ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3684/98 esittäjä(t): James Nicholson (I-EDN) komissiolle (7. joulukuuta 1998) Aihe: T[scaron]ernobylin katastrofi ja kalantuonti Mihin turvatoimiin komissio on ryhtynyt kalantuonnissa alueilta, jotka voivat olla saastuneita T[scaron]ernobylin ydinvoimalaonnettomuudesta aiheutuneen laskeuman takia? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1999) Edellytykset kolmansista maista tuotujen maataloustuotteiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta yhteisön alueella vahvistetaan kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä T[scaron]ernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen 22 päivänä maaliskuuta 1990 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) 737/90(1). Asetuksessa säädetään, että radioaktiivisuuskertymä isotooppeina cesium-134 tai cesium-137 saa olla enintään 370 Bq/kg maidossa ja maitotuotteissa sekä vauvojen elintarvikkeissa ja 600 Bq/kg muissa tuotteissa. Komissio halusi kuitenkin ottaa huomioon, että joidenkin tuotteiden saastuminen T[scaron]ernobylin onnettomuuden laskeumien johdosta oli hyvin vähäistä. Se halusi huomioida myös radioaktiivisuustilanteen muuttumisen maissa, joissa laskeumia esiintyi. Siksi se päätti asetuksen (ETY) 737/90 säännösten mukaisesti hyväksyä säännöllisesti tarkistettavan luettelon tuotteista, jotka eivät kuulu edellä mainitun asetuksen soveltamisalaan. Ensimmäinen luettelo soveltamisalaan kuulumattomista tuotteista oli komission 22 päivänä tammikuuta 1991 antaman asetuksen (ETY) 146/91(2) liitteessä. Siihen kuului monia tuotteita, joista voidaan mainita erityisesti kalat, äyriäiset, nilviäiset ja muut ainoastaan meressä elävät selkärangattomat. Makean veden kalat, äyriäiset, nilviäiset ja muut selkärangattomat otettiin luetteloon vuonna 1993, kun uusi luettelo hyväksyttiin 21 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) 1518/93(3). Komissio on tarkistanut luettelon säännöllisesti vuodesta 1991 alkaen. Sitä on avustanut jäsenvaltioiden edustajista muodostuva tilapäinen komitea. Tuoteluetteloa tarkistettiin edellisen kerran vuonna 1997, ja siitä annettiin 24 päivänä huhtikuuta 1997 komission asetus (EY) 727/97(4). Vaikka kalat ja muut vedestä peräisin olevat tuotteet eivät enää kuulu asetuksen (EY) 737/90 soveltamisalaan, jäsenvaltioiden on noudatettava perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta annetun direktiivin(5) säännöksiä, mukaan luettuna elintarvikkeiden kuluttamisesta johtuva altistuminen. (1) EYVL L 82, 23.3.1990. (2) EYVL L 17, 23.1.1991. (3) EYVL L 150, 22.6.1993. (4) EYVL L 108, 25.4.1997. (5) EYVL L 246, 17.9.1980, EYVL L 265, 5.10.1984, EYVL L 159, 29.6.1996.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0041



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3226/98 esittäjä(t): Elena Marinucci (PSE) komissiolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Urban-yhteisöaloiteohjelma 1. Onko totta, että Cardiffin Eurooppa-neuvoston päätösten seurauksena komissio aikoo ottaa Pohjois-Irlannin rauhanprosessin tukemiseksi tarvittavat varat yhteisöohjelmien käyttämättä jääneistä määrärahoista? 2. Mihin voimassaolevaan lainsäädäntöön tämä päätös perustuu? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1998) Komissio on ehdottanut jäsenvaltioille, että rauhaa ja sovintoa koskeva aloite rahoitetaan vuonna 1999 mukauttamalla ohjeelliset rahoitusosuudet niihin yhteisön aloitteisiin, joiden toiminta ei ole vastannut odotuksia. Tämä olisi vastaus Eurooppa-neuvoston Cardiffin huippukokouksessaan kesäkuussa 1998 esittämään pyyntöön siitä, että komissio etsisi keinot tukea Pohjois-Irlannin rauhansopimuksen mukanaan tuomia uusia tilaisuuksia, sekä parlamentin pyyntöön siitä, että harkittaisiin pikaisesti, miten rauhansopimusta voitaisiin tukea käytännössä. Aloite olisi myös niiden vuoden 1999 talousarvioesityksen suuntaviivojen mukainen, joissa kaavaillaan, että rauhanaloitteeseen olisi kohdistettava 100 miljoonan ecun suuruinen lisämääräraha suuntaamalla muut yhteisön aloitteet uudelleen, ja vastaisi parlamentin pyyntöön yhteisön aloitteiden määrärahojen uudelleenkohdistamisesta sen varmistamiseksi, että aloitteiden rahoitus pannaan asianmukaisesti täytäntöön. Ohjeellisten määrärahojen mukautukset toteutetaan muuttamalla yhteisön aloitteisiin suunnattavista alkuperäisistä ohjeellisista määrärahoista 13 päivänä heinäkuuta 1994 tehtyä komission päätöstä ja yhteisön aloitteiden rahoitusvarannon jakamisesta 8 päivänä toukokuuta 1996 tehtyä komission päätöstä.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3833/98 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Kansainvälisten taloudellisten myllerrysten vaikutus Euroopan teräsmarkkinoihin - laajentuminen Kansainvälinen teräskauppa on uusien haasteiden edessä: kolme suurta maailman aluetta - Venäjä, Kaakkois-Aasia ja Latinalainen Amerikka - on taloudellisissa vaikeuksissa. Tällä on kaksi seurausta: perinteisten kauppavirtojen muuttuminen on johtanut suunnattomaan tuonnin kasvuun Euroopassa, tuonnin 520 %:n kasvuun Aasiasta ja 109 %:n kasvuun USA:sta vuonna 1998. Toisaalta markkinoiden keskittyminen on johtanut eurooppalaisen viennin vähenemiseen, mitä alueellis-protektionistiset pyrkimykset ovat pahentaneet entisestään. Euroopan teräksentuottajat ovat tähän mennessä uhmanneet tätä kehitystä menestyksekkäästi. Taloudellisten toimijoiden määrä Keski- ja Itä-Euroopassa nostattaa esiin tärkeitä kysymyksiä unionin laajenemisstrategian kannalta. Kun otetaan erityisesti huomioon nykyinen tilanne, miten tärkeänä komissio pitää teräsalaa nykyisissä ja suunnitelluissa jäsenyysneuvotteluissa? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (24. helmikuuta 1999) Hakijamaiden odotetaan liityttyään panevan täytäntöön teräsalaa koskevan yhteisön säännöstön. Jäsenyyteen kyseiset maat valmistautuvat liittymistä valmistelevan strategian avulla. Komissio pitää teräsalaa erittäin tärkeänä tässä valmisteluvaiheessa. Huhtikuun 7. päivänä 1998 antamassaan tiedonannossa(1) komissio hahmotteli menetelmiä, joiden avulla voidaan tukea Keski- ja Itä-Euroopan maiden terästeollisuuden rakenneuudistusta ja näin varmistaa sen onnistunut yhdentäminen sisämarkkinoihin. (1) KOM(98) 220 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2731/98 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (I-EDN) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: EU:n tuki kouluissa tarjottavalle rasvaiselle maidolle Komissio torjui minulle 13. syyskuuta 1996 antamassaan vastauksessa sen, että kaikille maitotyypeille myönnettäisiin samaa tukea (E-2246/96(1)). Tanskan hallitus on antanut kansankäräjille ehkäiseviä terveysjärjestelyjä koskevan selvityksen, jonka terveysministeriö on lähettänyt kouluihin 13. tammikuuta 1998. Kaikkien kouluruokaloissa tarjottavien ruokatarvikkeiden on oltava koostumukseltaan sellaisia, että enintään 30 % niiden energiasta on peräisin rasvasta, jotta koululaiset omaksuvat terveet ravintotottumukset. Maidolle maksettavaa EU-tukea koskeva järjestelmä on ristiriidassa sen kanssa, että Tanskassa työskennellään oppilaiden terveiden ja vähärasvaisten ravintottumusten varmistamiseksi, koska vähärasvaiset maitotuotteet eivät saa positiivista erityiskohtelua. Tätä taustaa vasten haluaisin tietää, onko komissio edelleen vakuuttunut siitä, että EU:n tukea saavien maitotuotteiden valikoima on riittävän suuri ja monipuolinen, jotta sen avulla voidaan vaikuttaa siihen, että oppilaat saavat terveellistä, monipuolista ja tasapainoista ravintoa, vai aikooko se kokonaan poistaa rasvapitoisten tuotteiden tuen? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (5. lokakuuta 1998) Komissio voi taata, että seikat, joihin parlamentin jäsen kysymyksessään viittaa, eivät vaikuta kirjalliseen kysymykseen nro E-2246/96 saadun vastauksen paikkansa pitävyyteen. Mitä tulee tässä kysymyksessä mainittuun 30 prosentin sääntöön ja ottaen huomioon, että tämä sääntö koskee kaikkia kouluruokaloissa käytettyjä ruokatarvikkeita, komissio katsoo, että yhteisön koulumaitojärjestelyyn kuuluvien tuettujen maitotuotteiden valikoima on täysin tämän säännön mukainen. Lisäksi komissio haluaa muistuttaa, että koulumaitotukijärjestelmä on toimenpide, jonka päämäärät ja toimintamuodot ovat osa maidon yhteistä markkinajärjestelyä. Koska kyseessä ovat sellaiset päämäärät, jotka eivät kuulu tämän järjestelyn piiriin, olisi varmistettava, etteivät ne vaikuta koulumaitojärjestelyyn. Komissio kiinnittää erityistä huomiota siihen, että tämä ehto täyttyy. (1) EYVL C 11, 13.1.1997, s. 71.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3296/98 esittäjä(t): José Barros Moura (PSE) neuvostolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Macaon siirtyminen Kiinan hallintoon - joukot Vuonna 1975 Portugali veti joukkonsa Macaon alueelta katsoen ne alueen kokoon nähden tarpeettomiksi. Portugalin ja Kiinan yhteisen julkilausuman mukaan Kiinan kansantasavallan keskushallitukselle myönnetään yksinomaiset valtuudet alueen puolustuksen ja ulkopolitiikan suhteen. Tästä huolimatta asianomaisten osapuolten kesken sovittiin, ettei alueelle lähetetä kiinalaisia joukkoja. Lu Ping vahvisti tämän vastauksessaan esittämääni kysymykseen Euroopan parlamentissa huhtikuussa 1997. Varapääministeri Qian Qichen on kuitenkin äskettäin ilmoittanut Pekingissä kokoontuneelle yhdistymistä valmistelevalle toimikunnalle, että Kiina lähettää joukkoja Macaoon valtansa merkiksi. Voidaanko neuvoston mielestä näin ollen luottaa siihen, että Kiina pitää sopimuksensa "yksi maa, kaksi järjestelmää"? Vastaus (8. helmikuuta 1999) Eurooppa-neuvosto ilmaisi Amsterdamissa 16. ja 17. kesäkuuta pidetyssä istunnossa toivomuksensa, että alueen vallanvaihtoprosessi voisi jatkua Kiinan ja Portugalin yhteisen julkilausuman mukaisesti eli siten, että vastuu siirtyy Kiinalle joustavasti 20. joulukuuta 1998. Euroopan unioni kiinnittää tässä yhteydessä erityistä huomioita "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteeseen. Neuvoston käsityksen mukaan vallan siirtyminen on tähän mennessä tapahtunut myönteisesti. Neuvosto odottaa, että tulevan erityishallintoalueen laajan autonomian tinkimätön noudattaminen takaa jatkossakin Macaon sosiaalisen, taloudellisen, oikeudellisen ja kulttuurisen identiteetin säilymisen. Neuvosto muistuttaa lisäksi, että Kiinan ja Portugalin yhteisellä julkilausumalla Kiinan hallitukselle myönnetään yksinomaiset valtuudet alueen puolustuksen ja ulkopolitiikan osalta, ja olettaa, että Kiinan viranomaiset eivät toteuta yksipuolisia toimia, jotka rikkovat yhteistä julkilausumaa, ja luottaa siihen, että kaikki joukkojen sijoittaminen Macaoon hallinnon vaihtumisen jälkeen tapahtuu yhteisen julkilausuman mukaisesti ja että sen tarkoituksena on vain alueen puolustaminen.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3595/98 esittäjä(t): Paul Lannoye (V) neuvostolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen puuenergiaan 19. lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/77/EY(1) annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa kaasun ja sähkön toimitukseen. Komissio on lisäksi valkoisessa kirjassaan uusiutuvista energialähteistä (KOM(97) 599)(2), jonka Euroopan parlamentti on hyväksynyt 18.6.1998, vahvistanut tavoitteeksi uusiutuvan energian osuuden kaksinkertaistamisen energian kokonaiskulutuksesta vuoteen 2010 mennessä muun muassa hyväksymällä vero- ja rahoitustoimia tekemällä "tarvittavat lisälainsäädäntöä sekä voimassa olevien direktiivin muuttamista koskevat ehdotukset uusiutuvista energialähteistä saatavia energiatuotteita koskeviksi verovapautuksiksi tai veronalennuksiksi". Kilpailun kunnioittamisen argumentti on välttämätön edellytys alennetun arvonlisäverokannan soveltamiselle. Kilpailua kunnioitetaan varsinkin, kun on kyse lämpöenergiasta, jota ei luonteensa vuoksi voida kuljettaa useita kilometrejä. Alennetun arvonlisäverokannan soveltamisesta lämpöverkkoihin, esimerkiksi puuhun, aiheutuvat talousarviovaikutukset olisivat suhteellisen pienet. Komission valkoisessa kirjassaan suosittama uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen on hankalaa, koska ns. perinteiset energiamuodot (sähkö, kaasu) ovat hinnaltaan edullisia muun muassa niihin sovellettavan alemman arvonlisäverokannan vuoksi Vaikuttaa siis ristiriitaiselta, että neuvoston direktiivissä 92/77/EY mainitaan alennetun arvonlisäverokannan soveltamiskohteiksi ainoastaan maakaasu ja sähkö. Voiko neuvosto esittää perusteet sille, että vain nämä kaksi energiamuotoa tulevat kyseeseen ja voiko se tarpeen mukaan esittää tietoja alennetun arvonlisäverokannan soveltamisalan laajentamisesta muihin energiamuotoihin, kuten lämpöenergiaan ja etenkin silloin, kun se on peräisin uusiutuvasta energialähteestä kuten puusta? Vastaus (8. helmikuuta 1999) 1. Antaessaan parlamentin jäsenen mainitseman direktiivin neuvosto pitäytyi komission ehdotuksen tavoitteeseen. 2. Voimassa olevan direktiivin soveltamisalan mahdollinen laajentaminen vaatisi uutta ehdotusta komissiolta. Koska sellaista ei ole, neuvosto ei voi ottaa kantaa asiaan. (1) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 1. (2) EYVL C 210, 6.7.1998, s. 215.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0006



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2382/98 esittäjä(t): Maartje van Putten (PSE) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Saksan ja Alankomaiden rajalla olevaan Ems-jokeen rakennettava pato ja direktiivit luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston sekä luonnonvaraisten lintujen suojelusta Kun otetaan huomioon Saksan ja erityisesti Weser-Emsin hallintoalueen ja Ala-Saksin osavaltion viranomaisten aikeet rakentaa pato Ems-jokeen, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 6 artikla ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 4 artikla sekä alankomaalaisen ympäristövaikutuksia tutkineen komitean mietintö, jonka päätelmissä todetaan, ettei Saksan viranomaisten laatima selonteko kyseisen hankkeen ympäristövaikutuksista sisällä riittävästi tietoja alueen luonteenomaisiin ominaisuuksiin kohdistuvista vaikutuksista, voisiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin? 1. Onko komissio yhteydessä kyseisiin Saksan viranomaisiin ja jos näin on, mitkä nämä yhteydet ovat? 2. Miten komissio arvioi saksalaisten suunnitelmat padon rakentamisesta, kun otetaan huomioon luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 6 artikla ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 4 artikla ja erityisesti se, että Saksan viranomaiset eivät ole pohtineet minkäänlaisia vaihtoehtoja tälle hankkeelle, mikä on luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaan pakollista? 3. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä asian suhteen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (17. syyskuuta 1998) Komissiolle on ilmoitettu suunnitellusta rakentamisesta. Kyseiseen suunnitelmaan viittaavien useiden valitusten perusteella komissio on jo ollut yhteydessä Saksan hallitukseen. Valitusten tekijöiden lähettämissä tiedoissa komission on annettu ymmärtää, että yhteisön lainsäädännön rikkominen ei ole suljettavissa pois. Tämä johtuu siitä, että suunnitelluilla toimenpiteillä näyttää olevan Saksan alueella suoranaisia vaikutuksia yhteen ja välillisiä vaikutuksia kolmeen sekä Alankomaiden alueella välillisiä vaikutuksia yhteen erityisten suojelutoimien alueeseen. Toimitettujen asiakirjojen perusteella saattaa myös olla mahdollista, että tarvittavia vaihtoehtoisia ratkaisuja ei ole pohdittu eikä vaikutusten arviointia toteutettu luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) 6 artiklan mukaisesti. Päätös toteutettavista toimenpiteistä tehdään, kun Saksan hallitus on toimittanut pyydetyt tiedot. (1) EYVL L 206, 22.7.1992.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3318/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Geenimanipulaation ilmoittaminen mainonnassa 1. Mitä toimia komissio suunnittelee varmistaakseen, että kuluttajille tiedotetaan mainonnassa soija- ja maissituotteiden sekä muiden uuselintarvikkeiden geenimanipulaatiosta? 2. Onko komissiolla sama näkemys kuin parlamentin jäsenillä siitä, että tiedotus ja avoimuus mahdollisten geenimanipulaatioiden suhteen tulisi kuluttajien toiveiden mukaisesti ottaa huomioon jo mainonnassa? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (5. tammikuuta 1999) Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/112/ETY(1) säädettyjä pakollisia merkintöjä samoin kuin ainesosaluetteloa ei yleisesti ottaen tarvitse esittää asianomaisia elintarvikkeita mainostettaessa. Elintarvikkeiden mainontaan sovelletaan ainoastaan direktiivin 79/112/ETY 2 artiklaa, jonka mukaan merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saa olla omiaan johtamaan ostajaa harhaan. Komissio ei toistaiseksi suunnittele tästä periaatteesta poikkeamista eli katsoo, ettei mainonnassa ole pakko ilmoittaa, että asianomainen elintarvike tai sen ainesosat ovat geneettisesti muunnettuja. Komission mielestä elintarvikkeiden pakkaukset ovat edelleen tarkoituksenmukaisin paikka pakollisille merkinnöille, joilla varmistetaan, että kuluttaja saa tietoja tuotteen ominaisuuksista. (1) EYVL L 33, 8.2.1979.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3511/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Väärennetyt ja laittomasti valmistetut tavarat Ehdotukseen neuvoston asetukseksi (EY) 3295/94 muuttamisesta (KOM(98) 0025 lopull. - 98/0018 ACC)(1) liittyen tuon esiin, että suorat aineettomien oikeuksien haltijoiden (yritykset) ja tullilaitosten väliset yhteydet ovat välttämättömiä tullivirkailijoiden motivaation lisäämiseksi. Yhteisön tavaramerkin perusajatukseen ei sovi, että hakemus rajalla tehtävästä takavarikosta voisi koskea vain tiettyjä EU:n jäsenmaita. Koska yhteisön tavaramerkki on voimassa koko yhteisön alueella ja sillä on kaikkialla samat oikeusvaikutukset, on mielekästä toteuttaa pitkällä tähtäyksellä ainoastaan yhtenäinen takavarikkohakemusjärjestelmä, joka on voimassa kaikkialla yhteisössä. Pitäen edellä mainittua lähtökohtana, voisiko Euroopan komissio ryhtyä riittäviin tämän suuntaisiin toimiin? (1) EYVL C 108, 7.4.1998, s. 63.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3040/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Kansalaisten syrjintä Bolzanon maakunnassa Bolzanon maakunnassa keskustellaan tällä hetkellä maakunnallisesta laista nro 131/97, joka koskee maakunnan tukemaa asuntojärjestelmää. Lain 4 pykälässä säädetään, että ulkomailla asuvat henkilöt (ja heidän puolisonsa, edellyttäen että he eivät ole asumuserossa), jotka ovat sitä ennen asuneet Bolzanon maakunnassa vähintään viisi vuotta ja jotka haluavat palata maakuntaan, rinnastetaan kyseisen lain vaikutusten osalta maakunnan asukkaisiin. Tämä artikla, joka suosii ulkomailla olleita, syrjii niitä kansalaisia, jotka ovat vastaavista syistä joutuneet lähtemään johonkin toiseen Italian maakuntaan. Edelliset saavat samat oikeudet kuin Bolzanon maakunnan asukkaat, ja jälkimmäisiltä ne kielletään. Vaikka tämä periaatteessa koskee koko Alto Adigen väestöä riippumatta kieliryhmästä (italia, saksa, retoromaani), on selvää, että erityisesti italiankieliset joutuvat kärsimään. Hehän saattavat joutua muuttamaan maan sisällä - korkeakouluopintojen vuoksi (jolloin heidän on kirjoittauduttava kyseisen kaupungin asukkaiksi) tai ammatillisista syistä (esim. valtion tai asevoimien palveluksessa olevat). Jos on yhdenkin päivän ollut muualla Italiassa kirjoilla, menettää viiden vuoden ajaksi oikeuden hakea Bolzanosta kunnallista asuntoa. Voisiko komissio edellä olevan huomioon ottaen kertoa, pitääkö se maakunnallista lakia nro 131/97 tiettyjä unionin kansalaisia syrjivänä, koska siinä ei anneta kaikille samoja mahdollisuuksia? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (7. joulukuuta 1998) Komissiolla ei ole tapana lausua mielipiteitä lakiehdotuksista, joista vielä keskustellaan ennen niiden hyväksymistä.
Virallinen lehti nro C 182 , 28/06/1999 s. 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2893/98 esittäjä(t): Wilmya Zimmermann (PSE) neuvostolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Ongelmat EY:n perustamissopimuksen 8-8 e artiklan toteutuksessa (unionin kansalaisuus, vapaa liikkuminen) Monien jäsenvaltioiden ulkomaalaislain asettamat rajoitukset ovat usein ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 8 artiklan tavoitteiden kanssa. Sosiaalisia kysymyksiä ja työtä koskevat lait asettavat ulkomaalaiset usein oman maan kansalaisia huonompaan asemaan. Mitä neuvosto tekee jäsenvaltioiden ulkomaalaislain suhteen vapaan liikkumisen ongelmien poistamiseksi? Vastaus (8. helmikuuta 1999) EY:n perustamissopimuksen 8 artiklassa määrätään, että unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus, ja että jokaisella unionin kansalaisella on sopimuksessa määrätyt oikeudet ja velvollisuudet. Neuvosto on jo useiden vuosien aikana hyväksynyt huomattavan määrän henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisoikeutta koskevaa lainsäädäntöä, jossa säädetään jäsenvaltioiden kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oleskeluoikeudesta, sosiaalilainsäädännöstä sekä työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien oikeuksista. Komissio hyväksyi Simone Veilin johtaman korkean tason työryhmän laatimien, henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien ehdotusten valossa toimintasuunnitelman, jossa se ilmoitti esittävänsä vapaan liikkuvuuden käytännön edellytysten parantamiseen tähtääviä lainsäädäntöehdotuksia. Neuvosto on myös ryhtynyt käsittelemään ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen (ETY) 1612/68 muuttamisesta, ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta annetun direktiivin 68/360/ETY muuttamisesta sekä ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön työntekijöiden vapaan liikkuvuuden ja sosiaaliturvan neuvoa-antavan komitean perustamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) 1612/68 ja neuvoston asetuksen (ETY) 1408/71 muuttamisesta. Neuvosto pyrkii saattamaan kyseisten ehdotusten käsittelyn päätökseen mahdollisimman pian. Lisäksi kolmansien maiden kansalaisten osalta Amsterdamin sopimuksella EY:n perustamissopimukseen liitettävän 62 artiklan 1 kohdan ja 36 artiklan 4 kohdan nojalla voidaan toteuttaa toimenpiteitä kolmansien maiden kansalaisten vapaan liikkumisen helpottamiseksi yhteisön sisällä ja jossakin jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oleskeluoikeuden takaamiseksi muissa jäsenvaltioissa.