ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3328/97 komissiolle esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE) (22. lokakuuta 1997) Aihe: EU:n alueella liikennöivien turistibussien sallittu kokonaispaino 1. Onko komission tiedossa, että Saksassa ja Iso-Britanniassa on toisistaan poikkeavat näkemykset turistibussien sallitusta kokonaispainosta (Saksassa yläraja on 18 tonnia, kun taas Iso-Britanniassa se on 17 tonnia)? 2. Ovatko nämä Iso-Britanniassa vasta tämän vuosikymmenen alussa voimaan tulleet liikennemääräykset ristiriidassa nykyisen yhteisön oikeuden kanssa? 3. Saavatko Ison-Britannian viranomaiset estää Saksasta tulevia yli 17 tonnin painoisia turistibusseja jatkamasta matkaa Ison-Britannian alueella ja periä sikäläisten määräysten mukaisen bussin käyttöön antamisesta ylikorkeaa vuokraa? 4. Mikäli Ison-Britannian liikennemääräykset eivät ole ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa, katsooko komissio aiheelliseksi velvoittaa EU:n jäsenvaltiot tunnustamaan vastavuoroisesti yhden jäsenvaltion alueella voimassa olevat liikennemääräykset? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 1997) 1. Komissio on tietoinen siitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa liikennöivien kaksiakselisten ajoneuvojen (turistibussit mukaan lukien) suurin sallittu paino on 17 tonnia, kun useimmissa jäsenvaltioissa se on 18 tonnia. 2. Tämä tilanne ei ole ristiriidassa eurooppalaisen lainsäädännön kanssa. Tilanne on tunnustettu eurooppalaisessa lainsäädännössä vuodesta 1989 alkaen, ensin tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista annetun direktiivin 85/3/ETY muuttamisesta 27. huhtikuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/338/ETY ((EYVL L 142, 25.5.1989. )) ja myöhemmin tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista 25. heinäkuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/53/EY ((EYVL L 235, 17.9.1996. )). 3. Näin ollen Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilla on oikeus estää turistibusseja, joiden kokonaispaino kuormattuna on yli 17 tonnia, liikennöimästä maan alueella, koska kyseiset bussit katsotaan ylikuormatuiksi maan lainsäädännön mukaan. 4. Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovellettava alempi painorajoitus sallitaan neuvoston direktiivin 96/53/EY 8 artiklan mukaisella poikkeuksella. Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 1998, jonka jälkeen Yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettu hyväksymään alueellaan bussit, joiden kokonaispaino kuormattuna on enintään 18 tonnia. Kyseisen aikavälin huomioon ottaen komissio ei esitä toimenpiteitä toteutettavaksi tällä välin.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3586/97 komissiolle esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Ympäristötietojen saatavuutta koskeva direktiivi Tietyissä tilanteissa, joissa halutaan saada direktiivin 90/313/ETY ((EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56. )) mukaisia tietoja, saattaa syntyä epäilyjä siitä, missä laajuudessa yksityiset järjestöt tai yritykset, jotka toteuttavat julkiseen ympäristönsuojeluun liittyviä toimia, kuuluvat direktiivin piiriin. Tässä yhteydessä pyydän komissiota ilmoittamaan, kuuluvatko yritykset, jotka toteuttavat julkiseen ympäristönsuojeluun liittyviä toimia - esimerkiksi uhanalaisiin ja sairaisiin eläimiin liittyviä toimia - ympäristötietojen saatavuutta koskevan direktiivin 90/313/ETY piiriin? Jos komissio katsoo niiden kuuluvan direktiivin piiriin, pitääkö tämä paikkansa riippumatta siitä, mikä on toimijoiden juridinen asema? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 1998) Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta annetun direktiivin 90/313/ETY ((EYVL L 158, 23.6.1990. )) 6 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sellaisten toimielinten, joilla on yleisiä ympäristöön liittyviä tehtäviä ja jotka ovat viranomaisten valvonnassa, hallussa olevat ympäristöä koskevat tiedot ovat saatavissa toimivaltaisen viranomaisen välityksellä tai suoraan kyseiseltä toimielimeltä samoin edellytyksin kuin mitä direktiivissä säädetään julkisten viranomaisten hallussa olevien ympäristöön liittyvien tietojen osalta. Direktiivin mukaan edellä mainittujen elinten on siten täytettävä kaksi ehtoa, jotta ne kuuluisivat direktiivistä johtuvien velvoitteiden piiriin, eli niillä on oltava yleisiä ympäristöön liittyviä tehtäviä ja niiden on oltava viranomaisten valvonnassa. Riittää siis, että parlamentin jäsenen mainitseman järjestön kaltainen toimielin täyttää kaksi direktiivissä säädettyä ehto, jotta direktiiviä voitaisiin soveltaa siihen. Koska käytettävissä ei ole yksityiskohtaisempia tietoja komissio ei voi ottaa kantaa siihen, kuuluuko kysymyksessä tarkoitettu järjestö direktiivin 90/313/ETY 6 artiklan soveltamisalaan.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3454/97 komissiolle esittäjä(t): Reino Paasilinna (PSE) (31. lokakuuta 1997) Aihe: Kylmän vyöhykkeen rakentamistuet Suomalainen rakentaminen on poikkeuksellisen kallista pohjoisen alueen vaikeiden olosuhteiden takia. Pitkän kylmän kauden aikana maa routii syvältä, minkä vuoksi sekä rakennusten että maa- ja rautateiden perustukset on suojattava kalliilla erityisrakenteilla. Myös lämpö-, vesi-, viemäri- ja sähköjärjestelmät on suojattava. Kun Suomessa rakennusten sisä- ja ulkolämpötilojen välinen ero saattaa olla 50 astetta, on rakennusten ulkokuori, vaippa, tehtävä kestämään lämpötilaeroista johtuvat lämmitys- ja kosteusongelmat. Vaadittava rakennustapa on niin vaikea, että kaikki rakentajat eivät ole siihen ankaran kustannuspaineen alaisena kyenneet. Työvirheiden, kosteus- ja homeongelmien vuoksi Suomessa on syntynyt 60 miljardin markan korjaustarve. Kysyn komissiolta, mitä se aikoo tehdä, jotta pystytään järjestämään ns. kylmän vyöhykkeen rakentamistukirahoitus ja siten saavuttamaan kestävä taso tulevassa rakentamisessa? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (7. tammikuuta 1998) Komissio on tietoinen kylmän vyöhykkeen, muun muassa Suomen, poikkeuksellisen ankaran ilmaston aiheuttamista rakentamisen lisäkustannuksista. Kylmän vyöhykkeen rakentamiselle ei tällä hetkellä kuitenkaan suunnitella erityistukea. On kuitenkin huomattava, että lainsäädännössä ilmasto-oloja vastaavat olennaiset vaatimukset on otettu huomioon rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21. joulukuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 89/106/ETY ((EYVL L 40, 11.2.1989. )). Vaatimusten tarkoituksena on varmistaa uudisrakentamisen korkea taso sekä käyttövarmuuden että kestävyyden osalta.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3924/97 komissiolle esittäjä(t): Johannes Swoboda (PSE) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Sellaisille yhdistyksille ja järjestöille myönnettävä tuki, jotka tekevät tiedotustyötä EU:n laajentuessa itään Monet itävaltalaiset yhdistykset ja järjestöt ovat ilmaisseet kiinnostuksensa järjestää tiedotustilaisuuksia niistä seurauksista, joita EU:n suunnitellulla laajentumisella itään on sekä Itävallan raja-alueilla että Unkarissa, Tsekissä ja Sloveniassa sijaitseville kunnille. Onko mahdollista tukea tiedotus- ja neuvontatilaisuuksia, joissa käsitellään EU:n itälaajentumisesta todennäköisesti ja odotettavasti aiheutuvia seurauksia EU:n tämänhetkisen ulkorajan molemmilla puolilla sijaitseville kunnille? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1998) Ehdotettuja toimintoja voitaisiin kenties rahoittaa Interreg II C ¨Cadses¨ (Central Adriatic Danubian and south eastern European Space)-ohjelmasta. Tätä varten olisi muotoiltava tätä aihetta käsittelevä hanke ja esiteltävä se Itävallan Cadses-sihteeristölle ohjelmasta vastaavien henkilöiden harkittavaksi. Tällä hetkellä on jo tehty yksi hanke-esitys, joka käsittelee yhteisön laajentumisen seurauksia. Cadses-sihteeristön osoite lähetetään suoraan kysyjälle ja parlamentin pääsihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3498/97 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (10. marraskuuta 1997) Aihe: Pedofiliatapaukset EU:lle kuuluvassa pienten lasten päiväkodissa Julkisuuteen on tullut suurta levottomuutta herättäviä tietoja, joiden mukaan yhteisön toimielimille kuuluvassa pienten lasten Clovis-nimisessä päiväkodissa on todettu 2,5- ja 3-vuotiaita lapsia koskevia pedofilian ja seksuaalisen väärinkäytöksen tapauksia, joissa syyllisiä ovat tämän yksityisen yrityksen työntekijät, joille lasten hoito oli uskottu. Yhteisön toimielinten työntekijäliitot ovat pyytäneet, että komissaari Liikanen välittömästi puuttuisi asiaan. Haluaisin saada tietää Euroopan komissiolta, kuinka se aikoo toimia tässä tilanteessa, kuinka se turvaa sen, että lasten koskemattomuutta suojellaan, sekä sen, että tähän törkeään tekoon syyllistyneitä rangaistaan. Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1998) Väitteet pedofiliatapauksista Euroopan unionin virkamiesten lasten päiväkodissa ovat olleet viime viikkoina näkyvästi esillä tietyissä sanomalehdissä. Asian tutkiminen ei kuulu komission toimivaltaan, vaan se on Belgian viranomaisten tehtävä. Brysselin yleinen syyttäjävirasto on tutkinutkin tapausta kesäkuusta 1997 lähtien. Tapauksen esiintulosta lähtien komissio on pyrkinyt toimimaan lasten ja asianosaisten vanhempien etujen turvaamiseksi. Se on aina tehnyt kaiken mahdollisen auttaakseen oikeusviranomaisia heidän tutkimuksissaan. Se salli heille pääsyn päiväkotirakennukseen heti tällaisen pyynnön saatuaan. Tämän kaiken Brysselin yleinen syyttäjävirasto vahvisti lehdistötilaisuudessa 14. marraskuuta 1997, jolloin se myös muistutti tutkimusten luottamuksellisuuden välttämättömyydestä, jotta ne eivät vaarantuisi ja jotta vanhempien ymmärrettävää huolta lastensa suojelemisesta kunnioitettaisiin. Komission tehtävänä on siten ollut antaa pyydettyä apua, ryhtyä mahdollisuuksien mukaan toimiin lasten turvallisuuden takaamiseksi sekä antaa vanhemmille tietoja ja olla heidän tukenaan. Niinpä useita tiedonantoja on annettu vanhemmille ja henkilökunnalle, vanhemmille on järjestetty tiedotustilaisuuksia, S.O.S. Enfants -järjestö on pitänyt kokouksia vanhempainyhdistysten kanssa, henkilöstöasioista vastaava komission jäsen on tavannut kaksi kertaa henkilöstön ja vanhempainyhdistysten edustajat, ja päiväkotirakennuksen turvallisuutta on vahvistettu. Lisäksi komissio on tehostanut Clovis-päiväkotia kesäkuussa 1995 allekirjoitetun sopimuksen mukaisesti hallinnoivan yhtiön palkkaamien työntekijöiden laadun valvontaa. Se on myös pyytänyt päiväkodin johtoa ryhtymään toimivaltuuksiensa rajoissa suojatoimenpiteisiin lasten etujen turvaamiseksi, kunnes tutkimustulokset julkistetaan. Kysymykseen mahdollisista rangaistuksista ei voida luonnollisestikaan antaa vastausta, ennen kuin toimivaltaiset oikeusviranomaiset näyttävät toteen oletetut syytökset.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3786/97 komissiolle esittäjä(t): John Iversen (PSE) (26. marraskuuta 1997) Aihe: Oikeus urheilulähetysten vastaanottoon Voiko komissio vahvistaa vai kiistää, rikkooko Tanska EU-direktiiviä lakiehdotuksella, jonka mukaan kaksi valtakunnallista TV-kanavaa saa yksinoikeuden tärkeiden kansallisten urheilutapahtumien lähettämiseen? Yksityinen mainosrahoitteinen kanava on jo aikaisemmin ostanut urheilutapahtumien lähetysoikeudet ja väittää nyt, että lakiehdotus rikkoo Euroopan unionin perustamissopimuksen 90 artiklaa. Yksityinen kanava näkyy koko maassa, mutta vain kaapeliverkossa tai lautasantennin välityksellä. Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (8. tammikuuta 1998) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/552/ETY 3 a artiklan mukaan, sellaisena kuin se on muutettina direktiivillä 97/36/EY ((EYVL L 202, 30.7.1997. )), jokainen jäsenvaltio voi toteuttaa yhteisön lainsäädännön mukaisesti toimenpiteitä varmistaakseen, että sen lainkäyttövaltaan kuuluvat lähetystoiminnan harjoittajat eivät lähetä yksinoikeudella tapahtumia, joilla kyseinen jäsenvaltio katsoo olevan erityistä yhteiskunnallista merkitystä, siten että estetään merkittävää osaa jäsenvaltion yleisöstä seuraamasta näitä tapahtumia suorana tai nauhoitettuna lähetyksenä maksuttoman television kautta. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä tällaisista toimenpiteistä. Komissio varmistaa kolmen kuukauden kuluessa ilmoituksesta, että toimenpiteet ovat yhteisön oikeuden mukaisia. Komissio pyytää lausunnon direktiivin 23 a artiklan nojalla perustetulta komitealta. Komissio ei ole vielä saanut direktiivissä säädettyä ilmoitusta Tanskan viranomaisilta. Tämän vuoksi komissio ei voi antaa lausuntoa siitä, ovatko Tanskan toimenpiteet yhteisön oikeuden mukaisia, erityisesti EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan tai mainitun direktiivin mukaisia.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0156



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3958/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Ruotsin asevienti Onko komissio tietoinen, että Ruotsin hallitus antoi toukokuussa 1997 ¨Ruotsin asevienti vuonna 1996¨ -nimisen raportin Ruotsin eduskunnalle? Voisiko komissio tiedustella, mitkä muut EU:n jäsenvaltioiden hallitukset tiedottavat tällä tavoin kansanedustuslaitoksilleen maansa aseviennistä? Onko komissio valmis pyytämään tällaisten raporttien toimittamista itselleen, kokoamaan ne yhteen ja varustettuaan ne yleisluontoisin, sisältöä kuvaavin huomautuksin, toimittamaan ne Euroopan parlamentille? Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1998) Komissio tietää Ruotsin hallituksen antaneen Ruotsin eduskunnalle ¨Ruotsin asevienti vuonna 1996¨ -nimisen raportin ja pitää tätä toimenpidettä myönteisenä. Komissio on lisäksi julkisesti saatavilla olevien tietojen perusteella voinut todeta, että eräiden jäsenvaltioiden hallitukset ilmoittavat jossakin muodossa maansa parlamentille luvanvaraisesta aseviennistä. Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan komission äskettäin antamaan tiedonantoon ¨Puolustukseen liittyviä teollisuudenaloja koskevan Euroopan unionin strategian täytäntöönpano¨ ((Asiak. KOM(97) 583 lopullinen. )). Tässä tiedonannossa komissio toteaa, että on luotava suuret eurooppalaiset puolustustarvikemarkkinat käyttäen kaikkia unionin käytettävissä olevia erilaisia välineitä yhdessä. Tiedonanto sisältää puolustukseen liittyviä teollisuudenaloja koskevan toimintasuunnitelman sekä ehdotuksen eurooppalaisen puolustusmateriaalipolitiikan laatimista koskevaksi yhteiseksi kannaksi. Osana tätä toimintasuunnitelmaa komissio laatii valkoisen kirjan, jossa esitetään vaihtoehtoja, joiden avulla voitaisiin edetä kohti yhteistä asevientipolitiikkaa, mikä myös osaltaan edistäisi alaa koskevien toimintasääntöjen vahvistamista. Komissio voisi tämän valkoisen kirjan yhteydessä ehdottaa esimerkiksi, että jäsenvaltiot ja yhteisön toimielimet vaihtaisivat tietoja aseviennistä. Suunnitelmissa ei kuitenkaan ole, että komissio ryhtyisi tässä vaiheessa pyytämään jäsenvaltioilta jäljennöksiä niiden asevientiä koskevista raporteista.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4189/97 komissiolle esittäjä(t): Eolo Parodi (UPE) ja Guido Viceconte (UPE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Yhteisön rahoitus Barin Petruzzelli-oopperatalon entistykselle Vuosina 1898 - 1903 rakennettu Barin Petruzzelli-oopperatalo, joka julistettiin kansallishistoriallisesti ja taiteellisesti merkittäväksi rakennukseksi vuonna 1954 ja - ainoana yksityisenä oopperatalona Euroopassa - perinteiseksi oopperataloksi vuonna 1967, tuhoutui rajussa tulipalossa 27. lokakuuta 1991. Vuonna 1996 koki saman kohtalon toinen merkittävä italialainen oopperatalo, Venetsian ¨La Fenice¨, joka tuhoutui täysin. ¨La Fenice¨ on oikeutetusti saanut huomattavaa yhteisön tukea osittaista entistystä varten. Barin Petruzzelli-oopperatalo sen sijaan on jostain syystä saanut ainoastaan 80 000 ecua lämpiönsä entistykseen. 1. Voiko komissio kertoa, johtuuko Petruzzelli-oopperatalon saaman yhteisön tuen vaatimattomuus siitä, että kyseessä on muista eurooppalaisista oopperataloista poiketen yksityisen omistama rakennus? 2. Eikö komissio katso, että on välttämätöntä vapauttaa erittäin kiireellisesti yhteisön varoja Petruzzelli-oopperatalon entistyksen saattamiseksi päätökseen, ottaen huomioon, että oopperatalon omistavalla Messeni Nemagnan perheellä ei ole töiden loppuunviemiseen tarvittavia varoja? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 1998) 1. Eurooppalaisen arkkitehtuuriperinnön suojelemista koskevien pilottihankkeiden teemana olivat vuonna 1994 näyttämörakennukset. Tällöin komissio myönsi myös Italiassa Barin kaupungissa sijaitsevalle teatteri Petruzzellille noin 80 000 ecun suuruisen avustuksen. Vuosina 1995, 1996 ja 1997 komissio aloitti Rafael-ohjelman valmisteluun liittyen useita hankkeita arkkitehtuuriperinnön suojelun tukemiseksi. Eri vuosina korostettiin eri teemoja (uskonnolliset rakennukset, barokki, koristejulkisivut ja esiteollisen kauden arkkitehtuuri). 2. Teatterin entisöinti tuli esiin myös rakennerahastojen avulla toteutettavien alueellisten kehitystoimien yhteydessä osana toimintaohjelman kohdassa 6.3 ¨Kulttuuriperinnön säilyttäminen¨ toteutettavia toimia. Toimintaohjelma toteutetaan rakennerahastojen yhteisrahoituksena Apulian alueen hyväksi kaudella 1994*1999. Italian viranomaisten mukaan tätä koskeva rahoituspyyntö on esitetty, mutta Italian alueviranomaiset eivät ole hyväksyneet sitä, koska hakemus ei täytä kaikkia ehtoja. Koska kyseessä on yksityinen, joskin yleistä mielenkiintoa herättävä rakennus, jonka toiminta tuottaa omistajalleen voittoa, yhteisrahoituksen määräksi voidaan säännösten mukaan hyväksyä vain osa hyväksyttävistä kuluista.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4109/97 komissiolle esittäjä(t): Mirja Ryynänen (ELDR) (18. joulukuuta 1997) Aihe: EU:lta toiminta-avustusta saavien järjestöjen tuki EU:n komissio jakaa toiminta-avustusta useille järjestöille. Järjestöjen ongelmana on se, että ne saavat tiedon toiminta-avustuksensa suuruudesta vasta myöhään kuluvan vuoden puolivälissä tai syksyllä. Tilanne tekee mahdottomaksi toiminnan järkevän suunnittelun ja epävarmaksi varoja vievien projektien aloittamisen. Tilannetta helpottaisi jo se, että vakaiksi yhteistyökumppaneiksi osoitetuille järjestöille maksettaisiin puolet edellisen vuoden toiminta-avustuksista alkuvuonna ja loppuvuoden avustussummassa otettaisiin huomioon koko vuoden avustussummassa mahdollisesti tapahtuneet muutokset. Mitä EU:n komissio tekee, jotta toiminta-avustukset toimisivat nykyistä paremmin niiden käyttäjien näkökulmasta? Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 1998) Yhteisön talousarvion toimintamäärärahoja ei jaeta ennakkoon useiden järjestöjen välillä. Järjestö voi saada komissiolta rahallista tukea, jos se esittää toimintahankkeen, joka vastaa budjettivallan käyttäjän yleiseen talousarvioon hyväksymää toimintaa, ja jos tämä noudattaa kyseisestä toiminnasta vastaavassa yhteisön lainsäädännössä asetettuja erityisvaatimuksia. Tästä johtuen komission on tehtävä erityinen tulevan avunsaajan hakemusta koskeva tutkimus. Jos komissio myöntäisi määrärahoja arvoisan parlamentin jäsenen ehdottaman pro rata -periaatteen mukaisesti, se ei pystyisi noudattamaan varainhoitoasetuksen (2 artikla) vaatimuksia, joiden mukaan julkiset varat on käytettävä taloudellisuuden, moitteettoman varainhoidon sekä kustannustehokkuussuhteen periaatteiden mukaisesti. Jotta tehokkuutta toimintamäärärahojen myöntämisessä voitaisiin parantaa, edellä mainittuja tutkimuksia pyritään suorittamaan pitkin vuotta yhä tasaisimmin väliajoin, jotta voidaan varmistaa talousarvion jatkuva toteuttaminen ja lyhentää määrärahahakemuksen luovuttamisen ja komission vastauksen välistä aikaa.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2982/97 neuvostolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (30. syyskuuta 1997) Aihe: Salassapito ja EU:n oikeus- ja sisäasioiden K4-koordinointikomitea Niin kutsuttu K4-koordinointikomitea, joka tekee suuren osan oikeus- ja sisäasioita koskevien EU:n aloitteiden valmistelutyöstä, on saanut kritiikkiä salaperäisestä tavasta hoitaa asioitaan. Kansalaisvapauksien puolesta työskentelevien mukaan komitea on demokraattisen valvonnan tavoittamattomissa ja on vaikea saada selville, mistä asioista kyseisessä komiteassa keskustellaan. Vuonna 1995 K4-komitea laati useita suuntaviivoja, jotta EU:iin voitaisiin perustaa puhelinkuuntelujärjestelmä, joka vaikuttaa kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisiin. Tästä järjestelmästä julkaistiin tietoja EU:n virallisessa lehdessä vasta kaksi vuotta myöhemmin. Voisiko neuvosto antaa tietoja kaikista niistä suunnitelmista mitä sillä on K4-koordinointikomitean työn saamiseksi avoimemmaksi? Vastaus (26. helmikuuta 1998) K.4-komitea ei ole tyypiltään erilainen komitea vaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.4 artiklan mukaisesti perustettu neuvoston työryhmä, joka työskentelee neuvoston työjärjestyksen määräysten mukaisesti. Näin ollen väitteet sen toiminnan salaisesta luonteesta tai siitä, että se ei kuuluisi demokraattisen valvonnan piiriin, ovat perusteettomia. K.4-komitean laatimia asiakirjoja koskevat samat julkistamissäännöt kuin muitakin neuvoston asiakirjoja. Lisäksi oikeus- ja sisäasioista vastaavat ministerit voivat monissa tilaisuuksissa antaa parlamentille tietoja oikeus- ja sisäasioiden alalla työskentelevien työryhmien, myös K.4-komitean, työskentelystä.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3984/97 komissiolle esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL), Alonso Puerta (GUE/NGL) ja María Sornosa Martínez (GUE/NGL) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Työolosuhteet Acalândian (Brasilia) hiilikaivoksissa Acalândian elämän ja ihmisoikeuksien puolustamisesta vastaava keskus on kansalaisjärjestö, joka toimii tässä brasilialaisessa kunnassa kansalaisten oikeuksien tunnustamiseksi ja hiilikaivoksissa tapahtuvaa pakkotyötä ja riistämistä vastaan. Tämä järjestö on paljastanut Acalândian hiilikaivosten työntekijöiden hyväksikäytön ja miltei orjuuteen verrattavan tilanteen, jossa työolojen puutteellisuuden takia onnettomuuksia tapahtuu jatkuvasti. Järjestö on paljastanut myös, että kaivoksessa työskentelee alle 15-vuotiaiden lasten ryhmä. Järjestön toimittamien tietojen mukaan useat kaivoksista kuuluvat Viena- ja Pindaré- terästeollisuusyrityksille. Tietääkö komissio näistä paljastuksista? Voiko komissio vahvistaa, että EU:n, Brasilian ja Mercosurin välisten sopimusten mukaisesti Brasilian hallitus huolehtii siitä, että kansainvälisesti tunnustettuja työolosuhteita ja työlainsäädäntöä noudatetaan ja lapsityövoiman käyttö kielletään? Komission jäsenen Manuel Marinin komission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 1998) Komissio on ilman muuta selvillä työvoiman riistämisestä ja kohtuuttomista olosuhteista, jotka saattavat vallita kaivoksissa ja jotka koskevat joskus myös lapsia. Lukuisat yhdistykset, erilaiset järjestöt, kansalaisjärjestöt ja yksityiset järjestöt ilmoittavat komissiolle samankaltaisista tapauksista, jotka koskevat yleensä hyvin köyhiä ja puolustuskyvyttömiä väestönosia. Työntekijöiden hyväksikäyttö, jopa riisto, on seurausta epätyydyttävistä olosuhteista taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen toteuttamiseksi, mikä johtaa tällaisiin tilanteisiin. Näiden olosuhteiden muuttaminen muodostaa pitkäaikaisen prosessin. Voidaan kuitenkin sanoa, että yleisen tason suhteissaan kumppanimaihinsa - tässä tapauksessa yhteistyössään Brasilian kanssa - komissio pyrkii toiminnallaan korjaamaan tällaiset tilanteet jo niiden syntyvaiheessa. Niinpä jos komission toiminnan voidaan odottaa tehoavan, se pyrkii käytettävissään olevista keinoista riippuen vaikuttamaan viranomaisiin tarkoituksenmukaisimmilta vaikuttavilla keinoilla.