Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3747/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Euron kolikkojen valmistus Yhteiseen rahaan siirtymisen jälkeen käytettävien kolikkojen toisella puolella on kansallinen tunnus. Voiko komissio ilmoittaa, 1. kuinka monta erilaista kolikkosarjaa, joissa on erilaiset kansalliset tunnukset, se arvioi otettavan käyttöön? 2. salliiko se kunkin jäsenvaltion käyttää vain yhtä "kansallista" sarjaa vai voivatko esimerkiksi Skotlanti, Guernsey, Jersey, Wight ja Gibraltar lyödä erilaista rahaa? 3. aikooko se estää uusien "sarjojen" lisääntymisen kieltämällä erillisen rahan käyttöönoton sellaisilta mailta kuin Andorra, Monaco, San Maríno ja Vatikaanivaltio, joilla tälläkään hetkellä ei ole erillistä rahaa? 4. aikooko se varmistaa, että kolikkojen "kansalliset" tunnukset eivät loukkaa muita jäsenvaltioita? 5. aikooko se varmistaa, että kaikki kolikot kelpaavat maksuun kaikkialla EU:ssa? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1999) Euron kolikoista on päätetty, että niissä on sekä kansallinen että yhteinen puoli, ja kansallisen puolen valinnasta vastaavat jäsenvaltiot. Tähän mennessä kymmenen euroon osallistuvista yhdestätoista jäsenvaltiosta on julkistanut kolikkosarjansa. Jäsenvaltiot ovat tietoisia siitä, että kansalaisille voi aiheutua tästä mahdollisesti sekaannuksia. Ne eivät aiokaan laskea liikkeeseen useita kolikkosarjoja samaan aikaan. Tämä vahvistettiin 23. marraskuuta 1998 pidetyssä Ecofin-neuvostossa. Tällöin päätettiin, että uusien seteleiden ja kolikoiden ensimmäisinä vuosina ei muistorahoja lasketa liikkeeseen. Jäsenvaltiot voivat päättää periaatteessa vapaasti euron kolikon kansallisen puolen ulkoasusta. Niiden on kuitenkin noudatettava EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan periaatteita. Näiden mukaan jäsenvaltioiden on pidätyttävä kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan EY:n perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamisen. Neuvotteluissa, joita komissio käy tulevaisuudessa Monacon, San Marínon ja Vatikaanivaltion kanssa, otetaan huomioon esitetty huolestuneisuus, ja komissio pyrkii estämään sekaannusten syntymisen yhteisön kansalaisten keskuudessa. Niissä pyritään myös helpottamaan julistuksen n:o 6 mukaisesti uusia neuvotteluja olemassa olevista rahajärjestelyistä kyseisten maiden kanssa. Tällä hetkellä niillä on käytössään Ranskan frangin tai Italian liiran kolikot, joissa on kansallinen symboli. Andorralla ei ole muodollisia rahajärjestelyjä minkään toisen maan kanssa. Komissio tarkkailee, millaisia aiheita jäsenvaltiot valitsevat kolikkojensa kansalliseksi puoleksi. Kaikki viittaa siihen, että jäsenvaltiot ovat tietoisia vastuustaan välttää kolikkojensa tunnuksissa loukkaavia aineksia. Kolikkojen hyväksymisestä koko euroalueella todetaan euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) 974/98(1) 15 artiklassa, että kunkin euroon osallistuvan jäsenvaltion liikkeeseen laskemat euron kolikot ovat laillisia maksuvälineitä 1. päivästä tammikuuta 2002 kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa niiden tunnuksista riippumatta. Niiden hyväksymistä tullaan käytännössä helpottamaan asianmukaisilla tiedotuskampanjoilla. (1) EYVL L 139, 11.5.1998.