ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0072



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3437/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Jätehuolto Roomassa Viime kuukausina monet tahot ovat arvostelleet Rooman kuntaa ja kaupungin kiinteiden jätteiden keräämisestä vastaavaa AMA-yhtiötä tavasta, jolla jätehuolto hoidetaan, koska se vaikeuttaa kiinteiden jätteiden keräämiseen ja jätteiden lajitteluun tarkoitettujen jäteastioiden käyttöä. Edellä esitetyn perusteella tiedustelisin komissiolta seuraavaa: 1. Millä tavoin jätehuolto hoidetaan tällä hetkellä Euroopan unionin muissa jäsenvaltioissa? 2. Onko tällainen epäkohta komission mielestä eurooppalaisten jätehuoltoa ja jätteiden kierrätystä koskevien direktiivien vastainen? 3. Mikä on komission yleinen mielipide tästä asiasta? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1998) 1. Erityisiä jätteen keräystä koskevia direktiivejä ei ole annettu, ja jätehuolto hoidetaan eri jäsenvaltioissa eri tavoin. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen ei ole mahdollista antaa kattavaa vastausta, sillä asiaan vaikuttavat useat tekijät, kuten ilmasto, kulutustottumukset ja paikalliset olosuhteet. Jäsenvaltioissa on tavallisesti myös aluekohtaisia eroja paikallisten olosuhteiden huomioon ottamisessa. 2. Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY(1), jota on muutettu direktiivillä 91/156/ETY(2), 4 artiklassa säädetään, että jätteet on hyödynnettävä tai niistä on huolehdittava vaarantamatta ihmisten terveyttä ja vahingoittamatta ympäristöä. Jäsenvaltiot voivat päättää itse jätteen keräystä ja jätteistä huolehtimista koskevista yksityiskohtaisista järjestelyistä, ja niillä on asiassa laaja harkintavalta. Yleensä paikallisen viranomaisen ja yhdyskuntajätteiden keräämisestä ja jätehuollosta vastaavan yhtiön välisillä mielipide-eroilla ei ole vaikutusta jätteitä koskevaan yhteisön ympäristölainsäädäntöön. 3. Komissio ei voi annettujen tietojen perusteella ottaa kantaa arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomaan ongelmaan. (1) EYVL L 194, 25.7.1975. (2) EYVL L 78, 26.3.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3798/98

esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) komissiolle

(22. joulukuuta 1998)

Aihe: Monenvälisen sijoitussopimuksen ehdoton hylkääminen

Voiko komissio kertoa, onko se seurannut Euroopan lisäksi sekä Yhdysvalloissa että Kanadassa käytävää erittäin vilkasta ja koko ajan laajenevaa keskustelua monenvälisestä sijoitussopimuksesta (AMI), joka Euroopan unionin maiden olisi piakkoin allekirjoitettava?

AMI:n tavoitteena on kansainvälisten sijoitusten vapauttamisen ja suojaamisen takaaminen, mutta sitä on kutsuttu uuden vielä hillittömämmän ja villimmän kapitalismin manifestiksi, mitä se onkin, koska sillä monikansallisille yhtiöille ja rahoituslaitoksille taataan kaikki oikeudet samalla kun valtioilta viedään pois kaikki päätösvalta ja toimintamahdollisuudet. Asian toteamiseksi riittää vilkaisu nimenomaan "sijoittajien oikeudet" -nimiseen kappaleeseen, jossa julistetaan oikeutta sijoittaa vapaasti varoja, hankkia luonnonvaroja, kaivoksia, televiestintäpalveluja ja jopa kulttuurirakenteita, siis kaikkea, ilman minkäänlaisia pidäkkeitä ja rajoituksia, jolloin hallitusten velvoitteena on vain taata sijoittajille täysi nautinta sijoitustensa tuotoista.

Aikooko komissio siis heti ja ehdottomasti omaksua negatiivisen kannan OECD:n piirissä vaivihkaa valmisteltuun sopimukseen, joka vasta äskettäin tuli lehdistön kautta julki, ja paljastaa sen oikeat kasvot eli kaiken valtion ja yhteiskunnallisten oikeuksien loukkaamisen sen uskon nimissä, joka tunnustaa vain hyödyn ja vapaan markkinatalouden?

Komission jäsenen Leon Brittaninkomission puolesta antama vastaus

(2. helmikuuta 1999)

Asiasta vastaava komission jäsen antoi julkilausuman arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta asiasta 20. lokakuuta 1998 kokoontuneessa Euroopan parlamentin täysistunnossa. Julkilausumassa esitettiin komission kanta taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) puitteissa käytävistä monenvälistä investointisopimusta koskevista neuvotteluista. Neuvottelut on nyt lopetettu.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3516/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Eläinten terveys / nautaeläinten ja sikojen kauppa Ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta (KOM(98) 0081 lopull. - 89/0052 COD)(1) liittyen on korostettava, että vaikka kannattaa tukea komission suunnitelmaa, jonka tarkoituksena on tietokantajärjestelmän toteuttaminen, on syytä tuoda esiin, että olemassa oleva tietokanta ei ole vielä toimiva. Nämä puutteet eivät tietenkään auta palauttamaan uskottavuutta ja kuluttajien luottamusta. Edellä mainitun huomioon ottaen, voisiko Euroopan komissio esittää raportin täytäntöönpanosta koko yhteisön alueella? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) 820/97(2) 5 artiklassa säädetään, että "ATK-pohjaisten tietokantojen on oltava täysin käyttökunnossa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999, ja ne sisältävät tästä päivämäärästä alkaen kaikki vaadittavat tiedot direktiivin 64/432/ETY mukaisesti". Jäsenvaltioiden viranomaiset valmistelevat parhaillaan tarvittavia välineitä edellä mainitun velvoitteen täyttämiseksi. Jäsenvaltioiden tilanteiden välillä on siis tällä hetkellä eroja. Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolissaan eräissä jäsenvaltioissa kohdattujen vaikeuksien vuoksi. Komissio aikoo uudelleen tähdentää jäsenvaltioille säädetyn päivämäärän noudattamisen merkitystä. Koska komission tehtävänä on asetuksen (EY) 820/97 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti arvioida kunkin tietokannan käyttökunto, komissio toimitti parlamentin jäsenen tarkoittaman ehdotuksen neuvoston ja parlamentin harkittavaksi. Asian tarkastelu on vielä kesken neuvostossa. Lisäksi kaikille jäsenvaltioille toimitettiin kyselylomake. Kun jäsenvaltioilta on saatu ensimmäiset vastaukset, komissio tekee tietokantojen hyväksymiseen tähtäävät päätökset todennäköisesti vuoden 1999 ensimmäisellä vuosipuoliskolla. (1) EYVL C 100, 2.4.1998, s. 23. (2) EYVL L 117, 7.5.1997.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0051



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3796/98 esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Tacis-ohjelmaan liittyvissä hankkeissa suoritetut maksut Voiko komissio vahvistaa, että sen Tacis-hankkeiden maksuissa käyttämä järjestelmä ei ole ristiriidassa maksujen viivästymistä koskevan direktiivin määräysten kanssa? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-3500/98 ja E-3796/98 (27. tammikuuta 1999) Komissio laati maksujen eräpäiviä koskevat säännöt vuonna 1997, eli ennen maksuviivästyksiä koskevan direktiiviehdotuksen antamista(1). Näiden sääntöjen mukaan maksut on suoritettava 60 päivän kuluessa maksukehotuksen vastaanottamisesta. Tämä määräaika voidaan keskeyttää esimerkiksi, jos maksukehotusta tukevat asiakirjat puuttuvat tai jos lisätarkastuksia tarvitaan. Tacis- ja Phare-ohjelmien osalta eräpäivä on ylitetty useissa tapauksissa, minkä tuloksena keskimääräinen maksuaika oli vuoden 1998 kymmenen ensimmäisen kuukauden aikana 73,6 päivää. Tämä keskiarvo koskee kaikkia edunsaajia esitettyjen asiakirjojen laadusta riippumatta. Useat järjestöt ja yksityishenkilöt, joista suuri osa on Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia konsultteja, ovat huomauttaneet komissiolle Tacis-ohjelmaan liittyvien maksujen viivästymisestä. Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan Graham Matherin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3236/98 annettuun vastaukseen(2). Komissio ei laadi tilastoja maksamattomista laskuista palvelujen tarjoajan alkuperämaan mukaisesti, koska tämä vähentäisi maksujen tarkistamiseen ja käsittelyyn käytettävissä olevia voimavaroja. Tulevasta kehityksestä voidaan sanoa, että äskettäin perustettu yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnattua yhteisön apua hallinnoiva toimiala on ottamassa käyttöön tarvittavat voimavarat maksujen viivästymisen vähentämiseksi mahdollisimman nopeasti. Asiassa on jo tapahtunut huomattavaa edistystä. Tämän lisäksi komissio tarkastaa parhaillaan sopimusten taloudellista rakennetta tarkistustoiminnan parantamiseksi sekä menettelyjen yksinkertaistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi. (1) KOM(98) 615 lopullinen. (2) EYVL C 182, 28.6.1999, s. 53.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0118



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4040/98 esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE) komissiolle (13. tammikuuta 1999) Aihe: Kreikkalaiseen elintarvikkeiden merkintöjä koskevaan lakiin liittyvä yhteisön lainsäädännön rikkomisen toteaminen Kreikkalainen laki 2538/97 sisältää tiettyjen elintarvikkeiden (maitotuotteet, oliiviöljy, pakatut hedelmämehut, hunaja ja pakatut lihatuotteet) merkintöjä koskevia määräyksiä, jotka rasittavat huomattavasti elintarviketuotantoa ja -kauppaa, synnyttävät kohtuuttomia byrokraattisia menettelyjä ja samanaikaisesti haittaavat yhteisön sisäistä kauppaa. Kyseinen laki aiheuttaa tarkastuksia ja, mikäli lain säännöksiä on rikottu, hallinnollisia sanktioita, sakkoja ja jopa rikosoikeudellisia rangaistuksia. Komissio ilmoitti minulle vastauksessaan kysymykseeni (P-2344/98, 5.8.1998)(1), että merkintöjä koskevat erilaiset velvoitteet saattavat olla direktiivin 79/112/ETY(2) vastaisia ja sen vuoksi komissio päätti tutkia tapausta ja aloittaa tarvittaessa EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn. 1. Katsooko komissio, että laki on direktiivin 79/112/ETY vastainen, koska laissa edellytetään a) edellä mainittujen elintarvikkeiden sisältämien ainesosien prosentuaalisen määrän ilmoittamista, b) edellä mainittujen elintarvikkeiden ja niiden sisältämien ainesosien alkuperämaan ilmoittamista, c) tuottajan ja pakkaajan sekä tuontielintarvikkeiden osalta Kreikassa toimivan jakelijan nimen ja osoitteen ilmoittamista? 2. Mikä oli Kreikan hallituksen kanta asiaan komission yhteydenoton jälkeen? 3. Siinä tapauksessa, että lain todetaan olevan yhteisön lainsäädännön vastainen, mitä komissio aikoo tehdä varmistaakseen elintarvikkeiden tuotannon ja markkinoinnin sujuvuuden Kreikassa? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen esittämäänsä kirjalliseen kysymykseen E-4039/98(3). (1) EYVL C 13, 18.1.1999, s. 157. (2) EYVL L 33, 8.2.1979. (3) Katso sivu 118.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3969/98 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: "Paranneltuja uuneja" koskevat ohjelmat Mikä on komission politiikka, mitä tulee polttoaineiden toimittamiseen pakolaisleireille ruoanvalmistusta ja lämmitystä varten? Kannattaako se leirien varustamista "parannelluilla uuneilla" ja onko se ottanut huomioon viimeaikaiset arviot, joissa kyseenalaistetaan "paranneltujen uunien" tehokkuus verrattuna perinteiseen "kolmen kiven" leirituleen? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-3968/98 ja E-3969/98 (1. maaliskuuta 1999) Pakolaisten, bioenergian ja paranneltujen uunien välisiä yhteyksiä koskevat kysymykset ovat monimutkaisia. Komissio pyrkii löytämään kysymyksiin ratkaisuja eri tahoilta ja tarkastelee bioenergiakysymyksiä monista eri näkökulmista sekä bioenergian käytön että tuotannon kannalta. Komissio osallistuu Euroopan yhteisön humanitaarisen toimiston (ECHO) puitteissa toteutettaviin erityisesti pakolaisleirejä koskeviin toimiin ensisijaisesti rahoittamalla YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) toimeenpanemia ohjelmia. Polttopuut ja ympäristön suojelu ovat tärkeitä pakolaisavun antamiseen liittyviä kysymyksiä. Leirien keskittyminen Afrikan kuiville alueille ja erityisesti Länsi-Tansaniaan lisää ympäristölle aiheutuvaa rasitusta. YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu pohtii näitä kysymyksiä kunkin tapauksen yhteydessä avun ohjelmointivaiheesta arviointivaiheeseen, jossa arvioidaan alueiden soveltuvuutta uusien pakolaisten sijoittamisen kannalta. Yhteisö tarkastelee bioenergiakysymystä myös laajemmasta poliittisesta näkökulmasta. Politiikkojen suunnittelua ja täytäntöönpanoa helpottaa kaksi hanketta: Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa (AKT) toteutettavat metsien kestävää hoitoa koskevat ohjelmat sekä eteläisen Afrikan alueelliset bioenergian suojeluohjelmat. Myös tutkimus Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan parannellut ja perinteiset uunit - Stove Images(1) on valmistunut ja se on alalla laajalti käytetty tietolähde. (1) ISBN 3-86099-136-1.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2885/98 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Kalastus Kuluvan pyyntikauden sekä aikaisempien pyyntikausien aikana eräiden jäsenvaltioiden alukset ovat käyttäneet tonnikalan pyyntiapajilla Kantabriassa toistuvasti ajoverkkoja. Suunnitteleeko komissio jonkinlaisia seuraamuksia rikkomusten tekijöille, jotka aiheuttavat vakavaa vahinkoa Espanjan ja erityisesti Baskimaan kalastusalalle? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (26. marraskuuta 1998) Ajoverkkojen käyttö tonnikalan kalastuksessa on kielletty vasta 1. tammikuuta 2001 alkaen. Ajoverkkojen käyttö oli sallittua sekä kalastusvuonna 1998 että aikaisempina kalastusvuosina neuvoston päätösten mukaisesti; verkkojen käyttöön liittyvät rajoitukset koskivat pääasiassa niiden sallittuja pituuksia. Komissio on ponnistellut määrätietoisesti säännösten noudattamisen puolesta ja toimittanut parlamentille joka vuosi kertomuksen havaintojensa tuloksista. Komission havaintojen mukaan säännökset, joissa verkkojen sallittu enimmäispituus rajataan 2,5 kilometriin, on vuodesta 1995 pantu täytäntöön tyydyttävästi eikä rikkomuksia ole todettu. Ei ole siis mitään aihetta keskustella seuraamuksista, jotka olisivat joka tapauksessa olleet jäsenvaltioiden vastuulla. Komissio seuraa edelleen ajoverkkojen käyttöä koskevien säännösten noudattamista ja kieltojen asettamistarvetta sekä arvioi vastaisuudessakin jäsenvaltioiden toteuttamia jatkotoimenpiteitä, jos rikkomuksia todetaan.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2831/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Sianliha-ala Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon Euroopan siankasvattajille maksettiin korvauksia sikaruton vuoksi? Katsooko komissio, että kyseiset maksut ovat johtaneet lisääntyneeseen tuotantoon, jonka seurauksena sianlihatuotteiden markkinat ovat romahtaneet? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 1998) Sikaruttoepidemian puhkeamisen vuoden 1997 alkupuoliskolla ja syyskuun 1998 välisenä aikana Euroopan siankasvattajille on maksettu yhteensä 1 297 miljoonaa ecua markkinatukitoimenpiteinä ja korvauksena eläinlääkinnällisistä syistä suoritetuista teurastuksista. Viimeksi mainittujen kustannukset olivat 470 miljoonaa ecua, mistä jäsenvaltiot maksoivat 50 prosenttia. Poikkeuksellisten markkinatukitoimenpiteiden kustannukset ovat tähän mennessä 827 miljoonaa ecua, mistä jäsenvaltioiden osuus on 30 prosenttia. Siten yhteisölle syyskuuhun 1998 mennessä aiheutuneet kokonaiskustannukset ovat 814 miljoonaa ecua. Tilastot, jotka osoittavat tuotannon voimakasta kasvua vuonna 1998, voivat olla harhaanjohtavia, sillä tosiasiallinen tuotanto kasvoi huomattavasti jo vuonna 1997. Tämä ei näy tuotantotilastoissa, koska suuri määrä sikoja vedettiin pois markkinoilta vuonna 1997 klassisen sikaruton vuoksi. Sikojen vetäminen pois markkinoilta sikaruton esiintymisalueilla oli välttämätöntä taudin torjumiseksi ja vakavien markkinahäiriöiden estämiseksi. Se saattoi toisaalta innostaa muiden alueiden siankasvattajia lisäämään edelleen tuotantoaan, koska sianlihan kysyntä oli suuri. Investoinnit tiloilla ovat luonnollisesti kunkin siankasvattajan itsensä päätettävissä. Ei voida päätellä, että tietyille kasvattajille aiheutuneiden menetysten korvaaminen olisi lisännyt sianlihan tuotantoa Euroopassa. Olisi myös pidettävä mielessä, että laskentatietojen perusteella sikakarjojen pääluku Euroopassa on kasvanut jo pitkään. Kasvu on viimeisten kymmenen vuoden aikana ollut nopeinta Irlannissa (+79 %), Ranskassa (+30 %), Tanskassa (+27 %) ja Belgiassa (+26 %). Nykyisille alhaisille markkinahinnoille on toki olemassa muitakin syitä. Kaukoidän ja Venäjän talouksien epävakaisuus on aiheuttanut vaikeuksia Euroopan viennille, samoin Yhdysvaltojen ja Kanadan lisääntynyt kilpailu.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2195/98 esittäjä(t): Doeke Eisma (ELDR) komissiolle (14. heinäkuuta 1998) Aihe: Yhteisön rahaa Niederrheinin lentokenttää varten Nordrhein-Westfalenin osavaltio on antanut 850 000 Saksan markkaa tukea Laarbruchin sotilaslentotukikohdan muuttamiseen Niederrheinin siviililentokentäksi. 1. Tukeeko myös unioni hanketta taloudellisesti, ja jos tukee, millä summalla? 2. Onko komissio tietoinen siitä, että Laarbruchin muuttamiseen siviililentokentäksi kohdistuu laajaa vastustusta Alankomaiden puolella rajaa? 3. Minkälaiset mahdollisuudet Alankomaiden kansalaisilla on vaikuttaa asian ratkaisuun? 4. Onko komissiolla tietoa siitä, tehdäänkö hankkeen ympäristövaikutuksista arviointi, ja jos tehdään, mitä menettelyjä sovelletaan? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (30. syyskuuta 1998) 1. Lentokentän sotilaskäyttö päättyy vuoden 1999 lopussa. Weezeä ympäröivältä maaseudulta katoaa suorasti ja välillisesti 2000 työpaikkaa. Alue (Kreis Kleve ja Weezen alue) perusti jo vuonna 1994 Euroregional centre -keskuksen, jonka tehtävänä oli tutkia sotilaslentokentän siviilikäyttöä. Lentokenttäalue on 600 hehtaaria. Konver-ohjelmasta on asetettu käyttöön noin 1,4 Saksan markkaa maaperään jääneitä epäpuhtauksia koskevia analyysejä ja toteuttavuustutkimuksia varten. Toteutettavuustutkimusten kolmas vaihe on nyt aloitettu. Se sisältää lisätutkimuksia tukikohdan käytöstä siviilitarkoituksiin, jolloin se toimisi lentoliikenteen, logistiikan ja liike-elämän European Logistics Centre -keskuksena. Kolmannessa vaiheessa valmistellaan myös muutostoimenpiteitä. 2. Komissio ei ole tietoinen vastarinnasta rajan toisella puolella Alankomaissa. Komissiolle on ilmoitettu, että kehityskeskuksen (Flughafen Niederrhein GmbH) toimintaan osallistuu myös alankomaalaisia kumppaneita, kuten ELC (European Logistics Centre Venlo) ja Vereniging 5 MDN (5 Mode District Network Arnhem-Nijmegen). 3. Alueen ja Nordrhein-Westfalenin osavaltion tarkoituksena on toteuttaa tukikohdan muuttaminen siviili- ja taloudelliseen käyttöön yhdessä Alankomaiden raja-alueen ja sillä toimivien investoijien kanssa. 4. Lentokentän siviilikäyttöä koskevat nykyiset kaavailut ovat kuitenkin yksi vaihtoehto monesta. Lopullinen käyttö vuodesta 2000 eteenpäin riippuu markkinanäkymistä. Sen takia ympäristövaikutusten arvioinnin tapaiset kysymykset eivät vielä sisälly käsiteltäviin asioihin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3847/98

esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle

(22. joulukuuta 1998)

Aihe: Madrid-Zaragoza suurnopeusrautatieyhteys Zaragozan lentokentälle

Essenin Eurooppa-neuvoston hyväksymän Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon kuuluvan 14 ensisijaisen hankkeen joukossa on eteläisen Euroopan suurnopeusrautatien rakentaminen välille Madrid-Zaragoza-Barcelona-Perpignan-Montpellier.

Tämän yhteyden ansiosta sekä Zaragozan ja Madridin että Zaragozan ja Barcelonan välinen matka, joka kestää nykyään kolme ja puoli tuntia, on mahdollista tehdä noin tunnissa ja viidessätoista minuutissa, mikä merkitsee näiden kaupunkien välisen etäisyyden huomattavaa lyhenemistä.

Nyt keskustellaan mahdollisuudesta rakentaa tämä uusi rautatieyhteys Zaragozan lentokentän kautta, mikä korostaisi hankkeen eri liikennemuotoja yhdistävää luonnetta. Samalla tuotaisiin lisää liikennettä tälle liian vähäisessä käytössä olleelle lentokentälle ja helpotettaisiin Madridin ja Barcelonan lentoliikenteen ruuhkaa.

Katsooko komissio, että tämänkaltainen pyrkimys Euroopan rautatieliikenneverkon ja lentokentän yhteentoimivuuteen on samansuuntainen unionin eri liikennemuotoja yhdistävien verkkojen kehittämistä koskevien ehdotusten kanssa?

Pitääkö komissio tätä ehdotusta kiinnostavana? Millä tavalla komissio voi edistää sen toteuttamista? Onko Euroopan unionissa muita samanlaisia hankkeita, jotka voisivat toimia malleina tälle Aragonian hankkeelle?

Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus

(26. helmikuuta 1999)

Komissio pitää ensisijaisina toimia, joiden tavoitteena on edistää eri liikennemuotojen yhdistämistä, ja siksi varojen myöntämistä Euroopan laajuisen liikenneverkon budjettikohdasta rautatieyhteyksien rakentamiseen lentoasemille pidetään toivottavana tavoitteena. Tällaiset hankkeet nähdään yleensä kuitenkin lähinnä keinona tarjota matkustajille vaihtoehtoja ja helpottaa suurehkojen lentoasemien ruuhkia. Jäsenvaltion viranomaisten on ehdottomasti myös vahvistettava tukevansa hanketta, ennen kuin komissio voi ottaa tukianomuksen käsiteltäväksi.

Zarazogan kaltaisten alueellisten ja yhteyslentoasemien kehittämistä voidaan tästä huolimatta edistää, jos suunnitelmat vaikuttavat järkeviltä sekä taloudellisesti että ympäristön kannalta. Komissio on hiljattain tilannut tutkimuksen siitä, minkä alueellisten lentoasemien avulla voitaisiin helpottaa suurien lentoasemien ruuhkia.