KIRJALLINEN KYSYMYS E-0630/01 esittäjä(t): Bert Doorn (PPE-DE) ja Karla Peijs (PPE-DE) komissiolle. Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista (kilpailulainsäädäntö).



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0090 - 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0630/01 esittäjä(t): Bert Doorn (PPE-DE) ja Karla Peijs (PPE-DE) komissiolle (6. maaliskuuta 2001) Aihe: Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista (kilpailulainsäädäntö) Euroopan komissio toteaa hiljan antamissaan suuntaviivoissa vertikaalisista rajoituksista(1): jos yritys on määräävässä asemassa tai saavuttamassa määräävän aseman vertikaalisen sopimuksen seurauksena, vertikaaliselle rajoitukselle, jolla on tuntuvia kilpailunvastaisia vaikutuksia, ei periaatteessa voida myöntää poikkeusta. Tätä näkemystä on vastustettu sillä perusteella, että se loisi tilanteen, jossa yritykset joutuisivat kokemaan syrjintää. Eräs komission virkamies on nyt vastannut tähän arvosteluun julkaisemalla artikkelin(2), jossa hän toteaa, että yleispätevä totuus on se, että kilpailupolitiikassa kyse onkin, ja tuleekin olla, yritysten syrjimisestä toisiinsa nähden; määräykset ovat tiukemmat niille yrityksille, joilla on markkinavoimaa kuin niille, joilla sitä ei ole ja kaikkein tiukimmat määräykset on varattu määräävässä asemassa oleville yrityksille. Mitä tulee määrääviin asemiin, EY:n perustamissopimukseen sisältyvässä kilpailulainsäädännössä kielletään tietyt käytänteet, joita pidetään väärinkäyttönä. Kieltäessään kyseiset käytänteet laki ei kuitenkaan ole syrjivä. Se ei salli tiettyä käytännettä yhdelle kilpailijalle ja kiellä sitä toiselta määräävässä asemassa olevalta kilpailijalta, vaan laki estää määräävässä asemassa olevaa kilpailijaa ottamasta käyttöön keinoja, joihin muut eivät voi turvautua. Tarkoituksena on tasapuolisten kilpailuedellytysten ylläpitäminen ja ansioihin perustuvan kilpailun turvaaminen. Edellä mainituista kannoista paljastuu, että komissio on mahdollisesti muuttamassa lähestymistapaansa kyseisenlaisissa tapauksissa. Niistä voi päätellä, että tulevaisuudessa kilpailulainsäädännössä ei niinkään ole kyse tiettyjen kilpailunvastaisten käytänteiden estämisestä, vaan yritysten välisten erojen huomioon ottamisesta. Tämä olisi vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamaa päätöstä tasapuolista kohtelua koskeneessa Langnesen tapauksessa. 1. Yhtyykö komissio näkemykseen, jonka mukaan syrjimättömyyden perusperiaatetta on sovellettava niin kilpailulainsäädäntöön kuin muuhunkin EU:n lainsäädäntöön? 2. Myöntääkö komissio, että on olemassa ero sellaisen lain, jossa kielletään yleisesti tietynlainen käyttäytyminen, vaikkakin vain sellainen käyttäytyminen, joka on mahdollista ainoastaan määräävässä asemassa olevalle yritykselle, ja sellaisen lain, jolla estetään määräävässä asemassa olevaa yritystä käyttäytymästä muiden markkinoilla toimivien yritysten tavoin, välillä? 3. Myöntääkö komissio, että ensin mainittu laki ei aseta yrityksiä eriarvoiseen asemaan kun taas viimeksi mainitun lain tapauksessa niin tapahtuu? (1) EYVL C 291, 13.10.2000, s. 1. (2) www.nera.com/media/campaigns/campaign_info.cfm?show=nl&cid=1005. Mario Montin komission puolesta antama vastaus (11. toukokuuta 2001) Vertikaalisia rajoituksia koskevissa suuntaviivoissa ja arvoisan parlamentinjäsenen tarkoittamassa artikkelissa esitetyissä lausunnoissa selvitetään ainoastaan, että soveltaessaan yhteisön kilpailusääntöjä komissio ottaa huomioon yritysten aseman asianomaisilla markkinoilla. Näissä teksteissä todetaan erityisesti, että komissio voi myöntää poikkeuksen yrityksen tekemille kilpailunvastaisille sopimuksille ainoastaan, jos ne täyttävät EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan (entinen 85 artikla) 3 kohdan mukaiset ehdot. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan viimeinen kriteeri, jonka mukaan kilpailua ei saa poistaa merkittävältä osalta kysymyksessä olevia tuotteita, liittyy kysymykseen määräävästä markkina-asemasta. Kilpailun poistaminen ja määräävä markkina-asema liittyvät läheisesti toisiinsa. Yritys on määräävässä markkina-asemassa, jos se pystyy poistamaan kilpailua. Tämä merkitsee, että määräävässä asemassa oleva yritys ei täytä kaikkia neljää edellytystä, jotka 81 artiklan 3 kohdassa on asetettu poikkeuksen myöntämiselle. Siten sen tekemille sopimuksille ei voida myöntää yksittäispoikkeusta. Tämän vuoksi määräävässä asemassa olevien yritysten olisi esimerkiksi yleensä pidättäydyttävä määräämästä kilpailukieltoja tai soveltamasta uskollisuusalennuksia. Kuvaillun kaltainen yhteisön kilpailusääntöjen soveltaminen on syrjimättömyyden perusperiaatteen mukaista, sillä siinä ei tehdä eroa samanlaisessa tilanteessa olevien yritysten välillä. Siten siinä kohdellaan tasapuolisesti markkinoilla tasavertaisia yrityksiä. Kilpailusäännöissä tehdään kuitenkin perusteltu ero sellaisten yritysten kohtelun välillä, jotka eivät ole samanlaisessa kilpailuasemassa. Muiden kuin tasavertaisten toimijoiden eriävä kohtelu ei ole ristiriidassa syrjimättömyysperiaatteen kanssa. Säännöt ovat tiukemmat niille yrityksille, joilla on markkinavoimaa kuin niille, joilla sitä ei ole, ja kaikkein tiukimmat säännöt koskevat määräävässä markkina-asemassa olevia yrityksiä. EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan (entinen 85 ja 86 artikla) määräyksistä käy selvästi ilmi, että määräävässä asemassa olevat yritykset eivät saa ryhtyä tiettyihin toimiin, jotka sallitaan muille kuin määräävässä asemassa oleville yrityksille, koska näiden yritysten markkina-asemat ovat erilaiset.