ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/263

(2004/C 88 E/0268)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0984/04

esittäjä(t): Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) komissiolle

(30. maaliskuuta 2004)

Aihe: Väsymisen merkitys kolaritilanteissa

Suomen Liikenneturvan mukaan maantieliikenteen kuolonkolarien tutkintalautakuntien tilastot osoittavat, että 12 prosenttia kuolemaan johtaneista nokkakolareista johtuu kuljettajan nukahtamisesta. Tämä tilasto tuskin kertoo koko totuutta, sillä usein väsymyksestä de facto aiheutuva kolari tulkitaan muuksi ajoneuvon käsittelyvirheeksi. Norjassa on tehty tutkimus, jonka mukaan jopa kolmannes kaikista kohtaamis- ja suistumisonnettomuuksista johtuu tavalla tai toisella väsymyksestä, kun esimerkiksi alkoholi ja huumeet ovat mukana vain 11 prosentissa onnettomuuksia.

Komission yksi painopistealue liikennepolitiikassa on liikenneturvallisuuden edistäminen. Etsiessään konkreettisia keinoja liikenneturvallisuuden parantamiseen, miten komissio aikoo ottaa huomioon väsymisturmien yleisyyden? Onko komissio selvittänyt ja jollei, onko se valmis selvittämään EU:n laajuisesti väsymisen merkitystä kolaritilanteissa?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen esittämistä luvuista, jotka osoittavat väsymyksen olevan merkittävä tieliikenneonnettomuuksiin johtava tekijä.

Väsymys on tärkeä näkökohta, joka on otettu huomioon ammattikuljettajien työ-, ajo- ja lepoaikoja koskevassa lainsäädännössä (1). Komissio on hiljattain tehnyt useita siihen liittyviä ehdotuksia, ja tieliikenteen tarkastuksia koskeva ehdotus (2) on parhaillaan parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä.

Komissio tukee tutkimushankkeita, joiden tarkoituksena on päästä selville väsymyksen (muunkin kuin pelkästään kuljettajan unenpuutteesta johtuvan väsymyksen) vaikutusmekanismeista tieliikenneonnettomuuksissa. Tällainen on muun muassa viidenteen tutkimusta koskevaan puiteohjelmaan kuuluva AWAKE-hanke (3). Samalla pyritään validoimaan tekniikoita, joiden avulla voitaisiin havaita kuljettajan tarkkaavaisuuden herpaantuminen ja varoittaa häntä tästä.

Komissio tukee jatkossakin tämän alan tutkimuksia.

(1) Erityisesti asetukset (ETY) N:o 3820/85, EYVL L 370, 31.12.1985 ja (ETY) N:o 3821/85 sekä direktiivi 2002/15/EY, EYVL L 80, 23.3.2002.

(2) KOM(2003) 628 lopullinen.

(3) Assessment of driver vigilance and Warning According to traffic risK Estimation.
1.

Tulevan laajentumisen ja uusien henkilöstösääntöjen täytäntöönpanon valmistelemiseksi 18. helmikuuta 2004 annetussa tiedonannossa (1) tuotiin julki johtavien virkamiesten nimityksiin liittyvät komission pyrkimykset. Tuossa tiedonannossa on jo vastaukset useisiin arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessä esitettyihin kohtiin. Tiedonannon pääkohdista tehtiin lisäksi lehdistötiedote (2) ja niistä ilmoitettiin henkilöstölle välittömästi komission intranetissä. Komissio voi vahvistaa, että lisätiedon tarjoamiseksi henkilöstölle ja sen edustajille avoinna olevien virkojen täyttämistä koskevista menettelyistä ilmoitetaan etukäteen annettujen säännösten mukaisesti. Tämä koskee kaikkia menettelyjä avoinna olevien virkojen täyttämiseksi henkilöstösääntöjen 29 artiklan mukaisesti. Jatkossakin noudatetaan täysin kaikkia määräyksiä avoinna olevia virkoja koskevien ilmoitusten julkaisemisesta. Komission jäsenten kabinettien palveluksessa olevaa henkilöstöä harkitaan avoinna oleviin virkoihin ainoastaan, jos he täyttävät asetetut vaatimukset, jotka on määritelty asiaan liittyvässä ilmoituksessa avoinna olevasta virasta. Näin ollen heitä ei kohdella eri tavoin kuin ketään muuta virkamiestä (29 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä) tai vaatimukset täyttävää Euroopan unionin kansalaista (mikäli ilmoitus vapaasta toimesta on myös julkaistu 29 artiklan 2 kohdan menettelyä varten). Olisi luonnollisestikin laitonta, että komissio sulkisi jonkun valintaprosessin ulkopuolelle ainoastaan siksi, että tämä henkilö työskentelee komission jäsenen kabinetissa. Komissio kiinnittää paljon huomiota valintamenettelyihin, jotka täsmällisyytensä ja avoimuutensa ansiosta antavat selvät viitteet siitä, ketkä hakijoista osoittautuvat pätevimmiksi.
1.

Komissio tutkii parhaillaan parlamentin jäsenen mainitsemassa raportissa esitettyjä tietoja. Portugali ei kuitenkaan ole vielä toimittanut komissiolle vuotta 2002 koskevia virallisia tietoja pakkausten kierrättämisestä. Komission päätöksessä 97/138/EY (1) säädetään, että nämä tiedot on toimitettava komissiolle viimeistään 30. kesäkuuta 2004. Quercusin toimittamat kierrätettyjä pakkausjätteitä koskevat vuoden 2002 tiedot eroavat merkittävästi vuosia 1998—2001 koskevista virallisista tiedoista. Portugalin toimittamien vuotta 2001 koskevien virallisten tietojen perusteella pakkausjätettä on kierrätetty 484 225 tonnia, kun taas Quercusin tietojen perusteella määrä on ainoastaan 193 502 tonnia. Vastaavasti virallisten tietojen mukaan kierrätysaste oli 38 % vuonna 2001, mutta Quercusin ilmoituksen mukainen vastaava prosenttiluku oli ainoastaan 15 % vuonna 2002. Quercusin raportissa ei selitetä mitenkään tätä eroa, joka ei kuitenkaan voi johtua pelkästään siitä, että kysymyksessä on eri vuosi. Edellä mainitut tiedot liittyvät kierrätykseen, mutta direktiivin 94/62/EY (2) (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/12/EY (3)) mukaan ainoa Portugalille vuodeksi 2001 asetettu tavoite oli, että 25 % pakkausjätteistä hyödynnetään tai poltetaan energia talteenottaen jätteenpolttolaitoksissa. Portugalin toimittamien tietojen mukaan tähän kategoriaan kuuluu vuonna 2001 yhteensä 667 916 tonnia pakkauksia, minkä perusteella pakkauksista on hyödynnetty tai poltettu energia talteen ottaen jätteenpolttolaitoksissa 52 %. Näin ollen komissiolla ei ole käytettävissään riittäviä tietoja, joiden perusteella se voisi epäillä, ettei Portugali ole saavuttanut sille vuodeksi asetettua tavoitetta. Komissio aikoo kuitenkin tarkistaa vuotta 2002 koskevat viralliset tiedot ja muut sille myöhemmin toimitettavat asiaan liittyvät tiedot. Quercusin raportissa tuodaan esille myös muita seikkoja, kuten esimerkiksi avoimuus, Ponto Verde (vihreä piste) -maksut, supermarketit, uudelleenkäyttö, teollisuuspakkaukset, lääkepakkaukset, tiettyjen yritysten tai pakkaustyyppien muita suotuisampi kohtelu ja tilanne Azoreilla. Nämä seikat kuuluvat kuitenkin kansallisten viranomaisten toimivaltaan, eikä komissiolla ole toistaiseksi tiedossaan mitään sellaisia seikkoja, jotka osoittaisivat, että pakkauksista ja pakkausjätteistä annettua direktiiviä tai muuta yhteisön lainsäädäntöä on rikottu.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/353

(2004/C 84 E/0410)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0285/04

esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle

(6. helmikuuta 2004)

Aihe: Kaatopaikka Maltalla

Maltan hallitus aikoo perustaa uuden väliaikaisen kaatopaikan hyvin lähelle Mnajdran neoliittista temppelikokonaisuutta, joka on nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi.

Maltan Friends of the Earth -yhdistyksen esittämän raportin mukaan paikanvalintaprosessi kesti kuusi päivää (3.-9. kesäkuuta 2003) eikä siinä ollut mukana yhtään museoviraston edustajaa.

Asiasta vastaava Maltan hallituksen ministeri huomautti, että hankkeesta voitaisiin tehdä ympäristövaikutuksia koskeva arviointi noin kolmen, neljän kuukauden aikana, mikä muodostaisi ennakkotapauksen Maltalla ja antaisi uuden merkityksen sanoille ”useamman vuodenajan aikana suoritettu”. SLR Consulting -yhtiö suostui tekemään ympäristövaikutusarvioinnin tämän ajanjakson kuluessa.

SLR:n esittämä vedenvalumaan liittyvien riskien arviointi käyttää erästä mallia määrittämään saastuttavien aineiden tiivistyssaumoista vuotamista koskevaa riskiä. Tämä malli lähtee virheellisesti oletuksesta, jossa ”saumat aina toimivat kuten tarkoitettu”.

Ilmanlaadun suhteen arvioinnissa on vakavia ristiriitaisuuksia: SLR toteaa, että ”kaasujen laskeutumis-nopeuksien mahdollisten kiveen kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi ei ole olemassa tietoja”, mutta päätyy siitä huolimatta johtopäätökseen, että ”mahdollinen vaikutus arkeologisiin kohteisiin, kuten maailmanperintökohteisiin ja Misqa-säiliöihin, on merkityksetön”.

Tietääkö komissio, että ehdotus on kaatopaikkojen sijoitusta koskevan politiikan vastainen?

Tietääkö komissio, että väliaikaista kaatopaikkaa ei ole suunniteltu vaarallisia jätteitä varten?

Mitä komissio aikoo tehdä estääkseen Maltan viranomaisia toteuttamasta suunnitelmiaan tämän kaatopaikan sijoittamiseksi Unescon maailmanperintökohteen lähelle?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(18. maaliskuuta 2004)

Liittymisneuvotteluissa Malta sitoutui täyttämään kaatopaikkadirektiivin (1) vaatimukset 1. toukokuuta 2004 lähtien.

Maltan hallitus on ilmoittanut komissiolle, että väliaikainen kaatopaikka täyttää kaatopaikkadirektiivin vaatimukset ja että myös ympäristövaikutusten arviointi aiotaan tehdä EU:n lainsäädännön mukaisesti. Vaikka kaatopaikan sijainnista päättäminen kuuluu kansallisille viranomaisille, Maltan viranomaiset ovat tietoisia siitä, että kaatopaikan on täytettävä kaatopaikkadirektiivissä ja etenkin sen liitteessä I asetetut luonnon ja kulttuuriperinnön suojelua koskevat vaatimukset. Maltan hallitus on samaten ilmoittanut komissiolle, että väliaikaista kaatopaikkaa käytetään vain vaarattoman kotitalousjätteen sijoittamiseen.

Komissio seuraa Maltan edistymistä kaatopaikkadirektiivin täytäntöönpanossa ja soveltamisessa sekä liittymisneuvottelujen aikana annettujen sitoumusten toteuttamisessa. Kun Maltasta on tullut unionin jäsenvaltio, komissio valvoo siellä tämän direktiivin noudattamista samaan tapaan kuin muissakin jäsenvaltioissa.

(1) Neuvoston direktiivi 1999/31/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, kaatopaikoista (EYVL L 182, 16.7.1999).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/868

(2004/C 84 E/0960)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0751/04

esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Komission tapa järkeistää jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen koordinointia

Siitä huolimatta, että komissio on yrittänyt järkeistää jäsenvaltioiden talous- ja työllisyyspolitiikkojen suuntauksien koordinointia ja yhdenmukaistamista, kyseiset yritykset eivät kuitenkaan ole vielä tuottaneet kovin konkreettisia tai hyödyllisiä tuloksia. Jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen koordinointiprosessi on edelleen erittäin byrokraattinen, monimutkainen sekä ajallisesti hajanainen, ja se jättää varsin vähän sijaa julkiselle keskustelulle sekä unionissa että jäsenvaltioissa.

Aikooko komissio tarkistaa perinpohjaisesti jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen valvonta- ja koordinointi-menetelmiään kuultuaan ensin Euroopan parlamenttia, neuvostoa, talous- ja sosiaalikomiteaa sekä alueiden komiteaa demokratiavajeen pienentämiseksi?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(14. huhtikuuta 2004)

Komissio on hiljattain julkistanut aloitteen talous- ja työllisyyspoliittisen hallintomallin vahvistamisesta EU:ssa. Alkusysäys tähän saatiin 25. marraskuuta 2003 annetuista Ecofin-neuvoston päätelmistä, jotka osoittivat, että parempaan ja tehokkaampaan talouspoliittiseen ohjaukseen on tarvetta. Komissiossa tutkitaankin vaihtoehtoja, joiden avulla talouspoliittista ohjausta voidaan tehostaa ja saada talouspolitiikan laajat suuntaviivat sekä vakaus- ja kasvusopimus uuteen tasapainoon talouspolitiikan koordinointivälineinä. Uusi aloite on osoitus siitä, että jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen valvonta- ja koordinointimenetelmiä ajantasaistetaan ja tarkistetaan jos ja kun siihen on tarvetta. Aloite on myös jatkoa talous- ja työllisyyspoliittisten suuntaviivojen selkeyttämisen yhteydessä viime vuonna toteutetulle politiikan koordinoinnin uudistukselle. Komissio uskoo, että se johtaa yhtäältä yhdenmukaisempien koordinointivälineiden välityksellä yhtenäisempään politiikkaan ja täytäntöönpanoon sekä toisaalta keskittymisen kautta tehokkuuden lisääntymiseen: uusi kolmivuotinen koordinointikierros auttaa jäsenvaltioita panemaan paremmin täytäntöön EU:n ohjeet, joissa keskitytään tärkeimpiin poliittisiin kysymyksiin ja jotka on laadittu perinpohjaisen analyysin ja keskustelun jälkeen.

Politiikan koordinointi on tekemällä oppimisen prosessi, ja kokemuksia talous- ja työllisyyspoliittisten suuntaviivojen selkeyttämisestä on saatu vasta vuoden verran. Komissio harkitsee tarkkaan tarkoituksenmukaisiksi katsomiaan lisätoimenpiteitä ja keskustelee niistä kaikkien asianomaisten osapuolten kanssa.
Itävaltaa

lukuun ottamatta siirrettävyys on otettu käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa 1. maaliskuuta 2004. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan matkapuhelinnumeron siirrettävyys on uusissa jäsenvaltioissa sisällytetty luonnoksiin kansallisiksi säädöksiksi, joilla sähköistä viestintää koskeva yhteisön sääntely saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Käytännössä tämä tapahtuu kuitenkin vasta hieman 1. toukokuuta 2004 tapahtuneen liittymisen jälkeen, lukuun ottamatta Liettuaa ja Unkaria, joissa siirrettävyys ilmeisestikin on jo pantu täytäntöön.
1.

Onko asiaa tutkittu, jotta voitaisiin osoittaa, miten yleinen tämä ilmiö on Euroopassa, sillä on selvää, että tämä vaikuttaa merkittävästi jopa vähemmän vakavissa ja väkivallattomissa tapauksissa nuoren kehitykseen, jolta on riistetty perusoikeudet?
4.

Unionissa on ollut huhtikuusta 2001 käytössä useita suojatoimenpiteitä sen varmistamiseksi, ettei Yhdysvalloista tuoda nautaeläimistä peräisin olevia aineita, jotka saattavat olla BSE-taudin saastuttamia. Toimenpiteet perustuvat tieteelliseen riskinarviointimenettelyyn. Siinä Yhdysvallat on määritetty monien muiden maiden ohella maaksi, jossa saattaa puhjeta BSE-epidemia. Tällaiset riskinarvioinnit on tehty useista suurista viejämaista, ja niiden perusteella laaditut ennusteet BSE-taudin esiintymisestä maissa, joissa ei aikaisemmin ole esiintynyt kotoperäisiä tapauksia (esimerkiksi Kanadassa ja Japanissa), ovat osuneet oikeaan. BSE-tautiin liittyvät tuontiedellytykset on tällä hetkellä säädetty tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22. toukokuuta 2001 annetussa parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 999/2001 (1). BSE-tautiriskille alttiisiin maihin sovelletaan samoja edellytyksiä kuin maihin, jotka ovat jo tehneet ilmoituksen BSE-epidemian puhkeamisesta. Sen vuoksi ylimääräisiin tuontiin liittyviin terveysvaatimuksiin ei ole tarvetta, vaikka Yhdysvallat onkin tehnyt ilmoituksen ensimmäisestä BSE-tautitapauksesta. Tuontiedellytysten mukaan tuontituotteita ei saa valmistaa nautaeläimistä saaduista aineista tai ne eivät saa sisältää nautaeläimistä saatuja aineita, jotka saattavat olla BSE-taudin saastuttamia. Luettelossa mainitaan aivojen ja selkärankojen lisäksi myös monia muita nautaeläinten osia. Toimenpiteissä noudatetaan terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskevan Maailman kauppajärjestön sopimuksen periaatteita.
1.

Parkinsonin tautia esiintyy 0,6 prosentilla 65-vuotiaista. Sairastuneiden määrä kohoaa 3,5 prosenttiin 85-vuotiailla ja sitä vanhemmilla sukupuolesta paljon riippumatta. Se on yksi yleisimmistä iäkkäiden hermostorappeumasairauksista. Valtioiden välillä ei vaikuta olevan suuria eroja (tiedot ovat saatavilla Espanjasta, Ranskasta, Italiasta ja Alankomaista vuodelta 1997) (lähde: L'Etat de santé de la population dans l'UE, Sanco C, 2003). Ei ole vakuuttavia todisteita siitä, että taudin esiintyminen vaihtelisi Euroopan eri valtioissa. Arvioiden mukaan EU:ssa asuu 400 000 miestä ja 540 000 naista, jotka ovat yli 65-vuotiaita ja kärsivät Parkinsonin taudista. Huomattavassa osassa tapauksia Parkinsonin tauti on kuitenkin piilevänä. Komissio rahoitti vuonna 1998 tutkimuksen, jossa tutkittiin sairaalakäyntien määrää tietyissä EU-maissa Alzheimerin taudin ja muiden hermostorappeumasairauksien (kuten Parkinsonin taudin) vuoksi, mutta eri ajanjaksoilla. Tulokset osoittivat Parkinsonin taudin vain harvoin sairaalahoitoa vaativaksi sairaudeksi. Parkinsonin tauti on vakava sairaus, kuten kaikki muutkin väestön ikääntymisestä johtuvat sairaudet, joiden seurauksena on invaliditeetti. ”Terveys ja ikääntyminen” on yksi tärkeimmistä teemoista yhteisön kansanterveyttä koskevan vuoden 2004 työsuunnitelman ensimmäisessä ohjelmalohkossa, jonka aiheena on terveystiedotus.
—

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1954/2003 5 artikla sisältää erityisesti Azorien vesiä koskevan pyyntiponnistuksen rajoitusjärjestelmän. Samalla säännöksellä perustettu järjestelmä on erilainen kuin se järjestelmä, jota voidaan soveltaa 15 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/95 (3) perusteella. Edellä mainittu 5 artikla tuli voimaan 14 päivänä marraskuuta 2003.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/171

(2004/C 88 E/0179)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0187/04

esittäjä(t): Brice Hortefeux (PPE-DE) komissiolle

(29. tammikuuta 2004)

Aihe: Yritystilien valvonta

Yritysten tilinpidon valvonnasta on tullut erityisen päivänpolttava asia sen jälkeen kun äskettäin paljastui tuorein skandaali, joka koskee Parmalatin piilottamaa 7 miljardin euron aukkoa tilinpidossa.

Veroparatiisit, piilotetut tappiot, väärennetyt asiakirjat ja väärennetyt taseet ovat kaikki tekijöitä, jotka ovat ruokkineet viimeaikaisia talousskandaaleja. Vaikka on vielä liian aikaista tehdä päätelmiä tästä erittäin monimutkaisesta tapauksesta, olisi tarpeen ryhtyä analysoimaan, miten nämä tapaukset vaikuttavat yhteisön rahoituspalvelualan toimintalinjoihin.

Aikooko komissio harkita yritystilien oikeudellisen valvonnan tehostamista ja säätää tilintarkastusyritysten tiukemmasta valvonnasta saattamalla ne vastuuseen kaikista konsolidoituja tilejä koskevista näkökohdista?

Aikooko komissio täyttää oikeudellisen tyhjiön, joka syntyy siitä, että kaksi tilintarkastusyritystä on vastuussa kulloinkin osasta tilejä? Jos aikoo, miten?

Onko pohdittu sitä, että kiellettäisiin tilintarkastajia osallistumasta millään tavalla liikkeenjohdolliseen päätöksentekoon?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(11. maaliskuuta 2004)

Komissio on samaa mieltä siitä, että on liian aikaista tehdä lopullisia päätelmiä Parmalat-konsernin tappioista, koska tilanne todella on hyvin monimutkainen. Komissio ehdotti kuitenkin jo yhtiöoikeuden uudistamisesta ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantamisesta Euroopan unionissa sekä lakisääteisen tilintarkastuksen kehittämisestä EU:ssa 21 päivänä toukokuuta 2003 antamissaan tiedonannoissa useita toimenpiteitä, jotka liittyvät erityisesti joihinkin Parmalatin tapauksessa esiin tulleisiin ongelmiin. Konsernin tappioiden johdosta komissio aikoo jouduttaa joidenkin näissä toimintasuunnitelmissa esitettyjen ehdotusten toteuttamista.

Lakisääteisen tilintarkastuksen osalta komissio aikoo sisällyttää ehdotukseensa uudistetuksi direktiiviksi säännöksen, jolla vahvistetaan periaate, että lakisääteinen tilintarkastaja ei voi millään tavalla osallistua yrityksen hallintoa koskeviin päätöksiin. Ehdotukseen sisällytetään niin ikään säännös, jonka mukaan konsernin tilintarkastaja kantaa täyden vastuun konsolidoitua tilinpäätöstä koskevasta tilintarkastuskertomuksesta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/928

(2004/C 84 E/1025)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1001/04

esittäjä(t): Ulla Sandbæk (EDD) komissiolle

(25. maaliskuuta 2004)

Aihe: Iranin pappisvallan kanssa käytävä vähemmistöjä koskeva kriittinen vuoropuhelu

Kun EU on käynyt kriittistä vuoropuhelua Iranin pappisvallan kanssa, onko siinä yhteydessä käsitelty vähemmistökysymystä, ja jos on, koska ja millä tavalla, ja mitä suunnitelmia ja strategioita EU:lla on Iranin vähemmistöjen asemasta tulevaisuudessa käytävää vuoropuhelua varten?

Christopher Patteriin komission puolesta antama vastaus

(26. huhtikuuta 2004)

EU ja Iran ovat käyneet keskusteluja ihmisoikeuksista EU:n ja Iranin välisen ihmisoikeusvuoropuhelun kolmen vaiheen aikana. Näihin neuvotteluihin osallistuvat EU:n puheenjohtajavaltioiden troikka sekä ihmisoikeusjärjestöjen, kansalaisjärjestöjen ja yliopistomaailman edustajia molemmista osapuolista. Viimeisin kolmas vaihe pidettiin lokakuussa 2003, jolloin myös parlamentin jäsenet osallistuivat ensimmäistä kertaa.

Teheranissa 16. ja 17. joulukuuta 2002 pidetyssä ensimmäisessä vaiheessa neuvotteluissa keskityttiin syrjintään ja kidutuksen estämiseen.

Syrjintää koskevissa neuvotteluissa keskusteltiin (etnisten ja uskonnollisten) vähemmistöjen oikeuksista. Tämä vuoropuhelu tarjoaa lähtökohdan myös kaksi kertaa vuodessa Iranin kanssa pidettäville varaminis-teritason kokouksille, joissa käsitellään kahdenvälisiä, alueellisia ja maailmanlaajuisia kysymyksiä muun muassa ihmisoikeuksien alalla.

Kuten neuvoston päätelmissä todetaan, EU seuraa ihmisoikeuksista käytävää vuoropuhelua ja arvioi vähemmistöihin liittyvien ja muiden kysymysten etenemistä konkreettisten vertailuarvojen perusteella.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/632

(2004/C 84 E/0710)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0581/04

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(26. helmikuuta 2004)

Aihe: Tiedotusvälineiden ja levy-yhtiöiden välinen suhde

Voisiko komissio selventää, mikä on sen näkemys yleisradioyhtiöiden ja levy-yhtiöiden välisestä suhteesta? Monet pienemmät levy-yhtiöt katsovat, että radio- ja tv-yhtiöt kohtelevat niitä epäoikeudenmukaisesti isompiin levy-yhtiöihin verrattuna, ja siten sulkevat ne pois markkinoilta.

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(19. maaliskuuta 2004)

Kilpailupolitiikasta vastaavat komission yksiköt ovat kiinnittäneet paljon huomiota Euroopan musiikkimarkkinoihin erityisesti viime vuosien aikana, jolloin digitaaliteknologia ja viestintäalan yhdentyminen näyttivät johtavan suurimpien toimijoiden voimakkaaseen keskittymiseen. Näitä kysymyksiä tarkasteltiin erityisesti vuonna 2000 AOL:ää ja Time Warneria koskeneessa sulautumamenettelyssä ja EMIn ja Time Warnerin aiotussa yrityskeskittymässä. Nyt meneillään olevassa menettelyssä, joka koskee saksalaisen Bertelsmann AG:n ja japanilaisen Sony Corp:n maailmanlaajuisten musiikkiäänitetoimintojen sulauttamista, komissio on päättänyt tutkia keskittymäehdotuksen perusteellisesti, koska toimenpide saattaa luoda suurten äänilevy-yhtiöiden yhteisen määräävän aseman tai vahvistaa sitä musiikkiäänitteiden markkinoilla. Tutkimuksen kuluessa komissio tarkastelee myös kilpailuongelmia, jotka liittyvät emoyhtiöiden vertikaaliseen integroitumiseen muilla markkinoilla, kuten ilmoitetun yhteisyrityksen mahdollisia vaikutuksia Bertelsmannin toimintoihin yleisradioalalla (1).

Komission kilpailupolitiikkaan liittyvä toiminta ei koske ainoastaan yrityskeskittymiä vaan myös kilpailua rajoittavia käytäntöjä ja sopimuksia, kuten juuri arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemia. Puuttuakseen musiikkialan tapaisten sääntelyn ulkopuolella olevien markkinoiden toimintaan komissiolla on kuitenkin oltava vahvaa näyttöä, jonka perusteella se voi arvioida väitettyä markkinoiden toiminnan vääristymistä. On myös huomattava, että komissiolla on valta toimia yhteisön kilpailuoikeuden nojalla ainoastaan, jos todetaan, että kilpailukäytännöllä on tuntuva vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

Komissio ei ole tähän mennessä saanut sellaista näyttöä, jonka perusteella se voisi olettaa, että erityyppisten äänilevy-yhtiöiden ja yleisradioyhtiöiden välillä olisi kilpailua rajoittavia käytäntöjä, joilla olisi tuntuva vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

(1) Lehdistötiedote on saatavilla Internet-osoitteessa:

(http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/04/200|0|RAPID&lg=EN).