Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2379/97 komissiolle esittäjä(t): Wilfried Telkämper (V) (10. heinäkuuta 1997) Aihe: Komission tuen myöntäminen kehitysalalla toimiville hallituksista riippumattomille (saksalaisille) järjestöille Saksassa myöntää marraskuusta 1991 lähtien eräs lähes ainoastaan valtion viranomaisten hallinnoima ja verorahoin rahoitettu yksityisoikeudellinen säätiö ¨lahjoitusleiman¨ sellaisille humanitaarisille ja hyväntekeväisyyttä harjoittaville järjestöille, jotka rahoittavat (ulkomailla) tapahtuvan toimintansa pääasiassa lahjoitusvaroin. ¨Leiman¨ tarkoituksena on varmistaa järjestön toiminnan avoimuus, luotettavuus sekä tehokas varojen käyttö. Saksan sosiaaliasioiden keskusinstituutti (das Deutsche Zentralinstitut für soziale Fragen, DZI) on saavuttanut monopoliaseman lahjoitusleimoista vastaavana elimenä ja se vaikuttaa saksalaisten hallituksista riippumattomien järjestöjen kilpailuun julkisista avustuksista, joihin EU:n komission avustukset myös kuuluvat. Tällainen mahtiasema herättää huolestuneisuutta ottaen huomioon leiman myöntämiseen liittyvät lähes käsittämättömät arvosteluperusteet ja tarkastusmenettelyt samoin kuin tunnetuksi tulleet tapaukset Saksan sosiaaliasioiden keskusinstituutin harjoittamasta, tiettyjen hallituksista riippumattomien järjestöjen perusteettomasta panettelusta. Lisäksi pieniä hallituksista riippumattomia järjestöjä syrjitään. Edellä mainitun vuoksi esitän PO VIII:n/ECHO:n asiasta vastaaville tahoille seuraavat kysymykset: 1. Missä määrin komissio käyttää hyväkseen mahdollisuutta hankkia DZI:ltä konkreettisia tietoja sellaisista saksalaisista hallituksista riippumattomista järjestöistä, jotka ovat anoneet komissiolta avustusta hankkeilleen? Missä määrin komissio ottaa DZI:n suositukset edistämiskelpoisuudesta tai ¨lahjoitustiedotteessa¨ luetteloinnista perusteeksi päätöksilleen myöntää tukea tietyille hallituksista riippumattomille järjestöille ja olla myöntämättä toisille? 2. Onko komissio tietoinen niistä kriteereistä, joiden perusteella DZI arvioi edistämiskelpoisuuden ja ovatko nämä kriteerit (erityisesti mainos- ja hallintokulut) samoin kuin DZI:n toteuttama tarkastusmenettely komission mielestä riittäviä, jotta niiden perusteella voidaan tehdä asiallisesti oikeudenmukainen päätös hallituksista riippumattomien järjestöjen edistämiskelpoisuudesta? 3. Mitä muita kuin DZI:n antamia tietoja ja suosituksia komissio tarkastelee käsitellessään hallituksista riippumattomien järjestöjen hakemuksia EU:n rahoituksen saamiseksi? 4. Harkitseeko komissio hallituksista riippumattomien järjestöjen yhä lisääntyvän lukumäärän huomioon ottaen EU:n laajuisten arvosteluperusteiden käyttöönottoa, millaisia omia vaatimuksia komissio asettaa hallituksista riippumattomille järjestöille ja miten komissio aikoo varmistaa sen, että pienemmillä järjestöillä olisi tasavertaiset mahdollisuudet saada EU:n edistämisrahoitusta? Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (14. lokakuuta 1997) 1. Komissio ja Deutsche Zentralinstitut für soziale Fragen (Saksan sosiaaliasioiden keskusinstituutti, DZI) vaihtavat toisinaan tietoja saksalaisista kansalaisjärjestöistä. Kun komissio epäilee jonkun saksalaisen kansalaisjärjestön kelpoisuutta (¨yhteisrahoitusta koskevien yleisien edellytysten¨ 2 luku), se kuulee joskus DZI:tä ja muita elimiä, kuten valtiosta riippumattomien kehitysjärjestöjen yhteyskomiteaa, VENRO:a (saksalaisten kansalaisjärjestöjen verkosto), DPWV:tä (toinen verkosto) tai BMZ/BENGO:a (Bonnissa sijaitseva yhteistyöministeriö). 2. Kansalaisjärjestö, joka on saanut ¨leiman¨ DZI:ltä, ei täytä komission kelpoisuusehtoa. Komissio ottaa yhteyttä DZI:hin vain muutamissa tapauksissa esimerkiksi silloin, kun kansalaisjärjestö, jonka kelpoisuus vaikuttaa epäilyttävältä, väittää olevansa DZI:n suosittelema. Komissio tekee päätöksensä näiden ehtojen ja saamiensa erilaisten tietojen perusteella. DZI lähettää komissiolle säännöllisesti kirjallisia tietoja, kuten listan DZI:n leiman saaneista kansalaisjärjestöistä, tai leiman saamisen ehtoihin liittyviä tietoja. 3. Päätös kansalaisjärjestöjen kelpoisuudesta yhteisrahoitukseen (B7-6000) tehdään niiden asiakirjojen ja tietojen perusteella, jotka HRJ:n on annettava ¨yhteisrahoitusta koskevien yleisien edellytysten¨ osalta. Asiakirjojen tutkiminen perustuu erityisesti ehdotuksen aiheellisuuteen. Päätöksessä otetaan huomioon hankkeen toteuttamiseen vaikuttavat seikat (maan tai alueen taloudellinen tilanne, kyseessä olevat väestöt, muut osapuolet sekä elinkelpoisuus) ja komission paikan päällä olevien edustajien huomiot. 4. Hankkeiden ja kansalaisjärjestöjen kelpoisuusehdot täsmennetään ¨yleisissä ehdoissa¨ ja ne ovat samat kaikkien jäsenvaltioiden kaikille kansalaisjärjestöille, jotka pyytävät yhteisrahoitusta budjettikohdan B7-6000 perusteella. On yleisesti tiedossa, että kaikkia kansalaisjärjestöjä kohdellaan tasa-arvoisesti, niiden kokoon tai kansallisuuteen katsomatta.