KIRJALLINEN KYSYMYS E-3470/01 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle. Yhtenäiset turvallisuusstandardit ydinvoimalaitoksille.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0067 - 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3470/01 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle (4. tammikuuta 2002) Aihe: Yhtenäiset turvallisuusstandardit ydinvoimalaitoksille Komissio on useasti viitannut siihen, ettei unionilla ole valtuuksia säätää koko EU:n kattavia ydinvoiman turvallisuutta koskevia normeja. Komissiolla on kuitenkin oikeus ja velvollisuus tehdä Euroopan ajankohtaisiin ongelmiin liittyviä ehdotuksia ja näin antaa aihetta keskusteluille. Kesäkuun 18. päivä 1992(1) tehdyssä neuvoston päätöksessä todetaan ydinvoiman turvallisuudesta seuraavaa: Neuvosto kehottaa jäsenvaltioita edelleen panostamaan intensiivisesti lainsäädännön yhtenäistämiseen yhdessä jäsenvaltioiden turvallisuudesta vastaavien viranomaisten kanssa komission aktiivisesti osallistuessa turvallisuuskriteereihin ja -vaatimuksiin liittyviin päätöksiin sekä ottamaan huomioon jäsenvaltioiden käytännössä saavuttamat tulokset, jotta voitaisiin laatia luettelo koko yhteisön tunnustamista turvallisuuskriteereistä ja -vaatimuksista. Viittaan tähän komissiolle suunnattuun kehotukseen tehdä aloite mainitulla alalla ja pyydän vastauksia seuraaviin kysymyksiin: 1. Aikooko komissio ottaa huomioon neuvoston kehotuksen? Jos aikoo, niin mitä muutoksia se suunnittelee? Milloin komissio aikoo toteuttaa nämä muutokset? Jos ei aio, niin miten komissio perustelee päätöksensä, kun otetaan huomioon neuvoston 18. kesäkuuta 1992 tehdyssä päätöksessä annettu kehotus? 2. Miten komissio aikoo myötävaikuttaa kyseisellä alalla tulevaisuudessa? 3. Suunnitteleeko se jo asiaan liittyviä konkreettisia aloitteita ja valmistelutoimia? 4. Tarkasteleeko ja arvosteleeko komissio jäsenvaltioiden käytännössä saavuttamat tulokset? Jos vastaus on myönteinen, niin mitä johtopäätöksiä komissio tekee tuloksista? Jos vastaus on kielteinen, niin miten komissio perustelee päätöstään, kun neuvoston päätöksessä 18. kesäkuuta 1992 korostettiin komission aktiivista osallistumista? (1) EYVL C 172, 8.7.1992, s. 2. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2002) Komissio päättelee kirjallisen kysymyksen sanamuodosta, että parlamentin jäsen viittaa ennemminkin ydinlaitosten tekniseen turvallisuuteen kuin ydinvoiman turvallisuuteen liittyvään ongelmaan. Ydinlaitosten turvallisuudesta vastaavat pääasiassa ydinlaitosten käyttäjät kansallisten viranomaistensa valvonnassa. Ala ei itse asiassa varsinaisesti kuulu Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan. Ydinteollisuuden kehittyessä yhteisön tason lähentyminen osoittautui kuitenkin tarpeelliseksi, jotta jäsenvaltioita voitaisiin tukea niiden pyrkimyksissä yhdenmukaistaa turvallisuuskäytäntöjä. Ydinturvallisuuden teknologisista ongelmista 22. heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston päätöslauselmassa todettiinkin, että komission on toimittava liikeellepanevana voimana ydinturvallisuutta koskevissa kansainvälisissä aloitteissa. Komissio perusti kyseisen päätöslauselman johdosta useita asiantuntijatyöryhmiä käsittelemään ydinturvallisuuskysymyksiä. Työryhmät, joihin osallistuu jäsenvaltioiden turvallisuusviranomaisten edustajia, ovat aktiivisesti edistäneet ydinturvallisuusalan käytäntöjen yhdenmukaistamista. Neuvoston 18. kesäkuuta 1992 antaman päätöslauselman jälkeen asiantuntijatyöryhmiin on voinut osallistua myös Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä entisen Neuvostoliiton tasavaltojen edustajia. Yhdenmukaistamistyön lisäksi komissio on Kölnin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti kehittänyt aktiivisesti yhdessä neuvoston kanssa menettelytapaa, jolla pyritään arvioimaan ehdokasmaiden ydinlaitosten turvallisuutta. Menettelytavan ansiosta ydinturvallisuusalalla on hahmottunut eurooppalainen näkemys. Menettelytavan pohjalta vuoden 2001 alkupuoliskolla suoritettu arviointi johti suositusten antamiseen ehdokasmaille. Kunhan suositukset pannaan täytäntöön, kyseisten maiden ydinlaitoksissa voidaan saavuttaa jäsenvaltioiden tasoa vastaava ydinturvallisuuden korkea taso. Suositusten täytäntöönpanoa on seurattu tammikuun 2002 alusta, ja komissio osallistuu seurantaan. On myös syytä korostaa, että komissio on tehnyt sovittelutyötä Temelinin ydinvoimalaitosta koskevan vuoropuhelun helpottamiseksi Tekin tasavallan ja Itävallan viranomaisten välillä. Asiassa päästiin yhteisymmärrykseen 29. marraskuuta 2001. Komission johdolla tehty turvallisuuskäytäntöjen yhdenmukaistamistyö on vaikuttanut suuresti paitsi unionin ydinlaitosten turvallisuuteen, myös jäsenvaltioiden hyväksymän eurooppalaisen näkemyksen muodostumiseen. Lopuksi on tärkeää palauttaa mieliin, että Eurooppa-neuvosto sitoutui Laekenin huippukokouksen päätelmissä säilyttämään korkean ydinturvallisuustason unionissa. Se tähdensi erityisesti, että ydinlaitosten turvallisuutta ja varmuutta on tarpeen valvoa. Komissio aikoo osallistua aktiivisesti tähän unionin sisäiseen prosessiin, samoin kuin se osallistuu ehdokasmaiden ydinlaitosten turvallisuustason arviointiin.