KIRJALLINEN KYSYMYS E-0454/00 esittäjä(t): Karin Jöns (PSE) komissiolle. Itävallan varoitusilmoitukset suolatuista merilohituotteista ja savustetusta lohesta ‐ elintarvikkeita koskeva nopea tietojenvaihtojärjestelmä (direktiivi 92/59/ETY).



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0045 - 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0454/00 esittäjä(t): Karin Jöns (PSE) komissiolle (24. helmikuuta 2000) Aihe: Itävallan varoitusilmoitukset suolatuista merilohituotteista ja savustetusta lohesta elintarvikkeita koskeva nopea tietojenvaihtojärjestelmä (direktiivi 92/59/ETY) Huhtikuusta 1998 lähtien Itävallan liittokanslerinvirasto on varoittanut toistuvasti syömästä muun muassa Saksasta tuotuja suolattuja merilohituotteita ja savustettua lohta. Nopea varoitus annetaan, jos Itävallan elintarviketutkimuslaitokset pitävät 25 gramman koe-erissä löytyviä laadultaan positiivisia listeria monocytogenesis -näytteitä terveydelle vaarallisina (vuoden 1975 elintarvikelain 8 artikla). Muissa jäsenvaltioissa (esim. Ranskassa ja Saksassa) tämä näyttö ei riitä kyseisten tuotteiden poistamiseen markkinoilta. Nämä varoitusilmoitukset levitetään nopean tietojenvaihtojärjestelmän avulla koko EU:n alueelle. Ne aiheuttavat kyseisille tuottajille huomattavaa taloudellista haittaa, joten tuottajien on joko vältettävä Itävallan markkinoita tai hyväksyttävä se, että heidän maineensa on vahingoittunut pysyvästi koko EU:n sisämarkkinoilla, vaikka heidän tuotteensa on oletettavasti terveydelle vaarallinen ainoastaan Itävallan kriteerien mukaisesti. 1. Millaisena komissio (eli eläinperäisiä elintarvikkeita käsittelevä asiantuntijakomitea entinen eläinlääkintäkomitea) pitää listeria monocytogenesin terveydellisiä vaaroja? 2. Hyväksyykö komissio sen, että EU:n jäsenvaltioissa arvioidaan listeria monocytogenesista johtuvia terveydellisiä vaaroja toisistaan poikkeavilla kriteereillä, jotka voivat johtaa markkinoiden vääristymiseen ja jotka haittaavat sisämarkkinoiden toimintaa? 3. Mitä komissio voi tehdä sen takaamiseksi, että asiassa saadaan yhtenäiset arviointikriteerit? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (25. huhtikuuta 2000) 1. Yhteisössä kirjataan vuosittain 300600 listerioositapausta. Elintarvikkeista peräisin olevien tautitapausten osuus ei ole tiedossa, mutta elintarvikkeet on selkeästi tunnistettu merkittävimmäksi infektiolähteeksi. Listeriainfektion erityispiirteisiin kuuluu taudin mahdollinen letaalisuus erityisesti terveydeltään heikoimmissa väestönosissa. Komissio suhtautuu listerioosin ilmenemiseen erittäin vakavasti ja pyysi kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevältä tiedekomitealta lausuntoa asiasta vuonna 1999. Komiteaa pyydettiin arvioimaan valmisruoissa olevien Listeria monocytogenes -bakteerien eri määristä terveydelle aiheutuvaa vaaraa, ja se antoi lausuntonsa 23. syyskuuta 1999. Lausunto on yleisön saatavilla esimerkiksi terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosaston Internet-sivuilta. Tieteelliseen lausuntoon sisältyy joukko päätelmiä ja suosituksia. Saatavissa olevien epidemiologisten tietojen perusteella listeria monocytogenesin esiintyminen ruoassa näyttäisi muodostavan hyvin pienen riskin väestölle silloin, kun määrät ovat alle 100 CFU/g. Aivan varmaa tietoa tästä ei kuitenkaan ole, koska edellä mainittu raja ei perustu virallisiin annoste-vaste-suhteisiin eikä asiaan liittyvien elintarvikkeiden kulutusmalleja ole suoraan saatavilla. 2. Yhteisön elintarvikelainsäädännössä ei ole listeria monocytogenesia koskevia mikrobiologia standardeja, laitoksista kuljetettavia maitopohjaisia tuotteita lukuun ottamatta (neuvoston direktiivi 92/46/ETY). Näitä tuotteita koskee vaatimus, että bakteeria ei saa esiintyä tuotetyypistä riippuen joko 1 gramman tai 25 gramman näytteessä. Koska yhtenäisiä arviointikriteerejä ei ole, jäsenvaltioiden tehtävänä on ilmoittaa toisilleen toimista, joita ne toteuttavat tai aikovat toteuttaa havaitessaan kansallisen lainsäädäntönsä perusteella vaaraa aiheuttavia tasoja. 3. Komissio tarkastelee edellä mainittua tieteellistä lausuntoa aikomuksenaan ryhtyä toimenpiteisiin kuluttajien turvallisuuden parantamiseksi. Asiaa koskeva ehdotus on merkitty hyväksyttäväksi tänä vuonna. On kuitenkin muistettava, että päävastuu turvallisten elintarvikkeiden tuotannosta on elintarvikkeiden tuottajilla. Huomautettakoon vielä, että eläinlääkintä- ja elintarvikealojen lainsäädännössä tehdään tuntuvia muutoksia lähivuosina, kuten komission 12. tammikuuta 2000 hyväksymässä elintarviketurvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa todetaan(1). Yhtenä syynä muutoksiin on yhä suurempi tarve tieteellisen riskianalyysin käyttöön. Valkoisen kirjan yhteydessä komissio ehdottaa menettelyä, jolla luodaan mikrobiologiset standardit ja tarvittaessa riskinarvioinnin jälkeen niihin liittyvät elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärät. (1) KOM(1999) 719.