KIRJALLINEN KYSYMYS E-2035/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(10. heinäkuuta 2002)

Aihe: Paikkavarausten teon mahdottomuus niihin ulkomaisiin määränpäihin, joihin kansalliset rautatieyritykset eivät myy lippuja

1. Voiko komissio vahvistaa, että lippujen myynnin ja varausjärjestelmän yhteentoimivuuden puutteesta huolimatta (katso edelliset kysymykseni erillisten järjestelmien aiheuttamista haitoista), eurooppalaiset rautatieyritykset ovat päättäneet keskenään, että ne eivät enää tee istuma- tai makuuvaunupaikkavarauksia asiakkaille, jotka eivät osta samaan aikaan junalippuja tai joilla ei ole matkalippua? Tarkoittaako tämä, että kaikkiin niihin määränpäihin ja matkaosuuksiin, joihin ei myydä etukäteen lippua siinä valtiossa, josta matkustaja aloittaa matkan, ei voida enää varata paikka-, lepovaunu- tai makuuvaunulippuja?

2. Onko komissio tietoinen, että rautatieyritykset vaativat yöjuniin muitakin kuin makuu- tai lepovaunulippuja, kuten pitkän matkan lisämaksuja ja ensimmäisen luokan lippua tietynlaisia makuupaikkoja varten, ja että ne kieltäytyvät maksamasta takaisin näitä lisäkustannuksia, jos myöhästymisten tai kaluston saannin ongelman vuoksi matka tehdään lyhyempää reittiä pitkin tai vähemmän mukavuuksin varustetussa makuuvaunussa?

3. Onko komissio kanssani samaa mieltä siitä, että tämä on huonoa asiakaspalvelua ja vastoin valkoisen kirjan periaatteita, koska matkustajat mahdollisesti luopuvat tämän vuoksi junien ja etenkin yöjunien pitkien matkojen käytöstä, koska ei ole aina mahdollista tietää tarpeeksi aikaisin, onko istuma-, makuuvaunu- tai lepovaunupaikkaa tarjolla ja varsinkin koska se voi aiheuttaa ongelmia matkustettaessa Espanjan tapaiseen maahan, missä paikkojen määrä on niin rajoitettu, että matkustajat siirretään myöhempään kulkevaan junaan?

4. Mihin toimiin komissio ryhtyy varmistaakseen, että matkalippujen myynti ja varausten tekeminen järjestetään yhdenmukaisemmin, jotta varaukset olisi mahdollista tehdä hyvissä ajoin edes jäsenvaltioihin ja mahdollisuuksien mukaan myös ehdokasvaltioihin, ja matkaa varten tarvittavat liput voisi ostaa yhdellä kertaa mahdollisimman moneen määränpäähän?

5. Aikooko komissio ratkaista nämä ongelmat kansainvälisen rautatieliikenteen matkustajien oikeuksia ja velvollisuuksia koskevassa ehdotuksessaan, kuten se on ilmoittanut 18. huhtikuuta 2002 vastauksissaan kysymyksiini E-0518/02 ja E-0520/02(1)?

(1) EYVL C 205 E, 29.8.2002, s. 159.

Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2033/02, E-2034/02 ja E-2035/02

(3. syyskuuta 2002)

Komissio on täysin samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa rajatylittävän rautatieliikenteen puutteista. Tämä on yksi syy siihen, miksi komissio on ehdottanut, että kaikista tällaisista palveluista, joihin liittyy julkisen palvelun velvoite, tehtäisiin tiukasti seurattava ja kestoltaan rajallinen julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus avoimen ja kilpailuun perustuvan tarjouspyynnön perusteella.

Muutetussa ehdotuksessa(1) esitetään parlamentin pyynnöstä, että viranomaisilla olisi suuremmat valtuudet laajentaa integrointijärjestelyjä (mukaan luettuna hinnoittelu ja lippujärjestelmät) yli kansallisten rajojen.

Toimialan kanssa käynnistettiin hiljattain konsultointi siitä, pitäisikö tietokoneistettuja varausjärjestelmiä muuttaa, jotta matkustajat saisivat parempaa informaatiota ja jotta paikkavarausten tekeminen kansainvälisessä rautatieliikenteessä helpottuisi. Komissio aikoo konsultoinnin tulosten perusteella harkita, pitääkö tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä 24. heinäkuuta 1989 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2299/89(2) muuttaa.

Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 19. maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/16/EY(3) perusteella henkilöliikenteen telemaattisille sovelluksille aletaan vuodesta 2004 lähtien kehittää YTE:ta (yhteentoimivuuden teknista eritelmää). Tämän myötä matkainformaatiosta ja lippujärjestelmistä pitäisi tulla yhteentoimivia.

Mitä tulee rautatieyhtiöiden hinnanpalautuspolitiikkaan, komissio aikoo ottaa asian esille aloitteessa, joka julkistettiin toisessa rautatiepaketissa(4) ja jonka tarkoituksena on edistää rautatieliikenteen matkustajien oikeuksia. Komissio aikoo kannustaa rautatiealaa vapaaehtoisiin palvelun laatua koskeviin sitoumuksiin ja esittää matkustajien oikeuksia koskevan asetusehdotuksen vuonna 2003.

(1) Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rautateiden, maanteiden ja sisävesien henkilöliikenteeseen liittyviä julkisen palvelun vaatimuksia ja julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekemistä koskevista jäsenvaltioiden toimista. EYVL C 151 E, 25.6.2002.

(2) EYVL L 220, 29.7.1989.

(3) EYVL L 110, 20.4.2001.

(4) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennealuetta, KOM(2002) 18 lopullinen.