KIRJALLINEN KYSYMYS P-1695/01

esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle

(6. kesäkuuta 2001)

Aihe: Egeanmeren saarten tekoaltaat

Yksi Egeanmeren useimpien saarten suurista ongelmista, erityisesti kesäkuukausina, on kuivuus, josta aiheutuu erityisiä taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia. Tämän tilanteen huomioon ottaen on aloitettu

tekoaltaiden rakennusohjelma, jota Euroopan unioni rahoittaa. Tuloksena on, että joillakin saarilla on rakennettu tekoaltaita ja joillakin saarilla niitä ollaan rakentamassa. Kuten paikallisista julkaisuista ja kansalaisten valituksista ilmenee, nämä hankkeet ovat kuitenkin tyypillisesti huonosti valmisteltuja ja epäselvää on, onko ympäristövaikutusten arviointeja ja toteutettavuustutkimuksia tehty.

Voisiko komissio kertoa:

- Pitävätkö ne väitteet paikkansa, joiden mukaan ympäristövaikutusten arviointeja ja toteutettavuustutkimuksia ei ole tehty?

- Onko maaperän kalliokerrostumista tehty tutkimuksia, jotta varmistettaisiin tekoaltaiden tehokkuus ja tiiviys?

- Onko hankkeiden rakentamiselle laadittu aikataulu ja onko tässä aikataulussa pysytty?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(9. heinäkuuta 2001)

Rakennuskohteille, joihin parlamentin jäsen viittaa (Kreikan saaristoon kukkuloille rakennettavat altaat ja pienet padot), on myönnetty yhteisrahoitusta ennen kaikkea kausien 1989-1993 ja 1994-1999 yhteisön tukikehyksistä.

Useimmat tekoaltaat on tarkoitettu sekä juoma- että kasteluveden varastointiin. Niiden avulla Etelä-Euroopassa saadaan kerättyä talteen talviset valumavedet, jotka ovat yleensä hyvälaatuista makeaa vettä ja joiden kerääminen edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä erityisesti saarilla.

Komissio teetti vuonna 1988 yksityisellä konsulttiyrityksellä tutkimuksen, jossa arvioitiin 26 edellä kuvatun tyyppistä rakennuskohdetta. Tutkimuksen päätelmät sekä suositukset 11 hankkeessa todettujen teknisten ongelmien ratkaisemiseksi on saatettu Kreikan viranomaisten tietoon.

Pitää paikkansa, että kaudella 1989-1993 neuvoston direktiiviä 85/337/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista(1) ei sovellettu Kreikassa oikein. Tilanne kuitenkin parani huomattavasti seuraavina vuosina komission kehotusten ja tuen myötä: kaikista yhteisrahoitetuista hankkeista tehtiin niiden teknisiin suunnitelmiin perustuvat ympäristövaikutusarviot. Rakennerahastoista myönnettävän yhteisrahoituksen saaminen näihin kustannuksiltaan usein vaatimattomiin hankkeisiin ei välttämättä edellytä kustannus-hyötyarvioiden ja toteutettavuustutkimusten tekemistä. Suurimmille hankkeille sellaiset kuitenkin tehtiin.

Yleisesti ottaen kyseiset hankkeet ovat siis olleet tarpeellisia ja toteutettavissa. On kuitenkin todettava, että niiden teknisissä suunnitelmissa (hydrogeologisissa tutkimuksissa ja lopullisissa rakennussuunnitelmissa) ei ole aina arvioitu tyydyttävällä tavalla maa- ja kallioperän läpäisevyyttä eikä kaikkia rakennustöiden edellyttämiä teknisiä parametreja. Tämän seurauksena altaisiin ei kerry riittävästi vettä, koska se tihkuu pois kallioperän läpi. Kyseiset tutkimukset ja suunnitelmat on tehty jäsenvaltiossa. Tilanne on useimmiten pyritty korjaamaan tiivistämällä altaan pohja vesitiiviillä kalvolla. Suurin osa näistä lisätöistä on yleensä rahoitettu kansallisista varoista ilman yhteisön yhteisrahoitusta.

Kyseisille hankkeille ei ole laadittu yleistä aikataulua, vaan kukin on toteutettu oman, teknisissä suunnitelmissa määritetyn, aikataulunsa mukaisesti. Aikataulu on määräytynyt paikallisten olosuhteiden mukaan. Joidenkin altaiden ja patojen täydentävät rakennelmat (kastelu- ja juomavesiverkot) saatetaan sisällyttää ohjelmakauden 2000-2006 hankkeisiin.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985, muutettu neuvoston direktiivillä 97/11/EY, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997, EYVL L 73, 14.3.1997.