusijalle niin YK:ssa, ETYJissä, Euroopan neuvostossa kuin kahdenvälisissä suhteissaan sekä kolmansien maiden kanssa tekemissään sopimuksissa. Konfliktien estäminen on monimutkainen ja vaikea tehtävä, johon EU merkittävällä tavalla osallistuu muiden kansainvälisten toimijoiden kanssa, vaihtelevin tuloksin. EU käyttää tähän kaikkia käytettävissään olevia keinoja. Pidemmällä aikavälillä niihin kuuluvat unionin arvojen, tuen, kaupan ja poliittisen vaikutusvallan vahvistaminen, jonka tarkoituksena on selkkausten syitä poistavien sosiaalisten ja poliittisten olojen tukeminen. Lyhyemmällä aikavälillä EU voi konfliktin uhan tai käynnissä olevan konfliktin aikana käyttää taivuttelua, vaikutusvaltaansa ja muita toimia, jotta kiistat voitaisiin ratkaista rauhanomaisesti vuoropuhelun avulla ja sopimalla. Näin toimitaan myös sellaisten maiden osalta, joissa on sisäisiä tai ulkoisia selkkauksia tai niiden uhka. EU:n edellytyksiä valvoa tapahtumia saati sitten vaikuttaa niihin rajoittavat luonnollisesti tekijät, jotka vaihtelevat olosuhteista riippuen, kuten EU:n merkitys kyseisessä maassa tai selkkauksen syy sekä EU:n yleiset edut. EU:n toimielinten on kussakin tapauksessa päätettävä, mitkä ovat eri olosuhteissa soveliaimmat keinot sen tavoitteisiin pyrkimiseksi. Yksi kyseisistä tavoitteista on vähemmistöjen, myös etnisten vähemmistöjen oikeuksien tehokkaampi puolustaminen. Kulloisetkin aloitteet riippuvat vallitsevista olosuhteista ja EU:n edellytyksistä vaikuttaa tilanteeseen.