FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/74

(2004/C 65 E/084)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1351/03

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(10. huhtikuuta 2003)

Aihe: Hintojen lähentyminen

Uskooko komissio, että euron käyttöönotto on tähän mennessä edistänyt hintojen lähentymistä euroalueella ja näin lujittanut yhteismarkkinoita ja tehostanut taloudellisten resurssien jakamista? Voiko komissio esittää yhteenvedon hintojen lähentymiskehitystä tukevista tiedoista?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(26. toukokuuta 2003)

Euron pitäisi edistää hintojen lähentymistä monella tapaa. Ensinnäkin euron myötä euroalueelta poistuvat valuuttakurssien muutokset ja rahapolitiikkojen erot eli hintoja hajauttavat tekijät. Toiseksi valuuttakurssien muutosten poistuminen vähentää maksutapahtumista aiheutuvia kustannuksia sekä rajat ylittävään kauppaan ja investointiin liittyviä riskejä. Tämän pitäisi edistää rajat ylittävää kauppaa (1) ja investointeja, lisätä kilpailupaineita euroalueella ja painaa lähentyviä hintoja alaspäin. Kolmanneksi eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönoton pitäisi lisätä tuotteiden hintoja koskevaa avoimuutta euroalueen valtioissa, minkä pitäisi lisätä kilpailupaineita sekä painaa lähentyviä hintoja alaspäin. Teoriassa hintojen kasvavan avoimuuden ansiosta yritysten pitäisi pystyä myös yhdentämään hintoja vaivattomammin, mikä voisi johtaa hintojen nousuun, mutta tällainen toiminta on yhteisön ja jäsenvaltioiden kilpailupolitiikan sääntöjen vastaista.

Euro ei poista euroalueelta hintojen hajontaa kokonaan. Hintojen hajonta säilyy esimerkiksi erilaisten välillisten verojen ja kaupan esteiden takia, mihin yhteisön politiikoilla pyritään vaikuttamaan. Lisäksi jopa täysin yhdentyneellä euroalueella markkinahintojen hajonta säilyy esimerkiksi makuerojen ja kuljetuskustannusten vaihtelun takia.

Valvoessaan talousalueen hintatason lähentymistä komissio käyttää pääasiallisena tietolähteenä Eurostatin hintatasoindeksejä. Tiedoista käy ilmi, että hintatason lähentyminen euroalueella on jatkunut siitä lähtien, kun euro otettiin käyttöön vuonna 1999. Vuonna 1998 hintojen hajonta (2) oli euroalueella 12,9 prosenttia ja vuonna 2001 (uusimmat tiedot) 12,3 prosenttia. Koko yhteisössä hintatason hajonta kasvoi hieman vuosina 1998—2001 ja vaihteli enemmän. Euroalueen ja koko yhteisön hintojen hajonnan kehityksessä vuodesta 1998 esiintyneet erot voivat johtua euron käyttöönotosta, vaikka muutkin tekijät vaikuttavat hintatasoon.

Taulukko 1 — Hintatason hajonta Euroopan unionin maissa ja euroalueen maissa (3)

1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Unionin 15 jäsenvaltiota 18,9 15,5 16,4 18,0 15,8 14,9 14,5 14,7 15,3 14,6 Euroalue 13,7 13 15 16,9 13,8 12,7 12,9 12,8 12,4 12,3

Hintatasoindeksejä koskeviin tietoihin ennen vuotta 2000 vaikuttaa asteittain vuodesta 1995 käyttöön otettu uusi kansantalouden tilinpitojärjestelmä (EKT95) (4). Vuotta 2001 koskevat tiedot ovat ennakkotietoja.

Toinen merkittävä tekijä hintojen hajontaa koskevissa tiedoissa on, että yhteisön ja euroalueen hintojen lähentyminen on hidastunut viime vuosina (5) euron käyttöönotosta huolimatta. Hintojen lähentymisen hidastuminen aiheutuu ehkä siitä, että sisämarkkinoiden hintoja lähentävä alkuperäinen vaikutus on loppunut. Lisäksi euron käyttöönottoa edelsi useiden vuosien ajan monien euroalueen jäsenten välisten valuuttakurssien vakauden kasvu, mikä tarkoittaa, että vakaat valuuttakurssit vaikuttivat hintojen lähentymiseen osittain jo ennen euron käyttöönottoa. Tässä yhteydessä on syytä panna merkille, että Belgian, Saksan, Ranskan, Luxemburgin, Alankomaiden ja Itävallan valuuttakurssit ovat pitkään olleet vakaita suhteessa toisiinsa, ja maiden välinen hintojen hajonta oli vain 1,3 prosenttia vuonna 2001. On kuitenkin liian aikaista sanoa, onko eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönotto tammikuussa 2002 antanut uuden sysäyksen hintojen lähentymiselle, sillä tähän mennessä saadut uusimmat tiedot ovat vuodelta 2001.

Uusimmat tiedot yksittäisten tuotteiden hintojen lähentymisestä sisältyvät seuraaviin komission julkaisuihin:

— autojen hintaeroja käsittelevä raportti ”Car price differentials within the European Union on 1 November 2002”, Euroopan komissio, kilpailun pääosasto

— ”Talousuudistus: kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta” (Cardiffin kertomus) (6), joulukuu 2002, Euroopan komissio, sisämarkkinoiden pääosasto

— Sisämarkkinoiden tulostaulu N:o 10, 3 luvun Β kohta ”Päivittäistavaroiden hinnat EU:ssa”, toukokuu 2002, Euroopan komissio, sisämarkkinoiden pääosasto

— Sisämarkkinoiden tulostaulu N:o 8 (Scoreboard No 8), 3 luvun A kohta ”Results from a Europe-wide price study”, toukokuu 2001, Euroopan komissio, sisämarkkinoiden pääosasto

— ”Price levels and price dispersion in the EU”, European Economy, Supplement A, N:o 7, heinäkuu 2001, Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto.

Näiden julkaisujen perusteella yksittäisten tuotteiden hintaerot ovat merkittävät, mutta havaittavissa on myös jonkin asteista lähentymistä. Esimerkiksi uusin tiedonanto autojen hinnoista (tiedot marraskuulta 2002) osoittaa, että uusien autojen hintaerot ovat edelleen suuret, vaikka hinnat ovat lähentyneet jonkin verran erityisesti euroalueella. Cardiffin kertomuksessa osoitettiin, että vuosina 1992—2001 eri tuotteiden hinnat kehittyivät eri tavoin, vaikka yleisin suuntaus olikin hintojen lähentyminen ja samanaikainen laskeminen. Sisämarkkinoiden tulostauluista käy ilmi, että jäsenvaltioiden välillä on huomattavia hintaeroja päivittäistavaroissa, tuoreissa elintarvikkeissa ja kulutuselektroniikassa (tiedot kerätty vuosina 1999—2000), vaikkakaan mikään maa ei näyttänyt olevan kaikissa tuotteissa korkean tai alhaisen hintatason maa. European Economy -julkaisun Supplement A -osassa todettiin, että hintojen hajonta oli kaikissa tutkituissa tuoteluokissa suurempaa yhteisön alueella kuin Yhdysvalloissa (tiedot vuodelta 1998).

Yhteenvetona voidaan todeta, että euroalueella on näyttänyt tapahtuneen jatkuvaa hintojen lähentymistä sen jälkeen, kun euro otettiin käyttöön vuonna 1999, vaikka lähentyminen on ollut hitaampaa kuin 1990-luvulla. Tähän mennessä asiaa ei ole tutkittu kovinkaan paljon, koska tietojen saanti kestää ja kuluu vuosia, ennen kuin euron täydelliset vaikutukset käyvät ilmi. Komissio seuraa jatkossakin tarkkaan euron vaikutusta hintojen lähentymiseen.

(1) Sekä Bun ja Klaasen (2002) että Micco, Stein ja Ordoñez (2002) totesivat, että EMUlla on ollut tutkimustulosten mukaan myönteisiä vaikutuksia euroalueen osapuolten väliseen kauppaan vuoden 1999 alusta.

(2) Hintojen hajontaa mitataan tässä euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden hintatasojen variaatiokertoimella.

(3) Hintojen hajontaa mitataan tässä jäsenvaltioiden hintatasojen variaatiokertoimella.

(4) Yksityiskohtaisemmat tiedot on annettu Eurostatin Statistics in Focus -julkaisussa N:o 32/2002, ”Purchasing Power Parities and related economic indicators for EU, EFTA and Candidate Countries: Preliminary results for 2000”, 30. heinäkuuta 2002.

(5) Huomiota tukee J. H. Rogers (2002), joka käytti toista hintatasoa koskevaa tiedostoa.

(6) KOM(2002) 743 lopullinen.