KIRJALLINEN KYSYMYS P-0361/00 esittäjä(t): Florence Kuntz (UEN) komissiolle. Autoista maksetun arvonlisäveron palautukset.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0184 - 0185



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0361/00 esittäjä(t): Florence Kuntz (UEN) komissiolle (4. helmikuuta 2000) Aihe: Autoista maksetun arvonlisäveron palautukset Luxemburgilainen yhtiö tarjoaa ranskalaisen yhtiön vuokrattavaksi autoja tietäen, että laskut laaditaan kolmen kuukauden välein Luxemburgin arvonlisäverolla, mutta muuten verovapaasti. Luxemburgilainen yhtiö väittää, että ranskalainen yhtiö voi saada arvonlisäveron takaisin Luxemburgissa. Kaavaillussa sopimuksessa ei ole mainittu hintaa, jonka ranskalainen yhtiö maksaisi autoista, jos se ostaisi ne tai ottaisi ne uudelleen käyttöönsä; sopimuksen voimassaolon päätyttyä autot palautetaan luxemburgilaiselle yhtiölle, joka aikoo myydä ne eteenpäin käytettyjen autojen kauppaa harjoittavalle gibraltarilaiselle yhtiölle. Tämä puolestaan voi myydä autot edelleen haluamalleen henkilölle, mahdollisesti Ranskaan. Kertoisiko komissio, 1. palautetaanko ranskalaiselle yhtiölle sen Luxemburgissa maksama arvonlisävero? 2. voiko ranskalainen kuljettaja ajaa autoa, joka on rekisteröity Luxemburgiin? 3. palautetaanko luxemburgilaiselle yhtiölle sen henkilöautoista maksama arvonlisävero? 4. pitääkö gibraltarilaisen yhtiön maksaa arvonlisävero Ranskassa tai Gibraltarilla myydessään yli kuusi kuukautta vanhan auton, ja jos pitää, lasketaanko arvonlisävero hinnan vai katteen perusteella? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (14. maaliskuuta 2000) 1. Arvonlisäverosta annetun kuudennen neuvoston direktiivin(1) 9 artiklan 1 kohdan perusteella autonvuokrauspalvelut ovat arvonlisäveron alaisia siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelujen suorittajalla on liiketoimintansa kotipaikka. Esitetyssä tapauksessa arvonlisävero on siis maksettava Luxemburgissa. Siltä osin kuin Ranskassa toimiva yhtiö käyttää kyseisiä autoja liiketoimintaansa se voi arvonlisäverosta annetun kahdeksannen direktiivin perusteella periä takaisin Luxemburgissa maksetun arvonlisäveron. 2. Yhteisöllä ei ole sellaista verosäännöstä, joka sinällään kieltäisi tietyn jäsenvaltion alueella pysyvästi asuvaa henkilöä ajamasta kyseisessä valtiossa toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyllä autolla. Kuitenkin neuvoston direktiivissä 83/182/ETY(2) edellytetään, että henkilön, joka käyttää muussa kuin siinä valtiossa, jossa hän pysyvästi asuu, rekisteröityä autoa, on periaatteessa maksettava kaikki ne verot, jotka kannetaan hänen pysyvässä asuinpaikassaan eikä hän ole oikeutettu kyseisessä direktiivissä säädettyyn väliaikaisessa maahantuonnissa myönnettävään vapautukseen(esimerkiksi liikenneverot). 3. Luxemburgissa toimiva yhtiö, joka hankkii yksityisajoneuvoja käyttääkseen niitä veronalaisissa liiketoimissaan (autonvuokraus), voi vähentää autoista maksamansa arvonlisäveron. Vähennysoikeus on nimen omaan arvonlisäjärjestelmän perusperiaate, jonka tarkoituksena on verojen kasautumisen ehkäiseminen ja siten kyseisen veron tasapuolisuuden takaaminen. 4. Verotuspaikan määrittelemiseksi tavaran luovutuksen yhteydessä yhteisessä arvonlisäjärjestelmässä sovelletaan fyysisen seurannan periaatetta. Tavaran luovutuksen, tässä tapauksessa autokaupan, verotuspaikka riippuu siitä paikasta, jossa tavarat ovat luovutushetkellä. Tapauskohtaisesti sekä se jäsenvaltio, josta tavaran kuljetus alkaa, että se jäsenvaltio, johon kuljetus päättyy, voivat tulla kysymykseen. Sovellettava määräys riippuu myös ostajan asemasta (arvonlisäverovelvollinen vai ei). Sen sijaan myyjän tai ostajan toimipaikka ei ole huomioon otettava tekijä. Hinnan tai katteen valinta verotusperusteeksi riippuu sekin todellisesta tilanteesta. Niinpä käytettävissä olevat tiedot eivät ole riittäviä tähän kysymykseen vastaamiseksi. (1) EYVL L 145, 13.6.1977. (2) Yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista 28. maaliskuuta 1983 annettu neuvoston direktiivi 83/182/ETY (EYVL L 105, 23.4.1983).