ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0609/99 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: EU:n tuki sanoma- ja aikakauslehdille Lukuisissa julkaisuissa kerrotaan Euroopan unionin toimielimistä. Olisi kiinnostavaa tietää, missä määrin julkaisuille myönnetään yhteisön tukea. Siksi esitän seuraavat kysymykset: 1. Onko julkaisuille tarjolla rahallista EU:n tukea? 2. Jos on, mitä aikakaus- tai sanomalehtiä komissio tukee? 3. Kuinka paljon nämä julkaisut saavat talousarviovaroja? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) 1. Komissiolla ei ole järjestelmää, jonka puitteissa se tukisi lehdistöä tai julkaisijoita. Poikkeuksena on pienehkö ohjelma, jonka tarkoituksena on tukea vähemmistökielisen kirjallisuuden kääntämistä. 2. Komissio ostaa kuitenkin julkaisutilaa tarvittaessa esimerkiksi avoimia kilpailuja koskevia ilmoituksia varten. Se hankkii myös tietyn määrän julkaisuja omaan käyttöönsä. Tiedotustoimintansa puitteissa eräät komission edustustot ovat avustaneet julkaisuja Euroopan unioniin liittyvien lisäpainosten tai erikoissivujen laatimisessa. Näitä toimia koskevat määrärahat sisältyvät moniin eri budjettikohtiin. 3. Julkaisutilan hankinnan yhteydessä julkaisujen valinnan tarkoituksena on kansallisesti saavutettavan peiton maksimointi. Julkaisuja ei valita sen perusteella, miten tai missä laajuudessa ne käsittelevät unioniin liittyviä aiheita.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0621/99 esittäjä(t): Robin Teverson (ELDR) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Lentoyhtiöiden lähtö- ja tuloajat Onko komissio tietoinen siitä, että jos lentoyhtiöt myyvät avoimesti lentokenttien lähtö- ja tuloaikojaan, kaupalliset paineet syrjäyttävät pienemmät alueelliset yhtiöt merkittäviltä keskuslentokentiltä? Eikö tämä ole alueellistumisen ja alueiden välisten lentoliikennepalvelujen saannin vastaista? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 1999) Komissio laatii paraikaa ehdotusta 18. tammikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 95/93 muuttamiseksi. Tavoitteena on lähtö- ja saapumisaikojen mahdollisimman tehokas käyttö. Muutosehdotuksen laatimisen yhteydessä komissio tarkastelee erityisesti lähtö- ja saapumisaikojen siirron helpottamiseen tähtäävän oikeudenmukaisen mekanismin käyttöönotosta aiheutuvia hyötyjä ja haittoja. Lisäksi tarkastellaan useita eri keinoja, joilla voidaan vahvistaa uusien tulokkaiden, myös alueellisten lentoliikenteen harjoittajien, asemaa ja helpottaa nykyisen asetuksen täytäntöönpanoa.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0530/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (8. maaliskuuta 1999) Aihe: Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa Kesäkuussa 1998 pidetyssä täysistunnossa Euroopan parlamentti keskusteli mietinnöstä Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa (A4-0137/98)(1) ja hyväksyi sitä koskevan päätöslauselman, jossa Euroopan parlamentti "katsoo, että unionin pitäisi kehittää hankintapolitiikka, joka vastaa yhteisön jalostusteollisuuden todellisiin kokonaistarpeisiin ja jossa tuetaan yhteisön laivastoa sekä taataan tarvittavan raaka-aineen pääsy yhteisöön parhain mahdollisin maailmanmarkkinoiden tarjoamin ehdoin". Mitä tässä kohdassa esitettyjä toimenpiteitä on toteutettu? (1) EYVL C 210, 6.7.1998, s. 295.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0725/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Tällä hetkellä saatavilla on vain varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevat tilastotiedot. Mitkä Irlannin jäävät komission arvion mukaan tavoite 1 -alueiden ulkopuolelle kyseisenä ajanjaksona? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0643/99 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle (16. maaliskuuta 1999) Aihe: EU-ajokortista aiheutuvat kustannukset Jäsenvaltioiden viranomaiset perivät yleensä EU-ajokortin myöntämisestä aiheutuvat kustannukset kortin hakijalta. 1. Onko kaikkien yleensä vaihdettava vanha ajokorttinsa EU-ajokorttiin? 2. Tietääkö komissio, millaisia maksuja kussakin jäsenvaltiossa peritään EU-ajokortin myöntämisestä? 3. Kuinka komissio selittää sen, että jäsenvaltioiden ajokortin myöntämisestä perimissä maksuissa on eräissä tapauksissa huomattavia eroja? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (4. toukokuuta 1999) 1. Yhteisön ajokortista 29. heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/439/ETY(1) annetaan yksityiskohtaiset säännökset ajokorttien myöntämisestä. Siinä säädetään muun muassa seuraavaa: "'Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön liitteessä I esitetyn yhteisön mallin mukainen kansallinen ajokortti tämän direktiivin säännösten mukaisesti.' 'Jäsenvaltioiden antamat ajokortit on tunnustettava vastavuoroisesti.' 'Jos kansallisen ajokortin haltija muuttaa ajokortin voimassaollessa vakinaisesti asumaan toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, joka on antanut ajokortin, se jäsenvaltio, johon ajokortin haltija muuttaa vakinaisesti asumaan, voi soveltaa ajokortin haltijaan kansallisia ajokortin voimassaoloaikaa, lääkärintarkastuksia ja verotusta koskevia määräyksiä ja tehdä ajokorttiin välttämättömiksi katsottavat merkinnät.'" Kaikki jäsenvaltiot ottivat 1. heinäkuuta 1996 käyttöön uuden ajokorttimallin mainitun direktiivin säännösten mukaisesti. Ajokorttien myöntäminen kuuluu kuitenkin edelleen kansallisen toimivallan piiriin. Yhteisön uuden ajokorttimallin käyttöönotto ei näin ollen tarkoita sitä, että olemassa olevat ajokortit olisi uusittava, vaan tästä päättää kukin jäsenvaltio erikseen. Direktiivissä säädetään selkeästi, että kaikki jäsenvaltioiden myöntämät ajokortit, mukaan luettuina ennen 1. heinäkuuta 1996 myönnetyt ajokortit, jotka eivät ole mainitun direktiivin säännösten mukaisia, on tunnustettava vastavuoroisesti. 2. Yhteisön uuden ajokortin myöntämisestä perittävä maksu kuuluu myös kansallisen toimivallan piiriin. Käytännössä jokainen jäsenvaltio perii erisuuruisen maksun uudesta ajokortista. Summa vaihtelee 12,5 eurosta 84 euroon. 3. Huomattavat erot eri jäsenvaltioissa uuden ajokortin myöntämisestä perittävien maksujen välillä johtuvat erisuuruisista teoriakokeen, ajokokeen, lääkärintarkastuksen, hallinnollisten menettelyjen ja varsinaisen asiakirjan painamisen kustannuksista eri jäsenvaltioissa. (1) EYVL L 237, 24.8.1991.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0078



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0270/99 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: CEDEFOPin toiminnan riittämätön avoimuus Komissaari Liikanen vastasi (22.1.1999) CEDEFOPin toimintaa koskevaan kysymykseeni E-3391/98(1), ettei hänellä ole mitään lisättävää aikaisempaan vastaukseensa kysymykseeni E-2549/98(2). Olen toistuvasti kiinnittänyt komission huomion edellä mainitun keskuksen harjoittamaan ennenkuulumattomaan juonitteluun työhönottopolitiikassa, joka turmelee keskuksen julkista kuvaa ja pilaa (aiheetta) sen sijaintimaan mainetta. Kreikan päivä- ja viikkolehtien esittämät syytökset lisääntyvät ja CEDEFOPin avoimia virkoja tavoittelevat esittävät syytöksiä keskuksen toiminnan riittämättömästä avoimuudesta, mutta komissio ilmoittaa, ettei sillä ole mitään lisättävää antamiinsa vastauksiin ja peittelee siten keskuksen harjoittamaa juonittelua. Milloin komissio päättää paneutua vakavasti CEDEFOPin samoin kuin muidenkin EU:n hajasijoitettujen virastojen työhönottopolitiikkaan, jotka herättävät pahennusta toimintansa riittämättömällä avoimuudella ja edesauttavat siten julkisen kuvansa huonontumista edelleen? Eikö komissionkin mielestä olisi syytä ryhtyä toimiin välittömästi ja päättäväisesti sekä tutkia hajasijoitettujen virastojen toiminnan riittämätöntä avoimuutta koskevat syytökset, jotta komission julkisuudessa saamat moitteet salailusta kumottaisiin? Muussa tapauksessa tilanne johtaa auttamattomasti toistuviin epäluottamuslauseäänestyksiin komissiota vastaan sekä sen poliittista ja virkavastuuta kantaviin henkilöihin kohdistuviin vakaviin syytöksiin. Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (31. maaliskuuta 1999) Komissiolla ei ole mitään lisättävää aiemmin kirjallisiin kysymyksiin E-2549/98 ja 3391/98 antamiinsa vastauksiin. (1) EYVL C 207, 21.7.1999, s. 63. (2) EYVL C 118, 29.4.1999, s. 92.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0361/99 esittäjä(t): James Moorhouse (ELDR) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: Ihmisoikeuksien rikkominen Myanmarissa Ottaen huomioon, että Myanmarin hallitus toteuttaa jatkuvasti etnisiin vähemmistöihin kohdistuvaa tuomittavaa politiikkaa, joka ilmenee etnisenä puhdistuksena ja kansanmurhana, mihin toimiin Euroopan unioni on ryhtynyt Myanmaria vastaan? Komission jäsenen Mario Maríninkomission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1999) Komissio seuraa edelleen tarkasti sotilashallituksen Burman kansaa vastaan käyttöön ottamia sortotoimenpiteitä. Komissio tukee täysin Euroopan unionin Burmaa koskevan yhteisen kannan jatkuvaa ja johdonmukaista soveltamista. Viimeaikaiset tapahtumat Burmassa eivät oikeuta unionin yhteisen kannan muuttamiseen, ja unionin Burman vastaiset toimenpiteet ovat siten edelleen voimassa.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0072



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0612/99 esittäjä(t): Bernie Malone (PSE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Sopimukset kaksoisverotuksesta Kuuluuko komission politiikkaan kaksoisverotuksen arviointi, jotta taattaisiin ettei kansallisuuden perusteella tapahdu syrjintää? Onko komissio tietoinen Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisen kaksoisverotusta yleissopimuksen määräyksestä, joka koskee ulkomailta saatujen osinkotulojen verottamista? Katsooko komissio, että tämä kanta on syrjivä? Komission jäsenen M. Montinkomission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 1999) Jäsenvaltiot vastaavat kaksoisverotusta koskevien kahdenvälisten sopimusten neuvottelemisesta ja niiden tekemisestä. Tällaisten sopimusten on noudatettava yhteisöoikeutta, erityisesti perusvapauksien ja syrjimättömyyden periaatetta. Komissio ei tutki järjestelmällisesti kansallista lainsäädäntöä ja kaksoisverotusta koskevia sopimuksia, vaan selvittää niiden ja yhteisöoikeuden yhteensopivuutta silloin, kun komission tietoon tuodaan jokin konkreettinen tapaus. Sekä Yhdistynyt kuningaskunta että Irlanti ovat jokin aika sitten muuttaneet osinkojen verokohtelua koskevia lakejaan. Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirja tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999 yhtiöverotuksen osalta, ja tuloverotuksen osalta se tulee voimaan 6 päivänä huhtikuuta 1999 ja siihen sisältyy osinkojen verokohtelua koskeva uusi artikla.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1090/99 esittäjä(t): Francis Decourrière (PPE) komissiolle (21. huhtikuuta 1999) Aihe: Tavoite 1 - tuotantotoiminnan siirtäminen Euroopan unionissa Solenoideja (sähkömagneettisia käämejä) valmistava yritys Pontiac Coil päätti helmikuussa 1998 aloittaa toimintansa Feignies'ssä sijaitsevalla Fonds Saint-Jacques'in teollisuusalueella. Jotta Pontiac Coil voitiin ottaa vastaan, Val de Sambren kuntainyhteisö (CCVS) rakennutti yrityksen laskuun rakennuksen, joka osittain rahoitettiin Tavoite 1:stä osoitetuin varoin ja summa oli 1,6 miljardia frangia - tavoitekokonaisuus 1 "taloudellisen toiminnan kehittäminen" - alaosasto 1 "kilpailu elinkeinoelämän alalla" ja toimi 3 "yritysten vastaanottamisen järjestäminen ja yritysrakennukset". Pontiac Coil sai puolestaan 2,8 miljoonaa frangia tukea FDPMI/RESIDER-aloitteesta sekä tukea Euroopan unionilta tuotantomateriaalin hankintaan (15 miljoonaa frangia). Paikallisten vastuuhenkilöiden ja henkilöstön tietämättä, (10 työntekijää, joilla kahdella on väliaikainen työsopimus ja kahdeksalle työntekijälle on luvattu vakituinen työpaikka koeajan päätyttyä) Pontiac Coil siirsi tuotantomateriaalin eräänä viikonloppuna alueelta keskittääkseen toimintansa Englantiin. 1. Mitä toimia komissio ehdottaa tämän CCVS:lle (Val di Sambren kuntainyhteisölle) erittäin epätyydyttävän tilanteen ratkaisemiseksi, jolla ei ole talousarviossa varoja Pontiac Coilille rakennettua rakennusta varten? 2. Miten CCVS:stä voi tulla varojen vastaanottaja? 3. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta Pontiac Coil maksaisi takaisin saamansa summan? 4. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä ja mitä takuita se voi antaa siitä, että näin röyhkeästi toiminut yritys ei jatkossa saa taloudellista tukea yhteisöltä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (6. toukokuuta 1999) Tarkasteltaessa (Nord Pas de Calais'n alueelle sijoittautuneen) Pontiac Oil de Feignies -yhtiön tuotantotoiminnan siirtämistä Englantiin koskevia asiakirjoja ja yhtiön tilannetta yhteisön tukien mahdollisena edunsaajana, voidaan todeta, ettei 9,33 miljoonan Ranskan frangin suuruisista kokonaiskustannuksista ole maksettu alkuaan 2,8 miljoonan frangin suuruiseksi kaavailtua pienten ja keskisuurten yritysten kehitysrahaston mukaista tukea. Tämän tilanteen korjaamisesta keskustellaan seurantakomitean seuraavassa kokouksessa. Yrityksen kiinteistötukea myönnettiin 1,6 miljoonaa Ranskan frangia 7,87 miljoonan Ranskan frangin suuruisiin kokonaiskustannuksiin, ja edunsaajana on Val de Sambren kuntainyhteisö. Yhteisö menettää varat siihen saakka, kunnes yrityksen toiminnalle löytyy jatkaja. Yleisesti ottaen uuden ohjelmakauden 2000-2006 valmistelua koskevassa sääntelyssä otetaan huomioon toiminnan siirtämiseen liittyvät näkökohdat alueellisen tukijärjestelmän parantamiseksi. Näiden uusien säännösten ja erityisesti investointien kestävyyttä koskevan lausekkeen käyttöönoton tavoitteena on keskittää rahoitus suurimmissa vaikeuksissa oleville alueille ja välttää näin alueiden välinen kilpailu.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0729/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso asukasta kohti jää alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, luokitellaan tavoite 1 -alueiksi ja ne saavat merkittävää Euroopan yhteisön tukea. Laskettaessa ylittyykö tämä raja vai ei, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi KOM(98) 131 lop.(1), jossa vahvistetaan rakennerahastoja koskevat yleiset määräykset, esitetään, että on käytettävä niiden kolmen viimeisimmän vuoden lukuja, joista on tiedot EUROSTAT:issa. Tällä hetkellä saatavilla on vain varainhoitovuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevat tilastotiedot. Mitkä Saksan alueet jäävät komission arvion mukaan tavoite 1 -alueiden ulkopuolelle kyseisenä ajanjaksona? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0412/99 esittäjä(t): Honório Novo (GUE/NGL) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: "PORT"-nimityksen käyttö Yhdysvalloissa tuotetuissa viineissä Portugali ja Yhdysvallat ovat kuulemma tehneet vuonna 1910 kahdenvälisen sopimuksen, joka kieltää "PORTO"-nimityksen käytön Yhdysvalloissa tuotetuissa viineissä. Näyttää myös olevan niin, että Yhdysvallat käyttäessään "PORTO"-nimityksen sijasta nimitystä "PORT" katsoo noudattavansa Portugalin kanssa tekemäänsä sopimusta, vaikka se käyttääkin yleisnimeä muistuttavaa nimeä (maantieteellistä merkintää tuotteessa, joka ei peräisin ilmoitetulta seudulta). Toisaalta teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia koskevan TRIPS-sopimuksen 24 artiklan 4 kohdan mukaan on mahdollista jatkaa maantieteellisten merkintöjen käyttämistä viineissä, jotka eivät ole peräisin kyseiseltä maantieteelliseltä seudulta, jos näitä merkintöjä on käytetty vilpittömässä mielessä ja/tai vähintään kymmenen vuoden ajan ennen 15. huhtikuuta 1994. 1. Onko komissio tietoinen edellä mainitusta Portugalin ja Yhdysvaltojen kahdenvälisestä sopimuksesta? Katsooko komissio, että termin "PORT" käyttö "PORTO"-nimityksen sijasta on TRIPS-sopimuksen 24 artiklan 4 kohdassa mainitun käsitteen "vilpittömässä mielessä" mukainen? 2. Sisältyykö TRIPS-sopimukseen jonkinlainen siirtymäaika, jonka umpeuduttua 24 artiklan 4 kohdan mukaista mahdollisuutta ei enää ole olemassa? Jos asia on näin, kuinka pitkä siirtymäaika koskee Yhdysvalloissa "PORT"-nimityksellä tuotettuja viinejä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (20. huhtikuuta 1999) 1. Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamasta Portugalin ja Yhdysvaltojen kahdenvälisestä sopimuksesta vuodelta 1910. Komissio vahvistaa, että nimitys "Porto" on Yhdysvalloissa varattu kyseiseltä Portugalin alueelta peräisin oleville viineille. Nimitys "Port" (ilman o-kirjainta) sitä vastoin katsotaan Yhdysvaltojen lainsäädännössä yleisnimeä muistuttavaksi nimeksi, jota voidaan käyttää muista kuin Portugalista peräisin olevista tuotteista. Yhdysvallat on ilmoittanut, että tätä yleisnimeä muistuttavaa nimeä käytetään maassa teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS) 24 artiklan mukaisesti erityisesti arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamien edellytysten mukaisesti. 2. TRIPS-sopimuksessa ei aseteta siirtymäkautta sopimuksen 24 artiklan 4 kohdan mukaiselle nimitysten käytölle. On kuitenkin muistettava, että komissio on valmis neuvottelemaan Yhdysvaltojen kanssa kahdenvälisestä suojelusopimuksesta, jolla lisättäisiin maantieteellisten merkintöjen ja viinin alkuperänimitysten suojelua ja luovuttaisiin kaikesta yhteisön merkintöjen yleisnimien ja yleisnimiä muistuttavasta käytöstä.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0033/99 esittäjä(t): David Hallam (PSE) komissiolle (20. tammikuuta 1999) Aihe: EU:n eläinlääkärien tekemät tarkastukset kolmansien maiden siipikarjanlihaa jalostavissa laitoksissa Kun otetaan huomioon se, että kaikkien kolmansista maista EU:hun saapuvien lihatuotteiden turvallisuus täytyy varmistaa, voiko komissio vahvistaa, että siipikarjanlihan kyseessä ollessa vastuu jalostuslaitosten tarkastuksesta ja niiden hyväksymisestä on EU:n eläinlääkäreillä eikä kolmansien maiden viranomaisilla ennen kuin laitokset saavat vientiluvan EU:hun? Voiko komissio myös ilmoittaa niiden siipikarjalihaa jalostavien laitosten tarkan määrän Thaimaassa ja Brasiliassa, jotka ovat saaneet tuotteilleen vientiluvan EU:hun, ja kertoa kuinka monet näistä laitoksista EU:n eläinlääkintätarkastaja on tarkastanut viimeisen kolmen vuoden aikana? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 1999) Neuvoston 22 päivänä kesäkuuta 1995 tekemässä päätöksessä 95/408/EY(1) vahvistetaan edellytykset sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimiselle siirtymäkauden ajaksi, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, mukaan lukien siipikarjanliha ja siipikarjanlihavalmisteet. Komissio vastaa kolmannen maan ja erityisesti sen eläinlääkintätarkastusyksikön alkutarkastuksista. Jäsenvaltiot keskustelevat raporteistaan pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa, ja jos komitea antaa puoltavan lausunnon, alustava luettelo laitoksista vahvistetaan komission päätöksellä. Komissio voi neuvoston päätöksessä 95/408/EY säädettyä menettelyä noudattaen lisätä luetteloon uusia laitoksia ja poistaa siinä jo mainitun laitoksen tai muuttaa luetteloa. Komissio huolehtii luetteloiden päivityksistä sekä kolmansien maiden ja niiden eläinlääkintäyksiköiden ja jalostuslaitosten tarkastuksista. Brasiliassa ja Thaimassa on nykyisin kummassakin 22 hyväksyttyä tuoreen siipikarjanlihan tuotantolaitosta, joista vienti yhteisöön on sallittua. Hyväksyttyjä jalostuslaitoksia on Thaimaassa 30 ja Brasiliassa 24. Komissio on viimeisten kolmen vuoden ajan tehnyt Thaimaaseen yhden tarkastuskäynnin, jonka aikana tarkastettiin viisi laitosta. Brasiliaan on tehty kolme tarkastuskäyntiä, vuosina 1995, 1997 ja 1998, ja niiden aikana tarkastettiin 15 siipikarjanlihan tuotantolaitosta. (1) EYVL L 243, 11.10.1995.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0502/99 esittäjä(t): Susan Waddington (PSE) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Kansainvälinen järjestö yhteistyön edistämiseksi entisen Neuvostoliiton itsenäisten valtioiden tieteenharjoittajien kanssa (INTAS) Mikä on Euroopan unionin suhde kansainväliseen järjestöön yhteistyön edistämiseksi entisen Neuvostoliiton itsenäisten valtioiden tieteenharjoittajien kanssa (INTAS)? Saako INTAS yhteisön rahoitusta, ja jos saa, kuinka paljon? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 1999) Entisen Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen yhteisö halusi antaa kyseessä oleville tiedemiehille heidän kipeästi tarvitsemaansa tukea edistämällä yhteistyötä jäsenvaltioiden tiedemiesten kanssa. Kyseisenä ajankohtana voimassa olleessa kolmannessa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmassa ei oltu ennakoitu niin kiireellistä avun tarvetta. Tästä syystä vuonna 1993 päätettiin perustaa INTAS, joka olisi erillään puiteohjelmasta toteutettavaa kokeilutoimintaa. INTAS:ista tuli Belgian yksityisoikeuden alainen hallitustenvälinen järjestö "association sans but lucratif" (ASBL). INTAS:in jäseninä ovat tällä hetkellä Euroopan yhteisö, jäsenvaltiot, Norja, Sveitsi, Islanti ja Israel. Neljännessä ja viidennessä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmassa on mainittu, että INTAS on yksi sopivista tahoista toteuttamaan tätä ohjelmaa yhteistyössä kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Tällä hetkellä INTAS:n toiminta jatkuu ainakin 31. joulukuuta 2002 saakka. Komission tehtävänä on pääasiassa antaa taloudellista tukea hankkeille ja sihteeristölle ja seurata ja valvoa oikeudellisia ja taloudellisia näkökohtia yhteisön säännösten mukaisesti. Komission tehtäviin kuuluu myös toimia puheenjohtajana INITAS:in yleiskokouksessa, jossa yhteisöllä on veto-oikeus, sekä siirtää tilapäisesti komission virkamies toimimaan järjestön sihteerinä ( myös joitakin muita virkamiehiä on siirretty tilapäisesti toimimaan järjestössä). INTAS:in vuosien 1993-1998 kokonaisbudjetti oli 121 miljoonaa euroa, josta käytettiin 111,5 miljoonaa euroa tieteelliseen toimintaan ja näin ollen 7,85 prosenttia jäi hallinnollisia kuluja varten. Noin 95 prosenttia budjettivaroista saadaan neljännen puiteohjelman toisesta toimesta (Kansainvälinen yhteistyö eli INCO-ohjelma). Jäljelle jäävät viis prosenttia koostuu Sveitsin vuosittaisesta avustuksesta ja INTAS:in muiden jäsenmaiden vapaaehtoisista avustuksista. Yhteisön tutkimuksen ja kehittämisen viidennessä puiteohjelmassa INTAS saa INCO 2 -ohjelmasta 70 miljoona euroa niistä 112 eurosta, jotka on varattu entisen Neuvostoliiton uusia itsenäisiä valtioita koskeviin toimiin.