KIRJALLINEN KYSYMYS P-3613/97 komissiolle esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) (6. marraskuuta 1997)

Aihe: Euroopan unionin elintarvikkeiden laatu, salmonellattomuus ja elintarvikkeista annettavien todistusten paikkansapitävyys

Suomi sai oikeuden pitää maansa vapaana salmonellasta, mutta siitä huolimatta maahantuodusta lihasta löytyy salmonellaa - kuka väärentää todistuksia?

Salmonellaa sisältävän lihan tuonti EU-alueelta Suomeen on jäsenyyssopimuksemme vastaista. Kuitenkin Suomeen on tuotu mm. salmonellaa sisältävää kalkkunan lihaa. Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan salmonellaa sisältävää lihaa on tuotu myös Ruotsiin, joka sai samanlaiset oikeudet kuin Suomikin pitää maansa salmonellavapaana. Ranska, josta viimeisin salmonellaa sisältävä kalkkunan liha on tuotu, on kieltäytynyt ottamasta lihaa takaisin ja niinpä sen hävittäminen jääkin tuojan vastuulle.

Salmonella-ongelmaan tulisi EU:n kiinnittää nykyistä paljon enemmän huomiota, koska se pahenee hoitamattomana. EU:n komissiossa on elintarvikevalvontaa järjesteltykin uudelleen tavoitteena saada aikaan parempi elintarviketurvallisuus EU:n kuluttajille. Käytännön elämä kuitenkin osoittaa, että ongelmia ei ole kyetty ratkaisemaan. Lihantuonnissa käytettävät todistukset lihan salmonellavapaudesta ovat siis väärennettyjä. Vai ovatko tutkimusmenetelmät liian huonoja?

Euroopan unionissa BSE-kriisi ja sikarutto-ongelmat ovat vieneet kuluttajien luottamuksen lihaan. Tilannetta ovat vielä pahentaneet TV:ssä näytetyt eläinkuljetukset, joissa eläimiä on rääkätty raa'asti.

Salmonellan esiintyminen on eräissä EU:n jäsenmaissa niin yleistä, että sille ei voitane mitään. EU:n uusimmissa jäsenmaissa oli liittymisaikana erittäin hyvä eläintautitilanne, salmonellan esiintyminen oli alle 0,5 % kun se monissa EU:n jäsenmaissa on 20 - 70 % tuotetusta lihasta!

Millaisiin toimenpiteisiin EU:n komissio aikoo ryhtyä parantaakseen eurooppalaisten kuluttajien terveydenturvaa? Aikooko komissio edes tosissaan yrittää vähentää salmonellan esiintymistä EU:n elintarvikkeissa? Miten estetään elintarvikkeista annettujen todistusten väärentäminen? Miten parannetaan elintarvikkeista annettavien salmonella- ym. todistusten uskottavuutta?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (9. joulukuuta 1997)

Sisämarkkinoiden toteuduttua vuonna 1992 lihan tuotantopaikalla tehdään tarkastuksia yhteisön eläinlääkintälainsäädännössä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Määräpaikassa viranomaiset voivat tarkastaa tavaran pistokokein ketään syrjimättömällä tavalla sen toteamiseksi, että tulokset vastaavat alkuperäpaikalla tehtyjä tarkastuksia. Näiden sääntöjen tarkoituksena on terveyden suojelemisen varmistaminen.

Liittymissopimuksen mukaisesti on vahvistettu eräitä salmonellaa koskevia lisätakuita tiettyjen eläinten ja eläinperäisten tuotteiden Suomeen ja Ruotsiin tarkoitettujen kuljetusten osalta. Siipikarjanlihan osalta nämä takuut vahvistetaan salmonellan torjumiseksi Suomeen ja Ruotsiin vietävän tuoreen siipikarjanlihan näytteiden avulla tapahtuvaa mikrobiologista testausta koskevista säännöistä tehdyssä neuvoston päätöksessä 95/411/EY ((EYVL L 243, 11.10.1995. )). Tuoreen naudan- ja sianlihan osalta vastaavat takuut vahvistetaan neuvoston päätöksessä 95/409/EY1.

Eläinperäisten tuotteiden tarkastamisesta määräpaikassa säädetään eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten annetussa neuvoston direktiivissä 89/662/ETY ((EYVL L 395, 30.12.1989. )). Erityisesti sen 8 artiklassa täsmennetään menettely, jota noudatetaan, jos määrävaltiona olevan jäsenvaltion viranomainen katsoo alkuperämaassa toteutettujen tarkastustoimenpiteiden olevan riittämättömiä. Ensimmäisessä vaiheessa jäsenvaltioiden on yhdessä etsittävä tapa ja keinot tilanteen korjaamiseksi. Jos poikkeavuuksia ilmenee toistuvasti, määrävaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava asiasta komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisille.

Komissio voi määrävaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä tai omasta aloitteestaan lähettää tarkastustoimikunnan kyseiseen laitokseen tai määrätä virkaeläinlääkärin, jonka eri osapuolet hyväksyvät, tarkastamaan tilanteen. Komissio voi myös vaatia jäsenvaltiota tehostamaan näytteenottoa kyseisistä tuotteista. Kunnes komissio antaa päätelmänsä, lähettäjänä olevan jäsenvaltion on määrävaltiona olevan jäsenvaltion pyynnöstä tehostettava kyseisestä laitoksesta peräisin olevien tuotteiden tarkastuksia ja keskeytettävä hyväksyminen, jos siihen on eläinten tai ihmisten terveyteen liittyviä vakavia syitä. Määrävaltiona oleva jäsenvaltio voi omalta osaltaan tehostaa samasta laitoksesta peräisin olevien tuotteiden tarkastuksia.

Yhteisö on myös sitoutunut toimintaan tiettyjen zoonoosien ja erityisesti salmonelloosin hävittämiseksi. Tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi 17. joulukuuta 1992 annetussa niin sanotussa zoonoosidirektiivissä 92/117/ETY ((EYVL L 62, 15.3.1993. )) vahvistetaan säännöt zoonooseja (ja erityisesti salmonelloosia) ja niiden aiheuttajia koskevien tietojen keräämisestä sekä toimenpiteet, jotka on toteutettava jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla.

Yksityiskohtaiset säännöt todistusten antamisesta vahvistetaan eläimiä ja eläintuotteita koskevien todistusten laadinnasta annetussa neuvoston direktiivissä 96/93/EY ((EYVL L 13, 16.1.1997. )). Komission tehtävänä on varmistaa, että jäsenvaltiot täyttävät niille kuuluvat velvollisuudet ja että jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten tarjoamat lisätakuut ovat asianmukaisia. Komissio on äskettäin muistuttanut tästä Ranskan ja muiden jäsenvaltioiden ministereitä. Lisäksi komission eläinlääkinnän tarkastuksista vastaavaa yksikköä pyydetään tutkimaan ongelmien taustalla olevat olosuhteet.