ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3394/98 esittäjä(t): Marco Cellai (NI) komissiolle (17. marraskuuta 1998) Aihe: Italia laiminlyö direktiivejä, joissa säädetään palomiesten määrästä asukasta kohden Ottaen huomioon sen, että Italia on suurimmaksi osaksi seismisesti aktiivista aluetta, kohtalokkaat metsäpalot, erityisesti tuhopoltot, toistuvat vuodesta toiseen tuhoten satoja hehtaareja metsää ja macchia-pensaikkoa, joka vuosi sattuu tuhoisia tulvia ja niiden seurauksena maanvyörymiä, joiden syynä on usein metsien häviäminen ja metsänhoidon laiminlyöminen, monien julkisten laitosten sekä kulttuurihistoriallisesti korvaamattomien kohteiden (Torinon tuomiokirkko, Petruzellin teatteri ja Fenice -teatteri) suojeluun liittyvät paloturvallisuusjärjestelmät ovat ikivanhoja ja vanhentuneita, tätä tilannetta pahentaa vielä koordinoinnin puute sisäministeriön alaisten palomiesten ja pääministerin alaisen pelastuspalvelun välillä, kaiken lisäksi Italiassa on vain 25 000 palomiestä maan 60 miljoonaa asukasta kohden, mikä on selvästi alle yhteisön direktiiveissä säädetyn vähimmäismäärän (yksi palomies 1000 asukasta kohden), mistä aiheutuu vuorostaan se, että henkilömäärän rajallisuuden vuoksi ei pystytä täysin takaamaan kansalaisten ja heidän ympäristönsä turvallisuutta, voiko komissio ilmoittaa, kuinka kauan se aikoo hyväksyä Italian laiminlyönnit? Aikooko komissio ryhtyä toimiin Italian hallituksen suhteen, jotta se kantaisi vastuunsa paremmin ainakin osittain sääntöjä noudattamalla vältettävissä vahingoissa? Aikooko komissio ryhtyä toimiin, joilla kehotettaisiin Italian hallitusta nostamaan palomiesten määrä yhteisön normien edellyttämälle tasolle? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (7. tammikuuta 1999) Yhteisön toimintaohjelmasta pelastuspalvelun alalla tehdyn neuvoston päätöksen N:o 98/22/EY(1) mukaisesti komissio tukee toimia, jotka koskevat pelastuspalvelusta vastaavia viranomaisia ja alalla toimivia henkilöitä, sekä yleisölle tiedottamista. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tällä yhteisön yhteistyöllä, joka perustuu jäsenvaltioiden viranomaisten ehdottamiin toimiin tuetaan ja täydennetään väestönsuojelualan kansallisia politiikkoja niin, että ne tehostuisivat. Kansallisten yksiköiden välinen koordinointi samoin kuin näiden yksiköiden toiminnan laatu kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. (1) EYVL L 8, 14.1.1998.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4089/98 esittäjä(t): Freddy Blak (PSE) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Naiset komission johtotehtävissä Minulla on valitettavasti se käsitys, että komission palveluksessa on melko vähän naisia. Tämä voi antaa komissiosta kielteisen vaikutelman miesvaltaisena toimielimenä. Tämän epäluulon hälventämiseksi toivon, että komissio vastaa seuraaviin kysymyksiin. Miten monta naista toimii komissiossa johtotehtävissä? Miten monta naista komissiossa työskentelee kaikkiaan palkkaluokissa A, B, C ja D? Noudattaako komissio yhdenvertaisuuspolitiikkaa ottaessaan palvelukseensa miehiä tai naisia? Millä toimenpiteillä komission johtotehtäviin pyritään houkuttelemaan enemmän naisia? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1999) 1. Komissiossa työskenteli 31. joulukuuta 1998 yhteensä 7 600 naista, mikä on 47,6 prosenttia hallintomäärärahoista palkatusta henkilöstöstä. Henkilöstö jakautuu ura-alueittain seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> 2. Johtotehtävissä toimivat jakautuvan sukupuolen mukaan seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> 3. Komissio hyväksyi vuonna 1997 kolmannen toimintaohjelmansa naisten ja miesten tasa-arvon edistämiseksi vuosiksi 1997-2000. Ohjelmalla komissio velvoitti pääjohtajat ja toimialajohtajat laatimaan erityisiä toimintasuunnitelmia, joilla edistetään tasa-arvoa. Useimmissa pääosastoissa on sisäinen seurantakomitea ja pääosasto IX:n (Henkilöstö ja hallinto) vastuulla on säännöllisten raporttien laatiminen ja näistä tiedottaminen tasa-arvoa käsittelevälle komission jäsenten ryhmälle. Näiden suunnitelmien lisäksi komissio on vahvistanut vuodesta 1995 vuosittain tavoitteet naisten palkkaamiselle ura-alueelle A ja naisten nimittämiselle johtotehtäviin. Tavoitteita asetettaessa otetaan huomioon laajentumisen synnyttämät tarpeet sekä varallaololuettelossa olevat henkilöt. Tavoitteiden noudattamista seurataan neljännesvuosittain. Naisten edustus ura-alueella A ja johtotehtävissä on lisääntynyt viimeisten neljän vuoden aikana. Vuoden 1995 tammikuun 1. päivän ja vuoden 1998 joulukuun 31. päivän välillä naisten osuus palkkaluokassa A2 kasvoi 4:stä 19:ään (10,6 prosenttiin). Väliportaan johtotehtävissä (A3, A4, A5 - yksikönpäälliköt ja neuvonantajat) naisten osuus lisääntyi 8,3 prosentista 11,4 prosenttiin ura-alueella A ja 28,2 prosentista 38,7 prosenttiin ura-alueella LA. Peruspalkkaluokissa (A6-A7-A8) naisten prosenttiosuus on tällä hetkellä 26,1 prosenttia, kun vastaava osuus neljä vuotta sitten oli 19,6 prosenttia. Kyseisenä aikana naisten osuus ura-alueella A nousi 14 prosentista 18,7 prosenttiin. On huomattava, että naisia palkattiin ura-alueelle A viimeisten neljän vuoden aikana 42 prosenttia (346 naista/471 miestä). 4. Komissio aikoo jatkaa ponnistelujaan lisätäkseen johtotehtävissä toimivien naisten määrää.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3112/98 esittäjä(t): Thomas Mann (PPE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Leonardo-ohjelman täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt Käytäntö osoittaa, että käynnissä olevan Leonardo-hankkeen aikana vähennetään niiden osallistujien lukumäärää, joille on aikaisemmin luvattu tukea. Organisoijat eivät sitten voi enää rahoittaa jo käynnissä olevaa toimenpidettä odotettavissa olevista varoista. 1. Taloudellisen riskin vuoksi mahdolliset eurooppalaisten harjoittelujen organisoijat eivät uskalla tehdä aloitteita. 2. Monimutkainen hakumenettely estää suurentamasta mahdollisten hakijoiden lukumäärää. 3. Pitkän lupamenettelyn vuoksi yksivuotiset ammatillisen peruskoulutuksen muodot putoavat jo etukäteen eurooppalaisisten harjoittelujen piiristä. 4. Vaadittu kansallisen yksikön (esim. Carl Duisberg-Gesellschaft) mukaantulo edellyttää vielä enemmän aikaa ja hallinnollisia voimavaroja. Mitä komissio aikoo tehdä näiden haittojen poistamiseksi? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (20. marraskuuta 1998) 1. Leonardo da Vinci -hankkeen käynnissä ollessa ei vähennetä tukikelpoisiksi hyväksyttyjen osallistujien määrää. Jos toteutunut osallistujamäärä on pienempi kuin tukea myönnettäessä arvioitu määrä, toimeen I kuuluvien vaihto-ohjelmien kansallinen koordinoija vähentää hyväksytyn tuen määrää vastaavasti. Jos tukien hallinnointi hoidetaan asianmukaisesti, hankkeiden toteuttajille ei aiheudu taloudellista riskiä. 2. Menettelyn tavoitteena on voida taata kansallisille viranomaisille ja komissiolle, että yrityksissä tapahtuvaa harjoittelua seurataan tehokkaasti sekä harjoittelun sujumisen että laadun kannalta. Hankkeiden toteuttajien valinta on jäsenvaltioiden komissiolle ilmoittamien viranomaisten vastuulla. Valinnassa on noudatettava tiettyjä menettelyjä. On nähtävissä, että hankkeen toteuttajien ja harjoittelijoiden määrä on kasvanut sen jälkeen, kun Leonardo da Vinci -ohjelma tuli voimaan. Lisäksi on todettu, että nykyinen määrä on riittävä kullekin valtiolle myönnetyn kokonaistukisumman käyttämiseen. 3. Toimeen I kuuluvien vaihto-ohjelmien valintamenettelyn aikataulu antaa vuoden mittaisessa koulutuksessa oleville nuorille mahdollisuuden osallistua Leonardo da Vincin lyhytkestoisiin hankkeisiin. Tukea on mahdollista hakea jo ennen kuin ammatillinen peruskoulutus on alkanut. Käytännössä onkin ollut nähtävissä, että useat hankkeen toteuttajat käyttävät tätä mahdollisuutta. 4. Leonardo da Vinci -ohjelmassa on otettu käyttöön toimen I vaihto-ohjelmien hajautettu hallinnointijärjestelmä 24:ssä valtiossa (tämänhetkinen tilanne). Järjestelmä on toiminut hyvin jo useita vuosia. Kyse ei ole hallinnollisesta lisäportaasta, vaan kansalliset koordinoijat nimenomaan vastaavat vaihto-ohjelmien hallinnoinnista. Ehdotuksessa Leonardo da Vinci -ohjelman toisesta vaiheesta (2000-2004) komissio ehdottaa toimien ja ohjelman hallinnoinnin yksinkertaistamista ja yhä laajempaa hajauttamista, jotta ohjelmaan osallistuminen olisi entistä helpompaa.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0118



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3935/98 esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) neuvostolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Kuubalaisten toimittajien vankeustuomiot Punta del Estessä (Uruguay) kokoontunut Amerikan lehtimiesliitto (Inter-American Press Association - IAPA) on vaatinut Kuuban hallitusta tarkistamaan kolmen kuubalaisen toimittajan, Bernardo Arévalon, Lorenzo Paezin ja Carlos Recio Martínezin saamat tuomiot. Arévalo on saanut kuuden vuoden, Paez puolentoista vuoden ja Martínez vuoden vankeustuomion. IAPA on korostanut jälleen sitä, että Kuuban rikoslaissa mainitaan yhä sellaiset rikokset kuin "väärän tiedon antaminen" tai "mikä tahansa rikollinen tiedon salaaminen", joita koskevien pykälien nojalla kielletään sananvapaus maassa, jossa valtio on vielä kaikkien joukkotiedotusvälineiden ainoa omistaja. Miten neuvosto voi vaikuttaa siihen, että nämä tuomiot tarkistetaan tai mahdollisesti perutaan ja että sananvapaus toteutetaan Kuubassa? Vastaus (26. huhtikuuta 1999) Euroopan unioni hyväksyi Kuubaa koskevan yhteisen kannan 2. joulukuuta 1996. EU:n päällimmäisenä tavoitteena on edistää ja helpottaa rauhanomaista siirtymistä moniarvoiseen demokratiaan sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen. EU ja AKT-valtiot päättivät kesäkuussa 1998 hyväksyä Kuuban tarkkailijaksi Lomén sopimuksen jatkamista koskeviin neuvotteluihin. Samalla unioni muistutti Kuubaa tiukoista ihmisoikeuksia koskevista vaatimuksista, joiden noudattaminen on uuteen sopimukseen liittymisen edellytys. Unioni otti vuonna 1998 useita kertoja yhteyttä Kuuban viranomaisiin vaatien erityisesti toisinajattelijoiden vapauttamista. Neuvosto totesi arvioidessaan yhteistä kantaa viimeksi 7. joulukuuta 1998, että viimeisen puolen vuoden aikana EU on tiivistänyt erityisesti ihmisoikeuksia koskevaa vuoropuhelua Kuuban viranomaisten kanssa. Neuvosto totesi jälleen, että Kuuban suhteen Euroopan unionin tavoitteena on edistää rauhanomaista siirtymistä moniarvoiseen demokratiaan sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista. Neuvosto on tietoinen marraskuussa 1997 tapahtuneesta riippumattoman uutistoimiston Línea Sur Pressin johtajan Arévalo Padrónin vangitsemisesta. José de la Luz y Caballero -yhdistyksen puheenjohtaja Paez Núñez pidätettiin heinäkuussa 1997. Neuvoston saamien tietojen mukaan syyskuussa 1997 vangittu riippumattoman uutistoimiston Cuba Pressin toimittaja Recio Martínez on äskettäin vapautettu. Neuvosto tiedottaa parlamentille tilanteen kehittymisestä ja pyrkii edelleen vaikuttamaan Kuuban viranomaisiin, jotta ihmisoikeuksia ja tiedonvälittämisen vapautta kunnioitettaisiin tinkimättä. Neuvosto haluaa vielä ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle seuraavansa huolestuneena riippumattoman lehdistön toimittajiin Kuubassa viime kuukausina kohdistuneita vainotoimia. Edellä mainittujen kolmen toimittajan tapaukset ovat tunnettuja, mutta ei ole myöskään syytä unohtaa Joel Díazia, joka on vangittuna siitä syystä, että hän on käyttänyt oikeuttaan tiedonvälittämisen vapauteen.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3473/98 esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Vihannesjalostealan tuottajajärjestöjen valvonta Tuottajajärjestöt ovat keskeisessä asemassa vihannesjalostealan uudessa yhteisessä markkinajärjestelyssä. Sopimusten valvontaa lisätään. Tuottajajärjestöjen tehtävänä on maksujen keskittäminen, sopimusten neuvottelu ja allekirjoittaminen, tarjonnan ja kysynnän tasapainon varmistaminen, sopimusten edellyttämien viljelyalojen suunnittelu ja niihin liittyvän valvonnan varmistaminen. Näyttäisi kuitenkin siltä, että tietyt teollisuusjohtajat, varsinkin Picardiessa ja Nord-Pas-de-Calais'ssa, pitävät nykyisin hallussaan huonosti organisoituja tuottajajärjestöjä ja että kaikkia EMOTR:n maksamia avustuksia ei ole käytetty Euroopan unionin säännösten mukaisesti. Mitä keinoja Euroopan komissiolla on käytettävissään näiden tuottajajärjestöjen painostamiseksi, jotka eivät ole kovin avoimia? Voiko se ilmoittaa niille suoraan, että niiden käyttäytyminen saattaa johtaa siihen, että niiltä poistetaan EMOTR:n avustukset? Komission jäsenen Frantz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1998) Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiden hyväksyntä ja niiden sisäisen toiminnan tarkkailu kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan (hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2200/96 12 artikla(1)). Komissio voi kuitenkin kääntyä kansallisten viranomaisten puoleen ja pyytää heitä tutkimaan niitä mahdollisia ongelmia, jotka liittyvät tuottajaorganisaatioiden huonoon organisointiin. Tutkinta voi tapahtua myös komission toimesta yhteisön lainsäädännön soveltamista koskevien tarkastuksien yhteydessä, joita tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaavat yksiköt säännöllisesti tekevät. Tätä aihetta koskevat kertomukset on osoitettava Ranskan viranomaisille. Ranskan viranomisilta on pyydetty aihetta koskevia lisätietoja ja tarpeen tullen tämä aihe otetaan esille Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR:n) tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaavien yksiköiden Ranskassa suorittamien tarkastusten yhteydessä. (1) EYVL L 297, 21.11.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3413/98

esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle

(17. marraskuuta 1998)

Aihe: "Tuscia qualità" -liittymä

Lukuisat Viterbon maakunnan julkiset yritykset, kulttuuriyhdistykset, luottolaitokset ja yrittäjät ovat perustaneet maakunnallisen "Tuscia qualità" -liittymän ("Tuscian laatu"), jonka tavoitteena on korkealaatuisten maatalous- ja käsityöläistuotteiden valitseminen, myynninedistäminen ja levittäminen sekä Tuscian matkailupalvelujen ja kulttuuritapahtumien tukeminen "Tuscia qualità" -merkin avulla.

Ottaen huomioon tämän kokonaan tavoite 5b:hen kuuluvan alueen (joka sijaitsee vähän Roomasta pohjoiseen) laajuus ja ominaispiirteet ja liittymän päämäärät, joiden mukaan se haluaa edistää Euroopan unionin tällä alalla harjoittamaa politiikkaa, voisiko komissio kertoa,

1. onko mahdollista julkistaa tämä aloite yhteisön puolelta ja solmia yhteyksiä vastaaviin hankkeisiin kuten "Culinary heritage" -hankkeeseen?

2. onko mahdollista, että komissio toimisi tämän arvokkaan aloitteen oppaana ja tukijana?

3. onko suunnitteilla sopivampia yhteisön kanavia ja ohjelmia vastaavien kansallisten ja alueellisten aloitteiden integroimiseksi?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(22. joulukuuta 1998)

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosasto voi osallistua tavoite 5b:n ja yhteisön Leader II -ohjelman yhteydessä sellaisten toimien rahoitukseen, jotka koskevat korkealaatuisten paikallisten tai alueellisten maa- ja metsätaloustuotteiden myynninedistämistä, merkitsemistä ja niiden hyödyksi koituvia investointeja. Hankkeiden tarkastelu yhteisrahoituksen myöntämiseksi kuuluu kansallisten tai alueellisten viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan. Lazion alueen "Assessorato Economia e Finanza" -niminen virasto vastaa yhteisön rakenteellisten tukitoimenpiteiden toteuttamisen yhteensovittamisesta Lazion alueella tavoitteen 5b ja yhteisön Leader II -ohjelman mukaisesti.

Yhteyksien luomista vastaaviin hankkeisiin sekä aiheeseen liittyvää kokemusten vaihtoa voitaisiin edistää Euroopan Leader-seurantakeskuksen toiminnan yhteydessä.

Komissio haluaa muistuttaa, että ne maataloustuotteet ja elintarvikkeet, joiden laatu liittyy tiettyyn maantietelliseen nimitykseen ja jotka tunnistetaan tässä nimityksessä olevasta merkinnästä, on rekisteröitävä yhteisössä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten suojasta annetun asetuksen (ETY) 2081/92 mukaisesti.(1)

(1) EYVL L 208, 24.7.1992.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3636/98 esittäjä(t): Peter Truscott (PSE) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: Vammaisten oikeudet jäsenvaltioissa Kohdellaanko vammaisia kaikissa jäsenvaltioissa samoin työkyvyttömyysavustusten suhteen? Erityisesti katsotaanko täysin kuurot oikeutetuiksi työkyvyttömyysavustuksiin kaikissa jäsenvaltioissa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 1999) Vammaisavustusten myöntäminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, joten nämä avustukset vaihtelevat jäsenvaltioittain. Useissa jäsenvaltioissa kuulovammaiset saavat valtiolta tukea jossakin muodossa. He voivat esimerksi saada tekstipuhelimen tai viittomakielen tulkin avustamaan kommunikoimisessa tietyissä tilanteissa, kuten työssä tai koulussa. Perusteet tuen saamiselle ja sen järjestämisen aste vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen. Luettelo kussakin jäsenvaltiossa saatavilla olevista työkyvyttömyysetuuksista on esitetty MISSOC-tietojärjestelmän (Mutual information system on social protection in the Euroopean Union) vertailutaulukoissa. MISSOC muodostuu sosiaalisesta suojelusta viidessätoista jäsenvaltiossa vastaavien ministeriöiden ja viranomaisten edustajista, jotka toimivat tiiviissä yhteistyössä kerätäkseen tietoja ja muokatakseen niitä julkaistaviksi Internissä.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3560/98 esittäjä(t): Klaus Lukas (NI) komissiolle (1. joulukuuta 1998) Aihe: Euroopan koulutussäätiö ja kadoksissa olevat EU-rahat Kysymyksen tekijä on kuullut, että Euroopan koulutussäätiön rahoja olisi "kadoksissa" sen seurauksena, että eräs Poznanissa sijaitseva puolalais-ranskalainen koulu on tehnyt konkurssin. Asiaa tutkittaessa on käynyt ilmi, että maksatusta olisi jatkettu vielä konkurssin jälkeenkin. - Voiko komissio antaa tietoja niiden noin 2 miljoonan ecun katoamisesta, jotka komission valvoma ja rahoittama Euroopan koulutussäätiö sijoitti konkurssin tehneeseen puolalais-ranskalaiseen kouluun Poznanissa? - Miksi maksatusta jatkettiin vielä konkurssin jälkeenkin? - Kuinka suurista summista on kyse? - Onko rahoja yritetty saada takaisin? - Jos on, onko siinä onnistuttu? - Jos ei, miksi ei? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (18. tammikuuta 1999) Komissio kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että koulutussäätiön rahoja ei ole todettu kadonneen hänen mainitsemansa puolalais-ranskalaisen koulun konkurssin yhteydessä. Koulun ylläpitäjä oli ranskalaisten ja puolalaisten yhteistyökumppanien muodostama yhdistys, joka oli kelpoinen saamaan tukea Tempus-Phare ohjelmasta. Koulu toteutti vuosina 1994-1996 neljä eurooppalaista yhteishanketta, joita rahoitettiin vuosittain edellä mainitun ohjelman valintaperusteiden mukaisesti. Myönnetyn tuen kokonaismäärä oli 1,5 miljoonaa euroa. Hankkeiden toteuttaminen eteni suunnitellun jaksoittaisen kehitysmallin mukaisesti, kunnes yhdistyksen hajoaminen aiheutti koulun asettamisen selvitystilaan. Konkurssiselvitys tehtiin 30. syyskuuta 1996. Harjoittaessaan valvontavaltaansa komissio sai tiedon tilanteesta 3. tammikuuta 1997. Yhdistyksen jäseniä koskevan tarkastuksen jälkeen käynnistettiin hankkeiden rahoitusta koskevien analyysien ja Euroopan koulutussäätiön toimittamien lisätietojen perusteella rahoitusta koskevat oikeustoimet yhdessä konkurssipesän puolalaisen hoitajan kanssa. Komissio saa näin ollen takaisin 471 000 euron summan koululle maksamiaan mutta käyttämättä jääneitä varoja sekä 143 000 euron summan, jonka komissio oli maksanut konkurssin jälkeen syyskuussa ja joulukuussa 1996, ennen kuin se sai tiedon tapahtumista, ja jonka konkurssipesän hoitaja oli siirtänyt syrjään. Komissiolle suoritetaan lisäksi tulot, jotka saadaan materiaalin myynnistä eniten tarjoavalle. Kyseinen materiaali oli siirretty ranskalais-puolalaiselle koululle osana edellä mainittujen hankkeiden toteuttamista. Konkurssimenettelyn yhteydessä ei siis ole kadonnut koulutussäätiön varoja, ja saatuaan tosiseikat tietoonsa komissio on ryhtynyt kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin ja valvonut parhaalla mahdollisella tavalla yhteisön etuja.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3419/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Energia-alan toimien puiteohjelma (1998-2000) Komissio on esittänyt ehdotuksen neuvoston päätökseksi energia-alan toimien monivuotisesta puiteohjelmasta (1998-2000) ja siihen liittyvistä toimenpiteistä (KOM(97) 0550-97/0302 CNS)(1). Pahoittelen, että puiteohjelma ei tarjoa yleisnäkymää energia-alalla toteutetuista toimista ja että siihen sisältyy vain sellaisia ohjelmia, joista on taloudellisia vaikutuksia pääosasto XVII:lle, ja korostan, että tällainen valintaperuste olisi selkeästi esitettävä komission asiakirjassa. Voiko komissio tukea energiapolitiikan toimien yhdentämistä edelleen? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (5. tammikuuta 1999) Energia-alan toimien monivuotinen puiteohjelma keskittyy nykyisiin ohjelmiin näissä ohjelmissa toteutettujen toimien avoimuuden, johdonmukaisuuden ja tehokkuuden takaamiseksi. Antaessaan edellä mainitun ehdotuksen komissio on kuitenkin päättänyt, että myös muihin yhteisön ohjelmiin sisältyvien energianäkökohtien koordinointiin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota. Komissio on tämän vuoksi perustanut energiakysymysten parissa toimivien pääjohtajien verkoston, jonka vastuulla on esittää määräajoin raportti kaikkien energiaan liittyvien toimien kehittymisestä. Komissio muistuttaa myös, että sen tiedonannossa Kokonaiskatsaus energiapolitiikkaan ja energia-alan toimiin(2) on ensimmäisen kerran voitu esittää tyhjentävästi kaikki yhteisössä toteutetut energiaan liittyvät toimet sekä niihin myönnetyt rahavarat. Tämä avoimuuteen tähtäävä toiminta jatkui komission antaessa huhtikuussa 1998 neuvostolle ja parlamentille tiedonannon Euroopan yhteisöjen taloudellinen tuki energia-alalle vuosina 1995-1997(3). (1) EYVL C 46, 11.2.1998, s. 7. (2) KOM(97) 167 lopullinen. (3) KOM(98) 244 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2793/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (17. syyskuuta 1998) Aihe: LIFE-ohjelma Euroopan komissio on laatinut luettelon, jossa on 201 hanketta, joita EU vuonna 1998 rahoittaa LIFE-rahoitusvälineellä. 96,6 miljoonaa ecua on tarkoitettu ympäristötoimien tukemiseksi. Näyttää siltä, että 118:aan ympäristöalan LIFE-hankkeeseen (jäsenvaltioiden esittämiä hankkeita on yhteensä 634), jotka saavat rahallista tukea 48,6 miljoonaa ecua, ei kuulu yhtään Italian esittämää hanketta. Kuinka monta hanketta Italia esitti? Kuinka moni koskee pilottitoimia, kuinka moni paikallisyhteisöjen hyväksi tehtäviä esittely-, tuki- ja teknisen avun toimia? Kuinka moni koskee alustavia toimia, jotka on tarkoitettu yhteisön lainsäädännön ja menettelytapojen tukemiseksi? Eikö komission mielestä ole hämmästyttävää, että yhtään Italian esittämää hanketta ei ole valittu? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 1998) Toistaiseksi yhteisö on myöntänyt Life-rahoitusvälineestä 116 hankkeelle yhteensä 48,85 miljoonan ecun arvosta yhteisrahoitusta yhteisön ympäristöpolitiikan ja -lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi (Life-Ympäristö). Yhteisrahoitusta on myönnetty 13 italialaiselle hankkeelle (kaikkiaan 183 ehdotuksesta) yhteensä 4,72 miljoonan ecun arvosta. Kyseisistä hankkeista kuusi koskee innovatiivisia toimia ja esittelytoimia, joilla edistetään kestävää kehitystä teollisuustoiminnassa, ja seitsemän paikallisviranomaisille suunnattuja esittely- ja edistämistoimia sekä teknisen avun toimia. Esitetyistä 183 italialaishankkeesta 49 koskee teollisuustoimintaa, 117 paikallisyhteisöille suunnattuja toimia ja 1 valmistelevia toimia. Ehdotuksista 16 jätettiin luokittelun ulkopuolelle, koska niitä ei asetuksen perusteella voitu katsoa tukikelpoisiksi.