KIRJALLINEN KYSYMYS E-1869/00 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Terveyspassi Euroopan unionin kansalaisille.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0047 - 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1869/00 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (9. kesäkuuta 2000) Aihe: Terveyspassi Euroopan unionin kansalaisille Vaikuttaa siltä, että joissakin Euroopan unionin jäsenvaltioissa on voimassa tunnistuskortti, eräänlainen terveyshenkilöllisyystodistus, joka on erittäin hyödyllinen ulkomailla matkustaville kansalaisille ja josta käy ilmi todistuksen haltijan terveydentila: sairaushistoria, veriryhmä, allergiat jne. 1. Voiko komissio ilmoittaa, missä jäsenvaltioissa tämä hyödyllinen tapa on otettu käyttöön? 2. Eikö komissio katso, että olisi hyödyllistä mahdollisesti kansallisella tasolla tehtyjen kokeilujen perusteella ehdottaa terveyspassin käyttöön ottamista kaikissa jäsenvaltioissa? Terveyspassi olisi merkittävä ennaltaehkäisykeino kansalaisille, jotka matkustavat ulkomailla. Sen ansiosta vieraan maan terveysviranomaiset saavat hätätilanteessa tarkat tiedot potilaasta ja vastaavasti kotimaan lääkäri voi tehdä tarkan diagnoosin matkoilla saaduista sairauksista, varsinkin jos kyseessä on jokin trooppinen sairaus. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2000) Vuonna 1986 neuvosto muun muassa parlamentin vaatimuksesta antoi päätöslauselman eurooppalaisen hätätapausten terveyskortin käyttöönotosta(1). Tällöin ehdotettiin mallia eurooppalaiselle paperiselle terveyskortille, keltaiselle kortille. Kortti sisältäisi tietoja, jotka olisivat tärkeitä, mikäli kortin haltijalle jouduttaisiin antamaan kiireellistä hoitoa. Vuonna 1989 komissio antoi raportin neuvoston päätöslauselman toimeenpanosta(2). Raportissa todettiin, että joissakin jäsenvaltioissa, erityisesti Saksassa, Luxemburgissa ja Portugalissa, oli ryhdytty toimenpiteisiin korttien käyttöönottamiseksi. Kortti ei levinnyt laajalle alueelle ja sen käyttö oli miltei olematonta. Eurooppalaisen hätätapausten terveyskortin yleisessä käyttöönotossa ei siis ole edistytty merkittävästi. Elektronisten korttien kehittämisen myötä keskustelu terveyskortin käyttöönotosta sai uutta vauhtia. Vuonna 1996 komissio julkisti eurooppalaisesta terveyskortista valmisteluasiakirjan(3), jossa tuotiin esiin tärkeitä poliittisia, oikeudellisia, hallinnollisia, teknisiä ja eettisiä ongelmia, jotka on selvitettävä ennen kuin voidaan harkita kortin yhteisön laajuista käyttöönottoa. Asiakirjassa myös osoitettiin useita lupaavia mahdollisuuksia: kortti mahdollistaa esimerkiksi kulukorvausten saannin ja hoitavan lääkärin ja hoitolaitoksen välisen yhteydenpidon, ja sen avulla voidaan luvallisesti tutkia potilastietoja. Toimikorttien käyttöönotto yhteisössä on Eurooppa-neuvoston kokouksessa Lissabonissa maaliskuussa 2000 käynnistetyn eEurope-aloitteen keskeinen teema. Yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehityksen ohjelman yhteydessä oli vuodesta 1993 lähtien pyritty yhteistoiminnan avulla yhtenäistämään potilastietokorttien käyttöä eri Euroopan maissa hallinnollisiin tarkoituksiin sekä sairaanhoidon myös kiireellisen yhteydessä. Vuonna 1996 suoritettiin toteutettavuustutkimus liittyen yhteistyöhön seitsemän johtavan teollisuusmaan kanssa. Kanadassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa ja Japanissa on pantu käyntiin pilottitutkimuksia. Niiden tuloksia todennäköisesti käytetään hyväksi kehiteltäessä älykortteja edelleen e-Europe-aloitteen puitteissa. (1) EYVL C 184, 23.7.1986. (2) SEC(89) 1628 lopullinen. (3) SEC(96) 1959.