FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/157

(2004/C 70 E/164)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2893/03

esittäjä(t): Ole Krarup (GUE/NGL) komissiolle

(23. syyskuuta 2003)

Aihe: Tietosuojasääntöjen rikkominen

Voiko komissio kertoa, mitä Euroopan tietosuojasääntöjen osia rikotaan, kun USA vaatii lentoyhtiöitä luovuttamaan Atlantin ylittävien lentojen matkustajatiedot?

Voiko komissio kertoa, milloin ja miten tämä lopetetaan?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(6. marraskuuta 2003)

Aluksi on syytä huomauttaa, että tietosuojaa koskevaa direktiiviä 95/46/EY (1) ei sovelleta yleistä turvallisuutta, puolustusta, valtion turvallisuutta ja valtion toimintaa rikosoikeuden alalla koskeviin toimiin, kuten poliisin itse toteuttamaan henkilötietojen käsittelyyn. Jos henkilötietojen käsittely kuuluu kyseisen direktiivin soveltamisalaan, kuten lentoyhtiöiden tai tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien käsitellessä matkustajarekisteriä, tietosuojadirektiivi velvoittaa jäsenvaltiot hyväksymään täytäntöönpano-lainsäädännön, johon on sisällyttävä tiettyjä säännöksiä. Tähän kuuluvat sellaiset periaatteet, että henkilötietoja käsitellään asianmukaisesti ja laillisesti ja että siirto kolmanteen maahan voidaan toteuttaa ainoastaan silloin, jos kyseisessä kolmannessa maassa taataan tietosuojan riittävä taso. ”Tietosuojan riittävä taso” tarkoittaa sitä, että käytössä on tietosuojaa koskevat sisällölliset periaatteet ja että kohdemaassa on riittävät järjestelmät, joilla varmistetaan näiden periaatteiden noudattaminen. Direktiiviin sisältyy joitakin poikkeuksia. Esimerkiksi on myös mahdollista siirtää tietoja, kun lainsäädäntö velvoittaa siihen tärkeiden yleisten etujen vuoksi. Tällainen oikeudellinen velvoite voi perustua kansalliseen lainsäädäntöön tai kansainväliseen sopimukseen. Nämä oikeudelliset välineet voivat myös mahdollistaa poikkeuksia, jotka rajoittavat joidenkin direktiivissä säädettyjen velvoitteiden ja oikeuksien alaa. Tällainen poikkeus voisi erityisesti koskea periaatetta, jonka mukaisesti tietoja olisi käytettävä niihin tarkoituksiin, joita varten tiedot on kerätty. Tällaisissa tapauksissa edellytetään, että lainsäädännölliset toimenpiteet on toteutettu ja että rajoittaminen on välttämätöntä, jotta voidaan turvata tärkeitä yleisiä etuja, kuten valtion turvallisuus, yleinen turvallisuus sekä rikosten torjunta, tutkinta, selvittäminen ja syyteharkinta, tai turvata valvonta-, tarkastus- tai sääntelytehtävä, vaikka se liittyisikin vain satunnaisesti edellä mainittuihin turvaamistoimiin.

Salliessaan nykyisissä olosuhteissa Yhdysvaltojen viranomaisille pääsyn Yhdysvaltoihin ja Yhdysvalloista lentäviä kaikkia matkustajia koskeviin kaikkiin matkustajatietoihin lentoyhtiöiden on noudatettava direktiivin säännösten nojalla annettua kansallista lainsäädäntöä, ja ne voivat joutua kansallisten tietosuojan valvontaviranomaisten lainvalvontatoimien kohteeksi näiden säännösten noudattamatta jättämisen vuoksi.

Kuten sisämarkkina-asioista vastaavan komission jäsenen Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle 9. syyskuuta 2003 esittämässä kannanotossa todettiin, komissio neuvottelee Yhdysvaltojen viranomaisten kanssa, jotta saataisiin aikaan parannuksia siinä, millä tavalla henkilötietoja käsitellään Yhdysvalloissa. Tavoitteena on, että komissio voisi tehdä tietosuojadirektiivin 25 artiklan 6 kohdan mukaisen virallisen päätöksen, jossa todetaan, että esitetty tietosuojan taso on riittävä.

Parannuksiin tähtäävissä ponnisteluissa keskitytään tällä hetkellä neljään tärkeimpään asiaan:

1. Käyttötarkoituksen rajoittaminen. Yhdysvallat on kieltäytynyt käyttämästä matkustajarekisteritietoja (PNR) ainoastaan terrorismin vastaiseen taisteluun ja haluaa käyttää niitä myös ”muiden vakavien rikosten” torjuntaan.

2. Vaadittavien tietojen laajuus. Yhdysvallat vaatii 39:ää erilaista matkustajarekisteritietoa, mikä vaikuttaa olevan liikaa siihen nähden, mikä on tarpeellista tai kohtuullista kyseistä tarkoitusta varten.

3. Tietoja säilytetään liian kauan (seitsemän vuoden ajan).

4. Yhdysvaltojen toimien oikeudellinen sitovuus ei ole riittävä. Koska käytössä olevat tuomioistuinten ulkopuoliset muutoksenhakumenettelyt eivät ole täysin riippumattomia, meidän on vaadittava, että oikeudet ovat riitautettavissa yhdysvaltalaisissa tuomioistuimissa.

Suojan riittävyyttä koskeva päätös on mahdollinen ainoastaan siinä tapauksessa, että Yhdysvallat on valmis parantamaan merkittävästi toimiaan. Jos tietosuojan tason ei todeta olevan riittävä, kahdenvälinen kansainvälinen sopimus saattaisi tarjota sopivat puitteet tietojen siirron oikeusvarmuuden takaamiseksi, mutta myös tämä olisi mahdollista ainoastaan siinä tapauksessa, että Yhdysvallat parantaisi merkittävästi toimiaan siirrettävien tietojen suojaamiseksi.

Komissio on ilmoittanut Yhdysvalloille, että ratkaisu olisi saatava aikaan vuoden 2003 joulukuuhun mennessä, ja Yhdysvallat on hyväksynyt tämän aikataulun.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, EYVL L 281, 23.11.1995.