KIRJALLINEN KYSYMYS E-0019/03

esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE) komissiolle

(20. tammikuuta 2003)

Aihe: Alankomaiden rautatieliikenteen palvelujen julkinen kilpailuttaminen

Alankomaissa aiotaan kilpailuttaa 31 junaliikennepalvelua, joita niiden nykyinen liikenteenharjoittaja Alankomaiden rautatiet (NS) pitää kannattavina. NS:n yksityistäminen on palveluiden vähenemisen myötä aiheuttanut matkustajille paljon ongelmia. Monet pitävät toimenpidettä kyseenalaisena ja katsovat NS:n kuuluvan pikemminkin valtion omistukseen.

1. Pitääkö paikkansa, että yhteisön lainsäädännön mukaan Alankomaat ei ole velvollinen jatkamaan 31 junaliikennepalvelun kilpailuttamista?

2. Onko asiaa perusteellisesti harkittaessa otettava huomioon myös välttämättömät sijoitukset kalustoon, jotta saataisiin kestävä ratkaisu? Katsooko komissio, että tämän menoerän poistaminen merkitsee, että matkustajille tarjotut palvelut vähenevät liikaa?

3. Nämä palvelut ovat erittäin tärkeitä Alankomaiden pohjois-, etelä- ja itäosien alueille (sosiaalisesti, taloudellisesti ja yhteyksien vuoksi), joten olisiko toistaiseksi parempi luopua kilpailuttamisesta ja päättää harkinta-ajasta, jolloin matkustajien ja alueiden edut taattaisiin ensisijaisesti?

4. Nämä samat asiat ovat aiheuttaneet ongelmia monilla Euroopan alueilla, koska liikenne on vähentynyt. Voisiko komissio esittää asian käsittelemistä liikenneministerien neuvoston seuraavassa kokouksessa?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(27. helmikuuta 2003)

Lukuun ottamatta julkisia käyttöoikeusurakoita koskevia tapauksia, eli sopimuksia, joissa korvaus tehtävistä töistä koostuu kokonaan tai osittain oikeudesta käyttää rakennuksen kohdetta(1), yhteisön direktiiveissä annettuja yksityiskohtaisia sääntöjä julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemisestä ei sovelleta arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemiin tapauksiin. Jos kuitenkin hankintaviranomainen tai hankintayksikkö päättää myöntää rautatieliikenteen sopimuksia kolmannelle osapuolelle, sen on noudatettava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen periaatteita, ja erityisesti niitä, jotka koskevat tasa-arvoista kohtelua, syrjimättömyyttä ja avoimuutta. Mitä tulee nimenomaan avoimuuden periaatteeseen, yhdenmukaisen oikeuskäytännön mukaan hankintaviranomaisia koskevan

avoimuusvelvollisuuden sisältönä on taata kaikkien potentiaalisten tarjoajien eduksi se, että hankinnasta ilmoitetaan asianmukaisessa laajuudessa, minkä ansiosta palveluhankinnat avautuvat kilpailulle ja hankintasopimuksia koskevien tekomenettelyiden puolueettomuutta voidaan valvoa(2).

Lisäksi komissio on antanut säädösehdotuksen julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten myöntämisestä julkisen henkilöliikenteen osalta maanteillä, rautateillä ja sisävesillä(3). Tässä ehdotuksessa komissio kannattaa julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten pakollista kilpailuttamista pienillä poikkeuksilla tapauksissa, joissa liikenteenharjoittaja saa taloudellista korvausta tai yksinoikeudet. Ehdotuksen kaksi tärkeintä perustelua ovat seuraavat: julkisten palvelujen kilpailuttaminen on osoittautunut tehokkaaksi välineeksi luotaessa kiinnostavampia palveluita matkustajille pienemmillä kustannuksilla veronmaksajalle; lisäksi taloudellisen korvauksen tai yksinoikeuksien myöntäminen suoraan julkisten liikennepalvelujen tarjoamisesta saattaa johtaa oikeustoimiin. Vaikka kilpailuttaminen näin ollen asetuksen mukaisesti ei olekaan pakollista tällä hetkellä, suoraan myönnetyt sopimukset ovat komission mielestä vähemmän suotavia ja oikeudellisesti kyseenalaisia.

Rautatieliikenteen julkisista palveluista tarjouskilpailua järjestävien viranomaisten tulisi ottaa huomioon matkustajapalvelujen laatu, mikä on myös todettu komission ehdotuksessa. Tähän voisi kuulua sijoitusten pyytäminen.

Komissio uskoo, että rautatieliikenteen palvelujen erityisesti alueellisten palvelujen kilpailuttaminen on tähän asti johtanut matkustajien kannalta hyviin tuloksiin. Julkisen liikenteen kilpailuttamiskokeilut Alankomaiden itäosassa ovat osoittautuneet menestyksekkäiksi, etenkin bussi- ja rautatieliikenteen palvelujen yhdistämisen osalta.

Komissio on esittänyt ehdotuksen henkilöliikenteeseen liittyvien julkisten palvelujen vaatimuksista ja kannattaa lisäkeskustelun järjestämistä liikenneministerien neuvostossa mahdollisimman pian, jotta asiassa edettäisiin ja jotta saavutettaisiin yhteisen liikennepolitiikan tavoitteet, jotka on asetettu valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(4).

(1) Esim. rautatielinjan rakentaminen ja sen käyttäminen.

(2) Katso Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, asia C-324/98, Telaustria.

(3) EYVL C 151 E, 25.6.2002.

(4) KOM(2001) 370 lopullinen.