ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2978/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Luonnonvarainen merilohi Onko komissio tietoinen yhä kasvavasta huolenaiheesta, joka liittyy luonnonvaraisen merilohikannan pienentymiseen, erityisesti Irlannin ja Skotlannin jokiin tulevien lohien määrän pienenemiseen, ja onko komissio ehdottanut mitään toimia tämän kehityksen pysäyttämiseksi? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 1998) Komissio on tietoinen merilohen tilanteen aiheuttamasta yleisestä huolestuneisuudesta ja on itse erittäin huolissaan Pohjois-Atlantin luonnonlohikantojen tilasta. Tässä tilanteessa Pohjois-Atlantin lohensuojelujärjestö (NASCO), jossa yhteisö on mukana suurimpana osapuolena, päätti kesäkuussa 1998 pidetyssä vuosikokouksessa laatia toimintasuunnitelman varotoimien soveltamiseksi lohikantojen hoidossa. Tämä erityisesti Pohjois-Atlanttia varten laadittu toimintasuunnitelma sisältää joukon toimenpiteitä, joita NASCO:n jäsenet sitoutuvat toteuttamaan tulevina vuosina Pohjois-Atlantin luonnonlohikantojen elvyttämiseksi. Toimintasuunnitelma koskee kalavarojen hoitoa, sosioekonomisia näkökohtia, ilmoittamattomia saaliita, kalakantojen elvyttämisohjelmia, elinympäristöön liittyviä seikkoja sekä vesiviljelyä. Yhteisö antoi sen laatimiselle kaikissa vaiheissa täyden tukensa. Komissio uskoo, että tällä toimintasuunnitelmalla voidaan tehokkaasti pysäyttää Pohjois-Atlantin luonnonlohikantojen ehtyminen.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3750/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Eurojen kuljettaminen Koska euron kolikoissa on toisella puolella "kansallinen tunnus" ja koska ihmiset liikkuvat valtavasti EU:n eri puolilla, voiko komissio arvioida, kuinka kauan kestää ennen kuin kolikot ovat jakautuneet käytännöllisesti katsoen satunnaisesti EU:ssa, jos ei oteta käyttöön mitään absurdia järjestelmää "ulkolaisten kolikkojen" kuljettamiseksi alkuperämaahansa? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (11. tammikuuta 1999) EY:n perustamissopimuksen 105 a artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltiot vastaavat metallirahojen liikkeeseen laskemisesta. Sekä jäsenvaltiot että komissio hylkäävät ajatuksen järjestelmästä, jolla "ulkomaisia" eurokolikoita palautetaan alkuperäiseen jäsenvaltioon. Koska tällaista järjestelmää ei ole, voidaan olettaa, että eurokolikot, joissa on kansallinen tunnus, sekoittuvat euroalueella ajan mittaan. Komissio on tietoinen rajatylittävän liikkuvuuden tärkeydestä yhtenäismarkkinoilla. Ihmisten laaja liikkuvuus, jota tarvitaan yhteisen kansalaisuuden tunteen kehittymiseksi, koskee liike-elämää, matkailua, perhevierailuja ja kulttuuria. Euron käyttöön ottaneiden maiden matkailijat käyttävät euroalueella mukanaan olevia kolikoita huolimatta siitä, mikä kansallinen sivu kolikoissa on. Kolikoiden satunnainen jakauma syntyy tästä liikkuvuudesta. Komissio ei ole arvioinut satunnaiseen jakaumaan kuluvaa aikaa, mutta se vienee huomattavan ajan seuraavasta kahdesta syystä. Ensiksikin rajatylittävä liikkuvuus ei koske suurinta osaa Euroopan unionin kansalaisista. Toiseksi matkailijoilla on yleensä mukanaan vain vähän kolikoita. Suurin osa kolikoista, joissa on kansallinen tunnus, jäänee kyseiset kolikot liikkeeseen laskeneeseen jäsenvaltioon.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3988/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Euroopan kulttuuritilastoja koskeva vuosikirja Komission jäsenen Marcelino Orejan 27. marraskuuta 1996 esittämääni kysymykseen antamassa vastauksessa (E-2761/96(1)), joka koski Italian kulttuuriperinnön edistämistä, komissio ilmoitti, että se ei aikonut tehdä kulttuuriperintöä edistävien keskusten ja elinten toimintaa koskevia erityisiä tutkimuksia Euroopassa. Samanaikaisesti todettiin kuitenkin, että eurooppalaiseen kulttuuriin liittyviä tilastolähteitä koskevia tutkimuksia oltiin laatimassa ja että tutkimuksilla pyrittiin antamaan tietoa niistä elimistä, jotka julkaisevat järjestelmällisesti kulttuuritilastoja. Vaikka tästä on jo jonkin aikaa näyttää siltä, että mitään vuosikirjaa ei ole julkaistu. Tämän vuoksi tiedustelisin komissiolta: 1. Onko vuosikirjan teko saatettu päätökseen? 2. Onko tällä välin laadittu muita tätä tarkoitusta koskevia välineitä? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1999) Komissio vahvistaa, että "Euroopan kulttuuritilastojen lähdeluettelo" on julkaistu vuonna 1997(2). Lisäksi komissio jatkaa työtä "Kulttuuritilastot - vertailukelpoisten tietojen kehitys vuosina 1996-1999" -nimisellä pilottihankkeella, johon osallistuvat metodologiaa, työllisyyttä, rahoitusta ja osallistumista käsittelevät työryhmät. Pilottihankkeen tulokset esitellään lokakuussa 1999 Genevessä pidettävässä kansainvälisessä konferenssissa, johon osallistuvat myös Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö (Unesco) ja Euroopan talouskomissio (ECE). Hankkeen päämäärä on välineiden, tietojenkeruumenetelmien ja kulttuuritilastoissa käytettyjen indikaattorien kehittäminen. Pitkän aikavälin tavoite on keskenään verrattavien kulttuuritilastojen luominen kulttuuripoliittisia toimenpiteitä varten. (1) EYVL C 83, 14.3.1997, s. 64. (2) ISBN 92-827-9275-7.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0097



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3549/98 esittäjä(t): Katerina Daskalaki (UPE) komissiolle (1. joulukuuta 1998) Aihe: Yksityissairaaloiden hoitomaksut Kreikassa Kreikassa valtion sairaaloiden hoitomaksut ovat nousseet 60-100 % ja psykiatristen klinikoiden 35 %; nämä maksut suoritetaan sairausvakuutuskassojen varoista. Kuitenkaan yksityissairaaloiden vastaavia hoitomaksuja ei ole korotettu kuuteen vuoteen, vaikka Kreikan yksityissairaaloiden yhdistys - joka korostaa tämän kohtelun epätasavertaisuutta - on vedonnut viranomaisiin useita kertoja tässä asiassa. Komissiolta kysytään: Onko tämä seikka sopusoinnussa kilpailusääntöjen kanssa ja onko olemassa keinoa korjata tätä epätasavertaisuutta? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1999) Komissio voi ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että pääasiassa kansallisiin markkinoihin vaikuttavien mahdollisten kilpailunvastaisten käytäntöjen tutkiminen kuuluu periaatteessa asianomaisen jäsenvaltion viranomaisille. Tutkinta tapahtuu kansallisen kilpailulainsäädännön mukaisesti. Arvoisan parlamentin jäsenen kuvaamat käytännöt näyttävät koskevan ainoastaan kreikkalaisia sairaaloita ja klinikoita, joten Kreikan kilpailuviranomaiset voivat parhaiten vastata hänen kysymykseensä. Komissiolla ei ole käytettävissään riittäviä tietoja, jotta se voisi ottaa kantaa tilanteen yhteensopivuuteen kilpailusääntöjen kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3407/98

esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) komissiolle

(9. marraskuuta 1998)

Aihe: Elintarvikkeiden markkinajärjestelmän vakavista toimintaongelmista EU:ssa

Suomen tuottajahintataso on ollut pääsääntöisesti EU:n alhaisimpia, mikä yhdessä EU:n korkeimpien tuotantokustannusten kanssa on viljelijöille erittäin vaikea yhtälö. Syrjäisten markkinoiden huono toimivuus on ongelmamme, mutta samoja markkinoiden toimivuusongelmia löytyy koko EU:n alueelta.

Viljelijöiden saamat tuottajahinnat ovat viimeisten vuosien aikana vaihdelleet huomattavasti Euroopan unionin alueella. Ylituotannon takia sianlihan tuottajahinnat ovat nyt putoamassa pohjalukemiin. Miksi nämä tuottajahintojen voimakkaatkaan muutokset eivät ole läpäisseet elintarvikkeiden jakelutietä kuluttajalle ja alentaneet sianlihan kuluttajahintoja? Hintojen alenemisen pitäisi suoraan kasvattaa kulutusta ja vähentää sianlihan ylituotantoa. Kun näin ei tapahdu, aiheutuu tästä vakava haitta markkinoiden normaalille toiminnalle.

Monet esimerkit jäsenmaista osoittavat, että tuottajahintojen muutokset eivät läpäise elintarvikkeiden jakelutietä kuluttajalle asti. Korkeammat kuluttajahinnat eivät myöskään ole heijastuneet tuottajahintoihin, mikä on vastoin normaalia markkinajärjestelmän toimintaa. Sama ongelma näkyy myös tuotantopanosten hintojen muodostuksessa esim. juuri Suomessa.

Komission tulisi kiireesti selvittää EU:n jakeluteiden toiminta ja poistaa markkinoiden normaalia toimintaa häiritsevät ja vääristävät tekijät. Toimivatko kaupan keskusliikkeet liian dominoivasti vai tarvitsevatko tuottajat lisää neuvotteluvoimaa? Asiaan on jo kiinnittänyt huomiota mm. Ranskan hallitus vaatien maaseudun puitelakiesityksessään elintarvikeketjussa syntyvän arvonlisän jakamista tasapuolisesti, mikä taas edellyttää tuottajien neuvotteluvoiman kasvattamista.

Onko komissio tietoinen EU:n elintarvikkeiden jakelu- ja markkinajärjestelmissä olevista hinnanmuodostuksen ongelmista ja aikooko komissio laatia niistä kattavan selvityksen?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(9. joulukuuta 1998)

Komissio on hyvin huolissaan siitä, että viimeaikainen tuottajahintojen lasku on välittynyt huonosti kuluttajahintoihin.

Elintarvikkeiden vähittäiskauppahintahan koostuu paitsi raaka-ainekustannuksista myös jalostus-, kuljetus- ja työvoimakustannuksista. Jos siis muut kustannukset eivät laske, vähittäishintojen ei voida olettaa laskevan samassa suhteessa tuottajahintojen kanssa. Komissio on tutkinut tärkeimpien maataloushyödykkeiden tuottaja- ja kuluttajahintojen kehitystä viimeisten 25 vuoden ajalta. Tutkimuksen mukaan noin puolet tai alle puolet tuottajahintojen muutoksista näyttäisi siirtyvän kuluttajahintoihin. Koska tämä pitää paikkansa riippumatta siitä laskevatko vai nousevatko hinnat, vähittäiskauppiaat halunnevat pitää elintarvikkeiden hinnat suhteellisen vakaina, vaikka tuottaja- ja tukkuhintojen muutokset olisivatkin suurempia.

Komissio ja tarvittaessa kansalliset kilpailuviranomaiset voivat selvittää hintoja ainoastaan siinä tapauksessa, että hintataso johtuu määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä tai kilpailua rajoittavasta järjestelystä.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3051/98 esittäjä(t): Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Vammaistyö Mental Health Europe -järjestö on jo yli kymmenen vuoden ajan saanut eurooppalaista tukea mielenterveysasiain yhteensovittamistyöhön Euroopassa. Tänä vuonna kyseinen järjestö jäi ensimmäisen kerran ilman tätä tukea, mistä syystä sillä ei enää ole tarvittavia taloudellisia varoja toimintansa ylläpitämiseen. 1. Voisiko komissio selventää, mistä syystä se ei enää halua tukea Mental Health Europe -järjestön työtä? 2. Eikö komissio ole huolissaan siitä, että kyseisen järjestön jo vuosia rakentama potilasjärjestöjen, perheenjäsenten yhdistysten ja ammattiauttajien verkoston olemassaolo vaarantuu, jos vastuu tästä työstä siirretään toiselle järjestölle? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (29. lokakuuta 1998) Tuki on tarkoitettu vammaisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi työskentelevien eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen toiminnan koordinointiin. Mental Health Europe -järjestö haki tukea vuoden 1998 ehdotuspyynnön yhteydessä, mutta seuraavista syistä se ei saanut koko hakemaansa määrää. Komissio otti huomioon useiden kansalaisjärjestöjen ehdotukset, jotka ne esittivät vuoden 1997 ehdotuspyynnön jälkeen, ja päätti lisätä tuen enimmäismäärää kyseisen vuoden 80 000 ecusta 120 000 ecuun vuonna 1998. Yhteisrahoituksen enimmäisosuutta lisättiin 50 prosentista 70 prosenttiin. Koska koordinointia varten käytettävissä oleva kokonaisbudjetti pysyi muuttumattomana, ainoastaan 13 kansalaisjärjestöä voi saada yhteisön tukea toiminnalleen vuonna 1998; edellisenä vuonna luku oli 26. Tuen myöntämisperusteita siis tiukennettiin. Keskeiset perusteet olivat koordinoinnin laajuus järjestön kansallisten jäsenten välillä sekä vammaisten aktiivinen osallistuminen toiminnan johtamiseen ja koordinointiin. Näillä perusteilla Mental Health Europe -järjestön hakemus arvioitiin heikommaksi kuin komission saamat muut hakemukset. Komissio pyrkii kuitenkin varmistamaan, että Mental Health Europe -järjestön tähänastinen arvokas työ mielenterveyden edistämiseksi yhteisössä voi jatkua. Kansanterveyden edistämiseen tähtäävien toimien puitteissa Mental Health Europe -järjestö saa parhaillaan merkittävää tukea kaksivuotiseen Euroopan laajuiseen projektiin, jolla pyritään edistämään alle kuusivuotiaitten lasten mielenterveyttä. Komissio on lisäksi ollut yhteydessä järjestöön sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevien toimien yhteydessä ja tutkinut järjestön mahdollisuuksia myötävaikuttaa osallisuutta edistävän yhteiskunnan kehittämiseen.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3704/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (7. joulukuuta 1998) Aihe: Sairaskassat ja naisten syrjintä 1. Onko komissio tietoinen siitä, että naiset maksavat suurempia vakuutusmaksuja sairaskassoihin? 2. Loukataanko sillä komission mielestä tasa-arvon perusperiaatteita? 3. Mitä toimenpiteitä komissio suunnittelee tämän syrjivän käytännön lopettamiseksi? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 1999) Naisten ja miesten erisuuruisia sairausvakuutusmaksuja koskeva oikeudellinen tilanne vaihtelee sairausvakuutusjärjestelmittäin. Lakisääteisten sairausvakuutusjärjestelmien osalta miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19. joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/7/ETY(1) kielletään kaikenlainen sukupuoleen perustuva syrjintä myös maksuosuuksien laskennassa. Ammatillisista sairausvakuutusjärjestelmistä säädetään direktiivissä 86/378/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20. joulukuuta 1996 annetulla direktiivillä 96/97/EY (miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä)(2). Tässä direktiivissä tulkitaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 119 artiklaa. Direktiivin mukaan on tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaista määrätä mies- ja naispuolisille työntekijöille eritasoiset maksuosuudet, mutta siinä sallitaan jäsenvaltioiden lykätä periaatteen pakollista soveltamista 1. tammikuuta 1999 saakka, jos ero johtuu erilaisista vakuutusmatemaattisista laskentatavoista. Yhteisön säännöissä ei edellytetä, että yksityisissä sairausvakuutusjärjestelmissä sovellettaisiin tasa-arvoisen kohtelun periaatetta jäsenten maksuosuuksien laskemisessa. Komission tiedossa ei tällä hetkellä ole sairausvakuutusjärjestelmiä, jotka rikkoisivat yhteisön tasa-arvolainsäädäntöä. (1) EYVL L 6, 10.1.1979. (2) EYVL L 46, 17.2.1997.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2901/98 esittäjä(t): Robin Teverson (ELDR) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Ehdotus YMP:n suoran tulotuen ohjelmien yhteisiksi säännöiksi Tämän ehdotuksen 8 artikla edellyttäisi jäsenvaltioita rajoittamaan maksuja niille tuottajille, jotka eivät ole noudattaneet tiettyjä ehtoja, kuten tulojen määrään vaikuttavat työt. Tämä saattaisi kuitenkin johtaa niiden viljelijöiden rankaisemiseen, jotka täydentävät taloutensa kokonaistuloja viljelyn ulkopuolisilla tuloilla, mikä puolestaan näyttäisi olevan ristiriidassa komission tähänastisen linjan kanssa. Komissio on tähän mennessä painottanut maatalouden ja maaseutualueiden keskinäisen suhteen merkitystä. Voisiko komissio selventää tämän ehdotuksen vaikuttimia ja sitä, millaisena se näkee ehdotuksen täytäntöönpanon, koska ei pitäisi laatia sääntöjä, jotka asettavat useampia töitä tekevät maatalousyhteisön jäsenet heikompaan asemaan? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (27. lokakuuta 1998) Ehdotuksessa neuvoston asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä(1) olevassa 8 artiklassa käsitellään maksujen rajoittamista. Kuten ehdotuksen viimeistä edellisessä perustelukappaleessa selitetään, kyseinen säännös muotoiltiin siksi, että jäsenvaltioilla olisi valtuudet toimia "palkkionmetsästäjien" suhteen. Kyse on henkilöistä, jotka eivät harjoita tosiasiallista ja vakavasti otettavaa maataloustoimintaa, vaan toimivat yksinomaan tai pääasiassa saadakseen yhteisön maataloustukea. Tarkoituksena ei ollut rangaista henkilöitä, joilla on myös viljelyn ulkopuolisia tuloja, mikäli nämä samanaikaisesti jatkavat tosiasiallisen ja vakavasti otettavan maataloustoiminnan harjoittamista. Kuten asetusluonnoksesta ilmenee, täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioille. Ehdotus on parhaillaan neuvoston käsiteltävänä Agenda 2000 -kokonaisuudesta(2) käytävien neuvottelujen osana. Myös parlamentin lausuntoa ehdotuksesta odotetaan. (1) KOM(98) 158 lopullinen. (2) KOM(97) 2000 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3321/98 esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) neuvostolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Oikeudenkäynti kuubalaisia toisinajattelijoita vastaan, jotka uskovat, että "Isänmaa kuuluu kaikille" Neuvosto muistutti 8. kesäkuuta 1998 antamassaan vastauksessa kirjalliseen kysymykseeni E-0975/98(1) Euroopan unionin julkilausumasta, jossa pyydetään vapauttamaan mm. neljä Kuuban sisällä toimivan toisinajattelijoiden ryhmän jäsentä, jotka ovat kirjoittaneet pamfletin nimeltä "Isänmaa kuuluu kaikille". Neljätoista kuukautta kestäneen vankeuden jälkeen Kuuban hallitus on lopulta esittänyt oikeudenkäynnissä syytteet heitä vastaan. Syytetyille on esitetty viiden tai kuuden vuoden vankeusrangaistuksia. Aikooko neuvosto seurata läheisesti tätä oikeudenkäyntiä ja ilmoittaa siitä Euroopan parlamentille ja jatkaa painostusta Kuuban siviilioikeuden uudistamiseksi siten, että siitä hyötyvät henkilöt, jotka ovat syyllistyneet ainoastaan "ilmaisemaan rauhanomaisesti poliittisen vakaumuksensa"? Vastaus (22.-23. helmikuuta 1999) Neuvosto seuraa tiiviisti Kuuban tilannetta toisinajattelijoiden ja erityisesti sisäisen toisinajattelijoiden ryhmän neljän jäsenen osalta. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Havannassa oleva EU:n troikka otti 23. helmikuuta 1998 virallisesti yhteyttä Kuuban ulkoasiain varaministeriin pyytäen vankien vapauttamista. Unioni antoi 24. helmikuuta 1998 lausuman, jossa se kiirehti Kuuban viranomaisia vapauttamaan ja ottamaan uudelleen yhteiskunnan täysivaltaisiksi jäseniksi kaikki ne, jotka on vangittu heidän esitettyään rauhanomaisesti poliittisia mielipiteitä, myös neljä sisäisen toisinajattelijoiden ryhmän jäsentä. Neuvosto arvioi joulukuussa 1998 neljännen kerran EU:n yhteistä kantaa Kuubasta. Neuvosto ilmaisi unionin huolen ihmisoikeustilanteesta Kuubassa, ja piti erittäin ikävänä sisäisten toisinajattelijoiden työryhmän neljän johtajan vangitsemista. Lisäksi 29 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyssä neuvoston päätöksessä ihmisoikeuksien täysi kunnioittaminen ja Kuuban osallistuminen AKT-yleissopimukseen kytketään konkreettisesti toisiinsa. Neuvoston puheenjohtajavaltio otti virallisesti yhteyttä 2. marraskuuta 1998 Wienissä Kuuban varaministeriin Bolanosiin korostaen, että kaikki päätökset, jotka koskevat Kuuban osallistumista uuteen AKT-yleissopimukseen, riippuvat siitä, noudattaako Kuuba täysin voimassa olevan ja uuden yleissopimuksen määräyksiä. Unioni ilmaisi myös odottavansa, että toisinajattelijaryhmän neljä jäsentä vapautetaan. Jäsenvaltiot ovat myös ottaneet lukuisia kertoja yhteyttä Kuuban viranomaisiin viime kuukausina, ja pyytäneet kaikkien toisinajattelijoiden vapauttamista sekä ihmisoikeuksien täyttä kunnioittamista. Neuvosto aikoo tiedottaa parlamentille asiasta ja painostaa edelleen Kuuban viranomaisia kunnioittamaan täysin ihmisoikeuksia. (1) EYVL C 304, 2.10.1998, s. 162.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2649/98 esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Espanjassa elävillä eläimillä tehdyt ampumakokeet Espanjan Baskimaassa tutkitaan eri ammustyyppien vaikutusta eläinten ruumiiseen testaamalla ammuksia elävillä eläimillä. Vastauksessaan edustajien Gonzáles Alvarezin, Marset Camposin ja Sornosa Martínezin viime vuonna tekemään tätä asiaa koskevaan kysymykseen (E-0561/97(1)) komissio toteaa lyhyesti, että se ei tunne tällaisia tapauksia. Komissio selittää vielä, että mitkään yhteisön säännökset eivät koske tällaista toimintaa. Siksi jäsenvaltiot eivät voi "kontrolloida tällaisia tapauksia oman harkinnan mukaan". Amsterdamin sopimuksen pöytäkirjassa eläinten suojelusta ja hyvinvoinnista eläinten suojelu nostetaan yhteisön tasolle. Sen mukaan eläinten hyvinvointi on otettava huomioon "täysimääräisesti" myös maatalouden, liikenteen, sisämarkkinoiden ja tutkimuksen aloilla. Jäsenvaltioille myönnetään poikkeuksia vain "erityisesti uskonnollisiin rituaaleihin, kulttuuriperinteeseen ja alueelliseen perintöön" liittyen. 1. Onko komissio yllä mainittujen edustajien kysymyksen johdosta ottanut selvää esitetystä tilanteesta? Jos on, millaisin tuloksin? 2. Onko komissio samaa mieltä siitä, että elävillä eläimillä suoritetut ampumakokeet eivät kuulu uskonnollisiin rituaaleihin, kulttuuriperinteeseen eivätkä alueelliseen perintöön? 3. Mitä konkreettisia toimintamahdollisuuksia yllä mainittu pöytäkirja antaa komissiolle? 4. Millaisiksi komissio arvioi mahdollisuudet ryhtyä yllä mainitun pöytäkirjan perusteella sopimusrikkomusmenettelyyn jäsenvaltioita vastaan, ja millaisiksi se arvioi syytemahdollisuudet konkreettisessa ampumakoetapauksessa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (29. syyskuuta 1998) 1. ja 2. Parlamentin jäsenen antamat tiedot viittaisivat siihen, että mainitut kokeet on tehty sotilaallisia tai väestönsuojelutarkoituksia varten, jolloin Amsterdamin sopimusta ei sovelleta. 3. Amsterdamin sopimuksen eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevassa pöytäkirjassa on keskeisessä asemassa eläinten suojelu, joka on otettava huomioon laadittaessa yhteisön politiikkaa maatalouden, liikenteen, sisämarkkinoiden ja tutkimuksen alalla. Komission tietojen mukaan parlamentin jäsenen mainitsemat kokeet eivät kuulu näihin aloihin, joten niihin sovelletaan ainoastaan kansallista lainsäädäntöä. 4. Komissio arvioi, että tässä tapauksessa ei kannata aloittaa pöytäkirjaan perustuvaa tai muutakaan rikkomismenettelyä. (1) EYVL C 367, 4.12.1997, s. 28.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3518/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Valtiontuen valvonta Komissio on antanut ehdotuksen neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (KOM(98) 0073 lopull. - 98/0060(CNS))(1). Tässä asetuksessa organisoidaan ja rationalisoidaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa esitettyjä käytäntöjä ja periaatteita ja annetaan niille järjestelmällinen rakenne. Asetuksessa organisoidaan kilpailua koskevaa yhteisön toimintaa lainsäädännöllisesti, ja sitä on edelleen syvennettävä siten, että oikeusvarmuuden aste saadaan kilpailualalla muutamassa vuodessa korkeammaksi. Asetuksen soveltamisalaa olisi mielestämme laajennettava kattamaan myös verotussäännökset, jotka aiheuttavat kilpailun vääristymistä jäsenvaltioiden välillä. Voisiko komissio edellä olevan huomioon ottaen arvioida, kuinka merkittävää on, että jäsenvaltioiden ilmoitukset uusista tuista tehdään julkisiksi edes yhteenvedonomaisesti? (1) EYVL C 116, 16.4.1998, s. 13.