KIRJALLINEN KYSYMYS E-1745/99

esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) neuvostolle

(1. lokakuuta 1999)

Aihe: Maahanmuutto ja ultraperifeeriset alueet

Huolimatta siitä, että neuvosto on viime vuosina ilmoittanut haluavansa noudattaa järkevää maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa, laittomia maahanmuuttajia tulee Euroopan unionin alueelle eräiden Afrikan manteretta lähellä olevien ultraperifeeristen alueiden, kuten Kanarian saarten kautta.

Miten neuvosto aikoo muuttaa yhteisön strategian käytännön toimiksi tällaisen maahanmuuton pitämiseksi aisoissa ja mitä käytännön ohjelmia se aikoo toteuttaa Kanarian saarilla?

Vastaus

(7. joulukuuta 1999)

1. Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys liittyy neuvoston toimintaan toisaalta jäsenvaltioiden suorittamien ulkoisten ilma- ja merirajojen tarkastuksien osalta ja toisaalta joistakin Afrikan maista lähtöisin olevan muuttoliikkeen tai pakolaisuuden perustana olevien syiden osalta.

2. Jäsenvaltioiden suorittamien ulkoisten ilma- ja merirajojen tarkastusten tehostamiseksi on kehitetty toimia pääasiassa Schengenin puitteissa, ja ne on nyt sisällytetty Euroopan unionin säännöstöön Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen. Vaikka näitä toimia toteuttavat jäsenvaltiot, neuvosto valvoo niiden tehokasta täytäntöönpanoa toimivaltaisten elimiensä kautta. Esimerkiksi yhteistyössä valikoitujen Afrikan maiden kanssa on ryhdytty käytännön toimiin ilma- tai meriteitse tapahtuvan laittoman maahantulon estämiseksi, 18 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn asiakirja-asiantuntijoiden koordinoitua käyttöä koskevan Schengenin toimeenpanevan komitean päätöksen perusteella.

3. Schengenin säännöstön lisäksi tämän tyyppisiä käytännön toimia kehitetään myös koko EU:n nimissä jo olemassa olevan Euroopan unionin säännöstön pohjalta, erityisesti 25 päivänä lokakuuta 1996 vahvistetun yhteisen kannan pohjalta, joka koskee kolmansissa maissa rajan ylityksen yhteydessä suoritettavaa avustus- ja perehdyttämistoimintaa. Tällaiset toimenpiteet, joita koordinoidaan toimivaltaisten neuvoston elimien kautta, eivät kuitenkaan nykyisellään koske yhtäkään Afrikan maata.

4. Afrikan maista lähtöisin olevan muuttoliikkeen tai pakolaisuuden perustana olevien syiden osalta viitataan Marokkoa koskevaan toimintasuunnitelmaan, jonka neuvosto on hyväksynyt 11. lokakuuta 1999. Kyseinen toimintasuunnitelma on yksi viidestä toimintasuunnitelmasta, joista kussakin määritellään kattava ja yhdenmukainen lähestymistapa, jossa huomio kohdistetaan tilanteeseen tärkeässä turvapaikanhakijoiden ja maahanmuuttajien lähtö- ja/tai kauttakulkumaassa. Kutakin valittua maata varten toimintasuunnitelmissa esitetään yhtenäinen ja tasapainoinen yhdistelmä Euroopan unionin erilaisista mahdollisuuksista ulkoasiain ja kehitysavun sekä humanitaarisen ja taloudellisen avun alueilla.

5. Marokkoa koskevassa toimintasuunnitelmassa katsotaan, että Marokko on Euroopan maihin taloudellisista syistä muuttavien lähtö- ja kauttakulkumaa. Toimintasuunnitelmassa suositeltuja toimenpiteitä ovat erityisesti seuraavat: Käytetään hyväksi olemassa olevia kanavia asiaankuuluvan tiedon keräämisen parantamiseksi, oikean tiedon levittämiseksi maahanmuutosta, laittomien maahanmuuttajien salakuljetuksen torjumista koskevien strategioiden kehittämiseksi ja sellaisten toimenpiteiden edistämiseksi, joilla pyritään takaisinottosopimusten täytäntöönpanoon. Edistetään suoria ulkomaisia investointeja, ammatillista koulutusta sekä rohkaistaan yrittäjyyttä ja pienyrityksiä. Helpotetaan vapaaehtoista paluuta ja uudelleen sopeutumista sekä EU-maissa laillisesti oleskelevien marokkolaisten sopeutumista yhteiskuntaan.

6. Tampereella 15. ja 16. lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto katsoi, että ensimmäiset neuvoston hyväksymät toimintasuunnitelmat ovat hyödyllisiä, ja kehotti neuvostoa ja komissiota raportoimaan niiden täytäntöönpanosta joulukuussa 2000 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle.