KIRJALLINEN KYSYMYS E-1641/99 esittäjä(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) neuvostolle. Direktiivi 95/29/EY ja rekisteröidyt hevoseläimet.



Virallinen lehti nro 203 E , 18/07/2000 s. 0013 - 0013



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1641/99 esittäjä(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) neuvostolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Direktiivi 95/29/EY ja rekisteröidyt hevoseläimet Direktiivin 95/29/EY(1), VII luvun 4 kohdan c alakohdassa jätetään direktiivissä 90/426(2) tarkoitetut rekisteröidyt hevoseläimet eläinten suojelusta kuljetuksen aikana annettujen säännösten ulkopuolelle. Muiden hevoseläinten kuljetukselle direktiivissä säädetään 24 tunnin enimmäiskesto sekä eläinten juottaminen ja tarvittaessa ruokkiminen kahdeksan tunnin välein. 1. Tuleeko rekisteröityjen hevoseläinten kuljetuksessa siis noudattaa alhaisempia vaatimuksia? 2. Ovatko rekisteröityjen hevoseläinten kuljetuksen vaatimukset yli kahdeksan tuntia kestäville matkoille samat kuin muiden direktiivissä mainittujen eläinlajien osalta? 3. Saman VII luvun 5 kohdassa määrätään pakollinen 24 tunnin lepotauko jokaisen matkan aikana, joten pitäisikö tämä velvoite ulottaa koskemaan myös yleensä kilpailun jälkeen kotitalliinsa palaavia rekisteröityjä hevoseläimiä? (1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 52. (2) EYVL L 224, 18.8.1990, s. 42. Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1641/99, E-1642/99 ja E-1643/99 (24. tammikuuta 2000) Direktiivillä 95/29/CE(1) muutettiin neuvoston direktiivissä 91/628/ETY(2) annettuja säännöksiä eläinten suojelusta kuljetuksen aikana. Kyseisen direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa säädettiin, että komissio antaa kertomuksen mahdollisine ehdotuksineen kuljetuksen enimmäiskestoajasta, eläinten ruokinnasta ja juottamisen määräajoista, lepojaksoista, tilavaatimuksista ja niistä standardeista, jotka kuljetusvälineiden on täytettävä tietynlaisia eläimiä kuljetettaessa. Direktiivin 95/29/EY toisessa johdanto-osan kappaleessa todetaan: tieteellisen eläinlääkintäkomitean lausunnon perusteella laaditun komission kertomuksen mukaan tietynlaisia eläimiä varten voidaan vahvistaa edellä mainittuja asioita koskevat standardit tieteellisen tiedon ja kertyneen kokemuksen perusteella. Neuvosto on käyttänyt ohjeenaan direktiivin neljättä johdanto-osan kappaletta, jossa todetaan yksiselitteisesti: olisi mldr muutettava mldr sääntöjä kuljetusten keston, eläinten ruokinnan ja juottamisen määräaikojen, lepojaksojen ja tilavaatimusten yhdenmukaistamiseksi tietynlaisten eläinten osalta. Tämä olisi tehtävä sisämarkkinoiden puitteissa elävien eläinten kaupan teknisten esteiden poistamiseksi sekä kyseisten markkinajärjestelyjen moitteettoman toiminnan mahdollistamiseksi siten, että samalla varmistetaan kyseisten eläinten suojelemisen riittävä taso. Tältä pohjalta neuvosto on antanut erityisesti säännöksiä: - joita jäsenvaltioiden on noudatettava kotieläiminä pidettävien kavioeläinten kuljetuksissa (direktiiviin 91/628/ETY liitteessä olevan VII luvun 4 kohdan c alakohta, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna direktiivillä 95/29/EY); - joita jokaisen eläinten kuljettamista aikovan on noudatettava (mukaan lukien hyväksymisen edellytykset (direktiivin 91/628/EY 5 artikla, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna direktiivillä 95/29/EY). Eläinten suojelemisesta on säädetty myös yli kahdeksan tuntia kestäviin eläinkuljetuksiin käytettäville maantieajoneuvoille asetettavista lisävaatimuksista annetussa asetuksessa (EY) n:o 411/98(3); - jotka koskevat erityisesti eläinten mukana matkan aikana pidettävää reittisuunnitelmaa, joka kuljettajan on laadittava, (ks. erityisesti edellä mainitun 5 artiklan A osan 2 kohdan b alakohta, kun kuljetus tapahtuu yhteisön alueella ja kolmansista maista peräisin olevan tuonnin osalta direktiivin 91/628/ETY 11 artiklan 2 kohta, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna direktiivillä 95/29/EY). Edellä mainittujen säädösviitteiden lisäksi arvoisa parlamentin jäsen myöntänee, että ei ole neuvoston asia tulkita omia säädöksiään eikä valvoa, miten jäsenvaltiot niitä soveltavat. Kyseinen toimivalta on perustamissopimuksessa annettu toisaalta yhteisöjen tuomioistuimelle, toisaalta komissiolle. (1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 52. (2) EYVL L 340, 11.12.1991, s. 17. (3) EYVL L 52, 21.2.1998, s. 8.