KIRJALLINEN KYSYMYS E-3395/00

esittäjä(t): Freddy Blak (PSE) ja Helle Thorning-Schmidt (PSE) komissiolle

(3. marraskuuta 2000)

Aihe: Rikosrekisteriotteiden käyttö henkilöstöä palkattaessa

Tanskan liike- ja toimistotyöntekijöiden ammattiliiton (Handels- og Kontorfunktionærernes Fagforening) teettämät tutkimukset osoittavat, että Tanskan poliisi kirjoittaa yhä enemmän rikosrekisteriotteita. Otteiden määrä on vuosina 19971999 kasvanut 87 970 kappaleesta 125 250 kappaleeseen, mikä merkitsee 40 prosentin lisäystä. Lisäys johtuu siitä, että työnantajat vaativat työhönoton yhteydessä yhä useammin puhdasta rikosrekisteriä riippumatta siitä, minkälaisesta työstä on kyse ja mistä rikoksesta asianomainen henkilö mahdollisesti on tuomittu. Kysymyksen esittäjien mielestä ei ole perusteltua, että rattijuoppoudesta saatu tuomio estää työn saannin myymälä- tai ravintola-apulaisena.

Onko komissio yhtä mieltä kysyjien kanssa siitä, että tällainen käytäntö estää monien rangaistuksensa suorittaneiden rikollisten integroinnin takaisin yhteiskuntaan ja että se on ristiriidassa työllisyyden edistämisen kanssa?

Onko komissio yhtä mieltä kysyjien kanssa siitä, että rikosrekisteriotetta on vaadittava vain, kun se on perusteltua tulevien työtehtävien kannalta tai sen rikostyypin perusteella, josta kyseinen henkilö mahdollisesti on tuomittu?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(17. tammikuuta 2001)

Komissio on sitä mieltä, että vankilasta vapautuvien sopeuttaminen yhteiskuntaan ja työelämään on kaikin puolin arvokas tavoite, jonka saavuttamista se pyrkii osaltaan myös edistämään. Niinpä komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille Rikosasioita koskevien lopullisten päätösten vastavuoroinen tunnustaminen(1) pidetään kiinni siitä, että alalla toteutettavien toimenpiteiden on oltava myös tuomitun edun mukaisia(2).

Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY(3) (ns. tietosuojadirektiivi) ei sovelleta henkilötietojen käsittelyyn sellaisessa toiminnassa, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan. Tällaiseksi luetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V ja VI osastossa tarkoitettu toiminta ja sellaisten tietojen käsittely, jotka koskevat yleistä turvallisuutta, puolustusta, valtion turvallisuutta (myös valtion taloudellista hyvinvointia, kun tietojen käsittely liittyy valtion turvallisuutta koskeviin kysymyksiin) tai rikosoikeuden alalla tapahtuvaa valtion toimintaa (3 artiklan 2 kohta). Sen sijaan yksityisen tahon (kuten työvoimaa hakevan työnantajan) suorittama henkilötietojen käsittely kuuluu periaatteessa direktiivin soveltamisalaan. Direktiivin 8 artiklan 5 kohdan mukaan rikoksiin, tuomioihin tai turvallisuustoimenpiteisiin liittyvää tietojenkäsittelyä voidaan suorittaa ainoastaan julkisen viranomaisen valvonnassa tai, jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään asianmukaisista suojatoimista, jäsenvaltion myöntämissä poikkeuksissa.

Silloinkin kun rikostuomioita koskevien tietojen käsittely on sallittua, jäsenvaltion on kuitenkin säädettävä siitä, että tietojen käsittelyssä on noudatettava kaikkia direktiivissä säädettyjä vaatimuksia, erityisesti oikeasuhteisuuden ja käyttötarkoitukseen rajoittamisen periaatteita (6 artikla). Näiden periaatteiden mukaan tietojen on oltava olennaisia käsittelyn tarkoituksen kannalta.

Kansainvälinen työjärjestö (ILO) on antanut vuonna 1996 ohjeiston työntekijöiden henkilötietojen suojaamisesta(4). Ohjeisto ei tosin ole oikeudellisesti sitova, mutta siinä annetaan työntekijöiden henkilötietojen suojaa koskevia suosituksia ja ohjeita. Tietojen keräämistä työntekijöiden rikostuomioista ei kielletä, mutta sitä rajoitetaan tuntuvasti. Tietojen kerääminen on sallittua ainoastaan, jos niillä on välitöntä merkitystä tarjotun työpaikan kannalta, ja tietojen keräämisessä on ehdottomasti noudatettava kansallisia säännöksiä.

Komissio on ilmoittanut sosiaalipoliittisessa ohjelmassaan(5), että se aikoo pyytää työmarkkinaosapuolia ottamaan kantaa siihen, millaisia toimenpiteitä yhteisö voisi toteuttaa tietosuojan turvaamiseksi työelämässä.

(1) KOM(2000) 495 lopullinen.

(2) Ks. tiedonannon kohdat 9.1. Vankeusrangaistukset ja 9.4. Vaihtoehtoiset rangaistukset.

(3) EYVL L 281, 23.11.1995.

(4) Työntekijöiden henkilötietojen suojaaminen; Kansainvälisen työjärjestön ohjeisto. ILO-asiakirjoja 2/98.

(5) Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle, KOM(2000) 379 lopullinen.