ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0537/00 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle. Polttolaitosten päästöistä ja jätteistä annetut yhteisön säännökset.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0183 - 0184



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0537/00 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle (28. helmikuuta 2000) Aihe: Polttolaitosten päästöistä ja jätteistä annetut yhteisön säännökset Voiko komissio kertoa, mitä säännöksiä Euroopan unionissa sovelletaan polttolaitoksista peräisin oleviin jätepäästöihin tai muihin jätteisiin ihmisten terveyden ja luonnon suojelemiseksi? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 2000) Kesäkuussa 1989 hyväksyttiin kaksi direktiiviä, joilla valvotaan yhdyskuntajätteiden polttolaitosten aiheuttamia päästöjä: yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 8. kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/369/ETY(1) ja yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21. kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/429/ETY(2). Näillä direktiiveillä on huomattavasti vähennetty päästöjä yhteisön alueella. Ne rajoittuvat kuitenkin yhdyskuntajätteeseen kun taas muiden jätteiden kuten jätevesilietteen, sairaalajätteen ja renkaiden käsittely polttamalla on lisääntynyt. Neuvosto antoi 16. joulukuuta 1994 direktiivin 94/67/EY(3) vaarallisten jätteiden polttamisesta. Tällä direktiivillä luodaan edellytykset vaarallisten aineiden käsittelyyn tarkoitettujen polttolaitosten toiminnalle. Sen päästöstandardit ovat tiukemmat kuin vuoden 1989 yhdyskuntajätedirektiiveissä ja se antaa dioksiineille ja furaaneille lukumääräiset päästörajoitukset. Kaikki kolme direktiiviä kumotaan lähitulevaisuudessa ja korvataan yhdellä direktiivillä, joka asettaa päästöjen raja-arvot kaikille jätteiden polttamisessa syntyville epäpuhtauksille. Neuvosto hyväksyi tulevasta polttolaitoksia koskevasta direktiivistä yhteisen kannan 25. marraskuuta 1999(4). Asian toinen käsittely on maaliskuussa 2000 ja lopullisesti direktiivi hyväksyttäneen syksyllä 2000. Ehdotetut päästörajoitukset tulevat voimaan olemassa oleville laitoksille viiden vuoden kuluttua direktiivin hyväksymisestä eli todennäköisesti syksyllä 2005. (1) EYVL L 163, 14.6.1989. (2) EYVL L 203, 15.7.1989. (3) EYVL L 365, 31.12.1994. (4) EYVL C 25, 28.1.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1126/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0128 - 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1126/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (11. huhtikuuta 2000) Aihe: Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen Tammikuussa 2000 julkaistiin valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta (KOM(1999) 719 lopullinen). Luvussa 4 käsitellään Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamista ja luvussa 5 elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä. Olemassa olevat tiedekomiteat ovat melkoisen työllistettyjä ja pyytävät huomioimaan näihin neuvoa-antaviin toimiin tarvittavan ajan (kohta 22). Perustettavan viranomaisen on otettava tämä ongelma huomioon. Riittävän pätevän henkilöstön palkkaus viranomaiseen saattaa edesauttaa sitä, että tieteellisten lausuntojen antaminen tapahtuu tehokkaammin ja nopeammin. 1. Miten komissio aikoo järjestää viranomaisen perustamista edeltävän ajan ja voimaantulon välisten ajanjaksojen yhteensovittamisen? 2. Miten komissio aikoo jakaa työtehtävät viranomaisen henkilöstön ja neuvoa-antavien komiteoiden välillä? David Byrnen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 ja E-1139/00 (8. kesäkuuta 2000) Komissio esitti valkoisessa kirjassa elintarvikkeiden turvallisuudesta(1) yleiset suuntaviivat, jotka se aikoo ottaa käyttöön, kun tulevaisuudessa perustetaan Euroopan elintarvikeviranomainen. Komissio pyysi kaikkia asiaan liittyviä tahoja ilmoittamaan näkemyksensä ja osallistumaan keskusteluun kuulemismenettelyn aikana. Komissio ei ole useiden arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomien seikkojen osalta vielä viimeistellyt kantaansa eikä ilmoittanut toiminnan yksityiskohtia sen on tätä ennen tarkasteltava kuulemismenettelyssä ilmaistuja näkemyksiä. Toimivallan osalta valkoisessa kirjassa todetaan kuitenkin, että Euroopan elintarvikeviranomaisen tehtäviin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla pitäisi kuulua riskien arvioiminen, tietojen kerääminen ja kuluttajille tiedottaminen. Oikeudellisten syiden ja demokraattisen vastuun vuoksi lainsäädäntövallan siirtäminen riippumattomalle viranomaiselle ei komission mielestä nykytilanteessa ole perusteltua. Viranomaisen toimivallan laajentamista voidaan kuitenkin vastaisuudessa harkita sen toiminnasta saadun kokemuksen ja sen mahdollisesti herättämän luottamuksen perusteella. Myöskään perustamissopimuksen muuttamista ei pidetä mahdottomana ajatuksena. (1) KOM(1999) 719 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1537/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle. Perheiden ja lasten suojelu.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0168 - 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1537/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle (18. toukokuuta 2000) Aihe: Perheiden ja lasten suojelu Euroopan parlamentti kehotti 28. tammikuuta 1999 perheiden ja lasten suojelusta antamassaan päätöslauselmassa A4-0004/1999(1) komissiota antamaan selvityksen nuorten työntekijöiden suojelua koskevan neuvoston direktiivin 94/33/EY(2) soveltamisen tuloksista. Voiko komissio ilmoittaa ennen kaikkea arvionsa direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä kussakin jäsenvaltiossa? Ovatko Ranskassa toteutetut toimet direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä komission mielestä riittäviä? Onko komissiolla aikomus esittää seuraavaksi ehdotus tämän direktiivin täydentämiseksi? (1) EYVL C 128, 7.5.1999, s. 79. (2) EYVL L 216, 20.8.1994, s. 12. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 ja E-1537/00 (27. kesäkuuta 2000) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1532/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle. Perheiden ja lasten suojelu.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0167 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1532/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle (12. toukokuuta 2000) Aihe: Perheiden ja lasten suojelu Euroopan parlamentti vaati 28. tammikuuta 1999 perheiden ja lasten suojelusta antamassaan päätöslauselmassa A4-0004/1999(1), että tällä hetkellä komission työllisyys- ja sosiaaliasioista vastaavan pääosaston yhteydessä toimivan Euroopan unionin jäsenvaltioiden perhepolitiikan seurantakeskuksen organisaatiota vahvistetaan ja tehtävää laajennetaan ja että keskus antaa kerran vuodessa kertomuksen Euroopan parlamentille ja arvioi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja lapsiin vaikuttavaa politiikkaa. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä noudattaakseen tätä kehotusta käytännössä? (1) EYVL C 128, 7.5.1999, s. 79. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 ja E-1537/00 (27. kesäkuuta 2000) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0106/00 esittäjä(t): Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) komissiolle. Taloudellinen tuki jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden perusrakenteille ‐ hankkeiden laatu.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0025 - 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0106/00 esittäjä(t): Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) komissiolle (26. tammikuuta 2000) Aihe: Taloudellinen tuki jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden perusrakenteille hankkeiden laatu Euroopan unioni antaa päättäväistä taloudellista tukea Keski- ja Itä-Euroopan maille, jotta niiden perusrakenteet saatettaisiin laajennetuille yhteismarkkinoille sopivalle tasolle (Phare-ohjelma, ISPA-väline). Aikooko komissio laatia teknisiä suosituksia rahoitettaville perusrakennehankkeille sellaisen laadun saavuttamiseksi, joka turvaa kyseisten maiden verkkojen yhteentoimivuuden unionin verkkojen kanssa? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (24. maaliskuuta 2000) Liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen (ISPA) tukea myönnetään sellaisiin liikenneinfrastruktuureja koskeviin hankkeisiin, jotka edistävät myös kestävää liikennettä, sekä ympäristötoimiin. Energia- ja televiestintähankkeita voidaan rahoittaa Phare-ohjelman kautta. ISPA:n tukeen oikeutetut liikennehankkeet auttavat edunsaajamaita noudattamaan alan säännöstöä. ISPA edistää myös liittymistä valmistelevien kumppanuuksien tavoitteita, kansallisten liikenneverkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä Euroopan laajuisten liikenneverkkojen rakentamista ja pääsyä niihin. Komissio on laatinut viitekehyksen, joka koskee liikenneinfrastruktuurien rahoittamista ISPA:sta. Kyseisessä asiakirjassa, jota ISPA:n hallintokomitea tarkasteli joulukuussa 1999, määritellään ISPA:sta rahoitettavien hankkeiden kelpoisuusvaatimukset. Kaikki liikennemuodot voivat saada tukea mutta rautatieliikennettä suositaan, jotta edistettäisiin kestävää liikennettä. Etusijalle asetetaan hankkeet, jotka parantavat yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta. Hankkeiden valmisteluun on saatavilla teknistä apua, jolla pyritään parantamaan laatua. Televiestintäalalla hakijamaita vaaditaan noudattamaan säännöstöä, johon sisältyvät asiaankuuluvat yhteisön ja kansainväliset standardit. Pharen monikansallisissa ohjelmissa tarjotaan koulutusta tällä alalla. Yhteisön tavoitteena on edistää yksityisen pääoman, kuten kansainvälisten rahoituslaitosten ja liikepankkien, osallistumista alan kehittämiseen. Sijoittajien riskejä vähennetään vaatimalla alaa noudattamaan säännöstössä määriteltyä vakaata sääntelykehystä. Yhteentoimivuus hakijamaiden välillä ja niiden kanssa on suurelta osin toteutunut.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0683/00

esittäjä(t): Dana Scallon (PPE-DE) komissiolle

(9. maaliskuuta 2000)

Aihe: Tekijänoikeusdirektiivi

Komissio totesi aiemmassa vastauksessaan kysymykseeni H-0691/99(1), että se pelkää tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia tietoyhteiskunnassa koskevan direktiivin 5 artiklan 1 kohdan rajoittavamman sanamuodon voivan vaarantaa verkkojen täyden toimivuuden.

Neuvosto on puolestaan hyväksynyt poliittisen sopimuksen sähköistä kauppaa koskevasta direktiiviehdotuksesta ja sen mukana säännöksiä, jotka vapauttavat välittäjät ylläpitämissään verkoissa välittämää tai säilyttämää aineistoa koskevasta vastuusta, mukaan lukien tekijänoikeuden alainen aineisto.

Voiko komissio selittää, miksi se yhä pitää tarpellisena laajoja Internet-välittäjille myönnettäviä poikkeuksia tekijänoikeuksista 5 artiklan 1 kohdassa, kun otetaan huomioon, että nämä poikkeukset voivat olla ristiriidassa joidenkin sähköistä kauppaa koskevan direktiivin säännösten kanssa, erityisesti kun kyseessä on aineiston tilapäinen tallennus välimuistiin?

(1) Keskusteltavat aiheet Euroopan parlamentissa (joulukuu 1999).

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(2. toukokuuta 2000)

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa annetun direktiiviehdotuksen(1) 5 artiklan 1 kohtaan sisältyvä poikkeus, joka koskee verkoissa tehtäviä teknisiä, tilapäisiä kopiointitoimia, on luonnollinen seuraus saman ehdotuksen 2 artiklassa annetulle laajalle kopiointioikeuden määritelmälle. Poikkeuksella annetaan oikeudellinen varmuus palvelun- ja yhteydentarjoajien toiminnalle, koska siinä jätetään soveltuvin osin tietyt kopiointitoimet kopiointioikeuden soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio katsoo, että ehdotuksen 5 artiklaan, sellaisena kuin komissio on sitä muuttanut(2), sisältyvät oikeuksia koskevat poikkeukset ja rajoitukset eivät ole soveltamisalaltaan liian laajoja vaan takaavat sopivan tasapainon oikeudenomistajien oikeuksien ja muiden asiaan liittyvien ryhmien (teleoperaattorit, käyttäjät, kuluttajat ja muut) oikeutettujen etujen välillä.

Tällaisen poikkeuksen tarve ei ole vähentynyt sen myötä, että sähköistä kaupankäyntiä koskevasta direktiiviehdotuksesta(3) hyväksyttiin yhteinen kanta, koska viimeksi mainitussa asiakirjassa ei yhdenmukaisteta sisältöä koskevaa tekijänoikeuden suojaa vaan ennemminkin käsitellään tiettyjä verkkoympäristössä tehtäviin toimintoihin liittyviä vastuukysymyksiä tekijänoikeusrikkomusten ja muiden osalta.

Komissio on valmistellut molemmat sisämarkkina-aloitteet ja käynyt niistä neuvotteluja samanaikaisesti ottaen molemmat huomioon, koska nämä kaksi aloitetta täydentävät toisiaan pyrkimällä takaamaan yhtenäiset ja tarkoituksenmukaiset sisämarkkinapuitteet tietoyhteiskunnalle.

(1) EYVL C 108, 7.4.1998.

(2) EYVL C 180, 25.6.1999.

(3) EYVL C 169, 16.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0346/00 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle. Toimivalta: baskiprovinssien hallintoelinten taloudellinen sopimus.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0057 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0346/00 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle (14. helmikuuta 2000) Aihe: Toimivalta: baskiprovinssien hallintoelinten taloudellinen sopimus Espanjan hallitus pääsi 18. tammikuuta 2000 sopimukseen Baskimaan autonomisen alueen viranomaisten kanssa baskiprovinssien hallintoelinten taloudellisesta ja verotuksellisesta sopimuksesta. Sopimus sai myös naapuriautonomioiden hyväksynnän. Aikooko Euroopan komissio jatkaa rikkomuskanteen ajamista autonomioiden provinssien hallintoelimiä vastaan huolimatta siitä, että haittoja oletetusti kärsineet autonomiset alueet ovat hyväksyneet tämän sopimuksen? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (13. huhtikuuta 2000) Komissio on aloittanut EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan (ent. 93 artiklan) 2 kohdan mukaisen menettelyn Baskimaan aluehallinnon verovapaina jaksoina ja verohyvityksinä myöntämien verotoimenpiteiden osalta. Menettelyä ei ole aloitettu siksi, että autonomiset naapurialueet olisivat valittaneet toimenpiteistä, vaan koska komissio epäilee kyseisten tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan (ent. 92 artiklan) nojalla. Parlamentin jäsenen mainitsema autonomisten alueiden sopimus ei vaikuta tuettujen yritysten kilpailijoiden etujen turvaamiseksi aloitettuun menettelyyn.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0794/00 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle. Ajoneuvojen rekisteröintivero.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0157 - 0157



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0794/00 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle (16. maaliskuuta 2000) Aihe: Ajoneuvojen rekisteröintivero Kun otetaan huomioon nykyinen epänormaali tilanne Irlannissa, missä ajoneuvojen rekisteröintivero voi olla 25 prosenttia uuden auton ohjevähittäishinnasta ja se, että kuluttajat kaikkialla Euroopassa maksavat arvonlisäveroa uuden auton ostaessaan, voiko komissio harkita johonkin toimiin ryhtymistä Irlantia vastaan sen johdosta, että se näyttää määräävän irlantilaisille autonostajille kaksinkertaisen verotuksen? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 2000) Komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että nykyisen yhteisön oikeuden nojalla jäsenvaltiot voivat soveltaa autoihin muutakin kuin arvonlisäveroa. Itse asiassa kuudennen alv-direktiivin (77/388/ETY)(1) 33 artiklassa säädetään nimenomaan tällaisesta mahdollisuudesta: Tämän direktiivin säännökset eivät estä jäsenvaltiota pitämästä voimassa tai ottamasta käyttöön (mldr) muita kuin liikevaihtoveron luonteisia veroja, tulleja ja maksuja, jos nämä verot, tullit ja maksut eivät aiheuta rajanylitykseen liittyviä muodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita (mldr) yhteisön säännöksiä. Arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittama vero ei muistuta alv:a eikä aiheuta rajanylitykseen liittyviä muodollisuuksia. On kuitenkin huomattava, että vaikka jäsenvaltiot voivat harjoittaa vapaasti ajoneuvoja koskevaa verotusoikeuttaan, niiden on noudatettava vakiintuneen oikeuskäytännön periaatetta, jonka mukaan verotuksessa on otettava huomioon muista jäsenvaltioista tulevien käytettyjen ajoneuvojen arvon aleneminen. Lisäksi luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista annetun direktiivin 83/183/ETY(2) mukaan toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityihin autoihin ei saa soveltaa mitään kulutukseen kohdistuvaa veroa, kun kyseessä on muutto maahan toisesta jäsenvaltiosta. Komissio valmistelee parhaillaan tutkimusta arvioidakseen erityisesti sisämarkkinoiden vääristymisen laajuutta, joka johtuu siitä, että ajoneuvojen verotusta koskevan lainsäädännön lähentämistavoitetta ei ole saavutettu yhteisön tasolla. Komissio aikoo myös aloittaa tänä vuonna jäsenvaltioiden viranomaisten ja muiden yhteisön toimielinten kanssa keskustelun siitä, millä tavoilla yhteisö voi toimia tulevaisuudessa ajoneuvojen verotusasioissa. (1) EYVL L 145, 13.6.1977. (2) EYVL L 105, 23.4.1983.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0403/00 esittäjä(t): Werner Langen (PPE-DE) komissiolle. Verovapaan myynnin loppumisen vaikutukset.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0037 - 0037



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0403/00 esittäjä(t): Werner Langen (PPE-DE) komissiolle (8. helmikuuta 2000) Aihe: Verovapaan myynnin loppumisen vaikutukset Kölnin EU-huippukokouksessa päätettiin 4. heinäkuuta 1999, että eurooppalaisesta verovapaata myyntiä koskevasta järjestelystä luovutaan 30. kesäkuuta 1999. Päätöstä edelsi kiivas keskustelu sen vaikutuksista. Erityisesti väitettiin, että verovapaan myynnin loppuminen johtaisi työpaikkojen jyrkkään vähenemiseen. Kysyn siksi komissiolta: 1. Onko komissiolla tietoja siitä, miten verovapaan myynnin loppuminen on vaikuttanut työmarkkinoihin? 2. Onko komissiolla kokemuksia siitä, miten päätös on vaikuttanut tiettyihin alueisiin ja aloihin (rannikkoalueet, lentokentät, matkailu, verovapaa vähittäiskauppa jne.)? 3. Tietääkö komissio, missä jäsenvaltioissa on toteutettu korvaavia toimenpiteitä kyseisillä alueilla tai aloilla, ja jos on, missä laajuudessa ja millaisten toimenpiteiden puitteissa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 2000) Yhteisön sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisen vaikutuksia työllisyyteen on käsitelty komission vastauksissa Chris Daviesin kirjalliseen kysymykseen E-1999/99(1) ja Bart Staesin kirjalliseen kysymykseen E-2135/99(2). Alueellisista ja alakohtaisista vaikutuksista komissio ei ole saanut tietoja, joiden mukaan lakkauttaminen olisi vaikuttanut merkittävästi tiettyihin alueisiin tai aloihin. Komissio pyrkii parhaillaan selvittämään, ovatko jäsenvaltiot ehkä soveltaneet korvaavia toimenpiteitä mahdollisesti kohdattuihin yksittäisiin ongelmiin. (1) EYVL C 203 E, 18.7.2000, s. 109. (2) EYVL C 225 E, 8.8.2000, s. 57.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1534/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle. Perheiden ja lasten suojelu.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0167 - 0168



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1534/00 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle (12. toukokuuta 2000) Aihe: Perheiden ja lasten suojelu Euroopan parlamentti kannatti 28. tammikuuta 1999 perheiden ja lasten suojelusta antamassaan päätöslauselmassa A4-0004/1999(1) ajatusta perustaa komissioon yksikkö, jonka tehtäväksi määritellään selkeästi perheisiin ja lastensuojeluun liittyvien kysymysten hoitaminen, ja kehotti samalla, että komission yksiköiden yhteinen lapsiin liittyviä asioita käsittelevä ryhmä aloittaa välittömästi uudelleen toimintansa. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä noudattaakseen tätä kehotusta käytännössä? (1) EYVL C 128, 7.5.1999, s. 79. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 ja E-1537/00 (27. kesäkuuta 2000) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0245/00 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Vajaiden tupakkatoimitusten vuoksi menetettävien määrärahojen palautus.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0044 - 0045



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0245/00 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (7. helmikuuta 2000) Aihe: Vajaiden tupakkatoimitusten vuoksi menetettävien määrärahojen palautus Tupakka-alan yhteistä markkinajärjestelyä koskevien asetusten mukaan siinä tapauksessa, että toimitettu kokonaismäärä on kaikkien tupakkalajikkeiden toimitusajan päättymisen jälkeen pienempi kuin maalle myönnetty kokonaiskiintiö, palkkioon oikeutettuja lisätoimituksia kokonaiskiintiön täyttämiseksi ei sallita. Ottaen huomioon, että usein, lähinnä epäsuotuisten sääolojen vuoksi, tuotanto voi jäädä kiintiötä pienemmäksi, ja toimituksia koskevalla säännöllä saadaan aikaan vain se, että tupakantuottajat jäävät ilman tukia ja heidän tulonsa vähenevät, komissiolta kysytään: 1. Aikooko se tutkia mahdollisuutta palauttaa tupakka-alalle ne määrärahat, jotka menetetään vajaiden tupakkatoimitusten vuoksi? 2. Tuleeko se sallimaan palkkioon oikeutetut lisätoimitukset? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (20. maaliskuuta 2000) Nykyisin voimassa olevaan yhteisön lainsäädäntöön ei sisälly mahdollisuutta palauttaa tupakka-alalle myönnettyjä määrärahoja, jotka menetetään vajaiden tupakkatoimitusten vuoksi. Mitä tulee palkkioon oikeutettuihin tupakkatoimituksiin, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2075/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä raakatupakka-alan palkkiojärjestelmän, tuotantokiintiöiden sekä tuottajaryhmittymille myönnettävän erityistuen osalta 22. joulukuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2848/98(1) 16 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ylivoimaista estettä lukuun ottamatta tuottajan on toimitettava koko tuotantonsa ensimmäisen jalostusasteen yritykselle viimeistään satovuotta seuraavan vuoden 30. huhtikuuta lajikeryhmien VI, VII ja VIII osalta ja satovuotta seuraavan vuoden 15. huhtikuuta muiden lajikeryhmien osalta palkkio-oikeutensa menettämisen uhalla. Asetuksen 27 artiklan 4 kohdan mukaan tuottajat, joiden tuotanto on ollut poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi epätavallisen alhainen tähän viitejaksoon kuuluvan sadon osalta, eivät kuitenkaan menetä oikeuttaan kiintiöön. Tarkoituksena on, että kiintiötodistukset käytetään kokonaan. Jos jonkun tuottajaryhmittymään kuuluvan tuottajan sato jää toimitettavaa enimmäismäärää pienemmäksi yhden tai useamman viljelysopimuksen yhteydessä, tukikelpoisiin toimituksiin voidaan lukea jonkun toisen ryhmittymään kuuluvan tuottajan määrät, jotka ylittävät tälle myönnetyn kiintiön, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2848/98 ja etenkin sen 11, 22 ja 24 artiklan soveltamista. Tuottajaryhmittymän kiintiötodistukseen merkitty määrä ei kuitenkaan saa ylittyä. (1) EYVL L 358, 31.12.1998.