FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/869

(2004/C 84 E/0962)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0753/04

esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Euron kansainvälisen painoarvon edistäminen euroalueen maiden ja kolmansien maiden välisessä kaupankäynnissä

Komissio ei ole milloinkaan kovin antaumuksellisesti edistänyt euron käyttöä kolmansien maiden kanssa tehtävissä suurissa kaupoissa varsinkaan raaka-aineiden hankinnassa.

Vaikka komissio panostaakin melko vähän euron käytön edistämiseen, on varmaa, että euron käytön yleistyminen kolmansien maiden kanssa tehtävissä kaupoissa alentaisi Euroopan unionin tuotteiden hintaa ja parantaisi tuotteiden ja Euroopan unionin talouden kilpailukykyä.

Katsooko komissio, että sen olisi jo aika luopua neutraalista asenteestaan, jonka kolmannet maat tulkitsevat usein väärin pitäen sitä eräänlaisena unionin yhtenäisvaluutan vähättelynä tai jonka ne ainakin katsovat osoittavan komission vähänlaista kiinnostusta yhtenäisvaluuttaa kohtaan? Euro kuitenkin on sen lisäksi, että se on kahdentoista Euroopan unionin jäsenvaltion välisen kaupankäynnin väline, myös kansainvälinen vaihtoväline ja varantovaluutta.

Onko komissio laatinut talousarvioon liittyvien sitoumustensa täytäntöönpanon puitteissa erityistoimia euron markkinoimiseksi Euroopan unioniin piakkoin liittyvissä valtioissa euron käytön edistämiseksi kyseisten maiden euroalueen maiden kanssa tekemissä kaupoissa esimerkiksi kauppa- ja teollisuuskamari-verkoston kautta, ottaen huomioon, että euron käyttö vähentäisi kyseisten maiden kanssa tehtävistä kaupoista aiheutuvia kuluja?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(6. huhtikuuta 2004)

Euron kansainvälinen käyttö on asteittain lisääntynyt sen käyttöönoton jälkeen. Vuonna 2003 euron osuus oli 31 prosenttia kansainvälisistä joukkovelkakirjoista, 23 prosenttia valuuttamaksuista ja 19 prosenttia virallisista valuuttavarannoista. Eurolla on myös merkittävä asema euroalueen ulkopuolisissa maissa käytävässä kaupassa. Kyseisillä mailla onkin vahvat siteet euroalueeseen. Lisäksi euroa käytetään ankkurivaluuttana useiden, lähinnä Euroopassa, pohjoisessa Afrikassa ja Afrikan ranskankielisen yhteisön frangialueella sijaitsevien maiden valuuttajärjestelmissä.

Suurin osa kansainvälisestä hyödykekaupasta on Yhdysvaltain dollarin (USD) määräistä, mutta siirtyminen euromääräiseen kauppaan ei automaattisesti vähennä hyödykkeiden hintaa tai hintavaihtelua. Esimerkiksi raakaöljyn valuuttakurssivaihtelut ovat kolmen viime vuosikymmenen ajan toisinaan suosineet eurooppalaisia tuojia ja toisinaan olleet niille haitallisia.

Paras tapa, jolla politiikka voi saada — ja jo saakin — markkinat käyttämään euroa yhä enemmän kansainvälisessä mittakaavassa, on parantaa euron käytettävyyttä maksuvälineenä, laskentayksikkönä ja arvonsäilyttäjänä. Euroopan keskuspankin (EKP) vakaussuuntautuneet rahapoliittiset puitteet sekä toimenpiteet rahoitusmarkkinoiden (infra-)struktuurin parantamiseksi ja rahoitusmarkkinasäännösten yhdenmukaistamiseksi vahvistavat siis euron kansainvälisiä näkymiä. Edistyminen ulkoisen edustuksen saralla vahvistaa lisäksi epäilemättä euron kansainvälistä asemaa. Myös tärkeimmille toimijoille tiedottaminen on keskeisessä asemassa.

Kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen EU:hun edellyttää, että ne ottavat euron käyttöön lähentymiskriteerit täytettyään. Euro on jo nyt pääasiallinen laskutusvaluutta näiden maiden kaupassa. Sen käyttö niiden kymmenen unioniin liittyvän maan viennissä, joiden osalta tiedot ovat saatavilla, vaihtelee 22 prosentista (Kypros) 87 prosenttiin (Slovenia).

Komissio on vuodesta 2003 toteuttanut tiedotus- ja viestintähankkeita. Esimerkkinä mainittakoon Varsovassa järjestetty konferenssi, jossa käsiteltiin liittymisestä euron käyttöönottoon johtavaa kehitystä ja johon myös parlamentti osallistui. Vuoden 2003 rakenteellisista saavutuksista mainittakoon euroa ja talous- ja rahaliittoa vuonna 2004 ja sen jälkeen koskevan viestintästrategian puitteiden valmistelu. Strategia on määrä toteuttaa vuonna 2004. Uudet jäsenvaltiot ovat etuasemassa tämän strategian mukaisissa hankkeissa. Komissio aikoo ottaa uusien jäsenvaltioiden kanssa käyttöön kumppanuussopimuksia, joiden avulla ne voivat asteittain yhdistää kokemuksiaan euron käyttöönottoa silmällä pitäen. Lisäksi uusien jäsenvaltioiden keskuspankkien ja valtiovarainministeriöiden tiedottajien kanssa järjestetään tiedotusseminaareja. Komission suunnitelmissa, jotka koskevat euron käytön edistämistä uusissa jäsenvaltioissa, on myös muita kohderyhmiä, kuten tiedotusvälineet sekä kauppa- ja teollisuuskamarien kaltaiset järjestöt.