KIRJALLINEN KYSYMYS P-0305/98 komissiolle esittäjä(t): Reimer Böge (PPE) (5. helmikuuta 1998)

Aihe: Natura 2000

1. Voiko komissio antaa luettelon alueista, jotka jäsenvaltiot ovat tähän mennessä ilmoittaneet luonnonvaraisista kasveista ja eläimistä 21. toukokuuta 1992 annetun direktiivin (92/43/ETY) ((EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. )) ja villinä elävistä lintulajeista 2. huhtikuuta 1979 annetun direktiivin (79/409/ETY) ((EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1. )) mukaisesti?

2. Kuinka monta suojelualuetta on ilmoitettu ja kuinka suuren prosentuaalisen osuuden ilmoitetut alueet kattavat kulloinkin kyseessä olevista kansallisista maa-alueista?

3. Missä määrin yksittäisten jäsenvaltioiden ilmoittamiin alueisiin sisältyy jo aiemmin ilmoitettuja luonnonsuojelualueita tai joitakin muita jo nimettyjä suojelualueita?

4. Millä tavoin jäsenvaltiot ottavat huomioon tai millä tavoin niillä on tarkoitus ottaa huomioon taloudellisia korvauksia koskevat määräykset suojelualueiksi nimetyillä maa-aloilla?

5. Onko tässä yhteydessä mahdollista antaa taloudellista tukea suojelualueilla harjoitettavalle, sopimuksiin perustuvalle luonnonsuojelulle 30. kesäkuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) 2078/92 ((EYVL L 215, 30.7.1992, s. 85. )) mukaisesti?

6. Millä tavoin komissio tulkitsee edellä mainitun luonnonvaraisista kasveista ja eläimistä annetun direktiivin 2 artiklan 3 kohdan, joka koskee taloudellisten ja alueellisten näkökohtien huomioonottamista?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (27. helmikuuta 1998)

1. Erityisten suojelutoimien alueiksi direktiivin 92/43/ETY, ns. luontotyyppidirektiivin, perusteella ehdotetut alueet luetellaan säännöllisesti päivitettävässä Natura-barometrissä, jonka komissio julkaisee laajalevikkisessä Natura 2000 -tiedotuslehdessä neljän kuukauden välein. Komissio toimittaa kyseisen barometrin uusimman version suoraan parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle.

Direktiivin 79/409/ETY, ns. lintudirektiivin, mukaisesti luokitelluista alueista julkaistaan vuosittain jäsenvaltioiden ilmoituksiin perustuva luettelo.

Komissio toimittaa vuoden 1997 luettelon erityisten suojelutoimien alueista sekä tammikuun 1998 lopussa päivitetyt tilastot suoraan parlamentin jäsenelle ja pääsihteeristölle.

2. Luontotyyppidirektiivissä tarkoitetuiksi erityisten suojelutoimien alueiksi oli helmikuun 1998 alkuun mennessä ehdotettu yli 6 400 aluetta ja lintudirektiivissä tarkoitetuiksi vastaaviksi alueiksi oli osoitettu noin 1 750 aluetta.

Jotkin jäsenvaltiot eivät ole vielä toimittaneet komissiolle digitaalisia karttoja, jotka kattaisivat kaikki niiden ehdottamat tai osoittamat alueet. Komissio ei näin ollen pysty ilmoittamaan kokonaispinta-alaa koskevia tarkkoja prosenttilukuja. Jäsenvaltioittain tehdyt arviot toimitetaan suoraan parlamentin jäsenelle ja pääsihteeristölle. Ne vaihtelevat Saksan ja Suomen 1-3 prosentista Kreikan, Espanjan ja Italian 15-18 prosenttiin.

3. Natura 2000 -verkostoon on ehdotettu sekä kansallisella lainsäädännöllä jo suojeltuja alueita että alueita, joita ei ole aiemmin mitenkään suojeltu. Näiden aluetyyppien suhteellinen osuus vaihtelee suuresti jäsenvaltiosta toiseen.

4. Yksikään jäsenvaltio ei ole toimittanut komissiolle luontotyyppidirektiivin 8 artiklan mukaista arviota rahoituksesta, jota tarvitaan ensisijaisesti suojeltavia luontotyyppejä tai lajeja käsittävien Natura 2000 -alueiden suojelemiseksi. Sitä paitsi jäsenvaltioiden väliset suuret erot omistussuhteissa, jokamiehen oikeuksissa ja kaivostoiminnan lupien myöntämismenettelyissä edellyttävät hyvin erilaisia kansallisia korvausjärjestelyjä.

5. Maaseutuympäristöä koskevan asetuksen (ETY) N:o 2078/92 mukaisesti jäsenvaltio voi maksaa maanviljelijöille korvausta maaseutuympäristön hoitamisesta, varsinkin jos kyseisen ympäristön arvo yhteisölle on tunnustettu Natura 2000 -verkoston yhteydessä. Jäsenvaltiot ovat jo varsin yleisesti käyttäneet tätä mahdollisuutta hyväkseen.

6. Direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetään yleisesti taloudellisten, sosiaalisten ja alueellisten näkökohtien ottamisesta huomioon luontotyyppien ja lajien säilyttämiseksi suotuisalla suojelun tasolla.

Alueiden valintaperusteista säädetään luontotyyppidirektiivin 4 artiklan 1 ja 3 kohdassa sekä liitteessä III. Valintaperusteet ovat yksinomaan tieteelliset. Direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaan sosiaaliset ja taloudelliset tekijät voidaan ottaa huomioon valittujen alueiden hoidossa.