ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0354/01 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Neuvottelut Marokon kanssa tehtävästä kalastussopimuksesta.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0219 - 0220



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0354/01 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (6. helmikuuta 2001) Aihe: Neuvottelut Marokon kanssa tehtävästä kalastussopimuksesta Marokon korkeimmilta viranomaisilta saamieni ensi käden tietojen mukaan Euroopan komission ja Marokon hallituksen edustajien torstaina 1. helmikuuta 2001 käynnistämät neuvottelut uudesta kalastussopimuksesta keskeytyivät perjantaina ilman tietoa niiden jatkopäivämäärästä, koska kalastuksesta vastaavan komission pääosaston pääjohtaja Smidt ilmoitti aikovansa palata Brysseliin viikonloppuna. Tällainen käyttäytyminen, joka ei aseta kyseenalaiseksi ainoastaan sopimusta vahvasti kannattavan kalastuksesta vastaavan komission jäsenen Franz Fischlerin vaan itse komission puheenjohtajan Prodin joka antoi Marokon viranomaisille sanansa siitä, että komissio pyrkii kaikin tavoin neuvottelujen onnistumiseen , näyttää osoittavan, että Smidt ei olisi sopivin henkilö jatkamaan neuvotteluja seuraavalla kierroksella. Onko komission jäsen Fischler tietoinen näistä tapahtumista? Onko Fischler saanut Espanjan hallitukselta mitään protestia aiheesta? Aikooko komissio muuttaa neuvotteluryhmän kokoonpanoa, jotta vihdoinkin 14 kuukauden kalastustoiminnan pakollisen keskeytymisen jälkeen päästäisiin sopimukseen? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (28. helmikuuta 2001) Komissio sopi Marokon viranomaisten kanssa yhden päivän kestävän kokouksen pitämisestä 25. tammikuuta 2001 jatkaakseen 9. tammikuuta 2001 päättyneitä neuvotteluja tulevasta kalastussopimuksesta. Tammikuun 25. päivänä pidetyssä kokouksessa tapahtui jonkin verran edistystä, ja Marokko esitti komissiolle uusia ehdotuksia, joiden perusteellisempi tarkastelu oli tarpeen. Tästä syystä osapuolet sopivat uuden teknisen kokouksen pitämisestä seuraavalla viikolla, mikä selittää sen, että komission virkamiehet palasivat Brysseliin. Neuvottelut ovat edelleen kesken, ja molemmat valtuuskunnat jatkavat ponnistelujaan lähentääkseen kantojaan tärkeimmissä kysymyksissä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0010/01

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(17. tammikuuta 2001)

Aihe: Virkistyskalastus merellä

Ison-Britannian merellä toimivien virkistyskalastajien saalismäärät ovat pienentyneet viimeisen 10 vuoden ajan.

Onko komissiolla mitään suunnitelmia pannan täytäntöön toimia, joilla nämä kalastajat tunnustetaan entistä selvemmin erityisesti sen osalta, mikä koskee heidän työllistävää vaikutustaan ja osuuttaan paikallistaloudessa?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(1. maaliskuuta 2001)

Kalavarojen suojelupolitiikan yleisenä tavoitteena on suojella ja säilyttää käytettävissä ja saatavilla olevia elollisia merellisiä luonnonvaroja sekä säätää niiden kestävällä pohjalla tapahtuvasta järkiperäisestä ja vastuullisesta hyväksikäytöstä. Monet kalakannat ovat supistuneet samalla, kun niiden säilyttämiseksi, niiden ympäristön parantamiseksi, alan kilpailukyvyn vahvistamiseksi ja lisäarvon luomiseksi on toteutettu toimia ja tehty investointeja. Lisäksi tunnustetaan, että monet, erityisesti kalastuksesta riippuvaiset rannikkoalueet kärsivät yhteiskunnallis-taloudellisesta heikkoudesta. Kalastusalaa koskevan rakennepolitiikan päätavoitteisiin kuuluukin kalastuksesta ja vesiviljelystä riippuvaisten alueiden elvyttämisen edistäminen.

Virkistyskalastus ja merionginta ovat toimintoja, jotka voivat hyödyttää paikallisyhteisöjä taloudellisesti ja siksi niitä on tuettu yhteisön rakennerahastoista tukemalla taloudellisesti kalastusmatkailua, hautomoja kalakantojen uudistamiseksi, kantojen elvyttämisohjelmia, alusten muuttamista, satamalaitteiden parantamista ja tutkimustoimintaa. Tämän tyyppisille hankkeille voidaan tulevaisuudessa myöntää yhteisrahoitusta yhteisön rakennerahastoista.

On myös syytä huomata, että perusasetuksen eli yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92(1) 2 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta valvoa, että muu kuin ammattimaisesti harjoitettava kalastustoiminta ei vaaranna yhteiseen kalastuspolitiikkaan kuuluvien kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa.

(1) EYVL L 389, 31.12.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0118/01 esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN) komissiolle. Oikeus saada korvauksia laittomasti perityistä lainakoroista Italiassa.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0190 - 0191



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0118/01 esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN) komissiolle (18. tammikuuta 2001) Aihe: Oikeus saada korvauksia laittomasti perityistä lainakoroista Italiassa Italian laissa n:o 108, joka annettiin 7. maaliskuuta 1996, vahvistetaan raja, jonka ylittävien korkojen katsotaan olevan koronkiskontaa. Kyseisessä laissa säädetään myös mainitun rajan laskentatavasta, joka perustuu kullakin vuosineljänneksellä vahvistettavaan tosiasialliseen ja yleiseen keskimääräiseen korkotasoon, joka puolestaan lasketaan ottamalla huomioon edellisen vuosineljänneksen luvut. Luottolaitokset eivät kuitenkaan näytä noudattaneen tätä vaatimusta vahvistaessaan korkoja lainoille, jotka on otettu lain voimaantulon jälkeen. Italian korkein oikeus päätti 17. marraskuuta 2000, että kaikki lainat, joiden korot ylittävät edellä mainitussa laissa vahvistetun rajan, ovat laittomia ja ne voidaan irtisanoa riippumatta siitä, milloin lainasopimus on tehty. Tämä koskisi siis myös ennen lain voimaantuloa tehtyjä lainasopimuksia. Italian hallitus antoi tämän jälkeen asetuksen, jossa säädetään, että lainasopimusten laillisena korkona on pidettävä sopimuksen allekirjoittamishetkellä vahvistettua korkoa. Näin ollen ennen edellä mainitun lain voimaantuloa maksetuista laittomasti perityistä koroista ei voi saada korvausta. Asetuksessa säädetään myös, että pankkilaitosten ei tarvitse palauttaa huhtikuun 1997 (jolloin laki koronkiskonnan estämiseksi tuli voimaan) jälkeen laittomasti perittyjä korkoja. Lisäksi asetuksessa säädetään, että sellaisista kiinteäkorkoisista lainoista, joita ei vielä 2. tammikuuta 2001 ole maksettu pois ja joiden korko ylittää laissa vahvistetun rajan, on automaattisesti neuvoteltava uudelleen viimeisten 25 vuoden aikana liikkeeseen laskettujen valtion pitkäaikaisten joukkovelkakirjalainojen keskimääräisen vuotuisen koron pohjalta. 1. Voiko komissio vahvistaa edellä esitetyt tiedot? 2. Jos tiedot pitävät paikkansa, eikö Italian hallituksen toimia voida tällöin pitää kartellin suojeluna? 3. Katsooko komissio, että Italian hallituksen antama asetus rikkoo kuluttajansuojasta ja kulutusluottojen saatavuudesta annettua yhteisön lainsäädäntöä? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (19. helmikuuta 2001) Vastauksessaan arvoisan parlamentinjäsenen esittämään kirjalliseen kysymykseen P-4157/00(1) komissio on jo ilmoittanut toimenpiteistä, joihin se on ryhtynyt tässä Italian korkolakiin n:o 108/96 liittyvässä asiassa. Kyseisten toimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä komissio pyysi 16. tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä Italian hallitusta toimittamaan sille kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella se voi arvioida 29. joulukuuta 2000 annettua asetusta n:o 304 yhteisön oikeuden kannalta. (1) EYVL C 174 E, 19.6.2001, s. 241.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0290/01 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle. Sukupuolten tasa-arvoa koskevat ohjelmat.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0172 - 0172



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0290/01 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle (9. helmikuuta 2001) Aihe: Sukupuolten tasa-arvoa koskevat ohjelmat Onko komissiolla luettelo organisaatioista, jotka saavat rahaa sukupuoleen perustuvan positiivisen syrjinnän tukemiseksi? Mitä videoita on tehnyt Association des femmes de l'Europe méridionale? Mitä EY:n varoja myönnettiin niiden rahoittamiseen? Voiko komissio toimittaa näitä videoita PO IV:n kirjastoon, jotta kaikilla jäsenillä olisi mahdollisuus tutustua niihin? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (28. maaliskuuta 2001) Komissio on myöntänyt rahoitusta useille organisaatioille 22. joulukuuta 1995 tehdyllä neuvoston päätöksellä 95/593/EY(1) perustetun miesten ja naisten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevan yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelman (19962000) yhteydessä. Tällä tavoin on haluttu mahdollistaa hyviä käytäntöjä koskevien tietojen ja kokemusten vaihto maiden välillä ja/tai kartoittaa ja kehittää hyviä käytäntöjä sekä tietojen ja kokemusten siirtoa miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien valtavirtaistamisen edistämiseksi. Komissio antaa ohjelman toteuttamista koskevan loppuraportin parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ennen 31. joulukuuta 2001. Sitä ennen komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin sihteeristöön varainhoitovuosina 19961999 rahoitettuja hankkeita koskevan hakemiston sekä luettelon organisaatioista, joille on myönnetty rahoitusta varainhoitovuonna 2000. Association des femmes de l'Europe méridionale (AFEM) on tuottanut videon, jonka nimi on Femmes et hommes, décidons ensemble. Le PE: une antichambre de la parité (Naiset ja miehet, päättäkäämme yhdessä. EP: ovi tasa-arvoisuuteen). Videon avulla halutaan luoda myönteinen kuva naisten ja miesten rooleista yhteiskunnassa. Komissio myönsi videon tuottamista varten 23 112 euron suuruisen osarahoituksen. Videon omistusoikeus, nimi sekä teollis- ja tekijänoikeudet kuuluvat edunsaajalle. Videota koskeva tiedustelut olisi siksi osoitettava AFEM:lle seuraavaan osoitteeseen: Yannick Ladroyes, 48, rue de Vaugirard, F-75006 Paris, Faksi: 33 (0)1 43 25 93 87 (1) EYVL L 335, 30.12.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0007/01 esittäjä(t): Lord Inglewood (PPE-DE) neuvostolle. Euroopan puolustus- ja turvallisuuspolitiikka ja NATO.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0086 - 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0007/01 esittäjä(t): Lord Inglewood (PPE-DE) neuvostolle (18. tammikuuta 2001) Aihe: Euroopan puolustus- ja turvallisuuspolitiikka ja NATO Sopivatko Nizzassa tehdyt Euroopan puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat päätökset saumattomasti ja johdonmukaisesti NATOn yhteydessä jo toteutettavan puolustus- ja turvallisuuspolitiikan laajempaan kehykseen? Vastaus (14. toukokuuta 2001) Vastaukseksi arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen on aiheellista palauttaa mieliin, että Nizzan Eurooppa-neuvoston hyväksymässä puheenjohtajavaltion selvityksessä tarkastellaan laajasti Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan ja Naton suhdetta kuten aiemmatkin Eurooppa-neuvoston ETPP-selvitykset. Ensinnäkin Nato säilyy jäsentensä kollektiivisen puolustuksen perustana, ja sillä on tulevaisuudessakin tärkeä tehtävä kriisinhallinnassa. Toiseksi neuvosto muistuttaa kysyjälle, että puheenjohtajavaltion laatiman ja Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmiin liitetyn tilanneselvityksen mukaan Euroopan unionilla olisi oltava valmiudet tehdä päätöksiä itsenäisesti ja siinä tapauksessa, ettei Nato kokonaisuutena ole mukana, käynnistää ja toteuttaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa tukevia EU-johtoisia sotilaallisia operaatioita vastauksena kansainvälisiin kriiseihin. Euroopan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehittäminen auttaa osaltaan vahvistamaan ja uudistamaan transatlanttisia siteitä. Kyseinen kehitys merkitsee myös EU:n ja Naton välistä todellista strategista kumppanuutta kriisinhallinnassa rajoittamatta kummankaan järjestön itsenäistä päätöksentekoa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0344/01 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle. Ateenan metron laajentaminen.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0218 - 0218



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0344/01 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (6. helmikuuta 2001) Aihe: Ateenan metron laajentaminen Helpottaakseen yhteyksiä Ateenan uudelle lentokentälle Kreikan hallitus on päättänyt jatkaa Ateenan metrolinjaa siten, että uudeksi pääteasemaksi tulee nykyisen Ethniki Amina -aseman sijasta Stavros Agias Paraskevis. Hallitus päätti hanketta nopeuttaakseen ja taloudellisista syistä rakentaa vain yhden viidestä uudelle linjalle alun perin suunnitellusta metroasemasta. Neljä muuta asemaa olisivat palvelleet esimerkiksi Holargosin ja Agia Paraskevin kaupunginosien asukkaita. Lisäksi tämä laajennus aiotaan ilmeisesti rahoittaa yhteisön varoin, jotka on jo myönnetty metron laajentamiseksi Ateenan työläiskaupunginosaan Egaleoon. Tämän metrolinjan rakentaminen siirtyisi pitkälti eteenpäin. Näin uhrattaisiin yhteys kaupungin vähiten kehittyneiltä alueilta ja kokeiltaisiin lentokenttää palvelevaa yhteyttä. On huomattava, että tästä yhteydestä saatava hyöty on kyseenalaista, koska suunniteltu Stavrosin pääteasema jäisi useiden kilometrien päähän lentokentästä. Onko komissiolle ilmoitettu näistä merkittävistä muutoksista, ja mikä on sen kanta niihin? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2001) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen esittämäänsä kirjalliseen kysymykseen E-3658/00(1). (1) Katso sivu 25.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3760/00 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle. Lainojen perimistoiminnan säätely.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0001 - 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3760/00 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle (4. joulukuuta 2000) Aihe: Lainojen perimistoiminnan säätely Italiassa lainojen perimistoiminnan harjoittamista säädellään nykyisin yleistä turvallisuutta koskevan säädöksen (TULPS) 115 pykälällä, joka on hyväksytty 18. kesäkuuta 1931 annetulla kuninkaan asetuksella nro 773. Italian sisäministeriö antoi 2. heinäkuuta 1996 ministeriön kiertokirjeen 559/C 22103, jolla perintätoimistojen toiminta rajattiin sen maakunnan alueelle, jossa niille on myönnetty lupa ja jossa niiden pääkonttori sijaitsee. Voisiko komissio ilmoittaa, onko kyseinen rajoitus yhdenmukainen niiden yhteisön sopimusten ja normien kanssa, joiden kautta jäsenvaltiot ovat sitoutuneet olemaan asettamatta esteitä vapaalle palvelujen tarjoamiselle, mistä on konkreettisesti kyse myös lainojen perinnässä kolmannen osapuolen laskuun? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antamatäydentävä vastaus (18. joulukuuta 2001) Aiheena olevaan kirjalliseen kysymykseen antamansa ensimmäisen vastauksen mukaisesti komissio on pyytänyt Italian kansallisilta viranomaisilta tietoja sääntelystä tuomioistuinten ulkopuolisen lainojen perimistoiminnan alalla Italiassa. Tähän helmikuussa 2001 toimitettuun kyselyyn ei ole vielä saatu vastausta. Komission arvion mukaan on yhä epäselvää, onko Italian sääntely yhdenmukainen EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan (entinen 52 artikla) ja 49 artiklan (entinen 59 artikla) kanssa. Näissä artikloissa vahvistetaan niiden rajoitusten poistaminen, jotka haittaavat sijoittautumista ja sisämarkkinoilla tapahtuvaa palveluiden vapaata tarjontaa koskevia perusvapauksia. Italian lainsäädännössä itse asiassa säädetään yleisestä ennakkoluvasta tällaista toimintaa varten, samoin kuin luvan voimassaolon rajoittamisesta siihen maakuntaan, jonka poliisiviranomainen on luvan myöntänyt. Asiaa koskevien säädösten perusteella ja muiden tietojen puuttuessa vaikuttaa siltä, että tätä järjestelmää sovelletaan kaikki toimijoihin sekä Italiaan sijoittautuneihin että siellä palveluja tarjoaviin ja ettei siinä millään tavoin oteta huomioon velvoitteita, jotka toimija on jo täyttänyt kotivaltiossaan. Komissio kirjaa arvoisan parlamentin jäsenen kirjallisen kysymyksen virallisesti kantelurekisteriin ja päättää piakkoin mahdollisuudesta toimittaa Italialle virallinen ilmoitus osana EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa (entinen 169 artikla) määrättyä rikkomisesta johtuvaa menettelyä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3757/00 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle. Interreg-ohjelma.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0005 - 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3757/00 esittäjä(t): Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) komissiolle (4. joulukuuta 2000) Aihe: Interreg-ohjelma Voiko Andalusian (Espanja) autonomiaan kuuluva Almerían provinssi olla Interreg-ohjelman kohdealue? Jos se ei voi, niin mistä syystä, ottaen huomioon että Almería sijaitsee Pohjois-Afrikan rannikkoa vastapäätä? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 2001) Andalusian (Espanja) autonomiseen alueeseen kuuluva Almerían provinssi on ohjelmakaudella 20002006 kohdealueena Interreg III -yhteisöaloitteen B-lohkon (valtioiden välinen yhteistyö) osana toteutettavissa ohjelmissa Välimeren länsiosat ja Lounais-Eurooppa sekä saman aloitteen C-lohkon mukaisissa hankkeissa. Välimeren länsiosia koskevan ohjelman avulla halutaan edistää valtioiden välisiä yhteistyötoimia Euroopassa sijaitsevien kohdealueiden ja Pohjois-Afrikan maiden välillä. Asianomaiset jäsenvaltiot ovat äskettäin toimittaneet komissiolle näitä kahta yhteistyöaluetta koskevat ohjelmaehdotukset. Ohjelmalle myönnetään Euroopan aluekehitysrahastosta 97 miljoonaa euroa. Vastaavasti Lounais-Eurooppaa koskevan ohjelman määrärahat ovat 66,135 miljoonaa euroa. Almería ei sen sijaan ole Interreg III -aloitteen A-lohkon (rajat ylittävä yhteistyö) kohdealue. Tämänkaltainen yhteistyö koskee pikemminkin maarajan molemmin puolin sijaitsevia alueita. Merentakainen yhteistyö hyväksytään tähän ohjelmaan ainoastaan poikkeustapauksissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3905/00 esittäjä(t): Dorette Corbey (PSE) komissiolle. BSE ‐ hävittämisen rahoitus.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0012 - 0012



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3905/00 esittäjä(t): Dorette Corbey (PSE) komissiolle (13. joulukuuta 2000) Aihe: BSE hävittämisen rahoitus Alankomaiden valtiontalouden tilintarkastajat julkaisivat hiljan eläinperäisen aineksen tuhoamista säätelevän lainsäädännön täytäntöönpanoa koskeneen tutkimuksen tulokset. Tilintarkastajat tulivat siihen johtopäätökseen, että erittäin riskialttiin aineksen poiskuljetuksen korkeiden kustannusten vuoksi tuotantolaitosten noudettavaksi tarjoamien ruhojen määrä pienenee. 1. Onko komissio sitä mieltä, että korkeat hävittämiskustannukset luontuvat hyvin yhteen sen politiikan kanssa, jonka päämääränä on turvata kuluttajille korkein mahdollinen suojelun taso? 2. Katsooko komissio, että hävittämiskustannusten erot jäsenvaltioiden välillä vääristävät kilpailua? 3. Aikooko komissio toteuttaa toimenpiteitä hävittämisen rahoituksen yhdenmukaistamiseksi? David Byrnen vastaus komission puolesta (7. maaliskuuta 2001) 1. Komissio pitää kuluttajansuojaa ensiarvoisen tärkeänä. Erittäin riskialttiin eläinperäisen aineksen hävittäminen on keskeinen toimenpide, jonka kustannukset eivät saisi olla niin korkeat, että ne kannustaisivat välttämään sitä. 2. Jäsenvaltioiden väliset erot joidenkin palvelujen kustannuksissa saattavat vaikuttaa tuottajien kilpailukykyyn. Koska tämän alan lainsäädäntöä ei ole yhdenmukaistettu yhteisön laajuisesti ja niin kauan kun jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet tiettyjen palvelujen kustannusten vähentämiseksi ovat yhteisön lainsäädännön ja erityisesti valtiontukea koskevien sääntöjen mukaiset, kustannusten erot johtuvat jäsenvaltioiden omaan toimivaltaansa kuuluvalla alalla tekemistä poliittisista valinnoista. Tuore esimerkki yhteisön tason yhdenmukaistamisesta on poikkeuksellisista tukitoimenpiteistä naudanliha-alalla 18. joulukuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2777/2000(1), sellaisena kuin se on muutettuna, 4 artiklan 2 kohta. Se liittyy hävitettäväksi ostamista koskevaan järjestelmään, ja siinä säädetään, että yhteisön rahoitusosuutta lukuun ottamatta kaikista toimista teurastukseen tarjoamisesta kokonaan hävittämiseen aiheutuvat kustannukset tulevat jäsenvaltioiden viranomaisten maksettaviksi. 3. Ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten sivutuotteiden terveyssäännöistä(2) vahvistetaan, että komissio laatii kertomuksen eläinten sivutuotteiden käsittelyn ja hävittämisen rahoituksesta jäsenvaltioissa. Kertomukseen liitetään aiheellisia ehdotuksia. (1) EYVL L 321, 19.12.2000. Asetus viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 111/2001, EYVL L 19, 20.1.2001. (2) KOM(2000) 574 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3682/00 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Rakennerahastojen määrärahat ja täytäntöönpano tavoitteen 1 alueilla.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0003 - 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3682/00 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (29. marraskuuta 2000) Aihe: Rakennerahastojen määrärahat ja täytäntöönpano tavoitteen 1 alueilla 1. Voiko komissio kertoa, kuinka paljon Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) myönnettiin määrärahoja EU:n kullekin tavoitteen 1 alueelle ohjelmointikaudella 1994-1999? Mikä oli näiden määrärahojen täytäntöönpanoaste kullakin tavoitteen 1 alueella ohjelmointikaudella 1994-1999? 2. Voiko komissio kertoa, kuinka paljon kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (KOR) myönnettiin määrärahoja EU:n kullekin tavoitteen 1 alueelle ohjelmointikaudella 1994-1999? Mikä oli näiden määrärahojen täytäntöönpanoaste kullakin tavoitteen 1 alueella ohjelmointikaudella 1994-1999? Michel Barnier'n komission puolesta antama täydentävä vastaus (22. kesäkuuta 2001) Euroopan aluekehitysrahastosta tavoite 1 -alueille myönnetyt määrärahat ohjelmakaudella 1994-1999 on julkaistu Internetissä sivulla www.inforegio.cec.eu.int Panorama-osassa otsikolla What does Europe do for your country?. Maksusitoumusmäärärahojen täytäntöönpanoaste on 100 prosenttia, koska ohjelmille osoitetut määrärahat sidottiin kokonaisuudessaan niitä koskevan suunnitelman mukaisesti. Tosiasiallinen täytäntöönpanoaste saadaan tietää kuitenkin vasta ohjelmien päätyttyä; ensimmäiset ohjelmat päättyvät kesäkuussa 2001. Vastaavat luvut kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä on julkaistu Internetissä sivulla europa.eu.int/comm/fisheries Julkaisuja-osassa otsikolla Kalatalousalan rakenteelliset toimenpiteet Euroopassa 1994-1999. Maksusitoumusmäärärahojen täytäntöönpanoaste on samoin 100 prosenttia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4138/00 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle. Eurooppalainen standardi nestekaasupulloille ja -säiliöille.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0024 - 0024



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4138/00 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (16. tammikuuta 2001) Aihe: Eurooppalainen standardi nestekaasupulloille ja -säiliöille Onko nestekaasupulloille ja -säiliöille olemassa kaikkialla EU:n alueella voimassaolevaa standardia? Jos ei ole, miksi ei? Onko komissio tietoinen onnettomuuksista, joita standardin puuttuminen aiheuttaa, koska nestekaasulla toimivien laitteiden käyttäminen matkoilla (esimerkiksi matkailuperävaunuissa) on vaikeaa ja jopa vaarallista? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (5. huhtikuuta 2001) Nestekaasupullot ja -säiliöt kuuluvat kuljetettavista painelaitteista 29. huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/36/EY(1) soveltamisalaan. Direktiivin tarkoituksena on parantaa näiden laitteiden turvallisuutta ja taata niiden vapaa liikkuvuus. Jäsenvaltioiden on sovellettava direktiiviä pullojen osalta 1. heinäkuuta 2001 ja säiliöiden osalta 1. heinäkuuta 2003. Näihin laitteisiin sovellettavien teknisten vaatimusten osalta direktiivissä viitataan vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21. marraskuuta 1994 annettuun neuvoston direktiiviin 94/55/EY(2) sekä vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23. heinäkuuta 1996 annettuun neuvoston direktiiviin 96/49/EY(3). Kahden viimeksi mainitun direktiivin liitteiden 1. heinäkuuta 2001 alkaen sovellettavaan versioon on lisätty viittaukset eurooppalaisiin standardeihin, kuten nestekaasupulloja koskevaan standardiin EN 1442:1998. Säiliöiden osalta viittaukset eurooppalaisiin standardeihin on tarkoitus lisätä kahden viimeksi mainitun direktiivin liitteiden versioon, jota on suunniteltu sovellettavan 1. heinäkuuta 2003 alkaen. (1) EYVL L 138, 1.6.1999. (2) EYVL L 319, 12.12.1994. (3) EYVL L 235, 17.9.1996.