KIRJALLINEN KYSYMYS E-3600/00

esittäjä(t): Luciano Caveri (ELDR) komissiolle

(22. marraskuuta 2000)

Aihe: De minimis -sääntö

Vaikuttaa siltä, että Euroopan yhteisöjen koulutukselle myöntämä rahoitus on yhä suuremmassa määrin ristiriidassa joidenkin jäykkien kilpailuperiaatteeseen liittyvien normien kanssa, joita yritysten on nykyään noudatettava saadakseen tällaista rahoitusta. De minimis -sääntö, joka määrää 100 000 euron katon kolmivuotiskautta kohti jokaiselle tällaista rahoitusta hakevalle yritykselle, antaa koulutuksesta sellaisen kuvan, että se hyödyttää vain kulloinkin kyseessä olevaa yritystä ja jättää kokonaan huomiotta koulutuksen vaikutukset yhteisölle ja kunkin yksittäisen työntekijän ammattitaidolle. Sääntö näyttää näin ollen olevan ristiriidassa Euroopan sosiaalirahaston tavoitteiden kanssa myös työmarkkinoiden kehittämisen suhteen.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tehdäkseen de minimis -säännöstä joustavamman korjatakseen siten kilpailun käsitteen vääristymiä ja helpottaakseen koulutusohjelmiin pääsemistä?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(1. helmikuuta 2001)

Koulutuksen kehittäminen on yksi Euroopan rakennerahastojen toimintatavoitteista. Koulutustoimenpiteitä rahoitettaessa niin komission kuin jäsenvaltioidenkin on noudatettava valtiontukisääntöjä, joiden tarkoituksena on estää kilpailun vääristyminen.

Koulutuksen osalta on kuitenkin huomattava, että monet tämän alan toimenpiteet eivät ole valtiontukea, joten jäsenvaltiot voivat toteuttaa ne vapaasti. Tämä pätee yleisiin toimenpiteisiin, jotka hyödyttävät suoraan ihmisiä ja työntekijöitä kaikkialla eivätkä anna etua tietyille yrityksille tai aloille. Tällaisia toimenpiteitä ovat yleinen ja ammatillinen peruskoulutus (kuten oppisopimus- ja vuorottelukoulutusjärjestelmät); työttömien koulutus tai uudelleenkoulutus, myös harjoittelu yrityksissä; työntekijöihin suoraan kohdistuvat toimenpiteet, jolloin he voivat saada koulutusta, joka ei liity työnantajana toimivaan yritykseen tai työskentelyalaan (esim. learning account -järjestelmät). Jotkin toimenpiteet eivät kuulu valtiontukisääntöjen soveltamisalaan, koska ne ovat avoimia kaikille yrityksille kaikilla aloilla ketään syrjimättä eikä toimenpidettä soveltavilla viranomaisilla ole niitä koskevaa harkintavaltaa. Tällaisia ovat esimerkiksi yleiset verokannustinjärjestelmät, kuten ilman eri toimenpiteitä myönnettävä verohyvitys, jonka saavat kaikki työntekijöiden koulutukseen investoivat yritykset.

Valtiontueksi katsottavista koulutustoimenpiteistä komissio on laatinut arviointiperusteet koulutukseen myönnettävää tukea koskevissa yhteisön puitteissa(1). Näissä puitteissa vahvistetaan komission myönteinen suhtautuminen koulutustoimenpiteisiin ja hyväksytään yleiseen koulutukseen myönnetty tuki, joka saa olla enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Yksinkertaistaakseen valtiontuen ilmoitusmenettelyä ja helpottaakseen koulutustuen myöntämistä komissio päätti 6. joulukuuta 2000 hyväksyä koulutustukea koskevan poikkeusasetuksen, joka korvaa koulutustukea koskevissa puitteissa olevat arviointiperusteet. Tämän johdosta koulutustukea voidaan myöntää siitä ilmoittamatta ja ilman komission hyväksyntää, jos tuki täyttää tämän asetuksen (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 68/2001(2)) mukaiset edellytykset.

Eräitä yrityksiä suosivat koulutustoimenpiteet eivät ole valtiontukea, jos ne ovat vähämerkityksistä tukea koskevan säännön(3) mukaisia. Komissio hyväksyi 6. joulukuuta 2000 asetuksen, jolla kodifioidaan vähämerkityksistä tukea koskeva sääntö. Tässä asetuksessa (EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 69/2001) komissio on kokemuksensa perusteella säilyttänyt tuen kokonaismäärän 100 000 eurona kolmen vuoden ajanjaksolla. Vähämerkityksistä tukea koskevassa asetuksessa ei kuitenkaan rajoiteta yrityksen mahdollisuutta saada samaan hankkeeseen komission hyväksymää tai ryhmäpoikkeusasetuksen mukaista valtiontukea.

Komissio katsoo tämän perusteella, että sen myönteinen asenne koulutukseen on huomioitu riittävästi nykyisissä säännöissä.

(1) EYVL C 343, 11.11.1998.

(2) EYVL L 10, 13.1.2001.

(3) Katso komission tiedonanto EYVL C 68, 6.3.1996.