KIRJALLINEN KYSYMYS P-3756/02 esittäjä(t): Herman Vermeer (ELDR) komissiolle. Kielikampelan ja punakampelan suurimman sallitun saaliin erottaminen turska-problematiikasta, turskakriisin ratkaisu ja kielikampelan ja punakampelan suurin sallittu saalis.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0183 - 0184



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3756/02 esittäjä(t): Herman Vermeer (ELDR) komissiolle (16. joulukuuta 2002) Aihe: Kielikampelan ja punakampelan suurimman sallitun saaliin erottaminen turska-problematiikasta, turskakriisin ratkaisu ja kielikampelan ja punakampelan suurin sallittu saalis Kuinka komissio aikoo käsitellä turskasaaliiden laitonta purkua, joka on haitallisempaa turskakannoille kuin kampelakalojen pyytämisen ohessa saadut sivusaaliit, ja mitä lukumääräisiä tavoitteita komissio on asettanut itselleen turskasaaliiden laittoman purkamisen vähentämiseksi? Onko komissio valmis hyväksymään vaihtoehtona ehdotuksilleen, jotka koskevat turskakantoja ja samanaikaista kieli- ja punakampeloiden suurimpien sallittujen saaliiden pienentämistä, että kampelakaloihin sovelletaan tiukempia teknisiä toimenpiteitä turskan sivusaaliiden estämiseksi, ja tämän lisäksi vähentämään pyyntiponnistuksia kutuaikana, ja toteuttamaan lisäksi aluekohtaisia toimenpiteitä? Miten komissio aikoo kompensoida ehdotettujen toimenpiteiden vuoksi epäsuotuisaan asemaan joutuvia kalastajia, ottaen huomioon, että kaikkien maiden talousarvioissa ei ole mahdollisuutta sitoa varoja tällaiseen tarkoitukseen? Kun otetaan huomioon tilanteen vakavuus ja neuvoston kokousaikataulu, pyydän, että kysymykseeni vastataan mahdollisimman pian. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (22. tammikuuta 2003) Koska kalastuskiintiöiden hallinnointiin liittyvien tarkkojen saalistietojen varmistaminen on vaikeaa, komissio pitää pyyntiponnistuksen sääntelyä tärkeimpänä välineenä uhanalaisten turskakantojen kalastuskuolevuuden tarkkailussa. Pyyntiponnistuksen sääntelyä on sovellettava kaikkiin turskaa pyytäviin kalastusmuotoihin, vaikka ponnistuksen rajoittaminen onkin aina määriteltävä suhteessa kunkin kalastusmuodon pyytämän turskan määrään. Komissio ei ole määritellyt sallittua tasoa laittomasti puretuille turskasaaliille eikä aio tehdä niin vastaisuudessakaan. Komissio kannustaa kaikkia kalastustoimintaan osallistuvia jäsenvaltioita toteuttamaan asianmukaisesti toimivat valvonta-, tarkastus- ja seuraamusjärjestelmät laittomasti purettujen saaliiden rajoittamiseksi mahdollisimman alhaiselle tasolle. Komissio osallistuu tähän toimintaan sille kuuluvan vastuun mukaisesti. Jos sen tietoon tulee todisteita ilmoittamattomista laittomasti puretuista turskasaaliista, se tutkii kaikki käytettävissä olevat tiedot ja esittää tarvittaessa hallinnollisen tutkintapyynnön ongelman laajuuden ja vakavuuden selvittämiseksi. Mikäli asiasta on riittävästi näyttöä, komissio aloittaa (mahdollisesti oikeuskäsittelyyn Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa johtavan) oikeudellisen menettelyn jäsenvaltiota vastaan. Komissio aikoo myös laatia erityiset seurantaohjelmat, joiden avulla valvotaan tiiviisti tiettyjä riskialttiita kalastusmuotoja, sekä vahvistaa tarkastusmenettelyjä koskevat ohjeet. Turskakannan säilyttämiseksi perustetuista kausittaisista suojelualueista tai kalastukselta suljetuista alueista saadun kokemuksen perusteella niillä saavutettava etu on varsin vähäinen. Heti kun kausittainen suojelu- tai kalastuskieltoalue avataan uudelleen, intensiivinen kalastustoiminta voi jälleen käynnistyä siellä, ja alueen kaloja voidaan pyytää runsaasti. Tämän vuoksi tosiasiallisen pyyntiponnistuksen rajoittaminen onkin tärkeä toimenpide, joka olisi otettava käyttöön. Komission mielestä kausittaiset kalastukselta suljetut alueet eivät ole vaihtoehto pyyntiponnistuksen vähentämiselle. Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (KOR) osarahoitettujen toimenpiteiden tarkoituksena on auttaa pääsemään parempaan tasapainoon pyyntiponnistuksen ja käytettävissä olevien kalavarojen välillä. Tähän olisi pyrittävä vähentämällä kansallisten ohjelmien osana pysyvästi kalastuksen liikakapasiteettia. Tällaisiin toimenpiteisiin voidaan yhdistää sosiaalis-taloudellisia toimenpiteitä, kuten varhaiseläkejärjestelmät ja yksittäisille kalastajille maksettavat korvaukset. Jäsenvaltioilla, joilla ei ole tarvittavaa taloudellista joustovaraa, koska ne eivät ole varanneet riittäviä määrärahoja sosiaalis-taloudellisten toimenpiteiden rahoittamiseksi, on halutessaan mahdollisuus menojensa uudelleenkohdentamiseen.