KIRJALLINEN KYSYMYS E-4062/97 komissiolle esittäjä(t): Fernand Herman (PPE) (14. tammikuuta 1998)

Aihe: Terveydenhuolto

Sosiaaliturvaa koskevan asetuksen 1408/71 ((EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. )) mukaan unionin kansalaisilta ei voida kieltää oikeutta saada tehokkaampaa hoitoa toisessa jäsenvaltiossa silloin kun asianmukaista hoitoa ei ole pystytty tarjoamaan heille heidän ikänsä ja terveydentilansa edellyttämässä määräajassa. Tuomioistuin on vahvistanut tämän velvoitteen jo vuonna 1978 (asia 117/177).

Mitä komissio tekee saadakseen asiasta vastuussa olevat Ranskan viranomaiset hoitamaan yhteisölliset velvoitteensa ja tarjoamaan kansalaisilleen mahdollisuuden käydä Belgiassa geriatrisessa kuntoutuksessa, joka kolmessa kuukaudessa mahdollistaa kotiutuksen, kun Ranskassa pystytään tarjoamaan vain yksinkertaista lievittävää - ja vieläpä kalliimpaa - hoitoa?

Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 1998)

Komissio haluaisi kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että sen jälkeen, kun tuomioistuin antoi tuomion asiassa 117/77, Pierik, asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ((Tämän asetuksen ajan tasalle saatettu versio vahvistettiin 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, EYVL L 28, 30.1.1997. )) 22 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa muutettiin 17 päivänä syyskuuta 1981 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2793/81 ((EYVL L 275, 29.9.1981. )), joka koski sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamista.

Asetuksen tämänhetkisen version mukaan (muista kuin välittömästi tarvittavista) sairauskuluista, jotka ovat aiheutuneet muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa asianomainen on vakuutettu, saa korvauksen, jos niihin on saatu lupa ennakolta (ks. 22 artiklan 1 kohdan c alakohta). Tätä lupaa ¨ei voida evätä, jos kysymyksessä oleva hoito kuuluu sen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyjen etuuksien joukkoon, jonka alueella se, jonka etua asia koskee, asuu, ja jos hänelle ei ole voitu antaa tällaista hoitoa siinä ajassa kuin on tavallisesti välttämätöntä kyseisen hoidon saamiseksi jäsenvaltiossa, jossa hän asuu, ottaen huomioon hänen senhetkinen terveydentilansa ja todennäköinen taudinkulku¨ (22 artiklan 2 kohdan viimeinen alakohta).

Kun kyse on siitä, antavatko Ranskan viranomaiset luvan geriatrian alan kuntoutukseen Belgiassa, komissio tutkii kaikki asiaa koskevat valitukset tällä hetkellä voimassa olevien säännösten pohjalta. Toisin sanoen komissio varmistaa, kuuluuko hoito Ranskan lainsäädännössä säädettyjen etuuksien joukkoon ja voidaanko se antaa Ranskassa siinä ajassa kuin on tavallisesti välttämätöntä kyseisen hoidon saamiseksi.

Tämän ennakolta annettavaa lupaa koskevan järjestelmän yhdenmukaisuudesta EY:n perustamissopimuksen 30 ja 59 artiklan kanssa keskustellaan parhaillaan tuomioistuimessa asioiden C-120/95, Decker, ja C-160/96, Kohll, yhteydessä.

Komissio odottaa, että tuomioistuin antaa asioista tuomionsa, ennen kuin se ryhtyy mahdollisesti tarvittaviin toimenpiteisiin.