KIRJALLINEN KYSYMYS E-2261/01 esittäjä(t): Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) komissiolle. Energiahuoltostrategian vihreässä kirjassa esitetty energiaveron harmonisointi.



Virallinen lehti nro 093 E , 18/04/2002 s. 0092 - 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2261/01 esittäjä(t): Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) komissiolle (31. heinäkuuta 2001) Aihe: Energiahuoltostrategian vihreässä kirjassa esitetty energiaveron harmonisointi Komission laatima energiahuoltostrategian vihreä kirja(1) on merkittävä strateginen keskustelunavaus lähivuosien ja vuosikymmentenkin energiahuollon kehittämiseen. Siinä energia-alan kehitystä seurataan vahvasti energiavarojen riittävyyden ja hankinnan sekä ympäristöasioiden näkökulmasta. Mukana on myös energiaverotuksen kehittäminen fiskaalisine tavoitteineen sekä ohjausvaikutuksineen. Vihreän kirjan sivuilta käy ilmi, kuinka veroja maksettiin energian tuotantokustannuksista ja kuljetuksista vuonna 1997. Saamieni tietojen mukaan energiaverotus on kiristynyt vuodesta 1997, ainakin Suomessa. Energiaverotusta pidetään vihreän kirjan mukaan tehokkaana aseena energian käytön ohjailussa. Sen vuoksi esitetään riittävän suuren verotuksen käyttöönottoa energiasektorilla. Mikä on riittävän suuri ja mitä se käytännössä tarkoittaa? Yhteisön verotuksen harmonisointia pidetään kilpailun kannalta välttämättömänä välineenä, jotta energiasektorin vinoumia voitaisiin estää. 1. Miten esitetyn energiaverotuksen harmonisoinnin avulla voidaan pitää huolta siitä, että pohjoiset jäsenmaat eivät joudu energiaverotuksen suhteen nykyistä epäedullisempaan asemaan? 2. Kuinka teollisuuden ja energiatuotannon uudistuminen ja ympäristön tilan kannalta välttämätön kehityskyky turvataan kasvavan verotuksen heikentäessä kilpailukykyä? 3. Kuinka turvataan EU:n teollisuuden kilpailukyky suhteessa kolmansiin maihin? (1) KOM(2000) 769 lopullinen. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (22. lokakuuta 2001) Komissio teki vuonna 1997 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi energiatuotteiden verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta(1). Ehdotuksessa esitetään energiatuotteisiin sovellettavan valmisteveron määrät sekä niiden korottaminen asteittain kolmessa vaiheessa. Erityisesti ehdotuksen tavoitteena on kaikkiin energiatuotteisiin sovellettavien verojen rakennetta yhdenmukaistamalla ja niitä lähentämällä: - rajoittaa kilpailun vääristymiä jäsenvaltioiden välillä ja energiatuotteiden välillä, mikä johtaa sisämarkkinoiden toimivuuden paranemiseen ja lisää jäsenvaltioiden liikkumavaraa tiettyjen toivottavien verouudistusten jatkamisessa; - vähentää tehokkaasti pilaantumista aiheuttavia päästöjä ja kasvihuonekaasuja Kioton pöytäkirjan mukaisesti. Esityksen toteutuminen parantaisi lisäksi yhteisön energiahuollon varmuutta etenkin tarjoamalla valinnanmahdollisuuksia energiatuotteiden kulutukselle ja vaikuttamalla kokonaiskysyntään. Ehdotetusta direktiivistä, joka liittyy selkeällä tavalla komission vauhdittamaan kestävän kehityksen strategiaan, koituisi hyötyä kaikille jäsenvaltioille. Energiakustannuksia, verot mukaan luettuina, koskeva tilastollinen selvitys osoittaa, ettei paljon energiaa kuluttaville pohjoisten maiden yrityksille aiheutuisi sen suurempia kustannuksia kuin muidenkaan jäsenvaltioiden yrityksille. Valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistaminen ja verojen lähentäminen tasapainottaisi energiakustannuksia jäsenvaltioiden taloudellisten toimijoiden kesken. Vuoden 1997 direktiiviehdotus ja Ecofin-neuvostossa parhaillaan käytävät keskustelut nivoutuvat täysin eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn problematiikkaan. Niinpä pakolliset verovapautukset ja vapaaehtoiset veronalennukset on tarkoitettu paljon energiaa kuluttavien yritysten hyväksi. Tämän lisäksi yhteisön valtiontukisääntöjä on mukautettu, jotta niissä otettaisiin aiempaa paremmin huomioon teollisuuden kilpailukyvyn säilyttäminen samalla, kun turvataan ympäristön suojelu. Komissio huomauttaa vielä, että vihreä verouudistus, sellaisena kuin se esitetään vuoden 1997 direktiiviehdotuksessa eli noudatettaessa periaatetta olla vaikuttamatta talousarvioon, saattaa johtaa kahteen myönteiseen tulokseen. Yhtäältä se tehostaa epäpuhtauksien torjuntaa ja toisaalta edistää työpaikkojen luomista ja kasvua jäsenvaltioissa. (1) EYVL C 139, 6.5.1997.