ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/350

(2004/C 78 E/0368)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3647/02

esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle

(17. joulukuuta 2002)

Aihe: UPDF:n vangit Ugandassa

Komissio tietää, että Ugandan ihmisoikeustilanne on huolestuttava.

Onko komissio tietoinen siitä, että Uganda People's Defence Force -liike (UPDF) on pitänyt maaliskuusta 2002 lähtien Gulun vankilassa vangittuina 21 henkilöä, jotka osallistuivat opposition ehdokkaan vaalikampanjaan Gulun paikallisvaaleissa?

Onko komissio tietoinen myös siitä, että UPDF murhasi 16. syyskuuta yhden näistä vangeista, Peter Oloyan?

Onko komissio valmis ryhtymään toimiin ja painostamaan sikäläisiä viranomaisia saadakseen aikaan rakenteellisia parannuksia maan ihmisoikeustilanteeseen?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(3. maaliskuuta 2003)

Euroopan unioni ja Ugandan hallitus ovat käyneet viime vuosina tiivistä poliittista vuoropuhelua, jossa sekä ihmisoikeudet että maan demokratisoituminen ovat olleet ensisijaisia aiheita. Vuoropuhelua käydään Cotonoun kumppanuussopimuksen nojalla, jossa ihmisoikeudet, demokratian periaatteet, oikeusvaltio ja hyvä hallintotapa ovat keskeisiä asioita.

Lisäksi komissio rahoittaa kahdeksannesta Euroopan kehitysrahastosta (EKR) oikeusvaltiota, hyvää hallintotapaa ja ihmisoikeuksia edistävää 5 miljoonan euron ohjelmaa, jonka toteutus aloitettiin heinäkuussa 2001. Ohjelman osa-alueisiin kuuluu Ugandan ihmisoikeuskomitean tukeminen Ugandan ihmisoikeustilanteen valvonnan ja tarkastelun tehostamiseksi, kansalaisjärjestöjen tukeminen ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kannatuksen lisäämiseksi, kansalaissivistyksen lisäämiseen tähtäävien toimien tukeminen, yhdyskuntapalvelun tukeminen vankilan vaihtoehtona kansallisen yhdyskuntapalvelun välityksellä, parlamentin aseman vahvistaminen sekä armahduskomitean tukeminen armahduslain täytäntöönpanossa.

Yhdeksännestä Euroopan kehitysrahastosta myönnetään noin 18 miljoonaa euroa hyvän hallintotavan edellyttämien valmiuksien tukemiseen. Suunnitteilla on kaksi erityisohjelmaa. Toisessa tuetaan hallinnon hajauttamista ja toisessa demokratiakehitystä sekä ihmisoikeuspolitiikan edistämistä. Lisäksi unioni tukee erillisessä ohjelmassa valtiosta riippumattomien toimijoiden valmiuksien parantamista.

UPDF:n vankien tilannetta koskevaan kysymykseen voidaan vastata, että Ugandan ihmisoikeuskomitea on ilmoittanut komissiolle vankien nykyiseksi olinpaikaksi hallituksen hallinnoiman ”Kigon” vankilan, joka sijaitsee Entebbe Roadilla Kampalassa. Ugandan ihmisoikeuskomitea on vieraillut kahdesti vankien luona, ja komitea on kertonut, että jotkut vangeista ovat pyytäneet armahdusta ja osa on toivonut oikeudenkäynnin nopeuttamista. Vaikuttaa siltä, ettei yhtäkään virallista syytettä ole vielä esitetty.

Komission ja Ugandassa edustettuina olevien jäsenvaltioiden edustajat seuraavat tilannetta, ja he ovat tyytyväisiä siihen, että nyt kun vangit on siirretty armeijan huostasta, he saavat tavanomaisen oikeudenkäyntikohtelun.

Komissiolle on ilmoitettu, että Ugandan parlamentin jäsen on tehnyt tuomioistuimille valituksen kuolleen vangin omaisten puolesta. Valituksesta ei ole vielä tehty päätöstä.
3.

Komissiolle ei ole ilmoitettu marraskuun 2002 jälkeen, että junamatkustajat olisivat kohdanneet erityisiä vaikeuksia. Sillä ei myöskään ole mitään perusteita olettaa, että unionin tulevilla Valko-Venäjän tai Venäjän federaation vastaisilla ulkorajoilla olisi viime aikoina syyllistytty provokaatioihin. Lisäksi EU:n ja Venäjän 11. marraskuuta 2002 pidetyssä huippukokouksessa annetulla yhteisellä julistuksella ja 30. joulukuuta 2002 kansalaisten vastavuoroisesta matkustamisesta Liettuan ja Venäjän välillä tehdyllä sopimuksella, joka seuraa kyseisten kahden maan välillä aikaisemmin tehtyä kahdenvälistä sopimusta, pitäisi olla mahdollista varmistaa, että tulevaisuudessa byrokraattisiin tarkastuksiin turvaudutaan mahdollisimman vähän. Liettualla ja Venäjällä on nyt mahdollisuudet varmistaa yhteistoiminnassa EU:n kanssa, että henkilöiden kauttakulku Kaliningradin ja Venäjän muiden osien välillä on mahdollisimman sulavaa kunnioittaen kuitenkin samalla Liettuan täysivaltaisuutta ja sille yhteisön säännöstöstä aiheutuvia velvollisuuksia. Niinpä välipysähdyksetöntä junayhteyttä käyttäviltä matkustajilta on alettu vähitellen vaatia ylimääräistä matkustusasiakirjaa 1. tammikuuta 2003 alkaen. Sen lisäksi, että on mahdollista hankkia Liettuan kansallinen viisumi, vaihtoehtoisesti voi 1. heinäkuuta 2003 alkaen hankkia junalla matkustettaessa Liettuan viranomaisten myöntämän rautateitse tapahtuvaa kauttakulkua helpottavan asiakirjan, jota matkustajat voivat hakea lippua varatessaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2453/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Kyproksenturkkilaisten toimittajien Sener Leventin ja Memduh Enerin vapauttaminen vankilasta.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0003 - 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2453/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (29. elokuuta 2002) Aihe: Kyproksenturkkilaisten toimittajien Sener Leventin ja Memduh Enerin vapauttaminen vankilasta Kyproksenturkkilaiset toimittajat Sener Levent ja Memduh Ener, jotka työskentelevät kyproksenturkkilaisessa Africa-julkaisussa (ja jotka saivat hallituksen raivostumaan tukemalla rauhanomaista ratkaisua Kyproksen-ongelmaan ja Kyproksen liittymistä Euroopan unioniin), ovat saaneet kuuden kuukauden vankilatuomion Rauf Denktashia ja Turkin miehitysarmeijaa kritisoivan artikkelin julkaisemisesta. Ottaen huomioon, että ihmisoikeus- ja ilmaisunvapaustilanne miehitetyillä alueilla huononee jatkuvasti, voisiko komissio kertoa, mitä se aikoo tehdä näiden kahden toimittajan vapautumisen takaamiseksi ja edellä mainittujen oikeuksien turvaamiseksi? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (11. lokakuuta 2002) Komissio pahoittelee sitä, että Africa-nimisen sanomalehden päätoimittaja ja toimittaja tuomittiin 8. elokuuta 2002 kuudeksi kuukaudeksi vankilaan heinäkuussa 1999 julkaisemastaan artikkelista, jonka sanottiin sisältäneen presidenttiin kohdistuneen loukkauksen. Komissio katsoo, että ilmaisunvapaus on yksi demokraattisen yhteiskunnan peruspilareista. Ilmaisunvapaus, sellaisena kuin se on taattuna Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksessa ja sellaisena kuin Euroopan ihmisoikeustuomioistuin sitä tulkitsee, ei koske ainoastaan myönteisinä, viattomina tai yhdentekevinä pidettäviä arvoarvostelmia, vaan myös sellaisia arvoja, jotka loukkaavat, shokeeraavat tai järkyttävät. Tätä edellyttävät pluralismi, suvaitsevaisuus ja avarakatseisuus, joiden puuttuessa yhteiskuntaa ei voida pitää demokraattisena. Nämä periaatteet ovat erityisen merkityksellisiä lehdistön kannalta. Komissio esitti 9. lokakuuta 2002 tämänvuotisen määräaikaiskertomuksen Kyproksen edistymisestä Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa. Kertomuksessa käsitellään muun muassa Kyproksen pohjoisosien tilannetta, ja siinä on otettu huomioon arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat tapahtumat.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1373/02 esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle. EU:n sitoumus myöntää 0,39 prosenttia BKT:stä julkiseen kehitysapuun vuoteen 2006 mennessä ja ehdokasvaltiot.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0001 - 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1373/02 esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle (6. toukokuuta 2002) Aihe: EU:n sitoumus myöntää 0,39 prosenttia BKT:stä julkiseen kehitysapuun vuoteen 2006 mennessä ja ehdokasvaltiot Monterreyssä pidetyssä YK:n kehitysrahoituskonferenssissa puheenjohtajavaltio Espanja vahvisti 15 jäsenvaltion puolesta, että EU sitoutui Barcelonassa saavuttamaan yhteisön keskimääräisen 0,39 prosentin BKTL:sta lasketun julkisen kehitysavun tason vuoteen 2006 mennessä. Puheenjohtajavaltio vahvisti myös, että tämä tavoite merkitsee 7 miljardin Yhdysvaltain dollarin lisäystä vuoteen 2006 mennessä, mikä hitaan kasvuskenaarion mukaisesti tarkoittaa, että ainakin 20 miljardia Yhdysvaltain dollaria ylimääräistä on käytettävissä kaudeksi 20002006. Katsooko komissio, että 0,39 prosentin tavoite on sitova? Onko tämän sitoumuksen katsottava kuuluvan yhteisön säännöstöön siinä mielessä, että uusien ehdokasvaltioiden on lopulta myös seurattava tätä esimerkkiä? Miten ja kuinka nopeasti komissio aikoo varmistaa, että sitoumus otetaan virallisesti mukaan yhteisön säännöstöön, jotta tätä asiaa voidaan vielä käsitellä ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä neuvotteluissa? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (12. kesäkuuta 2002) Neuvoston 15. maaliskuuta 2002 tekemissä päätelmissä jäsenvaltiot päättivät lisätä julkista kehitysapuaan päästäkseen yhteisön yhteenlaskettuun keskiarvoon, joka on 0,39 bruttokansantulosta, vuoteen 2006 mennessä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet pyrkimään omien budjettimäärärahojensa puitteissa vähintään 0,33 prosentin osuuteen bruttokansantulosta vuoteen 2006 mennessä. Samaan aikaan ne jäsenvaltiot, jotka ovat jo saavuttaneet Yhdistyneissä Kansakunnissa sovitun 0,7 prosentin tavoitteen, lisäävät ponnistelujaan pysyäkseen tavoitteen yläpuolella. Neuvoston päätelmät eivät ole oikeudellisesti sitovia asiakirjoja, mutta niiden erityisluonne yhdessä sen päätöksentekoprosessin kanssa, joka johti Barcelonassa tehtyyn päätökseen, antavat niille vahvaa poliittista painoarvoa. Päätelmien sisällöstä ei kuitenkaan neuvotella oikeudellisesti eikä virallisesti ennen liittymistä, vaan siitä tulee osa liittymisenjälkeistä jatkuvaa prosessia. Yleisesti ottaen ja 0,7 prosentin tavoitteeseen viitaten EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteisö ja jäsenvaltiot noudattavat niitä velvoitteita ja ottavat huomioon ne tavoitteet, jotka ne ovat hyväksyneet Yhdistyneissä Kansakunnissa ja muissa toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä. Ehdokasmaiden on nykyisten jäsenvaltioiden tapaan noudatettava tätä EY:n perustamissopimuksen määräystä sen jälkeen, kun niistä on tullut EU:n jäseniä. Näin ollen komissio katsoo, että olisi syytä keskustella siitä, miten uudet jäsenvaltiot voivat parhaiten osallistua EU:n ponnisteluihin tällä alalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2547/02 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) komissiolle. Rave-juhlia koskeva Ranskan lainsäädäntö.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0005 - 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2547/02 esittäjä(t): Marco Cappato (NI) komissiolle (12. syyskuuta 2002) Aihe: Rave-juhlia koskeva Ranskan lainsäädäntö Ranskan lainsäädäntö, joka koskee ilmaisia tekno- ja underground-musiikkitilaisuuksia on hyvin rajoittava. Tämä taistelu rave-juhlia vastaan sai esimerkiksi Limoux'n aliprefektin tekemään kyseenalaisen päätöksen, jossa kiellettiin Radio Ballade -nimistä radioasemaa lähettämästä tekno-musiikkia 6. heinäkuuta 2002. Onko tämä lainsäädäntö komission mielestä eurooppalaisten määräysten mukainen? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2002) Komissio toteaa, että arvoisan parlamentinjäsenen esiin tuomat yleiseen järjestykseen liittyvät kysymykset kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Näin ollen on mahdotonta määrittää, milloin rikotaan vakavasti ja jatkuvasti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklassa tarkoitettuja perusoikeuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3182/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Kulku Kaliningradiin.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0033 - 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3182/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (7. marraskuuta 2002) Aihe: Kulku Kaliningradiin Voiko komissio vahvistaa tiedon, jonka mukaan Euroopan unioni harkitsee tuen antamista hankkeelle, jossa sinetöidyt junat kulkisivat Kaliningradin ja muun Venäjän välillä ilman välipysähdyksiä, millä ratkaistaisiin kauttakulkuongelma ja otettaisiin huomioon Puolan ja Liettuan turvallisuusnäkökohdat? Onko komissio neuvotellut Venäjän hallituksen kanssa mahdollisuudesta rakentaa Kaliningradiin Itämeren rannikolle siviilisatamia sotilassatamien asemesta, jotta meriyhteydet alueen ja muun Venäjän satamien välillä paranisivat? Olisiko Euroopan unioni halukas tukemaan hanketta? Kaliningradin erillisalue on nimetty Neuvostoliiton ensimmäisen presidentin mukaan. Onko komissio tietoinen mahdollisista suunnitelmista muuttaa alueen nimi ja mikäli on, onko asialla komission mielestä merkitystä alueen tulevan poliittisen statuksen kannalta? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 2002) Komissio muistuttaa neuvoston (yleiset asiat ja ulkosuhteet) 30. syyskuuta ja 22. lokakuuta 2002 tekemistä päätelmistä, jotka vahvistettiin Brysselin Eurooppa-neuvostossa 25. lokakuuta 2002. Neuvoston päätelmissä todetaan toisaalta, että unionin tulisi hyvässä yhteistyössä Liettuan tasavallan kanssa tutkia sitä mahdollisuutta, että Venäjän kansalaisia varten tarkoitettu juna kulkisi ilman välipysähdyksiä Kaliningradin alueen ja muun Venäjän välillä eikä matkustajilta vaadittaisi viisumia, mutta toisaalta todetaan selkeästi, että tällaista järjestelyä koskevan päätöksen: voi tehdä vain laajentunut unioni päätöksen perusteellisen poliittisen ja oikeudellisen arvioinnin pohjalta ja sen jälkeen, kun tekniset esteet on voitettu. Neuvoston (yleiset asiat ja ulkosuhteet) 22. lokakuuta 2002 tekemissä päätelmissä todetaan lisäksi, että: Unioni tekee Liettuan suostumuksella päätöksen esisuunnitelman tilaamisesta riippumattomilta konsulteilta vuonna 2003, kun Liettuan kanssa on päästy sopimukseen esisuunnitelman tavoitteista. Tässä yhteydessä on selvää, ettei tällaisten junien teknistä, poliittista eikä oikeudellista toteutuskelpoisuutta ole varmistettu. Niinpä komissio ei ole tehnyt ehdotusta eikä neuvosto ole keskustellut mahdollisuudesta antaa unionin tukea millekään kuljetusmuodolle Kaliningradin ja muun Venäjän välillä. Venäjän kanssa ei ole keskusteltu sotilassatamien muuttamisesta siviilisatamiksi. Unioni antaa kuitenkin parhaillaan teknisen avustusohjelman Tacisin puitteissa tukea Kaliningradin sataman kehittämiseen 998 000 euron hankkeella, jonka tavoitteena on sataman kilpailukyvyn vahvistaminen houkuttelemalla kansallisia ja kansainvälisiä sijoituksia. Komissio ei ole tietoinen suunnitelmista muuttaa Kaliningradin alueen nimeä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3352/02 esittäjä(t): Baroness Sarah Ludford (ELDR) komissiolle. Vetoomus 566/2000.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0015 - 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3352/02 esittäjä(t): Baroness Sarah Ludford (ELDR) komissiolle (19. marraskuuta 2002) Aihe: Vetoomus 566/2000 Komissio väittää (kirje 19. kesäkuuta 2002), että EY:n ja Norjan vuonna 1973 tekemän sopimuksen puitteissa ei voida ryhtyä tehokkaisiin toimiin. Sopimuksen 27 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaan sopimuspuolten on toimitettava sekakomitealle yksityiskohtaiset tiedot kaikista 23 artiklan rikkomisista, ja päätös on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa. Onko sopimuspuoli Euroopan yhteisö toiminut näin, mikä oli lopputulos, ja ellei näin ole toimittu, miksi ei? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 2002) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa 19. kesäkuuta 2002 päivättyyn kirjeeseen, jossa kerrotaan mahdollisista tuloksista siinä tapauksessa, että norjalaista yritystä koskeva kilpailuasia toimitetaan Euroopan talousyhteisön ja Norjan sekakomitealle Euroopan talousyhteisön ja Norjan välillä vuonna 1973 tehdyn vapaakauppasopimuksen mukaisesti. Kyseisen sopimuksen 27 artiklassa, johon parlamentin jäsen myös viittaa, kummallekin sopimuspuolelle annetaan oikeus toimittaa asia sekakomitean käsiteltäväksi. Vetoomuksen 566/2000 aiheena olevaa ja parlamentin jäsenen kysymää asiaa koskevissa komission päätelmissä ei todettu, että silloisen ETY:n perustamissopimuksen 85 tai 86 artiklaa olisi rikottu, eikä asiaa sen vuoksi viety sekakomitean käsittelyyn 27 artiklan nojalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3728/02 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) komissiolle. Junalinjan numero 299 lakkauttaminen.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0044 - 0044



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3728/02 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) komissiolle (19. joulukuuta 2002) Aihe: Junalinjan numero 299 lakkauttaminen Belgian rautatieyhtiö (SNCB) on ilmoittanut lakkauttavansa yöjunalinjan numero 299, joka kuljettaa myös ajoneuvoja, 15. joulukuuta 2002 alkaen. Syy lakkauttamiseen on, etteivät asianomaisten maiden eli Belgian, Luxemburgin, Ranskan, Sveitsin ja Italian rautatieyhtiöt ole päässeet sopimukseen toimintakustannusten jakamisesta. Kyseinen junayhteys on erittäin tärkeä niille unionin kansalaisille, jotka eivät maantieteellisistä, taloudellisista tai terveydellisistä syistä voi matkustaa lentäen. Kyseinen päätös on myös vastoin Euroopan unionin yleistä liikennepolitiikkaa, jonka tavoitteena on tehostaa rautatieverkon käyttöä, ja se aiheuttaa suoraan vahinkoa Euroopan unionin toimielimille, koska Euroopan parlamentin jäsenet, Euroopan unionin virkamiehet ja kansalaiset käyttävät kyseistä junayhteyttä. Voiko komissio ilmoittaa, mihin toimiin se aikoo ryhtyä selvittääkseen edellä mainitun päätöksen syyt ja saadakseen kyseiset maat sopimaan edellä mainitusta asiasta? Voiko komissio lisäksi ryhtyä välittömästi toimiin, jottei kyseistä junayhteyttä lakkauteta yhdeksikään päiväksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (31. tammikuuta 2003) Komissio on tietoinen siitä, että junalinja lakkautetaan 15. joulukuuta 2002. Komissio on pahoillaan siitä, että asiasta päättävät rautatieyritykset vähentävät kansainvälisiä palvelujaan, vaikka tunnustaakin, että yrityksillä on oikeus pyrkiä optimoimaan toimintansa erityisesti siten, etteivät ne menetä rahaa tämän tyyppisissä palveluissa, kuten säädetään yhteisön rautateiden kehittämisestä 29. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY(1) 5 artiklassa. Komissiolla ei ole tarkempaa tietoa syistä, joiden perusteella päätös on tehty. Komissio haluaa kuitenkin todeta, että jos kyseessä ovat pääasiassa rahoitukseen liittyvät syyt, asetuksen (ETY) N:o 1191/69(2) perusteella jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä julkisia palveluja koskevan sopimuksen rautatieyrityksen kanssa, jotta liikenne voi jatkua sellaisilla junareiteillä, jotka eivät olisi kannattavia ilman julkisten viranomaisten rahoitustukea. Komissiolla on aikomus antaa ennen vuoden 2003 loppua asetusehdotuksen, joka koskee kansainvälisillä rautateillä matkustavien oikeuksia ja velvollisuuksia, sekä direktiiviehdotuksen, jonka avulla vahvistetaan rautatieyritysten kilpailukykyä helpottamalla kansainvälisiä henkilöliikennepalveluja tarjoavien toimijoiden pääsyä markkinoille. (1) EYVL L 237, 24.8.1991. (2) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1191/69, annettu 26. kesäkuuta 1969, julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä (EYVL L 156, 28.6.1969).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3461/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Euroopan syyttäjäviranomaisen perustaminen.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0034 - 0034



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3461/02 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (6. joulukuuta 2002) Aihe: Euroopan syyttäjäviranomaisen perustaminen Voisiko komissio hahmotella, mitä lakeja Yhdistyneessä kuningaskunnassa olisi muutettava, jotta Euroopan syyttäjäviranomainen voisi toimia kunnolla? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (5. helmikuuta 2003) Ehdotusta Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamisesta on äskettäin käsitelty yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta ja Euroopan syyttäjäntoimen perustamisesta laaditussa vihreässä kirjassa(1). Kyseinen komission laatima asiakirja on mietintö, jota voidaan käyttää avoimen keskustelun lähtökohtana. Komission näkemyksen mukaan Euroopan syyttäjäviranomainen olisi perustettava ottamalla EU:n perustuslailliseen sopimukseen sitä koskevat yleiset määräykset, joissa rajoituttaisiin pelkästään siihen, mikä on välttämätöntä syyttäjäviranomaisen perustamiseksi ja sen pääasiallisten tehtävien yksilöimiseksi. Neuvosto ja Euroopan parlamentti antaisivat sitten varsinaiset viranomaisen toimintaa koskevat säännöt johdetun oikeuden säädöksillä. Jotta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseen liittyvät Euroopan syyttäjäviranomaisen tavoitteet voitaisiin saavuttaa vihreässä kirjassa hahmotellulla tavalla samalla, kun noudatetaan toissijaisuusperiaatetta, Euroopan syyttäjäviranomainen olisi saatettava osaksi kunkin jäsenvaltion oikeusjärjestelmää. Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan lisäksi Corpus Juris -tutkimukseen(2), joka sisältää kaikkien jäsenvaltioiden rikosoikeuden asiantuntijoiden vertailevia selvityksiä asiasta. Mukana on myös arviointi Englannin, Walesin, Skotlannin ja Pohjois-Irlannin lainsäädäntöihin kohdistuvista oikeusvaikutuksista. (1) KOM(2001) 715 lopullinen. (2) The Implementation of the Corpus Juris in the Member States (Corpus jurisin täytäntöönpano jäsenvaltioissa), M. Delmas-Marty J.A.E. Vervaele, Intersentia, Utrecht, 2000, (4 osaa).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3147/02 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Kaupunkialueille tarkoitettujen varojen käyttö.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0049 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3147/02 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (4. marraskuuta 2002) Aihe: Kaupunkialueille tarkoitettujen varojen käyttö Sosiaalisesta koheesiosta ja kestävästä kehityksestä on tullut monissa Euroopan kaupungeissa päivänpolttavia teemoja. Elinympäristön huonontumisen lisäksi ongelmana on kansalaisten elämänlaadun heikkeneminen. Euroopan unioni on viime vuosina laatinut lukuisia toimia, joilla on pyritty kohentamaan Euroopan kaupunkien tilaa ja kansalaisten elämänlaatua. Komissio on kuitenkin useaan otteeseen korostanut, etteivät varoja lukuisien sosiaalisten, taloudellisten ja ympäristöongelmien vuoksi tarvitsevat paikallisviranomaiset ole käyttäneet unionin varoja riittävän tehokkaasti. Voiko komissio 1. ilmoittaa, onko kaupunkialueista tehty jokin kattava tutkimus; 2. ilmoittaa, onko kaupunkialueita ja varsinkin Euroopan unionin pääkaupunkeja varten laadittu toimintaohjelmia; 3. ilmoittaa, miten Euroopan unionin pääkaupungit ovat käyttäneet unionin varoja yleensä, sekä vertailla varojen käyttöä eri kaupungeissa? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 2002) Jo joidenkin vuosien ajan komissio yhdessä Eurostatin kanssa on kerännyt indikaattoreita elämänlaadusta eurooppalaisissa kaupungeissa osana Urban audit -kaupunkitutkimusta. Ensimmäisessä vaiheessa Urban audit I -tutkimusta varten tutkittiin 58 kaupunkia ja tulokset julkaistiin toukokuussa 2000. Urban audit II -tutkimusta käynnistetään parhaillaan ja sen tulokset saadaan luultavasti vuoden 2004 alussa. Se kattaa noin 170 eurooppalaista kaupunkia, mm. kaikki suurkaupungit. Yhteisöaloite Interreg III:n yhteydessä komissio yhteisrahoittaa ORATE-ohjelmaa. Ohjelma perustuu Euroopan aluekehityssuunnitelman periaatteisiin, ja sen puitteissa on käynnistetty mm. seuraavat kolme tutkimusta: - kaupunkialueiden merkitys, tilanne ja mahdollisuudet solmukohtina, joista alueet kehittyvät moniksi keskuksiksi - kaupunkien ja maaseudun suhde Euroopassa - rakennerahastojen vaikutus kaupunkialueisiin. Näissä tutkimuksissa, joiden ensimmäisiä tuloksia odotetaan vuoden 2003 puolivälissä, käsitellään eroavaisuuksia, joita on eräiden (suur)kaupunkialueiden sisällä. Komissio ei harkitse aloitetta yhteisön tason toimintaohjelmasta jokaiselle pääkaupungille, sillä velvollisuus tästä kuuluu jäsenvaltioiden viranomaisille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Pääkaupungit voivat käyttää yhteisön rahastojen, ja erityisesti rakennerahastojen varoja kansallisten ohjelmien (ks. esimerkiksi tavoite 3) kautta, ja jotkut pääkaupungit myös alueellisten ja paikallisten ohjelmien kautta (tavoitteet 1 ja 2, yhteisön aloitteet Urban II ja Interreg III). Ottaen huomioon edellä mainitun ja sen, että rahastoja toteutetaan hajautetusti, komissiolla ei ole vertailutietoja siitä, kuinka pääkaupungit käyttävät rahastojen varoja.