ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3999/00 esittäjä(t): Brian Simpson (PSE) komissiolle. Perinne- ja museorautatiet.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0104 - 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3999/00 esittäjä(t): Brian Simpson (PSE) komissiolle (21. joulukuuta 2000) Aihe: Perinne- ja museorautatiet Yhtyykö komissio näkemykseen, jonka mukaan perinne- ja museorautateillä on kaikkialla Euroopan unionissa tärkeä rooli teollisten perinteidemme säilyttämisessä ja matkailupalvelujen tarjoamisessa kaikenikäisille? Voisiko komissio siksi harkita kaikkia näitä rautateitä kattavan poikkeuksen myöntämistä EU:n tulevien liikennesäännösten tai -direktiivien suhteen, niin että nämä rautatiet voivat edelleen edustaa Euroopan alkuperäisiä rautatieperinteitä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 2001) Perinne- ja museorautatiet ovat osa Euroopan teollista ja kulttuuriperintöä. Komissio on samaa mieltä siitä, että tämä perintö on syytä säilyttää ja saattaa kaikkien ulottuville. Euroopan yhteisön lainsäädännöllä tai varsinkaan rautatiekuljetuksia koskevilla viimeaikaisilla (jäljempänä mainituilla) direktiiviehdotuksilla ei estetä historiallisten rautateiden säilyttämistä. Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuutta koskevassa direktiiviehdotuksessa(1) käsitellään ainoastaan uusia laitteita tai nykyisten laitteiden uudistamista. Lisäksi niin sanotussa infrastruktuuripaketissa mainitaan selvästi joukko poikkeuksia, joita voidaan soveltaa perinne- ja museorautateihin: yhteisön rautateiden kehittämisestä 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/440/EY(2), sellaisena kuin se on muutettuna(3) säädetään, että jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta kyseistä direktiiviä rautatieyrityksiin, jotka harjoittavat vain kaupunki-, esikaupunki- tai alueellista liikennettä. Ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi(5), jolla korvataan rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja infrastruktuurimaksujen perimisestä 19 päivänä kesäkuuta 1995 annettu neuvoston direktiivi 95/19/EY(4), mainitaan, että jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta kyseistä direktiiviä rautatieyrityksiin, jotka harjoittavat ainoastaan henkilöliikennettä erillisissä, paikallisissa rautatieverkoissa. Myös rautatieyritysten toimiluvista 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa neuvoston direktiivissä 95/18/EY(6), sellaisena kuin se on muutettuna(7), mainitaan, että jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta kyseistä direktiiviä rautatieyrityksiin, jotka harjoittavat ainoastaan henkiläliikennettä erillisissä, paikallisissa rautatieverkoissa. Yhteisön lainsäädännön soveltaminen ei siis millään tavalla vaaranna perinne- ja museorautateiden asemaa, koska ne käyttävät enimmäkseen juuri erillisiä paikallisia rautatieverkkoja. Komissio pitää perinne- ja museorautatiet mielessä myös alan tulevaa lainsäädäntöä laatiessaan. (1) EYVL C 89 E, 28.3.2000. (2) EYVL L 237, 24.8.1991. (3) EYVL C 321, 20.10.1998. (4) EYVL L 143, 27.6.1995. (5) EYVL C 321, 20.10.1998. (6) EYVL L 143, 27.6.1995. (7) EYVL C 321, 20.10.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3696/00 esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle. Sivusaaliit.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0115 - 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3696/00 esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle (29. marraskuuta 2000) Aihe: Sivusaaliit 16. lokakuuta 2000 annetusta vastauksesta (E-2584/00DA)(1) käy ilmi, että 16. kesäkuuta 2000 pidetyssä neuvoston kokouksessa kalastuksesta vastaava jäsen ilmoitti olevansa syvästi huolissaan tästä [sivusaaliit / sivusaaliiden vastaiset toimenpiteet] ja vastaavista kysymyksistä. Tilanteen seuraamista varten jäsenvaltioita pyydettiin tiedottamaan komissiolle, mitä ne ovat tehneet tai aikovat tehdä kansallisella tasolla. Voiko komissio ilmoittaa, onko jäsenvaltioita tähän mennessä pyydetty esittämään näitä tietoja ja tulevatko nämä tiedot julkisesti saataville, vrt. EY:n elinympäristödirektiivin 17 artiklan 1 kohdan säännökset? (1) EYVL C 113 E, 18.4.2001, s. 125. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (22. tammikuuta 2001) Jäsenvaltioita on hiljaittain pyydetty antamaan tietoja kansallisista toimista, joita ne ovat toteuttaneet tai aikovat toteuttaa valaiden sivusaaliiden pienentämiseksi. Komissio ei ole vielä saanut pyytämiään tietoja. Tiedot välitetään komission tieteellis-teknis-taloudelliselle kalastuskomitealle (STECF), joka aikoo kokoontua vuoden 2001 aikana käsitelläkseen kyseistä asiaa. Komitean kertomus tulee saataville komission asiakirjojen julkisuutta koskevan poltiikan mukaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3822/00

esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) neuvostolle

(7. joulukuuta 2000)

Aihe: Pohjoismainen passiunioni vastaan Schengenin sopimuksen 45 artikla

Kärsiikö pohjoismainen passiunioni Schengenin sopimuksen 45 artiklasta, jossa velvoitetaan kaikki sopimuspuolet varmistamaan, että kaikki hotellit, leirintäalueet, matkustajakodit ja muut majoitusliikkeet rekisteröivät kaikki ulkomaalaiset vieraat ja samalla vaativat näitä esittämään voimassaolevan henkilötodistuksen?

Merkitseekö Schengenin sopimus toisin sanoen sitä, että esimerkiksi tanskalaiset tarvitsevat tulevaisuudessa passia esimerkiksi Ruotsissa, jos he haluavat yöpyä siellä, ja aiheuttaako se siten muutoksen pohjoismaisessa passiunionissa tällä hetkellä voimassa oleviin määräyksiin?

Vastaus

(7. toukokuuta 2001)

Pohjoismaisessa passiunionissa Pohjoismaiden kansalaisilla on oikeus matkustaa Pohjoismaissa passia esittämättä.

Sopimukset Tanskan kuningaskunnan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehtyyn yleissopimukseen sekä sopimus Euroopan unionin, Norjan kuningaskunnan ja Islannin tasavallan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen sisältävät määräyksen, jonka mukaan nämä sopimukset eivät vaikuta Pohjoismaiden passiunionin puitteissa tehtävään yhteistyöhön, sikäli kuin tällainen yhteistyö ei ole ristiriidassa sopimuksien kanssa tai estä niiden soveltamista(1).

Schengenin yleissopimuksen poliisiyhteistyötä käsittelevän 1 luvun III osaston 45 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti sopimuspuolet sitoutuvat toteuttamaan tarpeelliset toimenpiteet taatakseen, että majoitusliikkeen johtaja tai hänen edustajansa valvoo, että hänen liikkeeseensä majoittuvat ulkomaalaiset sekä muiden sopimuspuolten ja muiden Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden kansalaiset, lukuun ottamatta heidän mukanaan olevia puolisoita tai alaikäisiä, täyttävät omakätisesti ilmoituskaavakkeet, allekirjoittavat ne ja todistavat henkilöllisyytensä voimassaolevalla henkilötodistuksella.

Schengenin säännöstön määräysten soveltaminen Pohjoismaissa ei ole ristiriidassa Pohjoismaiden passiunionin puitteissa tapahtuvan yhteistyön kanssa eikä estä sitä. Sen jälkeen kun säännöstöä on ryhdytty soveltamaan Pohjoismaissa (25.3.2001 alkaen), Pohjoismaiden kansalaisilla on edelleen oikeus matkustaa Pohjoismaissa ja viettää yönsä hotelleissa, retkeilyalueilla jne. passia esittämättä.

Majoitusliikkeen johtajan tai hänen edustajansa on kuitenkin valvottava, että muiden sopimuspuolten kansalaiset täyttävät omakätisesti ilmoituskaavakkeet, allekirjoittavat ne ja todistavat henkilöllisyytensä voimassaolevalla henkilötodistuksella Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 45 artiklan mukaisesti.

(1) EYVL L 239, 22.9.2000, sivulta 115 eteenpäin sekä EYVL L 176, 10.7.1999, sivulta 36 eteenpäin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3502/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Rikosten vahingonkorvaukset.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0064 - 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3502/00 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (10. marraskuuta 2000) Aihe: Rikosten vahingonkorvaukset Onko komissiolla suunnitelmia, joiden mukaan se ehdottaisi lainsäädäntöä, joka koskee rikosten vahingonkorvausjärjestelmien yhdenmukaistamista ja vahingonkorvausten vähimmäiskriteerien asettamista? Antonio Vitorinon komission puolesta antama vastaus (22. tammikuuta 2001) Parlamentti ja komissio ovat useassa yhteydessä käsitelleet rikosten uhrien tilannetta unionissa. Neuvosto käsitteli asiaa vuonna 1998, ja rikosten uhrien oikeudet sisällytettiin Wienin toimintasuunnitelmaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta(1). Suunnitelman mukaan viiden vuoden kuluessa olisi tehtävä selvitys uhrien korvausjärjestelmistä ja arviointi toimenpiteiden toteuttamiskelpoisuudesta unionissa. Tämän seurauksena komissio antoi heinäkuussa 1999 tiedonannon(2) neuvostolle, parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle. Asian merkitystä korostetaan myös Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien 32 kohdassa, joka koskee rikosten uhrien suojaa, erityisesti heidän oikeussuojansa saatavuutta ja oikeuttaan saada vahingonkorvauksia, oikeudenkäyntikulut mukaan luettuina. Tampereen päätelmien jälkeen komissio osallistui lokakuussa 2000 Uumajassa pidettyyn unionin asiantuntijoiden seminaariin, jonka tuleva puheenjohtajamaa Ruotsi järjesti. Seminaarissa käsiteltiin rikosten uhrien vahingonkorvauksia eri näkökulmista tulevien strategioiden ja hankkeiden pohjaksi. Kuten päivitetyssä tulostaulussa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen seuraamiseksi(3) mainitaan, komissio laatii vuonna 2001 aiheesta vihreän kirjan, jossa se ottaa huomioon seminaarin tulokset ja keskustelut asiantuntijoiden kanssa. (1) EYVL C 19, 23.1.1999. (2) KOM(1999) 349 lopullinen. (3) KOM(2000) 782 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-4018/00 esittäjä(t): Gerardo Galeote Quecedo (PPE-DE) komissiolle. Suhteet Israelin valtioon.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0215 - 0216



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4018/00 esittäjä(t): Gerardo Galeote Quecedo (PPE-DE) komissiolle (12. joulukuuta 2000) Aihe: Suhteet Israelin valtioon Yhteisön ja Israelin suhteet perustuvat EuroVälimeri-assosiaatiosopimukseen, jonka yhteisö ja sen jäsenvaltiot allekirjoittavat 20. marraskuuta 1995 Israelin kanssa ja joka tuli voimaan kesäkuussa 2000. Sopimuksessa osapuolet ottavat huomioon yhteisön, sen jäsenvaltioiden ja Israelin perinteisten siteiden merkityksen ja yhteiset arvonsa. Ne tuovat julki halunsa vahvistaa näitä siteitä, vahvistavat teollisuustuotteiden vapaakauppajärjestelmän, sopivat uusia maatalousmyönnytyksiä koskevasta sopimuksesta, vahvistavat ensimmäistä kertaa institutionaalisen poliittisen keskustelun ja sopivat yhteistyön laajentamisesta uusille aloille. Voiko komissio kertoa, katsooko se, että alueen viimeaikaisilla tapahtumilla voi olla vaikutusta yhteisön ja Israelin suhteiden muuttamiseen, kuten tiedotusvälineiden välittämistä joistakin tiedoista voitaisiin päätellä? Voiko komissio kertoa, ovatko komission jäsen Patten ja jäsenvaltioiden ulkoministerit käsitelleet tätä kysymystä? Voiko komissio täsmentää, aikooko se asettaa sanktioita Israelille ja jopa keskeyttää assosiaatiosopimuksen soveltamisen? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (12. tammikuuta 2001) Kuten arvoisa parlamentin jäsen osoittaa, yhteisön ja Israelin assosiaatiosopimus tuli voimaan 1. kesäkuuta 2000. Tämä sopimus todellakin vahvistaa merkittävästi yhteisön siteitä Israeliin ja se on mahdollistanut varsin monia yhteistyötoimia. Luxemburgissa pidettiin 13. kesäkuuta 2000 ensimmäinen assosiaationeuvoston kokous, johon osallistuivat Israelin pääministeri ja sopimuskumppaneita viidestätoista jäsenmaasta. Tässä kokouksessa vahvistettiin monien yhteistyötoimien aloittaminen kuten tulliasiantuntijoiden kokous 11. syyskuuta 2000; ensimmäinen kokous 6. marraskuuta 2000 osana neuvotteluja, joilla pyritään maataloustuotteiden kaupan suurempaan vapauttamiseen; tiedettä ja tekniikkaa käsittelevän kolmannen sekakomitean kokous 22. marraskuuta 2000; hyvästä laboratoriokäytännöstä tehtyä sopimusta käsittelevä sekakomitea piti ensimmäisen kokouksensa 27. marraskuuta 2000, ja taloudellista vuoropuhelua käsittelevä ensimmäinen kokous pidettiin 5. joulukuuta 2000. Viimeaikaiset tapahtumat Lähi-Idässä ovat antaneet aihetta moniin sekä unionin että parlamentin julkilausumiin, joissa ei kuitenkaan ole mainittu yhteisön ja Israelin suhteiden muuttumista. Selvää on, että yhteyksiä ulkosuhteista vastaavan komissaarin ja jäsenvaltioiden ulkoministerien välillä pidetään säännöllisesti, muun muassa yleisten asiain neuvostossa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3899/00 esittäjä(t): Astrid Lulling (PPE-DE) komissiolle. Kolikoiden vaihtaminen euron käyttöönoton yhteydessä vuonna 2002.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0178 - 0179



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3899/00 esittäjä(t): Astrid Lulling (PPE-DE) komissiolle (13. joulukuuta 2000) Aihe: Kolikoiden vaihtaminen euron käyttöönoton yhteydessä vuonna 2002 Tällä hetkellä ulkomailla matkustavilla Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden asukkailla on yleensä matkalta palatessaan jäljellä kolikoita, joita he eivät voi, päin vastoin kuin seteleitä, vaihtaa oman maansa valuutaksi, koska vaihtokulut olisivat liian kalliit. Monet ihmiset säilyttävät nämä kolikot käyttääkseen ne myöhemmin jollakin toisella matkalla. Tammikuun alusta 2002 lähtien näitä kolikoita ei kuitenkaan enää voida käyttää. Eikö komissio katso, että on aiheellista varmistaa, että kaikkien euroalueeseen kuuluvien maiden kolikoita voidaan vaihtaa eurokolikoihin siirtymäkauden aikana? Olisiko komissio valmis jakamaan pankeille tätä asiaa koskevia ohjeita tai suosituksia, jotta voidaan välttää muun muassa se, että pankit kieltäytyvät vaihtamasta kolikoita, ja jotta voidaan varmistua siitä, että kahdentoista euroalueeseen kuuluvan maan kolikoiden vaihtaminen tehdään ilman kuluja? Jos näin ei tehdä, Euroopan unionin asukkaat, joille on kerääntynyt kotiin sievoinen summa Saksan markkoja, Ranskan frangeja, Italian liiroja, Belgian frangeja jne., saattavat kokea huomattavia tappioita, jos heillä ei enää ole tilaisuutta matkustaa kyseisissä maissa ja käyttää näitä kolikoita vuoden 2002 alkuun mennessä. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (24. tammikuuta 2001) On äärimmäisen epätodennäköistä, että liikepankit vaihtaisivat veloituksetta kaikkia euroalueen kolikoita: toimenpiteen käsittelykustannukset eivät olisi missään järkevässä suhteessa kolikoiden pieneen yksikköarvoon. Komissio antoi 11. lokakuuta 2000 suosituksen keinoiksi, joilla helpotetaan talouden toimijoiden valmistautumista euron käyttöönottoon. Suosituksen 5 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden olisi annettava säännöksiä, jotka mahdollistavat metallirahojen vaihtamisen virallisissa vaihtopisteissä sen jälkeen, kun ne lakkaavat olemasta laillisia maksuvälineitä, jotta ulkomailla oleskelevilla henkilöillä olisi riittävästi aikaa palauttaa hallussaan olevat metallirahat(1). (1) EYVL C 303, 24.10.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-4067/00 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) neuvostolle. Turkin kansalaisten viisumit.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0225 - 0226



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4067/00 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) neuvostolle (20. joulukuuta 2000) Aihe: Turkin kansalaisten viisumit Voisiko neuvosto ilmoittaa minulle, tarvitsevatko Turkin kansalaiset viisumin EU:n jäsenvaltioissa vierailemista varten? Aikooko EU poistaa lähiaikoina viisumipakon? Mitkä (nimeltä mainitut) valtiot vastustavat viisumipakon poistamista ja millä perustein? Vastaus (8. maaliskuuta 2001) Neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaan(1) Turkki kuuluu yhteiseen luetteloon niistä kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat. Toisaalta myös komissio antoi neuvostolle 26. tammikuuta 2000 EY:n perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaan perustuvan ehdotuksen asetukseksi luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske(2). Turkki kuuluu niihin kolmansiin maihin, joiden kansalaisten osalta komissio ehdottaa viisumipakkoa. Euroopan parlamentti, jota kuultiin kirjeitse 16. maaliskuuta 2000, vahvisti tältä osin komission ehdotuksen 5. heinäkuuta 2000 antamassaan lausunnossa. Euroopan parlamenttia kuultiin 11. joulukuuta 2000 uudelleen tästä ehdotuksesta, joka on parhaillaan neuvoston käsiteltävänä. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 574/1999, annettu 12 päivänä maaliskuuta 1999, niistä kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat (EYVL L 72, 18.3.1999, s. 2). (2) EYVL C 177 E, 27.6.2000, s. 66.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3294/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Yhteisön varojen käyttö.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0082 - 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3294/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (25. lokakuuta 2000) Aihe: Yhteisön varojen käyttö Ikkunarakenteita valmistava Intermolde Moldes Vidreiros Lda -niminen yritys, jonka pääkonttorin osoite on Rua de Leiria, Marínha Grande, Portugal, on järjestelmällisesti kieltäytynyt noudattamasta Portugalin työlainsäädäntöä, etenkin työaikalakia. Asianomaisen ammattiliiton mukaan yritys on tuomittu tästä asiasta, ja se on maksanut asianmukaiset sakot mutta rikkoo silti edelleen kyseistä lainsäädäntöä. Saamieni tietojen mukaan yritys on saanut yhteisön varoja, vaikka se on kieltäytynyt noudattamasta Portugalin lainsäädännön mukaista työaikalakia ja velvoittanut työntekijät työskentelemään yli laissa säädetyn työajan. Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon yhteisön varoja on myönnetty Intermolde-yritykselle ja milloin ne on myönnetty? Voiko komissio myös ilmoittaa, aiotaanko yritykselle myöntää lisää yhteisön varoja, vaikka se kieltäytyy noudattamasta Portugalin lainsäädännön mukaista työaikalakia? Anna Diamantopouloun vastaus komission puolesta (8. joulukuuta 2000) Portugalin viranomaisten toimittamien tietojen mukaan Intermolde (moldes vidreiros internacionais, Lda) -niminen yritys on saanut elinkeinotoiminnan nykyaikaistamista koskevan toimenpideohjelman teollisuutta koskevan alaohjelman puitteissa Euroopan aluekehitysrahastolta (EAKR) taloudellista tukea seuraaviin hankkeisiin >TAULUKON PAIKKA> Yritys ei ole ohjelmakaudella 20002006 saanut vielä lainkaan yhteisön rahoitustukea. Komissio ei voi kertoa arvoisalle parlamentin jäsenelle, tullaanko yritykselle myöntämään muuta yhteisön tukea, koska tuen myöntäminen edellyttää, että yritys esittää hakemuksen rakennerahastojen osarahoittamien toimenpideohjelmien hallinnasta vastaaville jäsenvaltion viranomaisille. Hakemus on esitettävä ja tarvittaessa hyväksyttävä kansallisen täytäntöönpanolainsäädännön mukaisesti Yritys ei ole saanut Euroopan sosiaalirahastosta lainkaan tukea. Portugalin täytäntöönpanolainsäädännössä (Decreto-Regulamentar 15/96 ja Decreto Regulamentar 12-A/2000) edellytetään, että Euroopan sosiaalirahastosta tukea hakevaa ei ole tuomittu alaikäisiä eikä työssä ja työhönotossa tapahtuvaa (erityisesti sukupuoleen perustuvaa) syrjimistä koskevan työlainsäädännön rikkomisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2965/00

esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) neuvostolle

(25. syyskuuta 2000)

Aihe: Kuuban demokratiakehitys sekä EU:n ja Kuuban välinen yhteistyö

Mikä on neuvoston arvio Kuuban tasavallan hallituksen panoksesta maan demokratiakehityksen edistämiseksi ottaen huomioon vuonna 1996 hyväksytyn yhteisen kannan Kuubasta? Onko neuvoston kanta edelleen se, ettei Kuubaa pidä eristää ja että yhteistyötä ja humanitaarisen avun antamista on jatkettava Kuuban väestön auttamiseksi?

Vastaus

(12. helmikuuta 2001)

1. Neuvosto on toteuttanut Kuubaa koskevan EU:n yhteisen kannan kahdeksannen arvioinnin. Se totesi, että Kuuban hallitus ei ole kesäkuussa tehdyn edellisen arvioinnin jälkeen muuttanut harjoittamaansa politiikkaa olennaisesti yhteisen kannan tavoitteiden suuntaan mutta ei myöskään sen vastaisesti, vaikka asiasta onkin monenlaista tietoa.

2. Vaikka Kuuban viranomaiset ovat peruuttaneet vuoden 2000 huhtikuun lopulle suunnitellun EU:n troikan vierailun Havannaan ja Kuuban liittymishakemuksen Cotonoun sopimukseen, neuvosto katsoi yhteisen kannan seitsemännen arvioinnin yhteydessä, että EU:n tulisi edelleen pyrkiä edistämään Kuuban viranomaisten sitoutumista rakentavaan ja suoraan vuoropuheluun useista yhteistä etua koskevista aiheista, jonka avulla voitaisiin päästä todellisiin konkreettisiin tuloksiin, etenkin politiikan, talouden ja ihmisoikeuksien aloilla. Tämän mukaisesti neuvosto vahvisti 4. ja 5.12.2000 pidetyssä istunnossaan, että EU:n tavoitteena Kuuban suhteen on yhteisen kannan mukaisesti edelleen tukea rauhanomaista siirtymistä moniarvoiseen demokratiaan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista sekä kestävää taloutta ja kestävää taloudellista elpymistä ja Kuuban kansan elinolojen kohentumista.

3. Neuvosto toteaa Euroopan Unionin olevan tällä hetkellä Kuuban tärkein kumppani talouden alalla. Kuubaa ja etenkin heikoimmassa asemassa olevia kuubalaisia ahdistavien taloudellisten vaikeuksien osalta neuvosto katsoo, että EU:n tulee kaikesta huolimatta jatkaa nykyisiä yhteistyöpyrkimyksiään kahdeksannen arvioinnin mukaisesti, ja ne voitaisiin ulottaa koskemaan myös ympäristönsuojelua ja luonnonkatastrofien ehkäisemistä yhteisen kannan tavoitteiden mukaisesti.

4. Neuvosto muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että joulukuussa 1996 määritellyn Kuubaa koskevan yhteisen kannan 1 kohdan mukaisesti Euroopan unionin politiikkaan ei kuulu pyrkiä saamaan aikaan muutosta painostuskeinoin, joiden tuloksena Kuuban kansan taloudelliset koettelemukset lisääntyisivät.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3625/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. AKP-maiden suurlähettiläät.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0183 - 0184



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3625/00 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (22. marraskuuta 2000) Aihe: AKP-maiden suurlähettiläät Voisiko komissio selventää AKP-maiden suurlähettiläiden kanssa pidettävien kokousten käytäntöä? Eivätkö suurlähettiläät tapaa komission puheenjohtajaa, kuten aiemmin oli tapana? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (5. tammikuuta 2001) Kaikki Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden suurlähettiläät esittävät valtakirjansa komission puheenjohtajalle. Kyseessä ei ole pelkästään seremoniallinen tilaisuus, vaan myös mahdollisuus keskustella suhteista asianomaisen maan kanssa. Muulloin suurlähettiläät ottaa yleensä vastaan AKT-maista vastaava komission jäsen tai johtavat virkamiehet. Käytäntö ei ole muuttunut.