KIRJALLINEN KYSYMYS E-2551/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(12. syyskuuta 2002)

Aihe: Ongelmien lisääntyminen asuntomarkkinoilla vallitsevan eriarvoisuuden takia Alankomaita ympäröivillä rajavyöhykkeillä seurauksena asuntojen erilaisesta verotuksesta

1. Onko komissio tietoinen, että lähes kaikki rakennettavat tonttimaat uudella asuinalueella nimeltään Pieper-Werning 1 Saksassa Bad Bentheimissä (Ala-Saksin osavaltiossa)

on myyty nopeassa tahdissa kiinnostuneille ostajille, jotka tulevat Enscheden ja Hengelon kaupunkien ympäristöstä Alankomaiden puolelta rajaa, mistä johtuen alankomaalaisten asukkaiden määrä on kasvanut nopeasti 350:stä 1 000:een? Samanlaisia ilmiöitä esiintyy muun muassa Bad Bentheimin eteläpuolella Klevessä, Emmerichissä ja Kranenburgissa lähellä alankomaalaisia Arnhemin ja Nijmegenin kaupunkeja ja pohjoisessa Uelsenin ja Bunden seuduilla.

2. Onko komissio lisäksi tietoinen, että tämä asianlaita johtuu suuressa määrin siitä, että asuntolainakoron verovähennykset Alankomaiden verojärjestelmässä on 1. tammikuuta 2001 lähtien laajennettu koskemaan alankomaalaisia, jotka asuvat Alankomaiden valtion rajojen ulkopuolella mutta työskentelevät Alankomaissa ja maksavat sinne veronsa, mikä johtaa siihen, että he pystyvät ostamaan maata ja taloja huomattavasti edullisemmin kuin paikalliset asukkaat? Lisäksi he hyötyvät siitä, että maan ja talojen hinnat Alankomaihin verrattuina ovat nousseet selvästi vähemmän alueilla, joissa kyseisen jäsenvaltion kansalaisilta puuttuu mahdollisuus asuntolainakorkojen verovähennyksiin (Saksassa hinnat ovat 30 prosentista 40 prosenttiin alhaisemmat).

3. Myöntääkö komissio vaaran, että 12 000 alankomaalaista Saksaan vastikään taloudellisista syistä siirtynyttä veromaahanmuuttajaa herättävät siellä kilpailumielialaa? Bad Bentheimin asukkaat, jotka hämmästyksekseen eivät ole pystyneet ostamaan tonttimaata uudelta asuinalueelta, käyttävät siitä jo nimitystä Pieni Amsterdam. Pitääkö komissio toivottavana, että EU:n sisällä jäsenvaltioiden rajoilla syntyy jännitystä asukkaiden välillä seurauksena epäreilusta kilpailusta, jota vahinkoa kärsineet tuntevat kokevansa asuntomarkkinoilla?

4. Pitääkö komissio edelleen kiinni kannastaan, jonka se esitti vastauksena 23. tammikuuta 2001 esittämääni kysymykseen E-0237/01(1) vastaavanlaisista ongelmista Belgiassa Alankomaiden vastaisella raja-alueella, mikä johtaa siihen, että EU ei katso asiakseen ratkaista tämänkaltaisia jäsenvaltioiden asukkaiden välisiä rajat ylittäviä ongelmia, sillä se asettaa etusijalle vapaan asettautumisoikeuden? Valmisteleeko komissio nyt aloitteita, joiden avulla voitaisiin löytää neuvottelemalla asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa ratkaisu, jossa suhtaudutaan vakavasti paikallisten asukkaiden valituksen aiheisiin ja jossa vähintäänkin taataan yhtäläiset mahdollisuudet asuntomarkkinoilla?

Lähde: De Volkskrant, 3. elokuuta 2002

(1) EYVL C 187 E, 3.7.2001, s. 204.

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(15. lokakuuta 2002)

Komissio ei ole tietoinen siitä, että suurimman osan Bad Bentheimin kylän uuden Pieper-Werning 1 -korttelin tonteista ovat ostaneet alankomaalaiset, eikä siitä, että samanlainen tilanne esiintyy Kleven, Emmerichin ja Kranenburgin alueilla.

Komission tiedossa on kyseinen Alankomaiden verolainsäädännön muutos, jolla hypoteekkilainojen takaisinmaksuun liittyvä verohelpotus, joka ennen 1 päivää tammikuuta 2001 koski ainoastaan Alankomaissa sijaitsevia asuntoja, ulotettiin koskemaan muissakin jäsenvaltioissa sijaitsevia asuntoja, jos omistaja ja asukas työskentelee Alankomaissa ja maksaa siellä veronsa.

Kuten komissio totesi jo aiemmin vastauksessaan arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen E-0237/01, komissio ymmärtää, että tämä uusi verotuskäytäntö vaikuttaa alankomaalaisten päätöksiin ostaa asunto naapurivaltiosta. Komissio ymmärtää myös, että asuntojen kysynnän kasvu raja-alueilla alankomaalaisten ostajien kiinnostuksen lisäännyttyä edistää asuntojen hintojen nousua tällä alueella.

Komission mielestä Alankomaiden käyttöön ottama uusi verotuskäytäntö on yhteisön lainsäädännön mukainen. Yhteisön oikeudessa nimenomaan kielletään jäsenvaltioita rajoittamasta tällaisen verohelpotuksen kaltaisia etuja ainoastaan niiden alueella sijaitseviin asuntoihin. Yleisemmin ottaen jäsenvaltioiden ei pidä rajoittaa (verotuksella tai muuten) kansalaistensa vapautta liikkua tai sijoittautua niiden rajojen ulkopuolelle.

Edellä todetun perusteella komissio ei edelleenkään pidä aiheellisena yhteisön tason toimenpiteitä kysymyksessä esitettyyn tilanteeseen puuttumiseksi.