KIRJALLINEN KYSYMYS E-1863/00

esittäjä(t): Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) komissiolle

(9. kesäkuuta 2000)

Aihe: Maanviljelyksen, etenkin sitruunanviljelyn, ylituotanto Valenciassa

Kuivien maa-alueiden ja metsien muuttaminen maanviljelysmaiksi on johtamassa ylituotantoon, ja useissa tapauksissa uusilla viljelyksillä ei oteta huomioon alueen vesipulaa, joka tästä syystä pahentuu entisestään.

Sekä viljelysten määrän lisääntyminen että yhteisen maatalouspolitiikan vastainen ylituotanto perustuu useissa tapauksissa sanattomaan sopimukseen autonomisen alueen ja valtion viranomaisten välillä. Käytäntö vaarantaa maanviljelijöiden ammatin harjoittamisen ja johtaa merkittävään hintojen laskuun ja sitä kautta alan ammattilaisten tulojen vähentymiseen.

Miten komissio aikoo puuttua tähän epäkohtaan, etenkin Valencian ja Katalonian sitruunanviljelysalueilla? Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa velvoittaakseen Valencian autonomisen alueen (tavoite 1) modernisoimaan ja suunnittelemaan maataloutta, ja etenkin sitruunanviljelyä, alueen saamien tukien mukaisesti?

Franz Fischlerin komission puolesta antama täydentävä vastaus

(25. lokakuuta 2000)

Uudesta maatalouden kehittämispolitiikasta, jonka neuvosto hyväksyi kesäkuussa 1999, tuli yhteisen maatalouspolitiikan toinen pilari. Se on yhteisön maatalouden toimintamallin olennainen osa, ja sen tavoitteena on luoda yhdenmukainen ja kestävä toimintakehys, joka takaa maaseutualueiden tulevaisuuden edistämällä työpaikkojen säilymistä ja syntymistä. Kehittämispolitiikan päälinjat ovat maa- ja metsätalousalan vahvistaminen, maaseudun kilpailukyvyn parantaminen sekä ympäristön ja maaseutuperinnön suojelu.

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999(1) säädettyihin rakennetoimiin sisältyvät muun muassa maatalousmaan metsitystuki, epäsuotuisten ja ympäristörajoitteisten alueiden luonnonhaittakorvaukset, maatalouden ympäristötuki ja maaseudun tuotantorakenteiden tuki. Niiden pitäisi auttaa arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemien ongelmien ratkaisemisessa.

Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti maaseudun kehittämisohjelmien esittäminen on jäsenvaltioiden vastuulla. Espanjan viranomaiset esittivät joulukuun 1999 lopussa ohjelmat, joille haettiin rahoitusta EMOTR:n tukiosastosta. Niihin sisältyi liitännäistoimenpiteitä (maatalouden ympäristötoimet, varhaiseläke, metsitys ja luonnonhaittakorvaukset) koskeva laaja-alainen ohjelma, joka kattaa koko maan Baskimaata ja Navarraa lukuun ottamatta. Komissio hyväksynee sen piakkoin. Ohjelmaan sisältyy muun muassa maatalouden ympäristötukia kysyjän mainitsemalle sitruunanviljelyalalle. Laaja-alainen ohjelma maatalouden

tuotantorakenteiden parantamiseksi muilla kuin tavoite 1 -alueilla (myös Katalonian autonomisella alueella) hyväksyttiin 15. syyskuuta 2000, ja sille myönnettiin 397 miljoonaa euroa yhteisön tukea. Katalonian maaseudun kehittämisohjelma hyväksyttiin 14. syyskuuta 2000, ja yhteisön rahoitusosuus on 207 miljoonaa euroa.

Komission pitäisi hyväksyä lähiaikoina myös Espanjan tavoite 1 -alueiden yhteisön tukikehys, jonka puitteissa EMOTR:n ohjausosastosta myönnetään tukea maatalouteen ja maaseudun kehittämiseen. Maaseudun kehittämistä tukeviin toimenpiteisiin sisältyy monialueohjelma, johon myös Valencian autonominen alue osallistuu. Sitä rahoitetaan EMOTR:n ohjausosastosta, ja tavoitteena on parantaa maaseudun tuotantorakenteita Espanjan tavoite 1 -alueilla Cantabriaa lukuun ottamatta. Lisäksi siihen kuuluu useasta rahastosta (Euroopan aluekehitysrahasto, EMOTR:n ohjausosasto ja Euroopan sosiaalirahasto) rahoitettava Valencian alueellinen toimenpideohjelma. Ohjelmat ovat parhaillaan komission käsiteltävinä.

Yhteisen maatalouspolitiikan lisäksi yhteisö sitoutui äskettäin uuteen kestävään vesipolitiikkaan. Vesipolitiikan puitedirektiivi(2) keskittyy Euroopan pohja- ja pintavesien laatuun, ja se velvoittaa saavuttamaan tai säilyttämään kaikkien vesien hyvän tilan 15 vuoden kuluessa. Yksi direktiivin tärkeimmistä tavoitteista on edistää vesivarojen kestävää käyttöä, joka perustuu vesivarojen suojeluun pitkällä aikavälillä. Hyvän tilan tavoite on pohjavesien tapauksessa myös määrällinen, eli pyritään pitkällä aikavälillä tasapainoon tarjonnan tai luonnollisen uusiutumisen ja vedenoton välillä. Samalla vedenotto pohja- tai pintavesistä muuttuu luvanalaiseksi (paitsi silloin, kun sen vaikutus on merkityksetön).

(1) EYVL L 160, 26.6.1999.

(2) Parlamentin ja neuvoston direktiivi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä. Sitä ei vielä ole julkaistu EYVL:ssä; parlamentti hyväksyi sen 7. syyskuuta ja neuvosto 15. syyskuuta 2000.