FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/397

(2004/C 88 E/0403)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2286/03

esittäjä(t): Ozan Ceyhun (PSE) komissiolle

(7. heinäkuuta 2003)

Aihe: (Entiseen Jugoslaviaan kuuluneen) Serbia ja Montenegron raja ja tullimääräykset

Frankfurtissa toimiva Turkin tasavallan konsuli on lähettänyt minulle faksin (entiseen Jugoslaviaan kuuluneen) Serbia- ja Montenegron rajamuodollisuuksista ja matkustusmääräyksistä. Asia koskee unionin alueella laillisesti asuvia Turkin kansalaisia sekä sukujuuriltaan turkkilaisia unionin kansalaisia. Faksin saatuani olen lisäksi lukenut turkkilaisessa Millyet-sanomalehdessä olleen artikkelin samasta aiheesta. Artikkelissa todettiin, että Serbia ja Montenegroon matkustavien ulkomaalaisten edellytetään luovuttavan tullikamarille hallussaan pitämän ulkomaisen valuutan, jonka määrä ylittää 2 000 euroa. Muussa tapauksessa Serbia ja Montenegron viranomaiset ottavat 2 000 euron ylittävän osuuden maasta poistuttaessa. Yli 190:ltä Turkin kansalaiselta on tällä tavoin saatu noin miljoona euroa heidän matkatessaan maitse Turkkiin Serbia ja Montenegron kautta. Rahojen palauttaminen vie pitkällisen byrokratian ja oikeusmenettelyjen vuoksi kahdesta viiteen vuotta. Suullisia ilmoituksia 2 000 euron ylittävistä osuuksista ei hyväksytä. Tällöin on ehdottoman välttämätöntä täyttää kaavake selvitystä annettaessa.

Onko komissiolla tietoja tästä ongelmasta? Komissiolta pyydetään apua asian ratkaisemiseksi. Lisäksi haluaisin tietää, mitä toimia komissio aikoo toteuttaa ratkaistakseen ongelman.

Christopher Patteriin komission puolesta antama vastaus

(4. elokuuta 2003)

Ilmoittamisvelvoitteet ja valuutanvaihdon rajoitukset valuutan tuonnin ja viennin yhteydessä eivät ole harvinaisia maissa, jotka pyrkivät ehkäisemään rahanpesua ja/tai valvomaan pääomanvientiä.

Ulkomaanvaluuttalaki tuli voimaan Jugoslavian liittotasavallassa (nykyinen Serbia ja Montenegro) 27. huhtikuuta 2002. Voimassa on useita rajoituksia, jotka koskevat ulkomaan valuutan fyysisiä siirtoja erityisesti maastaviennin yhteydessä.

Tulliviranomaiset voivat (todistusta vastaan) ottaa raja-asemilla sekä maassa asuvilta että ulkomaalaisilta määräaikaisesti haltuunsa dinareita, ulkomaan valuuttaa, shekkejä ja arvopapereita Jugoslavian keskuspankin vahvistaman määrän ylittävältä osalta.

Nämä toimenpiteet eivät kohdistu nimenomaan jonkin tietyn maan kansalaisiin tai johonkin tiettyyn alkuperäväestöön. Tietämän mukaan toimenpiteitä on sovellettu myös muiden Euroopan unionin maiden kansalaisiin.

Komissio aikoo ilmoittaa valtioliiton kansainvälisistä taloussuhteista vastaavalle ministeri Lukovacille tästä vakavasta tilanteesta ja painottaa erityisesti valuutan haltuunoton ja luovuttamisen välisen ajanjakson väitettyä pituutta (2—5 vuotta). Lisäksi komissio ehdottaa, että ulkomaan valuutan tuonnin ja viennin ilmoittamista koskevat edellytykset on ilmaistu matkustajille mahdollisimman selvästi kaikilla rajanylityspaikoilla. Siten voidaan minimoida tapaukset, joissa on unohdettu pyytää vaadittua kirjallista ilmoitusta, joka koskee enimmäismäärän (2 000 euroa) ylittävän määrän viemistä maahan.

Yhteisön tuen osalta yhteisön jälleenrakennus-, kehitys- ja vakautusavulla (1) sekä muilla vakautus- ja assosiaatioprosessiin liittyvillä yhteisön välineillä edistetään jo nyt uudistusprosessia, jolla Serbian ja Montenegron lainsäädäntöä lähennetään EU:n säännöstöön. Tähän kuuluu myös valuuttamarkkinatoimien vapauttaminen keskipitkällä aikavälillä.

(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 2666/2000, annettu 5 päivänä joulukuuta 2000, Albanialle, Bosnia ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta ja asetuksen (EY) N:o 1628/96 kumoamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 3906/89 ja (ETY) N:o 1360/90 sekä päätösten 97/256/EY ja 1999/311/EY muuttamisesta, EYVL L 306, 7.12.2000.