ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/559

(2004/C 88 E/0570)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1004/04

esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle

(31. maaliskuuta 2004)

Aihe: Rauhan ja demokratian vaarantuminen Adzhariassa

Georgian autonominen alue Adzharia, jolla Georgian perustuslain mukaan on itsehallinto, selvisi kolmentoista vuoden ajan sen rauhaa ja vakautta uhkaavasta Eduard Shevardnadzen hallituksesta. Nyt vuonna 2004 Adzharian vakautta uhkaa juuri valitun presidentin Mihail Sakaashvilin hallitus, vaikka Adzharia tunnustaa täysin Tbilisin keskushallituksen auktoriteetin. Sunnuntaina 14. maaliskuuta panssaroidut miehistönkuljetusvaunut ja raskaasti aseistetut joukot ilmestyivät Adzharian hallintorajalle. Tällaisten tempausten pelätään pyrkivän vaikuttamaan 27. maaliskuuta 2004 pidettävien parlamenttivaalien kulkuun.

Katsooko komissio, että alueelliset kysymykset on ratkaistava rauhanomaisen vuoropuhelun keinoin ilman sotilaallisella voimankäytöllä uhkaamista? Katsooko komissio, että vaalit on parasta järjestää vakauden ja luottamuksen ilmapiirissä ja että Georgian kansalliskaartin siirtämistä tähän asti rauhallisen ja taloudellisesti menestyksekkään alueen (jossa presidentin puolueen kannatus on vähäistä) kaduille voidaan pitää Georgian hallituksen aggressiona omia kansalaisiaan vastaan?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(23. huhtikuuta 2004)

Komissio haluaa kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion Euroopan unionin puheenjohtajavaltion EU:n nimissä 17. maaliskuuta 2004 antamaan julistukseen, joka koskee tilannetta Georgian autonomisella alueella Adzhariassa. Tässä ilmoituksessa osapuolia kehotettiin pidättäytymään tilanteen kärjistämisestä, mikä saattaisi johtaa väkivaltaisuuksiin. Siinä kehotettiin myös Adzharian viranomaisia kunnioittamaan ihmisoikeuksia, demokratian periaatteita ja oikeusvaltioperiaatetta sekä sallia vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien järjestämiseen tähtäävät valmistelut.

Komissio haluaa kiinnittää kysyjän huomion myös Euroopan unionin puheenjohtajavaltion EU:n nimissä antamaan julistukseen, joka koskee Georgian parlamenttivaaleja. Tässä ilmoituksessa viitataan nimenomaisesti kansainvälisen vaalitarkkailijavaltuuskunnan (IEOM) tekemiin alustaviin päätelmiin sekä sen esittämiin huomautuksiin, joiden mukaan Adzharan viranomaiset eivät ole millään tavalla sitoutuneet takaamaan demokraattisten vaalien järjestämiseen tarvittavia olosuhteita alueella. Julistuksessa Georgian viranomaisia kannustetaan myös tekemään rakentavaa yhteistyötä Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) ja Euroopan neuvoston kanssa demokratian edistämiseksi alueella.

Komissio kannustaa jatkuvasti Tbilisin keskushallintoa ja Batumin viranomaisia tekemään yhteistyötä kaikkia osapuolia tyydyttävän ja Georgian etujen mukaisen rauhanomaisen ratkaisun saavuttamiseksi.
—

Kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun asetuksen (EY) N:o 2792/1999, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 20. joulukuuta 2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2369/2002 (2), 15 artiklan tulkinnasta ilmoitettiin Italian viranomaisille Lea Verstraeten allekirjoittamalla kirjeellä (viite 17040) 5. helmikuuta 2004 sekä Lega Pescalle Lea Verstraeten allekirjoittamalla kirjeellä (viite 17049) 16. helmikuuta 2004.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/200

(2004/C 84 E/0244)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0340/04

esittäjä(t): Benedetto Della Vedova (NI) komissiolle

(4. helmikuuta 2004)

Aihe: Lain nro 69 (annettu 3. helmikuuta 1963) yhteensopivuus työntekijöiden vapaan liikkuvuuden kanssa Euroopan yhteisön sisällä

Kerroin komissiolle 4. joulukuuta 2002 esittämässäni kysymyksessä P-3549/02 (1) Claude Marie Jeancolasin tapauksesta. Hän on Ranskan kansalainen ja ammattijournalisti, jolta kiellettiin mahdollisuus työskennellä Italiassa eräiden aikakauslehtien päätoimittajana journalistin ammatin harjoittamisesta säädetyn Italian lainsäädännön nojalla.

Edellä mainitussa kysymyksessä kysyin komissiolta, katsoiko se, että kyseisen lain nro 69/1963 (jolla perustettiin journalistirekisteri) 46 pykälä on EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan, jossa taataan työntekijöiden vapaa liikkuvuus yhteisön sisällä, vastainen.

Komission jäsen Anna Diamantopoulou vastasi minulle ensin suullisesti ja lähetti sitten 9. huhtikuuta 2003 täydentävän vastauksen, jossa hän ilmoitti pyytäneensä Italian viranomaisilta selvityksiä kyseisten säädösten käytöstä ja — mikä merkittävää — merkinneensä kyseisen tapauksen oletetuksi yhteisön oikeuden rikkomiseksi.

Ottaen huomioon jo kuluneen ajan voisiko komissio kertoa, mitä se on tässä oletetussa yhteisön oikeuden rikkomisasiassa tehnyt?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(27. helmikuuta 2004)

Komissio on lähettänyt Italian viranomaisille useita kirjeitä kyseisessä tapauksessa (N:o 2003/2004), jossa Italian oletetaan rikkoneen yhteisön oikeutta. Kirjeissä on pyydetty selvitystä, miten asiaan sovellettava lainsäädäntö toimii, erityisesti silloin, kun on kysymys journalistien rekisteröitymispakosta journalisti-rekisteriin ja ehdoista, joilla varsinkin muista jäsenvaltioista olevat journalistit rekisteröidään.

Komissio ei kuitenkaan vielä ole saanut vastausta Italian viranomaisilta. Viimeinen kirje lähetetään pian.

(1) EUVL C 192 E, 14.8.2003, s. 122.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/335

(2004/C 84 E/0394)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0211/04

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(30. tammikuuta 2004)

Aihe: Kreikan asunto-osuuskuntien omaisuuden takavarikointia koskevat syytökset

Useiden Kreikan asunto-osuuskuntien (esimerkiksi ”I IGEIA” -osuuskunnan, joka omistaa maa-alueita Attikan läänin Saronidassa ja jonka jäsenet ovat jo toimittaneet vetoomuksen Euroopan parlamentin vetoomusvaliokuntaan, sekä Kreikan pankin virkailijoiden osuuskunnan, joka omistaa maa-alueita etupäässä Attikan läänin Anavissoksessa) esittämien toistuvien syytösten mukaan Kreikan viranomaiset asettavat alinomaa esteitä osuuskuntien laillisesti hankkiman omaisuuden hyödyntämiselle. Syytösten mukaan lopullisena päämääränä on takavarikoida tämä omaisuus Kreikan valtiolle. Monien asunto-osuuskuntien, jotka Kreikan lehdistön tietojen mukaan edustavat 500 000 Kreikan kansalaista, hallitukset huomauttavat, että vaikka niillä on laillinen hallintaoikeus omaisuuteensa, jonka Kreikan valtio on tunnustanut jo lähes 40 vuoden ajan, osuuskunnille luodaan valtion virastoissa lakkaamatta hallinnollisia esteitä, minkä vuoksi ne joutuvat toistuvasti vetoamaan Kreikan oikeuslaitokseen, joka myös tunnustaa niiden oikeudet. Tästä huolimatta Kreikan viranomaiset (ja ennen kaikkea ympäristön ja aluesuunnittelun sekä yleisten töiden ministeriö) keksivät osuuskuntien mukaan jatkuvasti uusia esteitä tavoitteenaan niiden omaisuuden takavarikointi tuomioistuimien päätösten vastaisesti.

Onko edellä mainittu asunto-osuuskuntien omaisuuden takavarikointi yhteisön lainsäädännön mukaista? Mitä komissio voi tehdä estääkseen tämän kreikkalaisviranomaisten taktiikan, jotta osuuskuntien jäsenet saisivat heille kuuluvat tonttiosuudet?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(1. maaliskuuta 2004)

Koska asia ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan, komissio katsoo, ettei sillä ole valtuuksia vastata arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin.

Komissio myös muistuttaa, että jos henkilö katsoo perusoikeuksiaan loukatun, hän voi vedota asiassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen käytettyään ensin maansa sisäiset asianmukaiset oikeussuojakeinot.
—

Ortodoksikirkko on julkaissut luettelon rienaavina pidetyistä uskonnollisista käytännöistä ja ryhmistä. Ortodoksikirkon uskonnolliset johtajat ovat myöntäneet, että he kieltäytyvät vuoropuhelusta sellaisten uskonnollisten ryhmien kanssa, jotka katsotaan haitallisiksi ortodokseille, ja he ovat jopa neuvoneet kreikkalaiskatolilaisia karttamaan näiden uskontokuntien jäseniä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/183

(2004/C 88 E/0190)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0413/04

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) ja Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle

(17. helmikuuta 2004)

Aihe: Muuttolinnut ja luontotyyppidirektiivit Maltan tasavallassa

Malta liittyy Euroopan unionin jäseneksi tämän vuoden toukokuussa. Väitetään, että Maltan toimet EU:n lintu- ja luontotyyppidirektiivien toimeenpanemiseksi ovat olleet vähäisiä. Väsyneitä muuttavia petolintuja tapetaan edelleen puolivuosittain, eikä niiden tappaminen ole laantumassa.

Arvosteleeko komissio yhdessä parlamentin kanssa Maltan asennetta tähän tärkeään asiaan? Toteuttaako komissio tehokkaita toimia varmistaakseen, että Maltan viranomaiset täyttävät luonnonsuojelua ja eläinten hyvinvointia koskevat velvoitteensa?

Asia on erityisen tärkeä, koska ensi vuonna tulee kuluneeksi 25 vuotta lintu- ja luontotyyppidirektiivien säätämisestä. Monet yksityishenkilöt, järjestöt, virastot ja hallitukset ovat tehneet paljon työtä direktiivien laatimiseksi ja toimeenpanemiseksi.

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(12. maaliskuuta 2004)

Maltan on pantava täytäntöön lintudirektiivi ja noudatettava sitä liittymispäivästä 1. toukokuuta 2004 alkaen, mutta sille on myönnetty siirtymäkausi seitsemän peippolajin pyydystämiseen 31. joulukuuta 2008 saakka, jotta Malta voi ottaa käyttöön vankeudessa tapahtuvan kasvatusjärjestelmän. Jos yhteisön lainsäädäntöä ei panna täytäntöön tai noudateta jäsenyyden alkamispäivästä lähtien, komissio ryhtyy tarvittaviin toimiin, jotta Malta noudattaisi yhteisön nykyistä lainsäädäntöä ja menettelyjä.

Komissio on jo kiinnittänyt Maltan viranomaisten huomion nimenomaan lintujen suojelua koskevan lainsäädännön noudattamisessa esiintyviin puutteisiin. Maltan Ornis-komitea (lintujen suojelusta vastaava komitea) on toteuttanut tiettyjä toimia, kuten perustanut valvojajärjestelmän, parantaakseen lainsäädännön noudattamista. Komissio on kuitenkin huomauttanut, että Maltan olisi ensisijaisesti laadittava lainsäädännön noudattamista koskeva kattava strategia. Komissio seuraa edelleen Maltan edistymistä lintudirektiivin mukaisten velvoitteiden noudattamisessa ja tiedottaa siitä. Komissio on myös julkaissut strategian, jossa seurataan jäsenyyteen johtavaa prosessia.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/629

(2004/C 84 E/0707)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0566/04

esittäjä(t): Marco Cappato (NI) komissiolle

(26. helmikuuta 2004)

Aihe: Musiikkisensuuri Kiinassa

Komissio on ilmeisesti valmis lisäämään kulttuuriyhteistyötä Kiinan kansantasavallan kanssa kulttuurin moninaisuutta edistävän kansainvälisen välineen perustamiseen tähtäävien Unescon yleiskokouksessa käytävien neuvottelujen yhteydessä, kuten komission jäsen Reding totesi Pretsin mietinnöstä käydyn keskustelun aikana tammikuussa 2004 Strasbourgissa.

Nyt näyttää siltä, että rocktähti David Bowien konsertti Hongkongissa (Exhibition and Entertainment Centre) ensi kuussa on uhattuna, koska hänen rumpalillaan on yhteyksiä Falun Gong -liikkeeseen.

Hongkongin Falun Gong -yhdistyksen tiedottaja on ilmoittanut luottavansa siihen, että Hongkongin viranomaiset sallivat vielä ilmaisunvapauden, mutta Hongkongin siirtolaisista vastaavat viranomaiset ovat kieltäytyneet kommentoimasta huhuja eivätkä ole vielä vahvistaneet lupaa.

1. Mitä tietoa komissiolla on tästä asiasta?

2. Miten komissio aikoo lähestyä Kiinan viranomaisia varmistaakseen, että Bowien taiteellinen toiminta ei joudu kärsimään samanlaisesta poliittisesta sensuurista kuin mistä Falun Gong -liike kärsii?

Christopher Patteriin komission puolesta antama vastaus

(5. huhtikuuta 2004)

Konsertti, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, pidettiin Hong Kongissa 14. maaliskuuta 2004. Sterling Campbell, joka on David Bowien rumpali, osallistui konserttiin tavanomaiseen tapaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/527

(2004/C 84 E/0602)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0022/04

esittäjä(t): Mario Borghezio (NI) komissiolle

(20. tammikuuta 2004)

Aihe: Oikeuksiaan peräävien padanialaisten karjankasvattajien tukeminen

Komissio lienee yhtä mieltä siitä, että Padanian maito- ja juustoalan tuottajat kärsivät erityisen paljon nykyisistä maitokiintiöistä, sillä Italia on ainoa jäsenvaltio, jonka sisäinen kulutus on huomattavasti suurempi kuin myönnetyt tuotantokiintiöt.

Tietääkö komissio, että tämä epänormaali tilanne on aiheuttanut erittäin vakavia seurauksia Padanian karjankasvattajille, joista monet ovat viime päivinä keskeyttäneet työnsä ja protestoivat tiesuluin ja mielenosoituksin Milanossa ja Roomassa vaatien Italian hallitusta suojelemaan Padanian maidon ja juuston tuottajien oikeuksia Euroopan unionissa?

Franz Fischienti komission puolesta antama vastaus

(23. helmikuuta 2004)

On syytä muistaa, että neuvosto otti maitokiintiöt käyttöön vuonna 1984 maidon ja maitotuotteiden kysynnän ja tarjonnan välisen epätasapainon vähentämiseksi. Tuotantokiintiöitä ei ole jaettu maantieteellisen alueen kulutuksen perusteella, vaan yksittäisten tuottajien tietyn ajanjakson tuotannon perusteella. Tämä oli ainoa tapa välttää tuottajien epätasa-arvoinen kohtelu.

Komissio on huomannut, että kiintiöjärjestelmän käyttöönoton jälkeen Italialle myönnettyjä viitemääriä on korotettu huomattavasti, eli 19,6 prosenttia ajanjaksolla 1984—2004. Lähes kaikkien muiden jäsenvaltioiden kiintiöt ovat pysyneet samoina tai niitä on pienennetty.

Komissio toteaa, että maitokiintiöjärjestelmän ansiosta tuotantonäkymät ovat vakaat ja tuottajien tulot varmat, eikä järjestelmä estä unionin maidontuotannon rakenneuudistusta. Komissio on sitä mieltä, että järjestelmä on täysin tehokas, mikäli sitä sovelletaan täysimääräisesti ja asianmukaisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/245

(2004/C 88 E/0248)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0913/04

esittäjä(t): Philip Bradbourn (PPE-DE) komissiolle

(19. maaliskuuta 2004)

Aihe: Kuljettajatodistusten tarkastukset

Voisiko komissio ilmoittaa minulle montako prosenttia jäsenvaltioiden ulkopuolisista maista EU:hun tulevista raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kuljettajista tarkastetaan säännöllisesti kuljettajatodistuksia koskevien säännösten mukaisesti heidän saapuessaan EU:n yhteisille rajoille erityisesti Saksaan ja Itävaltaan?

Minkälaisia tällaisten tarkastusten vähimmäisosuuksia komissio ja jäsenvaltiot ehdottavat, jotta varmistetaan, että laajentumisen jälkeen uusilla rajoilla on täydellinen kuljettajatodistuksia koskeva poliisivalvonta?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(23. huhtikuuta 2004)

Asetuksessa (ETY) N:o 881/92 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 484/2002 (2), säädetään, että jäsenvaltio myöntää kuljettajatodistuksen jokaiselle yhteisön luvan haltijalle, joka pitää kyseisessä jäsenvaltiossa laillisessa työsuhteessa tai jonka käyttöön on laillisesti asetettu kuljettajia, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia. Tästä seuraa, että ainoastaan kuljettajien, jotka ovat muiden kuin jäsenvaltioiden kansalaisia ja jotka kuljettavat yhteisössä rekisteröityä ajoneuvoa kansainvälisessä tavaraliikenteessä (yhteisön luvalla), on esitettävä kuljettajatodistus tarkastuksissa, joita voidaan toteuttaa muun muassa rajoilla yhteisöön tultaessa.

Periaatteessa kaikki asetuksen (ETY) N:o 881/92 soveltamisalaan kuuluvat kuljettajat tarkastetaan yhteisön ulkorajoilla heidän tullessaan ensimmäisen kerran yhteisön alueelle. Tämä tilanne ei muutu laajentumisen jälkeen.

Lisäksi edellä mainitussa asetuksessa säädetään, että sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava säännöllisesti vuosittaisin tarkastuksin, jotka koskevat vähintään 20:tä prosenttia kyseisessä jäsenvaltiossa myönnetyistä voimassaolevista todistuksista, täyttyvätkö kuljettajatodistuksen myöntämisedellytykset edelleen.

Asetuksen (EY) N:o 484/2002 tarkoitus ei ole suojella sisämarkkinoita yhteisön ulkopuolisissa valtioissa sijaitsevien yritysten kilpailulta vaan sen tarkoituksena on varmistaa yhteisön tieliikenteen sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta.

(1) EYVL L 95, 9.4.1992.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 484/2002, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2002, neuvoston asetusten (ETY) N:o 881/92 ja (ETY) N:o 3118/93 muuttamisesta kuljettajatodistuksen käyttöön ottamiseksi (EYVL L 76, 19.3.2002).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/151

(2004/C 84 E/0188)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0019/04

esittäjä(t): Juan Ferrández Lezaun (Verts/ALE) komissiolle

(9. tammikuuta 2004)

Aihe: Jucar-Vinalopón hanke

Komission jäsenet Barnier ja Wallström ilmoittivat 16. joulukuuta 2003 Euroopan parlamentissa hyväksyvänsä Júcar-Vinalopón vesihankkeen sillä edellytyksellä, että se on täysin riippumaton Ebro-joen juoksutuksesta ja että hanke noudattaa vesipuitedirektiiviä.

Kun Espanjan vesihuoltoministeri Pascual Ferándezilta kysyttiin 18. joulukuuta 2003 pidetyssä lehdistö-palaverissa mielipidettä asiasta tämä vastasi, että ainoa kielletty asia on ”käyttää Júcar-Vinalopón kanavointia veden kuljettamiseen Ebrosta” ja että joka tapauksessa ”Jucarin laaksossa on monia muita jokia, sillä asiakirjassa puhutaan vain Júcar-joesta, eikä jokilaaksosta”.

Mikä on komission kanta Espanjan hallituksen lausumiin? Voiko komissio vahvistaa, että se yhteisön määrärahoista voidaan rahoittaa juoksutusta Ebron laaksosta Júcarin laaksoon?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(5. helmikuuta 2004)

Komissio on tarkastellut asiaa uudelleen Espanjan viranomaisten kanssa ja voi vahvistaa, että Ebro-joesta ei juoksuteta vettä Júcar-joen valuma-alueelle. Júcarin jokialueelle, jolla on Júcarin lisäksi monia muitakin jokia, on kuitenkin tarkoitus juoksuttaa vettä ehdotetun Ebro-joen vedensiirtohankkeen yhteydessä. Asiassa aiheutunut epäselvyys johtuu ilmaisujen ”Júcar-joen valuma-alue” ja ”Júcarin jokialue” sekoittumisesta keskenään. Ensiksi mainitulla ilmaisulla tarkoitetaan Júcar-jokea ja sen sivujokia ja toisella ilmaisulla useiden jokialueiden joukkoa, jotka on koottu yhteen hallinnollisista syistä.
3.

Komissio ja jäsenvaltiot sopivat syyskuussa 2003 rahoittavansa (yhdessä DFID:n (2) kanssa) yhteensä 25 miljoonan euron arvoisen ohjelman, jonka painopisteenä on tukea naisia ja lapsia vastaan tehtyjen rikosten torjuntaa Itä-Kapmaassa. Ohjelman kokonaistavoitteena on parantaa Itä-Kapmaan asukkaiden turvallisuutta Etelä-Afrikassa. Yleisestä tavoitteesta on kehitetty ohjelman erityistavoite, joka on torjua naisiin ja lapsiin kohdistuvia rikoksia ja parantaa tällaisten rikosten uhreiksi joutuneille ihmisille tarjottavia palveluja hankkeen keskeisillä osa-alueilla. Komissio on jo allekirjoittanut rahoitussopimuksen, ja Etelä-Afrikan hallituksen on määrä allekirjoittaa se maaliskuun alussa 2004. Hankkeen toteutus alkaa pian allekirjoituksen jälkeen. Kuten aiemmin on jo todettu ja parlamenttikin on suositellut, komissio vahvistaa aikomuksensa jatkaa rikosoikeudellista yhteistyötä vuosien 2003/2005 maakohtaisessa strategia-asiakirjassa esitetyn suunnitelman mukaisesti. Yhteistyössä keskitytään parantamaan palvelujen tuotantoa, ehkäisemään haavoittuviin ryhmiin kohdistuvia rikoksia ja lisäämään Euroopan yhteisön osallisuutta ja rikosoikeudellista vastuuta (3).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/446

(2004/C 84 E/0520)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0728/04

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(11. maaliskuuta 2004)

Aihe: Ansaldo-Breda-yhtiö: EU:n myöntämän rahoituksen mahdolliset valvontatoimet

Brysselissä viime viikolla pidetyssä ammattiliittojen edustajien ja Ansaldo-Breda-yhtiön työntekijöiden kokouksessa kävi ilmi, että mainittu yhtiö on aiemmin EU:n yhteisrahoituksella saanut italialaisten kehitysalueiden tuotannon edistämiseen tarkoitettuja etuuksia Italian lain N:o 488/92 mukaisesti. Erityisesti osoittautui, että rahoitusta on myönnetty yrityksen tehtaan eterniittilevyistä rakennetun katon vaihtamiseen, jotta työskentelytilat olisivat työntekijöiden suojelua koskevien yhteisön säännösten mukaiset.

Sen sijaan ei käynyt ilmi, että rahoitusta olisi pyydetty alueen ympäristönsuojeluun, vaikka tehtaan läheisyydessä sijaitsee tärkeä virtaama.

Voiko komissio edellä esitetyn perusteella vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Onko Ansaldo-Breda-yhtiö saanut rahoitusta ja jos on, millaista?

2. Mitä välineitä voidaan käyttää sen tarkistamiseen, että Ansaldo-Breda-yhtiölle mahdollisesti myönnetty rahoitus on todella käytetty?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(22. huhtikuuta 2004)

Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/911

(2004/C 84 E/1006)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0909/04

esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE) komissiolle

(24. maaliskuuta 2004)

Aihe: To Serve and Protect -yritys ja Alankomaiden rautatieyhtiö

Alankomaalaisessa sanomalehdessä Het Paroolissa uutisoitiin 11. maaliskuuta 2004, että 1. huhtikuuta 2004 lähtien yritys ”To Serve and Protect” menettää sopimuksensa kilpailevalle yritykselle. Kekseliäitä menetelmiä käyttäen To Serve and Protect on saavuttanut erinomaisia tuloksia Amsterdamin rautatieasemien turvallisuuden parantamisessa, mistä kaikki osapuolet ovat tyytyväisiä.

Alankomaiden rautatieyhtiö NS, joka on tähän asti antanut sopimuksen kyseiselle yritykselle sanoo, että To Serve and Protect jää ilman sopimusta, koska se ei noudata eurooppalaisia palvelukseenottamisen kriteereitä. Erityisesti yrityksen pieni koko on NS:n mielestä ongelma. NS:n tiedottaja sanoo, että yrityksen liikevaihdon pitää olla vähintään 4,5 miljoonaa euroa vuodessa ja työllistää vähintään 400 henkilöä.

1. Jos yritys tekee hyvää työtä ja on kilpailukykyinen, mutta liian pieni, ei kai tätä pientä kokoa voi käyttää perusteena sen jättämiselle pois tarjouskilpailusta? Mitä mieltä komissio tästä on?

2. Mikä on asioiden todellinen tila?

3. Katsooko komissio, että tällaiset uutiset antavat sanomalehtien lukijoille negatiivisen kuvan yhteisöstä ja saa heidät vihastumaan Euroopan unionille?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Julkisia hankintoja koskeviin EU:n sääntöihin ei sisälly velvoitetta hylätä yrityksiä tarjouskilpailuista niiden koon vuoksi. Säännöissä annetaan kuitenkin hankintaviranomaisille mahdollisuus vaatia, että hankinta-menettelyihin osallistuvilla tahoilla olisi kyseisen sopimuksen toteuttamiseen tarvittavat tekniset, taloudelliset ja rahoitukselliset valmiudet. Voidaan esimerkiksi edellyttää vähimmäisliikevaihtoa ja/tai tiettyä työntekijöiden vähimmäismäärää. Jotta pienille yrityksille ei aiheutuisi kielteisiä seurauksia, yhteisön säännöissä todetaan, että tarjouksia voivat tehdä myös yritysten muodostamat ryhmät. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa tapauksessa kyse oli siitä, että Alankomaiden rautatieyhtiö katsoi, että kyseisen sopimuksen toteuttamisen edellytyksenä on 4,5 miljoonan euron vuosittainen liikevaihto ja vähintään 400 työntekijän suuruinen henkilöstö.

Komissio on tietoinen siitä, että riittämättömästi perusteltuja tietoja saattaa olla vaikea ymmärtää ja arvioida asianmukaisesti. Komissio pahoittelee tämän vuoksi, että tällaisilla tiedoilla on saatettu antaa julkisuudessa väärä kuva asiasta.
2.

Sen puitteissa, mitä säädetään EU:n maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja myynninedistämistoimista sisämarkkinoilla ja kolmansissa maissa (19. joulukuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2826/2000 (3) ja 14. joulukuuta 1999 annettu (EY) N:o 2702/1999 (4)), EU osarahoittaa parhaillaan useita tiettyjen viiniluokkien ammattialajärjestöjen tai ammattialojen välisten järjestöjen toteuttamia hankkeita, ei pelkästään kolmansissa maissa, vaan myös EU:n sisämarkkinoilla. EU:n sisämarkkinoilla EU on kaudella 2001—2003 osarahoittanut kahdeksaa viinialan hanketta yhteensä 5,2 miljoonalla eurolla.