KIRJALLINEN KYSYMYS E-1703/01

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(14. kesäkuuta 2001)

Aihe: Autojen verotus

Kun jossakin EU:n jäsenvaltiossa ostetaan viinipullo, vero maksetaan ostomaahan. Kun jossakin EU:n jäsenvaltiossa ostetaan auto, vero maksetaan auton rekisteröintimaahan eikä ostomaahan. Eikö komissio katso, että erilaisten hyödykkeiden ostossa tulisi menetellä samalla tavalla?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(30. heinäkuuta 2001)

Kun henkilö, joka ei ole verovelvollinen, ostaa muita kuin valmisteveron alaisia tavaroita jäsenvaltiossa ja kuljettaa itse tavarat toiseen jäsenvaltioon, esimerkiksi maahan, jossa hänen pysyvä osoitteensa on tai jossa hän tavallisesti oleskelee, hän maksaa arvonlisäveron siihen jäsenvaltioon, josta hän tavarat ostaa. Kun kyseessä olevat tavarat ovat uusia kulkuneuvoja, neuvosto päätti kuitenkin vuonna 1992 ottaa käyttöön erityisen järjestelmän, jolla luotiin uusi verovelvollisuus. Tämä kuudennen arvonlisäverodirektiivin, jäsenvaltioiden liikevaihtoverosäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY(1) 28 a artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittu uusi verovelvollisuus syntyy silloin, kun verovelvolliset tai muut kuin verovelvolliset oikeushenkilöt taikka muut kuin verovelvolliset henkilöt hankkivat uusia kulkuneuvoja yhteisössä. Tämä edellyttää, että kun henkilö, joka ei ole verovelvollinen, ostaa uuden kulkuneuvon, arvonlisävero on maksettava saapumispaikkana olevassa jäsenvaltiossa, joka on tavallisesti se valtio, jossa uusi kulkuneuvo rekisteröidään.

Uudet kulkuneuvot määritellään kuudennen arvonlisädirektiivin 28 a artiklan 2 kohdassa.

Autoa pidetään uutena kulkuneuvona kun:

- sen moottorin sylinteritilavuus on suurempi kuin 48 kuutiosenttimetriä tai moottoriteho on suurempi kuin 7,2 kilowattia ja se on tarkoitettu henkilö- tai tavarankuljetukseen, ja

- se luovutetaan korkeintaan 6 kuukautta sen päivämäärän jälkeen, jolloin se otettiin käyttöön, tai

- sillä on kuljettu vähemmän kuin 6 000 kilometriä.

Ottaessaan käyttöön nykyiset arvonlisäverojärjestelyt neuvosto päätti myös ottaa käyttöön erityisen uusien kulkuneuvojen luovutusjärjestelmän, koska eri jäsenvaltioissa sovellettavien verokantojen erilaisuudet todennäköisesti aiheuttaisivat vakavaa kilpailun vääristymistä kyseisten tavaroiden osalta. Kauppavirtojen muuttumisen vaaraa pidettiin liian suurena, jotta olisi voitu sallia henkilöiden, jotka eivät ole verovelvollisia, ostaa näitä tavaroita arvonlisäverolla, jota sovelletaan alkuperäjäsenvaltiossa, ja sen vuoksi uusien autojen luovutuksessa otettiin käyttöön nämä poikkeussäännökset.

Samanlaiset budjettinäkökohdat koskevat henkilöautoihin liittyviä muita veroja, erityisesti rekisteröintiveroa ja vuotuista käyttöveroa, joiden osalta on tähän mennessä hyvin vähän yhteisön lainsäädäntöä. Sen vuoksi kullakin jäsenvaltiolla on lupa soveltaa omia kansallisia verotussäännöksiään edellyttäen, että se noudattaa EU:n perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä ja erityisesti syrjimättömyyslauseketta. Nykyinen yhdenmukaistaminen koskee ainoastaan kahta vuonna 1983 annettua neuvoston direktiiviä(2).

Komissio teki vuonna 1998 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi(3), jonka kokonaistavoite oli yhdestä jäsenvaltiosta toiseen muuttavien yksityishenkilöiden ajoneuvojen verotuskohtelun lähentäminen yhtenäismarkkinoiden käsitteisiin ja periaatteisiin ja edellä mainittujen kahden neuvoston direktiivin säännösten ajan tasalle saattaminen. Tämä ehdotus on edelleen pöydällä neuvostossa, koska neuvoston on tehtävä kaikki verotusasioita koskevat päätökset yksimielisesti.

(1) EYVL L 145, 13.6.1977.

(2) Neuvoston direktiivit 83/182/ETY ja 83/183/ETY, annettu 28. maaliskuuta 1983, yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista ja luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden, mukaan luettuina henkilöautot, lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapautuksista, EYVL L 105, 23.4.1983.

(3) EYVL C 108, 7.4.1998.