KIRJALLINEN KYSYMYS E-1786/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(19. kesäkuuta 2001)

Aihe: Matelijoiden yhä jatkuva ja kasvava laiton tuonti Madagaskarista

1. Onko komissio tietoinen, että Madagaskarin saaren eläinkunta on poikkeuksellinen ja että sillä alueella, josta ei vielä ole kaadettu kaikkea metsää ja joka käsittää noin 15 prosenttia saaren pinta-alasta, elää muun muassa skorpioneja, liskoja, jättiläishämähäkkejä, harvinaisia kilpikonnalajeja, tiikeripythoneita ja krokotiileja?

2. Onko komissio tietoinen myös siitä, että Madagaskar vie laillisesti ja laittomasti suuria määriä näitä harvinaisia eläimiä rikkaisiin maihin, kuten EU:n sisällä varsinkin Saksaan ja Alankomaihin, ja siitä, että eläinten kuolleisuus on hyvin suuri pyydystämisen ja kuljetuksen yhteydessä sekä siitä, että kotitaloudet, johon ne päätyvät, usein hylkäävät ne jonkin ajan kuluttua, kun eläimet ovat kasvaneet liian isoiksi tai kun ne sairastuvat?

3. Voiko komissio vahvistaa, että tässä kaupassa ei ole kyse harvoista ja huomaamattomista poikkeustapauksista, vaan että kyse on miljoonista eläimistä?

4. Miksi 153 valtion vuonna 1993 tekemä yleissopimus uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälisestä kaupasta (CITES) ei käytännössä enää ole voimassa? Onko EU:ssa jäsenvaltioita, jotka eivät enää tue tämän kaupan vastaista taistelua tai jotka ovat säästösyistä joko osin tai kokonaan lopettaneet kyseisen kaupan valvontaan liittyvät työpaikat?

5. Onko komission mukaan ongelman syynä se, että jäsenvaltiot eivät toteuta riittävän voimakkaita toimia tiettyjen eläinten hallussapidon kieltämiseksi? Jos vastaus on myönteinen, mihin toimiin komissio voi ryhtyä saadakseen tilanteeseen muutoksen?

6. Katsooko komissio, että asetusten (EY) N:o 338/97(1) ja N:o 939/97(2) sekä direktiivin 92/65/ETY(3), joiden kaikkien tarkoituksena on rajoittaa ja säännellä elävien eläinten tuontia maahan, noudattaminen on hyväksyttävällä ja riittävällä tasolla ja että ne siten vastaavat niihin asetettuja odotuksia? Jos vastaus on kielteinen, miten määräyksiä tai niiden noudattamista olisi siinä tapauksessa parannettava?

7. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä estääkseen trooppisten eläinten ja erityisesti matelijoiden laittoman maahantuonnin jatkumisen ja jopa kasvamisen siihen asti, kunnes eläimet ovat kuolleet sukupuuttoon alkuperäisillä alueillaan?

Lähde: Alankomaalainen television ajankohtaisohjelma Zembla, 24. toukokuuta 2001.

(1) EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1.

(2) EYVL L 140, 30.5.1997, s. 9.

(3) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 54.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

Komissio on täysin tietoinen Madagaskarin luonnon runsaasta monimuotoisuudesta ja siihen kohdistuvasta uhasta.

Vaikka yhteisö ei olekaan vielä uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) sopimuspuoli, se soveltaa CITES-yleissopimusta kaikilta osin noudattamalla luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9. joulukuuta 1996 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 338/97. Tässä asetuksessa annetaan tosiasiassa CITES-sopimuksen määräyksiä tiukempia säännöksiä uhanalaisten lajien maahantuonnin valvonnasta. Näiden tiukempien säännösten nojalla 53 eri matelijalajin tuonti Madagaskarista on toistaiseksi kielletty, kunnes voidaan osoittaa, että kauppaa voidaan käydä kestävällä tasolla. Lisäksi tiettyjä matelijalajeja, erityisesti kilpikonnalajeja niiden alkuperästä riippumatta, ei voida tuoda maahan, koska niiden riski kuolla kuljetuksen ja/tai vankeuden aikana on suuri.(1)

Komissio on vakuuttunut siitä, että CITES-yleissopimus, joka tehtiin vuonna 1973 ja johon kuuluu nyt 154 sopimuspuolta, on tehokas väline luonnonvaraisten eläinten kestävän käytön periaatteen

toteuttamiseen käytännössä. Itse asiassa sopimuksen tarkoituksena ei ole vastustaa uhanalaisten eläinten kauppaa vaan edistää näiden lajien suojelua sääntelemällä niiden kauppaa ja torjumalla samanaikaisesti laitonta kauppaa.

Komissio rahoitti kuluvan vuoden alussa CITES-sihteeristön Brysselissä järjestämän seminaarin, jossa yksitoista runsaasti luonnonvaraisia eläimiä vievää maata - myös CITES-yleissopimuksen sopimuspuolena vuodesta 1975 ollut Madagaskar - saivat tilaisuuden keskustella CITES-yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevista ongelmistaan löytääkseen tasapainon paikallisväestön luonnosta saaman hyödyn ja lajien suojelun välillä. Madagaskarin viranomaiset kertoivat seminaarissa pyrkimyksistään panna CITES-yleissopimus täytäntöön vastuullisella tavalla. Madagaskar on asettanut vientikiintiöitä joillekin lajeille ja kieltänyt toisten lajien viennin sekä sitoutunut lisäämään valvontatoimenpiteitään mahdollisimman paljon laittoman kaupan estämiseksi.

Koska yhteisön asetukset ovat tehokkaita ja tiettyjen luonnonvaraisten eläinten hallussapito voidaan kieltää, komissio kehottaa parlamentin jäsentä lukemaan hänen kirjallisiin kysymyksiinsä E-0238/01, E-0239/01 ja E-0240/01 annetun yhteisen vastauksen viimeisen kappaleen(2).

(1) Komission asetus (EY) N:o 191/2001, annettu 30 päivänä tammikuuta 2001, tiettyjen luonnonvaraisten eläin- ja kasvilajien yksilöiden yhteisöön tuonnin kieltämisestä toistaiseksi (EYVL L 29, 31.1.2001).

(2) EYVL C 261 E, 18.9.2001, s. 71.