Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3215/97 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (16. lokakuuta 1997) Aihe: Omaisuuden osto toisesta jäsenvaltiosta Mikä on komission kanta omaisuuden ostoon Euroopan unionin toisesta jäsenvaltiosta? Ovatko muiden jäsenvaltioiden kansalaiset oikeutettuja samoihin ehtoihin kuin paikalliset asukkaat? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3215/97 ja E-3216/97 (18. marraskuuta 1997) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymykset koskevat sitä, että tarkemmin määrittelemättömän toisen jäsenvaltion kansalaiset ostavat kiinteää omaisuutta toisesta jäsenvaltiosta. Komissio viittaa aiempiin parlamentin kysymyksiin omaisuuden hankinnasta tietystä jäsenvaltiosta ((Ks. esim. Reimer Bögen esittämä kirjallinen kysymys E-1032/96, EYVL C 297, 8.10.1996 ja Jannis Sakellarioun esittämä kirjallinen kysymys 2491/95, EYVL C 66, 4.3.1996. )). Yleisesti ottaen kansalaisten yhtäläisen kohtelun periaate ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto (EY:n perustamissopimuksen 6 artikla) yhteisön oikeuden soveltamisalalla kattavat myös tapaukset, joissa muiden jäsenvaltioiden kansalaiset hankkivat kiinteää omaisuutta. Rajoitukset, jotka koskevat sitä, että jonkin jäsenvaltion kansalainen hankkii ja käyttää toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevia maita ja kiinteistöjä, kumottiin siinä yhteydessä, kun työntekijöiden liikkuvuutta, sijoittautumista, palveluja ja pääomaa koskevat vapaudet otettiin käyttöön ((Asia 305/87, komissio vastaan Kreikka, tuomio 30.5.1989, Kok. 1989 s. 1461; asia 63/86, komissio vastaan Italia, tuomio 14.1.1988, Kok. 1988 s. 29; asia 182/83, Fearon vastaan Irish Land Commission, tuomio 6.11.1984, Kok. 1984 s. 3677. )). Kiinteistön omistusoikeus ja vuokraoikeus ovat luonnollisia seurauksia edellä mainituista oikeuksista sekä EY:n perustamissopimuksen 8 a artiklan mukaisesta oikeudesta asua toisessa jäsenvaltiossa. Vaikka EY:n perustamissopimus ei millään lailla vaikuta omistajuusjärjestelmään jäsenvaltioissa (222 artikla), lainsäädäntöön sovelletaan syrjimättömyyttä koskevaa perussääntöä 6, 48, 52 ja 59 artiklan nojalla sekä toimenpiteitä näiden artiklojen täytäntöönpanemiseksi ja kieltoa asettaa mitään rajoituksia, tavanomaisia poikkeuksia lukuun ottamatta, 73 b artiklassa määrätyille rajat ylittäville pääomasiirroille (joihin kiinteistön hankinta myös kuuluu). Vapaa-ajan asunnon hankkimisen osalta vuoden 1994 lopullisessa liittymisasiakirjassa on seuraava yhteinen julkilausuma: ¨Yhteisön säännöstö ei miltään osin estä yksittäisiä jäsenvaltioita toteuttamasta vapaa-ajan asuntoja koskevia kansallisia, alueellisia tai paikallisia toimenpiteitä, jos ne ovat tarpeen maankäytön suunnittelun tai ympäristönsuojelun kannalta ja jos niitä sovelletaan yhteisön säännöstön mukaisesti siten, että jäsenvaltioiden kansalaiset eivät joudu suoran tai välillisen syrjinnän kohteeksi.¨ Useilla jäsenvaltioilla (Tanskalla, Itävallalla, Suomella ja Ruotsilla) on vapaa-ajan asuntoja koskevaa erityistä lainsäädäntöä. ((Pöytäkirja 1 kiinteän omaisuuden hankkimisesta Tanskassa; vuoden 1994 liittymisasiakirjan 70, 87 ja 114 artikla. )) Komissio seuraa omaisuuden hankkimista koskevan kansallisen lainsäädännön yleistä soveltamista varmistaakseen, että se ei ole ristiriidassa edellä mainitun periaatteen kanssa.