KIRJALLINEN KYSYMYS E-1609/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Kansallisten hallitusten välinen yhteisymmärrys kiellettyjen valtiontukien hyväksymisestä kallistuvia maaöljytuotteita käyttäville yrityksille.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0145 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1609/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (5. kesäkuuta 2002) Aihe: Kansallisten hallitusten välinen yhteisymmärrys kiellettyjen valtiontukien hyväksymisestä kallistuvia maaöljytuotteita käyttäville yrityksille 1. Onko komission politiikan lähtökohtana edelleen komission 29. marraskuuta 2000 antama vihreä kirja Energiahuoltostrategia Euroopalle, jossa se katsoi, että öljytuotteiden hintojen nousua ei pidä tasoittaa alentamalla veroja ja että verotuksellisten keinojen käytön on sovittava yhteen talouspolitiikan yleislinjojen ja julkisen talouden vakauttamista koskevien sitoumusten kanssa? 2. Onko komissiolla edelleen aikomuksena päästä sellaiseen tavaraliikenteen hinnoitteluun, jossa otetaan huomioon kasvihuoneilmiö ja pyrkiikö komissio yhdenmukaistamaan ammattiliikenteessä käytetyn dieselöljyn valmisteveron yhteisössä siten, että vero olisi sen nykyistä keskitasoa korkeampi, kuten komissio totesi 11. syyskuuta 2001 päivättyyn kysymykseeni E-2595/01(1) antamissaan vastauksissa? 3. Voiko komissio vahvistaa päättäneensä 14. toukokuuta olla viemättä Italian, Ranskan ja Alankomaiden vuonna 2001 toteuttamia dieselöljyn valmisteveron leikkauksia yhteisön tuomioistuimeen, vaikka se alunperin olikin sitä mieltä, että kyseiset pyrkimykset korvata maantieliikenteen yrityksille maaöljytuotteiden hinnannousut olivat kielletyn valtiontuen muoto? 4. Vaikuttavatko syyskuussa 2000 käyttöönotetut kansalliset tukitoimet yhä edelleen ja mitkä kyseisistä toimista ovat voimassa vuoden 2002 jälkeenkin? 5. Tarkoittaako jäsenvaltioiden asianomaisten ministerien, jotka kaikki, tosin eri syistä (ei ainoastaan verojen alentamisen vuoksi, vaan myös esimerkiksi Belgiassa toteutettujen vakuutusmaksujen leikkausten vuoksi), pelkäävät kielletyistä valtionavuista annettavaa tuomiota, perustamissopimuksen 88 artiklan mukaisesti omaksuma yksimielinen kanta sitä, että komissio ei voi viedä asiaa yhteisön tuomioistuimeen? 6. Miten komissio perustelee sen, että se luopui asian viemisestä tuomioistuimeen? 7. Millaisen ennakkotapauksen tämä luo jäsenvaltioiden tulevia valtiontukia ajatellen, silloin kun ne päättävät alkaa uudelleen tukea kotimaisia yrityksiä, tai jatkaa niiden tukemista, verotulojen kustannuksella? Hyväksytäänkö nämä tuet käytännössä, mikäli kaikki viisitoista jäsenvaltiota päättävät keskenään siitä, että ne suojelevat vastavuoroisesti toistensa erilaisia kansallisia toimenpiteitä? Lähde: Algemeen Dagblad ja De Standaard -päivälehdet 15. toukokuuta 2002. (1) EYVL C 147 E, 20.6.2002, s. 30. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 2002) 1. Komission energia- ja liikennepolitiikka perustuu 29. marraskuuta 2000 annettuun vihreään kirjaan Energiahuoltostrategia Euroopalle(1) ja 12. syyskuuta 2001 annettuun valkoiseen kirjaan Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(2). 2. Komissio kehittää parhaillaan infrastruktuurimaksuja koskevaa menetelmää, jolla on tarkoitus mahdollistaa entistä tarkempi hinnoittelu. Komissio aikoo ehdottaa menetelmää koskevassa asiakirjassa yhteisiä sääntöjä rahtiliikennemaksuille, joilla katetaan infrastruktuurin käyttökustannukset. Näyttäisi kuitenkin siltä, että kasvihuonekaasu- ja hiilidioksidipäästöjä vastaavat kustannukset tulevat paremmin otetuiksi huomioon polttoaineiden valmisteveroissa kuin suorissa, matkan pituuteen perustuvissa maksuissa. Komissio aikoo myös antaa ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, jolla on tarkoitus on luoda kehys ammattiajossa käytetyn dieselin verotukselle ja lähentää bensiinin ja dieselin valmisteverotusta toisiinsa. Ehdotuksen perusperiaatteet esitellään yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa(3). 3. Komissio vahvistaa, ettei se ole ehdottanut kysymyksessä mainittujen asioiden saattamista yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi. 4. Komission ehdotuksesta neuvosto antoi 12. maaliskuuta 2001 Ranskalle, Italialle ja Alankomaille luvan soveltaa hyötyajoneuvoissa käytettävään dieselöljyyn eriytettyjä valmisteveroja 31. joulukuuta 2002 saakka. Neuvoston päätös tehtiin EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan määräysten (johdanto-osan kappale 5). Komissio käytti tätä myöhemmin perusteena aloittaessaan kyseistä valtiontukea koskevan muodollisen tutkintamenettelyn. Komission tiedossa ei ole, jatketaanko valtiontukitoimenpiteen soveltamista vuoden 2002 jälkeen, mutta se on ymmärtänyt Alankomaiden tekemästä ilmoituksesta, että tukitoimenpiteen soveltaminen päättyy 1. lokakuuta 2002. 5. Komissio aikoo edelleenkin tutkia toimivaltansa mukaisesti valtiontukitoimenpiteitä ja päättää kussakin tapauksessa erikseen, onko asia syytä saattaa yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi. 6. Ottaen huomioon tapaukseen liittyvät poliittiset ja juridiset näkökohdat komissio päätti, ettei asiaa ole syytä saattaa yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi. 7. Komissio aikoo edelleenkin tutkia valtiontukitoimenpiteitä toimivaltansa mukaisesti ja päättää kussakin tapauksessa erikseen, ovatko toimenpiteet yhdenmukaisia EY:n perustamissopimuksen määräysten kanssa. EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa määrätty menettely on poikkeustapauksia varten, jolloin neuvosto voi jäsenvaltion pyynnöstä keskeyttää menettelyn poikkeuksellisissa olosuhteissa. (1) KOM(2000) 769 lopullinen. (2) KOM(2001) 370 lopullinen. (3) KOM(2001) 370 lopullinen.