KIRJALLINEN KYSYMYS E-0499/03

esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE)ja Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(21. helmikuuta 2003)

Aihe: Rein-jokea koskevat ympäristötavoitteet

Komission jäsen Margot Wallström toteaa 3. kesäkuuta 2002 päivätyssä vastauksessaan Erik Meijerin (GUE/NGL) esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1128/02(1) komission katsovan, että voimassa oleva Reiniä koskeva sopimus ja vesipolitiikkaa koskevan puitedirektiivin täytäntöönpano läheisessä yhteistyössä kaikkien rantavaltioiden kanssa varmistavat ympäristöön liittyvien tavoitteiden saavuttamisen Rein-joessa sekä ekologian että juomavesikäytön kannalta.

Vastaus antaa aiheen seuraaviin kysymyksiin.

1. Hyväksyykö komissio näkemyksen, että vesipolitiikkaa koskevassa puitedirektiivissä(2) mainitut toimenpiteet kyseisen direktiivin 7 artiklassa annettujen määräysten toteuttamiseksi, mukaan lukien toimet veden laadun turvaamiseksi, jotta juomaveden tuotannossa vaaditun puhdistuksen tasoa voitaisiin alentaa, tarkoittavat sitä, että vesiyhtiöiden on vähennettävä puhdistustoimiaan, ei lisättävä niitä?

2. Hyväksyykö komissio Euroopan unionin edustajana Rein-joen suojelua koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa kansainvälisen komission Reinin suojelemiseksi pilaantumiselta ilmoittaman isoproturonin esiintymisen enimmäismäärää Reinin vedessä koskevan tavoitteen (Zielvorgabe) 0,1 µg/l?

3. Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistivat marraskuussa 2001 prioriteettiaineiden luettelon. Kyseisille aineille on muun muassa vahvistettava veden laatua koskevia normeja. Eräs arvioitavista ensisijaisen vaarallisista aineista on isoproturon, jonka esiintyminen aiheutti jäsen Erik Meijerin mainitseman Reinin veden käyttökelvottomuuden juomaveden valmistukseen Alankomaissa. Miten komissio sovittaa edellä mainitun Zielvorgaben yhteen isoproturonia koskevan normin kanssa?

4. Jos komissio ei ota edellä mainittua Zielvorgabea huomioon normia määrittäessään, miten komissio silloin ottaa huomioon juomaveden tuottamista pintavedestä koskevan tärkeän kysymyksen isoproturonin normia määrittäessään?

5. Komissio toteaa vastauksessaan jäsen Erik Meijerin esittämiin kysymyksiin, että ratkaisua on lisäksi haettava direktiivin 91/414/ETY(3) asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Onko komissio tietoinen siitä, että yhtenäisiin periaatteisiin sisältyvää juomaveden tuottamista pintavedestä koskevaa kriteeriä ei tällä hetkellä sovelleta yhdessäkään jäsenvaltiossa niiden arvioidessa yleisesti torjunta-aineiden ja erityisesti isoproturonin sallimista ja että jäsenvaltiot perustelevat tätä sillä, että kyseistä tarkastelua koskevaa suuntaviivaa ei ole olemassa?

6. Aikooko komissio lyhyellä aikavälillä laatia kyseisen suuntaviivan (guidance document) poistaakseen mainitun puutteen torjunta-aineiden sallimista koskevista arvioinneista?

(1) EYVL C 277 E, 14.11.2002, s. 150.

(2) EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.

(3) EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(14. huhtikuuta 2003)

1. Vesipolitiikan puitedirektiivin (yhteisön vesipolitiikan puitteista 23. lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY(1)) tavoitteena on, että jäsenvaltioissa saavutetaan kaikkien vesien hyvä tila tai pidetään sitä yllä. Lisäksi direktiivissä kiinnitetään erityistä huomiota ja annetaan erityisvaatimukset tiettyyn tarkoitukseen, esim. juomaveden valmistukseen käytettävälle tai uimavedelle. Juomavesidirektiivillä (ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3. marraskuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi 98/83/EY(2)) on määrä varmistaa, että kuluttaja saa laadukasta juomavettä hanasta. Niissä tapauksissa, joissa juomavedelle asetetut laatuvaatimukset voidaan nyt saavuttaa ainoastaan pitkällisen käsittelyn avulla, vesipolitiikan puitedirektiivin tavoitteiden saavuttamisen myötä pitäisi juomaveden hankintaan käytettävän raakaveden laadun selvästi parantua ja puhdistuksen tarpeen juomaveden valmistuksessa vähentyä. Tämä tekee juomaveden hankinnasta ympäristön kannalta kestävämpää, ja puhdistuskustannukset alenevat.

2.4. Kansainvälisen Reinin suojelemista koskevan yleissopimuksen päätelmät ovat suosituksia tälle kansainvälisen oikeuden soveltamisalaan kuuluvalle joelle, ja sopimuspuolet, Euroopan unioni mukaan luettuna, ovat hyväksyneet ne sellaisina. Vesipolitiikan puitedirektiivin mukaisesti (16 artiklan 7 kohta) kaikkien pintavesien prioriteettiainepitoisuuksiin sovellettavat laatunormit asetetaan unionin tasolla, ja ne ovat oikeudellisesti sitovia ja täytäntöönpanokelpoisia. Komissio tarkastelee tällä hetkellä kaikkea käytettävissään olevaa tietoa, joihin kuuluvat myös Reinin vesistöalueelta saadut tiedot ja kokemukset, ja se täydentää näitä tieteellisillä tutkimuksilla ja perusteellisilla eri eturyhmien kuulemisilla (16 artiklan 5 kohta). Tämän tarkastelun pohjalta komissio tekee myöhemmin parlamentille ja neuvostolle ehdotukset erityistoimenpiteiksi, joiden avulla ehkäistään yksittäisten pilaavien aineiden aiheuttamaa veden pilaantumista. Yksittäiset aineet kuten isoproturoni tai pilaavat aineryhmät, jotka aiheuttavat merkittävän riskin vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä muun muassa juomaveden valmistukseen käytettävälle vedelle, otetaan huomioon riskienhallinnassa. Tällaisiin erityistoimenpiteisiin sisältyvät prioriteettiaineille asetettavat vaatimukset, joiden tavoitteena on ympäristön suojelun korkea taso. Lisäksi yhdistettyä lähestymistapaa soveltamalla komissio ehdottaa päästörajoituksia prioriteettiaineille niiden veteen pääsyn vähentämiseksi asteittain ja vaarallisille prioriteettiaineille päästöjen ja häviöiden lopettamiseksi asteittain. Isoproturonin mahdollisesta luokittelemisesta vaaralliseksi aineeksi ei ole vielä päätetty.

5. Komissio ei ole tietoinen siitä, että juomaveden valmistusta koskeviin yhtenäisiin periaatteisiin sisältyvää kriteeriä sitä, että juomaveden valmistuksessa käytettävän pintaveden on oltava jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista 16. kesäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivin 75/440/ETY(3) säännösten mukaista ei sovella yksikään jäsenvaltio arvioidessaan torjunta-aineiden sallimista yleensä. Komissio ei siis myöskään ole tietoinen siitä, mitä perusteluja jäsenvaltiot ovat esittäneet kyseisen direktiivin soveltamatta jättämiselle, johon kysyjät viittaavat. Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteen I muuttamisesta 22. helmikuuta 2002 annetussa komission direktiivissä 2002/18/EY(4), jossa isoproturoni sisällytettiin kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(5) liitteeseen I, säädetään, että jäsenvaltioiden määräaika isoproturonia sisältävien kasvinsuojeluaineiden lupien muuttamiseksi tai peruuttamiseksi yhtenäisten periaatteiden mukaisesti tehtävien arviointien perusteella on 1. tammikuuta 2007. Tässä vaiheessa saattaa olla liian aikaista tehdä päätelmiä siitä, soveltavatko jäsenvaltiot isoproturonidirektiivin määräyksiä.

6. Komissio ei suunnittele ohjeiden laatimista direktiivin 91/414/ETY soveltamiseksi kahdesta syystä. Ensinnäkin komissio ei pidä tarpeellisena tai hyödyllisenä ohjeiden laatimista tässä vaiheessa, koska se ei ole tietoinen siitä, että direktiiviä 75/440/ETY ei sovellettaisi kasvinsuojeluaineisiin ja muihin torjunta-aineisiin. Lisäksi, kun otetaan huomioon direktiivin 75/440/ETY säännösten selkeys, lisäohjeista ei tässä vaiheessa olisi välttämättä hyötyä. Ohjeiden laatimista voidaan harkita uudelleen, jos tarvetta ilmenee esim. direktiivin 75/440/ETY kumoamisen tai direktiivin 2000/60/EY täytäntöönpanon yhteydessä.

(1) EYVL L 327, 22.12.2000.

(2) EYVL L 330, 5.12.1998.

(3) EYVL L 194, 25.7.1975.

(4) EYVL L 55, 26.2.2002.

(5) EYVL L 230, 19.8.1991.