ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3077/02 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle. Rahoitusta etsivät yritykset.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0061 - 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3077/02 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle (28. lokakuuta 2002) Aihe: Rahoitusta etsivät yritykset Onko komissio tietoinen yrityksistä, jotka tarjoavat palvelua eurooppalaisen rahoituksen etsimiseksi hyväntekeväisyysjärjestöille ja jotka pyytävät korvaukseksi osan kerätyistä varoista? Nämä yritykset voivat kerätä kaiken tarvittavan informaation, laatia kaikki tarvittavat asiakirjat ja kertomukset, joita rahoituksen keräämiseen ja tietojen kokoamiseen tarvitaan: ne itse asiassa täyttävät hakemukset. Mikä näkemys komissiolla on tästä käytännöstä ja voidaanko EU:n nykyisten määräysten puitteissa tehdä jotain tällaisen toiminnan tunnistamiseksi tai estämiseksi? Voiko komissio ilmoittaa, onko sillä suunnitelmia tämän asian käsittelemiseksi jatkossa? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (20. joulukuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen komissiolle esittämässä kysymyksessä viitataan joidenkin yritysten harjoittamaan välitystoimintaan, jossa tarjotaan kiinnostuneille Euroopan yhteisön avustuksen hankkimispalveluja palkkiota vastaan. Sopimusoikeudellisesti minkäänlaisen välitystoiminnan (kuten ulkoisen rahoituksen etsinnän joko Euroopan yhteisöltä tai muista lähteistä, kun kysymyksessä on toiminnan yhteisrahoitus, tai avustushakemusten laadinnassa ja esittämisessä tarjottavan hallinnollisen avun) kustannukset eivät vastaa kustannusten avustuskelpoisuuden yleisiä perusteita hankeavustusta koskevan vakiosopimuksen ehtojen mukaan, sillä tällaiset kustannukset eivät liity suoraan sopimuksen kohteeseen, eivät ole välttämättömiä sopimuksen kohteena olevan hankkeen toteuttamiselle eivätkä johdu sopimuksessa suoraan asetetuista vaatimuksista. Tämän johdosta mainitun kaltaisia rahoituksen välityspalveluja ei voida korvata yhteisön varoista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3794/02 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle. Yhteisön toinen tukikehys.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0145 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3794/02 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle (7. tammikuuta 2003) Aihe: Yhteisön toinen tukikehys Yhteisön toiseen tukikehykseen liittyvien ohjelmien maksujen aikaraja päättyi 31. joulukuuta 2001. Voiko komissio antaa yksityiskohtaisen katsauksen jokaisen rakennerahaston ja toimintaohjelman kaikkiin maksusitoumuksiin ja maksuihin sekä jäljellä oleviin määriin, jotka on maksettava Kreikalle näistä ohjelmista? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (10. helmikuuta 2003) Tähän mennessä Kreikalle on maksettu tavoite 1 -ohjelmista ohjelmakauden 19941999 aikana 91 % myönnetyistä määrärahoista. Komissio toimittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön oheisen yksityiskohtaisen taulukon, jossa esitetään kysyjän pyytämät tiedot kunkin toimenpideohjelman osalta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3807/02 esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE-DE) komissiolle. Jätteenpolttouunien tuhkan luokittelu EU:ssa.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0147 - 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3807/02 esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE-DE) komissiolle (7. tammikuuta 2003) Aihe: Jätteenpolttouunien tuhkan luokittelu EU:ssa Voiko komissio vahvistaa, että tammikuussa 2001 se päätti poistaa jätteenpolttouunien pohjatuhkalta inertin jätteen luokituksen ja että jäsenvaltioiden olisi pitänyt panna päätös täytäntöön 1. tammikuuta 2002 mennessä? Jos asia on näin, voiko komissio ilmoittaa, miten jätteen poltosta jäävä pohjatuhka luokitellaan tällä hetkellä? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (19. helmikuuta 2003) Polttolaitosten pohjatuhka sisältyy eurooppalaiseen jäteluetteloon, joka on vahvistettu 3. toukokuuta 2000 tehdyllä komission päätöksellä 2000/532/EY(1) jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta tehdyn komission päätöksen 94/3/EY ja vaarallisista jätteistä annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisen vaarallisten jätteiden luettelon laatimisesta tehdyn neuvoston päätöksen 94/904/EY korvaamisesta. Luettelossa tehdään vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY(2) mukaisesti ero vaarattomien ja vaarallisten jätteiden välillä, mutta ei jaeta jätteitä inertteihin ja ei-inertteihin. Polttolaitosten pohjatuhka sisältyy kahteen eri nimikkeeseen komission päätöksen 2000/532/EY liitteenä olevassa luettelossa: - Nimike 19 01 11*: pohjatuhka ja kuona, jotka sisältävät vaarallisia aineita. Tämä nimike kattaa pohjatuhkat, jotka ovat vaarallisia koska ne sisältävät aineita, jotka on luokiteltu tai tullaan luokittelemaan vaarallisiksi vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(3) nojalla, sellaisina pitoisuuksina, että jätteellä on yksi tai useampi vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/EY liitteessä III luetelluista ominaisuuksista. - Nimike 19 01 12: muut kuin nimikkeessä 19 01 11 mainitut pohjatuhka ja kuona. Tämä nimike kattaa polttolaitosten vaarattomat pohjatuhkat. Jäsenvaltioiden oli määrä toteuttaa päätöksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1. tammikuuta 2002. (1) EYVL L 226, 6.9.2000. (2) EYVL L 377, 31.12.1991. (3) EYVL P 196, 16.8.1967.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1943/02 esittäjä(t): Werner Langen (PPE-DE) komissiolle. Euroopan unionin taloudellinen tuki Rheinland-Pfalzille vuosina 1999—2002.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0006 - 0006



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1943/02 esittäjä(t): Werner Langen (PPE-DE) komissiolle (3. heinäkuuta 2002) Aihe: Euroopan unionin taloudellinen tuki Rheinland-Pfalzille vuosina 19992002 Voiko komissio ilmoittaa EU:n eri ohjelmien mukaan jaoteltuna, millaisia tukia Rheinland-Pfalzille on maksettu vuosina 19992002 Euroopan unionin varoista, mille tahoille tuet on osoitettu ja mitkä varat on annettu käytettäviin Rheinland-Pfalzin osavaltion tai Saksan liittotasavallan kanssa yhteisesti toteutetun rahoituksen yhteydessä? Romano Prodin komission puolesta antamayhteinen täydentävä vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0725/02 ja E-1943/02 (22. marraskuuta 2002) Koska vastaus on erittäin laaja, komissio toimittaa sen suoraan arvoisille parlamentin jäsenille sekä parlamentin pääsihteeristölle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3593/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan unionin aloitteet kansainvälisen merioikeuden muuttamiseksi — öljysäiliöalusten sekava oikeudellinen asema.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0110 - 0110



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3593/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (13. joulukuuta 2002) Aihe: Euroopan unionin aloitteet kansainvälisen merioikeuden muuttamiseksi öljysäiliöalusten sekava oikeudellinen asema Galician rannikolla Prestige-aluksen aiheuttama katastrofi on viimeisin tämäntyyppisistä kuudesta onnettomuudesta, joita maassa on viime vuosina tapahtunut. Katastrofin vaikutusten välttämiseen ja lieventämiseen liittyvän päätöksenteon vaikeus on jälleen kerran tuonut ilmi, että kansainvälinen merioikeus ja öljysäiliöalusten oikeudellinen asema muodostavat meren, luonnon, talouden ja rannikkoyhteisöjen suojelua koskevan suunnattoman esteen. Mukavuuslippuvaltiot ja -alukset muodostavat epäselvien etuverkostojen keskuksen, jossa toimivat alusten omistajat, laivanvarustajat, vuokraajat, öljy-yhtiöt, luokituslaitokset ja jopa rikollista kapitalismia edustavat mafiaryhmät. Minkälaisia EU:ta ja kansainvälistä yhteisöä koskevia poliittisia ja lainsäädännöllisiä aloitteita komissio aikoo esittää tämän tilanteen korjaamiseksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 2003) Komissio korosti 3. joulukuuta 2002 antamassaan tiedonannossa meriturvallisuuden parantamisesta öljysäiliöalus Prestigen onnettomuuden jälkeen(1), että jäsenvaltioiden on tuettava komission toimia, jotta voidaan estää alusten omistajia rajaamasta vastuutaan, kun vahinko on omistajan syy, ja jotta onnettomuuden avaintoimijoiden (rahtaajan, liikennöijän ja laivaisännöijän) koskemattomuus voidaan tosiasiallisesti poistaa. Toimenpiteen täydentämiseksi komissio aikoo antaa asetusehdotuksen, jossa säädetään rikosoikeudellisista seuraamuksista henkilöille, jotka ovat vastuussa törkeän huolimattomuuden vuoksi aiheutetusta meren pilaantumisesta joko vahingossa tai tahallisesti laskettuaan laittomasti öljyä mereen. Mukavuuslippulaivojen tarkastamisen osalta tiedonannossa ehdotetaan mukavuuslippulaivoihin kohdistuvia koordinoituja toimia valvomalla paremmin merenkulkuhallintoja sekä laitoksia, jotka tarkastavat kauppa-alusten rakenteen kunnon. Ehdotus tarkastusmenettelyn laatimisesta tehtiin Tokiossa järjestetyssä ministerikokouksessa tammikuussa 2002. Komissio tuki ehdotusta valkoisessa kirjassaan Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(2). Komissio pyysikin 3. joulukuuta 2002 antamassaan tiedonannossa jäsenvaltioita toimimaan sen kanssa Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä siten, että voitaisiin tehdä sopimus lippuvaltioille tarkoitetuista hyvistä toimintatavoista, käynnistää pilottihanke tarkastusmenettelyjen kehittämiseksi ja varmistaa, että nämä menettelyt muutetaan sitovaksi Kansainvälisen merenkulkujärjestön asiakirjaksi. (1) KOM(2002) 681 lopullinen. (2) KOM(2001) 370 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3580/02 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle. Liikkumisen vapaus ja koulutusasioita koskeva jäsenvaltioiden yhteistyö.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0173 - 0174



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3580/02 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle (13. joulukuuta 2002) Aihe: Liikkumisen vapaus ja koulutusasioita koskeva jäsenvaltioiden yhteistyö Euroopan unionissa on jo vuosia sitten tunnustettu jäsenvaltioiden yhteistyön tarpeellisuus koulutusasioissa, jotta voidaan parantaa liikkumisen vapautta koskevan periaatteen nojalla jäsenvaltiosta toiseen muuttavien yhteisön kansalaisten lasten vastaanottoa ja sopeutumismahdollisuuksia ja jotta heidän olisi helpompi sopeutua vastaanottavan maan koulujärjestelmään ja yhteiskuntaan. Opetusministerineuvosto hyväksyi 9. helmikuuta 1976 päätöslauselman, johon sisältyy koulutusta koskeva toimintaohjelma, jonka avulla pyritään muun muassa - sellaisen vastaanotto-opetuksen järjestämiseen ja kehittämiseen, johon sisältyy vastaanottavan valtion kielen tai kielten teho-opetus - edistämään asianmukaisella tavalla ja, jos mahdollista, normaaliopetuksen yhteydessä ja yhteistoiminnassa niiden valtioiden kanssa, joista lapset ovat peräisin, lasten äidinkielen ja kotimaan kulttuurin opetusta. Voiko komissio ilmoittaa, kuinka tämän päätöslauselman täytäntöönpano on edennyt ja miten kukin jäsenvaltio on hoitanut toisista jäsenvaltioista peräisin olevien kansalaisten lasten äidinkielen ja kotimaan kulttuurin opetuksen? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (5. helmikuuta 2003) Komissio myöntää arvoisan parlamentin jäsenen esille tuoman ongelman, joka liittyy toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevien kansalaisten lapsille vastaanottavassa maassa annettavaan äidinkielen opetukseen, etenkin nykyään, kun liikkuvuus on yksi yhteisön politiikan ydinasioita. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa päätöslauselmassa jäsenvaltioita ei kuitenkaan pyydetä raportoimaan asiaintilasta, joten komissiolla ei ole tietoa viimeisimmästä kehityksestä eikä jäsenvaltioiden toteuttamista toimista tällä alalla. Komissio panee kieltenopetuksen alalla täytäntöön yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toisen vaiheen(1) ja yhteisön ammatillista koulutusta koskevan Leonardo da Vinci -toimintaohjelman toisen vaiheen(2). Näihin vaiheisiin sisältyy useita kieltenopetusta ja kielten opiskelua edistäviä toimia, kuten opettajien vaihto-ohjelmia, uuden oppimateriaalin tuotantoa, opetusmenetelmien ja -välineiden parantamista sekä toimia erityistilanteissa ja -yhteyksissä vaadittavan vieraiden kielten taidon lisäämiseksi. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 253/2000/EY, tehty 24 päivänä tammikuuta 2000, yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toisesta vaiheesta, EYVL L 28, 3.2.2000. (2) Neuvoston päätös 1999/382/EY, tehty 26 päivänä huhtikuuta 1999, yhteisön ammatillista koulutusta koskevasta Leonardo da Vinci -toimintaohjelmasta, EYVL L 146, 11.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2701/02 esittäjä(t): Mario Borghezio (NI) komissiolle. Yksityisyydensuoja italialaisten pankkien kirjeenvaihdossa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0043 - 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2701/02 esittäjä(t): Mario Borghezio (NI) komissiolle (26. syyskuuta 2002) Aihe: Yksityisyydensuoja italialaisten pankkien kirjeenvaihdossa Yleensä muiden Euroopan maiden pankit pyrkivät ehdottomasti suojelemaan asiakkaidensa yksityisyyttä kirjeenvaihdossa, mutta italialaiset pankit käyttävät edelleen asiakaskirjeenvaihdossaan kirjekuoria, joihin on selvästi merkitty pankin nimi ja/tai logo, mikä mahdollistaa, että vieraat henkilöt voivat nähdä, että henkilöllä on asiakassuhde tiettyyn pankkiin. Aikooko komissio kehottaa Italian pankkeja käyttämään asiakaskirjeenvaihdossaan merkitsemättömiä kuoria, kuten tehdään muissa Euroopan pankeissa, asiakkaiden yksityisyyden säilyttämiseksi? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 2002) Komission tietojen mukaan pankkien kirjekuorten varustaminen nimellä tai logolla tai molemmilla on monissa jäsenvaltioissa yleinen käytänne tai ainakin yksittäisten pankkien noudattama tapa. Joissakin jäsenvaltioissa käytetään kuitenkin yhä enemmän merkitsemättömiä kirjekuoria joko pankkien kaikessa kirjeenvaihdossa tai esimerkiksi pankkikorttilähetysten kaltaisissa erityislähetyksissä. Jos asiakas katsoo pankin nimellä tai logolla merkittyjen kirjekuorten jotenkin vaarantavan hänen yksityisyytensä, komissio kehottaa häntä pyytämään, että pankki käyttäisi vaihtoehtoisia lähetysmuotoja. Pankki voisi esimerkiksi käyttää merkitsemättömiä kirjekuoria, toimittaa asian verkkopankissa tai pyytää asiakasta noutamaan lähetykseen kuuluvat asiakirjat henkilökohtaisesti. Komission tiedossa ei ole yhtään jäsenvaltiota, jossa olisi annettu tätä asiaa koskevia säännöksiä. Myöskään komissio ei aio ryhtyä asiaan liittyviin toimiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3293/02 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle. Matkailun kehitys lintujensuojelualueella Valencian yhteisössä (Espanja) sijaitsevassa Calpessa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0129 - 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3293/02 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle (21. marraskuuta 2002) Aihe: Matkailun kehitys lintujensuojelualueella Valencian yhteisössä (Espanja) sijaitsevassa Calpessa Calpen kunnassa (Valencian itsehallintoyhteisö) Espanjassa paikallista yleiskaavaa muutettiin vuonna 1998, jotta voitaisiin rakentaa satoja uusia koteja (El Saladaria koskeva osasuunnitelma numero 4) Las Salinas de Calpe -kosteikon alueelle ja ympärille. Kosteikko on kuulunut aikaisemmin Calpen kaavassa lueteltuihin erityissuojelualueisiin ja kuuluu lintujensuojeludirektiivillä (79/409/ETY(1)) ja elinympäristödirektiivillä (92/43/ETY(2)) suojeltuihin erityisiin lintujensuojelualueisiin. Lisäksi Valencian aluehallitus on esittänyt sen sisällyttämistä Natura 2000 -verkostoon. Calpen kunta hyväksyi äskettäin suunnitelman, jota kutsutaan nimellä Plan de Actuación Integral Saladar, täytäntöönpanoa koskevan yleishankkeen. Tämä kaupunkisuunnittelun väline koskee 497 000 neliömetriä rakennettavaa maata suojellulla alueella ja sen ympäristössä. Rakentaminen vahingoittaa kosteikon suojelua. Itse asiassa sillä, että paikallishallinto on hyväksynyt tämän suunnitelman kosteikon käyttämiseksi (140 000 neliömetriä), annettiin lupa tiiviiseen rakentamiseen (rakennusten korkeudelle ei ole asetettu rajoja) alle 45 metrin päähän kosteikosta. Katsooko komissio, että edellä mainittuja EU:n direktiivejä on rikottu? Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa varmistaakseen, että yhteisön oikeutta noudatetaan? (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1. (2) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (17. joulukuuta 2002) Espanjan viranomaiset eivät ole toimittaneet komissiolle tietoja Las Salinas de Calpe -nimisen kosteikon luokittelemisesta erityiseksi lintujensuojelualueeksi. Ne eivät myöskään ole toimittaneet ehdotusta tämän alueen sisällyttämiseksi Natura 2000 -verkkoon yhteisön tärkeänä pitämänä alueena. Kosteikko ei liioin sisälly Espanjan lintutieteellisen järjestön SEO/BirdLifen laatimaan luetteloon Espanjan tärkeistä lintualueista. Näin ollen komissio katsoo, että tämän kosteikon suhteen ei ole rikottu luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annettua neuvoston direktiiviä 79/409/ETY eikä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/43/ETY.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3237/02 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle. Mainostaulut maanteiden varsilla.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0116 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3237/02 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (15. marraskuuta 2002) Aihe: Mainostaulut maanteiden varsilla Eräissä kreikkalaisissa tiedotusvälineissä on tuotu esiin, että teiden varsilla olevien mainostaulujen sijoittamista ei valvota mitenkään. Kuljettajien huomio kiinnittyy niihin, ja monessa tapauksessa ne rajoittavat näkyvyyttä, mikä aiheuttaa turvallisuusriskin. On muistettava, että maanteiden varsilla julkisilla paikoilla sijaitsevien mainostaulujen osalta sekä Kreikassa että muualla Euroopassa on säädetty tiukat säännökset niiden koosta ja etäisyydestä tiehen. Näitä säännöksiä kuitenkin sovelletaan virheellisesti. Alueiden komitean lausunnossa aiheesta EU:n liikenneturvallisuuden painopisteet seurantakertomus ja toimenpiteiden asettaminen tärkeysjärjestykseen todetaan, että tielläliikkujien turvallisuus on ensisijaisen tärkeä asia ja että teiden on oltava turvallisia kaikille liikennevälineille. Voisiko komissio käsitellä tätä asiaa ja toteuttaa tarvittavat toimet sen takaamiseksi, että voimassa olevaa lainsäädäntöä noudatetaan, tai ehdottaa muita toimia liikenneturvallisuuden parantamiseksi? Voisiko se ehdottaa tieverkon rakentamiseen myönnettävien tukien edellytykseksi, että alan lainsäädäntöä sovelletaan ja noudatetaan? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (23. joulukuuta 2002) Mainosten sijoittelu kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, joten tällaista sääntelyä ei ole mahdollista saattaa voimaan unionin tasolla. Lisäksi mainokset sijoitetaan paikoilleen sen jälkeen, kun tietty tieosuus on otettu käyttöön. Näin ollen tietarkastusten asettaminen rakentamiseen myönnettävien tukien edellytykseksi ei ratkaisisi tätä erityisongelmaa. Valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(1) komissio asettaa tavoitteeksi kuolonuhrien määrän puolittamisen vuoteen 2010 mennessä. Yksi keino olisi vähentää erityisen onnettomuusalttiita kohtia vaarallisilla tieosuuksilla. Komissio onkin ottanut vuoden 2003 työohjelmaansa ehdotuksen onnettomuusalttiiden tieosuuksien hallintaan liittyviä ohjeita koskevista vaatimuksista. (1) KOM(2001) 370 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3831/02 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle. Direktiivin 97/36/EY täytäntöönpano.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0195 - 0196



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3831/02 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (9. tammikuuta 2003) Aihe: Direktiivin 97/36/EY täytäntöönpano On esitetty valituksia, että suurin osa Kreikan TV-kanavista keskeyttää pitkät elokuvalähetykset tietyin aikavälein. On muistettava, että televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 97/36/EY(1) jolla tarkistettiin direktiiviä 89/552/ETY(2) 11 artiklan 3 kohdan mukaan audiovisuaalisten teosten, kuten pitkien elokuvien ja televisiota varten tehtyjen elokuvien (lukuun ottamatta tv-sarjoja, sarjafilmejä, kevyitä viihdeohjelmia ja dokumenttiohjelmia), lähetyksen saa keskeyttää kerran kutakin 45 minuutin jaksoa kohti, jos teoksen suunniteltu kesto on yli 45 minuuttia. Voiko komissio ilmoittaa, sovelletaanko tätä säännöstä Kreikassa oikein? (1) EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60. (2) EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23. Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 2003) Komissio valvoo, että Televisio ilman rajoja -direktiivissä(1) säädettyjä periaatteita noudatetaan ja erityisesti, että televisiomainontaa koskevia säännöksiä sovelletaan asianmukaisesti. Komissiolle on valitettu kyseisen direktiivin 11 artiklan 3 kohdan säännösten täytäntöönpanoon liittyvistä ongelmista, joihin arvoisa parlamentin jäsenkin viittaa. Komissio totesi ongelman seitsemännessätoista vuosikertomuksessa yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta ja ilmoitti tutkivansa, onko kyseinen jäsenvaltio syyllistynyt rikkomuksiin valitusten kohteena olleissa tapauksissa. Kreikka on vakuuttanut komissiolle, että se valvoo vastaisuudessa kyseisen säännöksen täytäntöönpanoa. Asian käsittely on kuitenkin kesken, koska komissio ei ole saanut tarkempia tietoja eikä näin ollen ole voinut tehdä päätöstään. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/36/EY, annettu 30. kesäkuuta 1997, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta, EYVL L 202, 30.7.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3301/02 esittäjä(t): Francesco Fiori (PPE-DE) komissiolle. Ukrainalainen vehnä.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0133 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3301/02 esittäjä(t): Francesco Fiori (PPE-DE) komissiolle (21. marraskuuta 2002) Aihe: Ukrainalainen vehnä Mahdollisuudesta varata kiintiö joissakin rehulaaduissa käytettävälle, Odessasta tuotavalle vehnälle luovuttiin kokonaan 15. heinäkuuta 2002 pidetyn neuvoston kokouksen johdosta. Ukrainalainen vehnä maksaa nykyisin vain 75 dollaria tonnilta, kun taas Yhdysvalloista tuotava vehnä, jota käytetään maahantulotullin laskentaperusteena, maksaa 110 dollaria tonnilta. Jos kyseisessä asiassa ei ryhdytä tarvittaviin toimiin, ukrainalaista vehnää tuodaan Euroopan unioniin varsin kilpailukykyiseen hintaan, joka on 45 dollaria alhaisempi kuin maahantulotulli. Koska edellä mainittu tilanne on huolestuttava, mihin pikaisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä yhteisön etuuskohtelun periaatteen palauttamiseksi? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (9. tammikuuta 2003) Ratkaistaakseen vilja-alan rajasuojaa koskevan tilanteen, jossa tuontimäärät ovat nousseet ennennäkemättömälle tasolle, komissio päätti ottaa käyttöön 1. päivästä tammikuuta 2003 uuden tuontikiintiöjärjestelmän tavalliselle vehnälle (keski- ja heikkolaatuiselle) sekä ohralle. Tämä järjestelmä korvaa aiemman kattojärjestelmän, ja siitä neuvoteltiin unionin kauppakumppaneiden kanssa GATT-sopimuksen XXVIII artiklan määräysten mukaisesti. Järjestelmällä pyritään turvaamaan ulkoinen rajasuoja mutta säilyttämään kuitenkin kaikkien toimijoiden mahdollisuudet harjoittaa vientiä yhteisön markkinoille. Keski- ja heikkolaatuiselle tavalliselle vehnälle avataan 2 981 600 tonnin tariffikiintiö, jossa kannettava tulli on 12 euroa tonnilta. Yhdysvalloilla ja Kanadalla on tässä kiintiössä kansalliset kiintiöt (Yhdysvallat 572 000 tonnia, Kanada 38 000 tonnia). Muut toimittajat, erityisesti Ukraina ja Venäjä, voivat käyttää jäljelle jäävät 2 371 600 tonnia. Kiintiön ulkopuolisesta tuonnista kannettava tulli on 95 euroa tonnilta. Mallasohralle avataan 50 000 tonnin tariffikiintiö, jossa kannettava tulli on 8 euroa tonnilta. Tässä kiintiössä sovelletaan laatuvaatimuksia ja erityisiä jalostusta koskevia säännöksiä. Muille ohratyypeille avataan 300 000 tonnin kiintiö, jossa kannettava tulli on 16 euroa tonnilta. Kiintiön ulkopuolisesta tuonnista kannettava tulli on 93 euroa tonnilta. Muiden viljalajien tuonnissa on voimassa edelleen järjestelmä, jossa unionin tuontitullit lasketaan maailmanmarkkinahintoja edustavien USA:n vilja-alan pörssikurssien perusteella.