ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0852/03

esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle

(20. maaliskuuta 2003)

Aihe: Julkiset sopimukset

Kreikan lain nro 2955/2001 7.2 artiklassa sallitaan materiaalinhankinnat ilman asianomaisen tahon vuotuisten tarpeiden arviointia ja hankinnat ilman sopimuksen solmimista. Siinä ei edellytetä mitään menettelyä siitä, mikä materiaali potilaalle parhaiten soveltuu, ja sallitaan sitovan enimmäishinnan määrittäminen, mikä rajoittaa kilpailua. Lisäksi edellä mainitun lain täytäntöönpanoa koskeva yhteinen ministeriöpäätös DY6a/G.P./73754/24.7.02, joka on julkaistu hallituksen virallisessa lehdessä nro 984/31.7.02, ei perustu mihinkään teknisiin tietoihin tuotteista, jotka päätöksessä kuvataan keskenään vertailukelvottomiksi. Päätöksen mukaan laajoihin eri luokkiin kuuluvat tuotteet ovat vertailukelvottomia, jolloin otetaan käyttöön periaate, jonka mukaan kukin valmistaja tuottaa tuotteita, joita ei voi vertailla minkään muun valmistajan minkään tuotteiden kanssa. Päätöksessä myös sallitaan julkisten tahojen tehdä vapaasti hankintoja ilman sopimusten solmimista ja ilman vuotuisten tarpeidensa määrittämistä sekä tarkan sisällön että määrän suhteen.

Ovatko Kreikan laki 2955/2001 ja lain täytäntöönpanosta annettu ministeriöpäätös EU:n tavaranhankintoja koskevan lainsäädännön ja erityisesti direktiivin 93/36/ETY(1) mukaisia? Jos eivät ole, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta Kreikka panisi edellä mainitun direktiivin asianmukaisesti täytäntöön, ja milloin?

(1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(15. huhtikuuta 2003)

Komissio ottaa selvää kyseisestä Kreikan laista (nro 2955/2001) ja sen soveltamista koskevasta ministeriön päätöksestä (DY6a/GP/73754/24-7-02/FEK 984/31-7-02) tutkiakseen, ovatko mainitut säädökset yhdenmukaisia direktiivin 93/36/ETY(1) (julkiset tavaranhankinnat) säännösten kanssa.

Tutkimuksen nopeuttamiseksi arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään toimittamaan komissiolle kaikki tiedot, jotka hänellä on kyseisestä asiasta.

(1) Neuvoston direktiivi 93/36/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta, EYVL L 199, 9.8.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0914/03 esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle. Eurooppa-neuvoston kokous Sevillassa.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0222 - 0223



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0914/03 esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle (24. maaliskuuta 2003) Aihe: Eurooppa-neuvoston kokous Sevillassa Miten Sevillan Eurooppa-neuvoston oikeus- ja sisäasioihin liittyvien päätelmien täytäntöönpano on edistynyt? Miten erityisesti komission ja neuvoston mahdolliset tutkimukset yhteiseurooppalaisen rajavalvonnan luomisesta ovat edenneet? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 2003) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen esittämäänsä suulliseen kysymykseen H-0193/03 kyselytunnilla parlamentin istuntojaksolla huhtikuussa 2003(1). (1) Kirjallinen vastaus 8.4.2003.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0333/03 esittäjä(t): Luigi Cocilovo (PPE-DE) komissiolle. Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan välinen assosiaatiosopimus.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0210 - 0211



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0333/03 esittäjä(t): Luigi Cocilovo (PPE-DE) komissiolle (10. helmikuuta 2003) Aihe: Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan välinen assosiaatiosopimus Italiassa asuvat yhteisön kansalaiset, jotka haluavat työskennellä Monacon ruhtinaskunnassa, ovat vaikeassa tilanteessa näiden maiden välisen sosiaaliturvasopimuksen vuoksi. Todellisuudessa ongelman syy on siinä, että Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan välillä ei ole sosiaaliturvaa koskevaa sopimusta, ja tämä estää asetuksessa (ETY) N:o 1408/71(1) säädettyjen koordinointisäännösten soveltamisen. Aikooko komissio ehdottaa sellaisen assosiaatiosopimuksen tekemistä Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan välille, johon sisältyisi määräyksiä henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta ja sosiaaliturvasta, niin että asiaa koskevia yhteisön säännöksiä voitaisiin soveltaa yhteisön kansalaisiin Monacon ruhtinaskunnassa? (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (14. maaliskuuta 2003) Yleisesti ottaen Monacon ruhtinaskunta on unionin ulkopuolinen maa. Sillä on kuitenkin erityissuhteet Ranskaan, ja siihen sovelletaan näin ollen yhteisön politiikkaa monilla aloilla. Monaco kuuluu esimerkiksi yhteisön tullialueeseen, ja sillä on oikeus lyödä eurokolikoita. On huomattava, että jokainen jäsenvaltio voi tehdä kahdenvälisen sosiaaliturvasopimuksen jonkin kolmannen maan kanssa. Italia on hyödyntänyt tätä mahdollisuutta ja tehnyt Monacon kanssa yleisen sosiaaliturvasopimuksen. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että nykytilanne tuottaa yhä enemmän ongelmia paitsi kyseisessä maassa työskenteleville unionin kansalaisille myös esimerkiksi turisteille, kun he ovat kiireellisen hoidon tarpeessa. Tämän vuoksi komissio tutkii parhaillaan mahdollisuuksia lujittaa yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välisiä suhteita yhteisen edun mukaisten asioiden kannalta sopivissa oikeudellisissa puitteissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0056/03 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus ja Portugalin ja Espanjan laivastojen oikeudellinen asema.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0152 - 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0056/03 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (22. tammikuuta 2003) Aihe: Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus ja Portugalin ja Espanjan laivastojen oikeudellinen asema Portugalille ja Espanjalle niiden EY:hyn liittymisen yhteydessä myönnetty pitkä siirtymäaika on nyt päättynyt. Kuinka neuvoston hyväksymässä YKP:n uudistuksessa varmistetaan, että Portugalin ja Espanjan laivastoille annetaan samat kalastusta ja saaliiden määriä koskevat oikeudet kuin muille EU:n jäsenvaltioiden laivastoille ja etenkin se, että kyseisillä mailla on samat oikeudet kuin niillä jäsenvaltioilla, jotka kuuluivat unioniin YKP:n perustamisen aikoihin? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2003) Komissio on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 211 artiklan mukaan yhteisön toimielimistä se, joka toimii yhteisössä laillisuuden valvojana. Tässä tehtävässään se valvoo perustamissopimuksen täytäntöönpanoa ja yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden noudattamista. Yksi näistä periaatteista on syrjimättömyysperiaatteeseen perustuva tasavertaisen kohtelun periaate, joka kieltää syrjinnän erityisesti kansalaisuuden perusteella ja josta säädetään perustamissopimuksissa (ks. esimerkiksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artikla ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 12 ja 13 artikla). Toisaalta on huomattava, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on aina soveltanut perustamissopimuksen määräyksiä siten, että ne ilmaisevat tasavertaisen kohtelun yleistä periaatetta, joka on yhteisön oikeusjärjestyksen perusperiaate(1). On selvää, että komission on valvottava tämän periaatteen noudattamista erityisesti käyttäessään aloiteoikeuttaan. Yhteisen kalastuspolitiikan alueella tuore esimerkki, joka liittyy sellaisen oikeuskehyksen luomiseen, joka mahdollistaa kalastustoiminnan harjoittaminen tasavertaisissa olosuhteissa, on ehdotus neuvoston asetukseksi tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista sekä asetuksen (ETY) N:o 2847/93(2) muuttamisesta, jolla pyritään turvaamaan yhtäläiset toimintamahdollisuudet ja poistamaan jäsenvaltioiden väliltä kaikenlainen syrjintä kansalaisuuden perusteella. (1) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot yhdistetyissä asioissa 124/76 ja 20/77, 19. lokakuuta 1977, Kok. 1977, s. 1795, ja asiassa 237/83, 12. heinäkuuta 1984, Kok. 1983, s. 3153. (2) KOM(2002) 739 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0493/03

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(21. helmikuuta 2003)

Aihe: Kulutusluottodirektiivi ja taistelu talousrikollisuutta vastaan

Nykyisessä muodossaan kulutusluotoista annettu direktiivi uhkaa estää asiakkaiden tunnistamisessa sekä väärinkäytösten ja rahanpesun estämisessä elintärkeän tiedonkulun. Direktiivillä on seuraavanlaisia haitallisia vaikutuksia:

- Petoksia vastaan suunnitellut tiedon yhteiskäyttöjärjestelmät kuten CIFAS ja HUNTER, jotka auttavat asuntorahastoja estämään vilpillisten kiinnityslainojen myöntämisen noin 25 miljoonan euron arvosta joka vuosi, joutuisivat lopettamaan toimintansa. Tämä johtaisi väärinkäytöksiin.

- Joutuessaan lainaamaan rahaa huijareille, asuntorahastot kärsivät enemmän luottotappioita ja joutuvat epäilemättä siirtämään tästä aiheutuvat kustannukset oikeille asiakkailleen.

- Jos asuntorahastot eivät pysty tekemään rahanpesun vastaisia tunnistustarkastuksia jakamalla tietoa toisilleen, se vaarantaa heidän kykynsä noudattaa vuonna 1993 rahanpesusta annettuja asetuksia ja FSA:n (Financial Supervision Authority) sääntöjä vuodelta 2001.

Miten komissio aikoo ottaa nämä seikat huomioon?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(25. maaliskuuta 2003)

Ehdotus direktiiviksi kuluttajille myönnettäviä luottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta(1) sisältää säännöksiä siitä, millaista tietoa luotonantajat ja luotontarjoajat keräävät kuluttajilta, takaajilta tai kolmansilta henkilöiltä direktiivin kattamien luotto- ja vakuussopimusten teon ja hoidon yhteydessä. Säännösten mukaan saatujen tietojen käsittely on rajoitettava asiakkaan tai takaajan taloudellisen tilanteen ja takaisinmaksukyvyn arviointiin.

Direktiiviehdotus kohdistuu erityisesti luotonantajan (välittäjän) ja luotonottajan väliseen suhteeseen. Rajoitusten tarkoituksena on välttää turhia esimerkiksi rotuun, ikään, sukupuoleen yms. liittyviä kysymyksiä sekä estää kerättyjen tietojen väärinkäyttö.

Ehdotuksen säännöksillä ei pitäisi olla vaikutuksia asiakkaiden henkilötietojen tarkistamiseen tai petosten, rahanpesun taikka muun rikollisen toiminnan torjuntaan. Ehdotus on parasta aikaa Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä.

Ehdotuksen ei pitäisi vaikuttaa kolmansien osapuolten, kuten Cifasin ja Hunterin, oikeudelliseen asemaan, jos ne toimivat nykyisen niitä koskevan yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

(1) EYVL C 331 E, 31.12.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0389/03

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(13. helmikuuta 2003)

Aihe: Kreikan huumausaineiden käytön torjumista koskeva ohjelma

Yhteisön huumausaineita koskevan strategian päämäärä on vähentää etenkin nuorten huumeiden käyttöä ja riippuvuutta, ja lisätä huomattavasti huumausaineista vieroitettujen määrää. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen vuoden 2000 kertomuksen mukaan kuolemantapaukset ovat yleistyneet Kreikassa, ja vieroitushoitoon hakeutuvia potilaita varten ei ole asianmukaisia parantoloita. Asiaintilaa kuvaa hyvin se, että julkisissa psykiatrisissa hoitokeskuksissa ei ole vieroitushoidon ajaksi tarjolla potilasvuoteita.

Koska unionilla on riippuvuuden torjumista koskevat erityiset päämäärät, toimintaohjelma ja aikataulut, voiko komissio ilmoittaa, onko Kreikka antanut riippuvuuden torjumista koskevan toimintaohjelmansa ja aikataulunsa? Miten komissio suhtautuu niihin? Mitä toimia EU rahoittaa?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(19. maaliskuuta 2003)

Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA:n) vuodelta 2002 antaman vuosikertomuksen mukaan Kreikan ministerineuvosto teki kesäkuussa 2001 useita päätöksiä, joiden tavoitteena on kokonaisvaltainen, yhtenäinen ja koordinoitu huumausainepolitiikka. Vuosikertomuksessa todetaan, että hallitus on sitoutunut ottamaan käyttöön viisivuotisen kansallisen huumausainepoliittisen toimintasuunnitelman, jolla on erityiset tavoitteet. Huumausaineiden väärinkäyttäjille tarkoitettujen hoitopalvelujen kehittäminen kuuluu vahvistettuun politiikkaan.

Kreikka oli myös mukana huumausaineita koskevan EU:n toimintasuunnitelman (20002004) väliarvioinnissa. Arvioinnin perusteella komissio sai tietoja siitä, miten unionin toimintasuunnitelmassa jäsenvaltioille asetetut tavoitteet on saavutettu. Toimintasuunnitelman loppuarviointi suoritetaan vuonna 2004.

Kreikka on osallistunut vuosina 19962002 moniin yhteisön toimintaohjelmiin, joiden kohteena on ollut huumausaineiden väärinkäytön ehkäiseminen. On kuitenkin syytä huomata, että ohjelmista tuetuissa hankkeissa on tähdätty pikemminkin huumausaineiden väärinkäytön ehkäisemiseen kuin väärinkäyttäjien hoitoon. Jäsenvaltioissa käyttöön otetut järjestelmät, jotka on tarkoitettu huumausaineiden väärinkäyttäjien hoitoon, eivät kuulu unionin toimivaltaan, vaan niistä vastaavat jäsenvaltiot. Muista ohjelmista, joiden varsinainen kohde ei liity huumausaineisiin ja niiden väärinkäyttöön, on ollut saatavissa rahoitusta entisten huumausaineiden väärinkäyttäjien uudelleensijoittamiseksi työmarkkinoille esimerkiksi koulutuksen kautta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0427/03 esittäjä(t): Jean Lambert (Verts/ALE) komissiolle. Eläke-etuustilanne.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0217 - 0218



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0427/03 esittäjä(t): Jean Lambert (Verts/ALE) komissiolle (18. helmikuuta 2003) Aihe: Eläke-etuustilanne Äskettäin saamieni tietojen mukaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläkeläisiltä pidätetään osa heidän eläkkeestään jokaiselta kuuden viikon aikarajan ylittävältä viikolta, jonka he ovat sairaalassa. Eri ryhmittymien painostuksen ansiosta aikarajaa nostetaan 11 kuukauteen lokakuussa 2003. Tilanne aiheuttaa monille eläkeläisille ongelmia, koska sairaalassaoloaika ei välttämättä vähennä kuukausittaisia menoja, esimerkiksi vuokraa. Eläkkeet muodostuvat sosiaaliturvamaksuista. Ne ovat siis paremminkin etuuksia, jotka perustuvat työvuosien aikana maksettuihin prosenttiosuuksiin palkasta, kuin tarpeen mukaan myönnettäviä sosiaaliturvaetuuksia. Siksi katson, ettei ole perusteltua pienentää eläkettä sairaalassaolon aikana. Onko komissio samaa mieltä siitä, että eläkkeet ovat paremminkin sosiaaliturvamaksuihin perustuvia etuuksia kuin sosiaaliturvaetuuksia? Onko komissio samaa mieltä siitä, että jos eläkkeen maksaminen sairaalassaoloaikana lopetetaan, rangaistaan sairaita eläkeläisiä ja syyllistytään siksi syrjivään kohteluun? Voiko komissio ilmaista kantansa edellä mainitusta Yhdistyneen kuningaskunnan käytännöstä? Onko komissio tietoinen muista samanlaisista säännöistä, jotka olisivat voimassa muissa jäsenvaltioissa? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (24. maaliskuuta 2003) Vakuutusmaksuihin perustuvien etuuksien sekä vakuutusmaksujen kokonaismäärän välinen yhteys ei useimmissa jäsenvaltioissa ole kaikilta osin vakuutusmatemaattinen, vaan maksuihin perustuvissa sosiaaliturvajärjestelmissä on yhteisvastuullisia tekijöitä. Nämä tekijät voivat koskea sekä vakuutusmaksuja (esimerkiksi maksuille ei ole asetettu ylärajaa, vaikka ansiosidonnaisille etuuksille on määritetty enimmäismäärät) että etuuksia (esimerkiksi otetaan huomioon yksilön tarpeet). Yhdistyneen kuningaskunnan peruseläke on kiinteämääräinen eläke-etuus, joka rahoitetaan ansiosidonnaisin maksuin. Huollettavista maksetaan tietty lisä. Sekä peruseläkettä että huollettavista maksettavaa lisää voidaan pienentää sairaalassaolon vuoksi. Jäsenvaltiot voivat vapaasti määrittää, mitä sosiaaliturvaetuuksia on saatavilla ja millä ehdoin (ottaen huomioon tietyt syrjimättömyysvaatimukset, joista säädetään yhteisön lainsäädännössä). Komission näkemyksen mukaan peruseläkkeen pienentäminen sairaalassaolon vuoksi ei ole yhteisön lainsäädännön vastaista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa pidätetty määrä vastaa suuruudeltaan sairaalahoidon vuorokausimaksuja, joita eri jäsenvaltioissa veloitetaan potilailta. Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan seuraaviin verkkosivuihin, joilla on yksityiskohtaisia tietoja sairaalamaksuista: http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc/2002/index_en.htm (Table II Health Care: Benefits 2.2. Hospitalisation: Patient's participation)
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0134/03 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. EU:n ja Angolan välinen kalastussopimus ja kehitysyhteistyö.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0181 - 0181



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0134/03 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (28. tammikuuta 2003) Aihe: EU:n ja Angolan välinen kalastussopimus ja kehitysyhteistyö Ottaen huomioon voimassa olevan EU:n ja Angolan välisen kalastussopimuksen voisiko komissio ilmoittaa, 1. kuinka paljon EU:n varoja on osoitettu Angolan kalastusalan kehittämiseen, 2. kuinka paljon EU maksaa korvausta yhteisön kalastuslaivaston saamista kalastusoikeuksista, 3. kuinka paljon yhteisön varustajien on maksettava kalastusluvista ja -oikeuksista? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (7. maaliskuuta 2003) 1. Yhteisön ja Angolan tasavallan välisen kalastussopimuksen liitteenä olevan nykyisen pöytäkirjan(1) 3 artiklassa taloudelliseksi korvaukseksi vahvistetaan 15 500 000 euroa vuodessa. Tästä summasta käytetään 5 525 000 euroa pöytäkirjan 4 artiklassa eriteltyihin toimiin Angolan kalastusalan tukemiseksi. 2. Vuosittainen 15 500 000 euron suuruinen taloudellinen korvaus vastaa summaa, joka maksetaan vastikkeena yhteisön kalastuslaivastolle annetuista kalastusmahdollisuuksista. 3. Varustajien maksamat summat vahvistetaan pöytäkirjan liitteessä A. Katkarapualusten lisenssimaksu on 52 euroa bruttorekisteritonnia kohti kuukaudessa ja pohjakala-alusten 220 euroa bruttorekisteritonnia kohti vuodessa. Puolivuotisten lisenssien hintaa korotetaan kolme prosenttia ja neljännesvuosittaisten lisenssien hintaa viisi prosenttia. Pelagisia lajeja pyytävien alusten lisenssimaksu on kolme euroa bruttorekisteritonnia kohti kuukaudessa. Tonnikala-alusten ja pintasiima-alusten lisenssimaksu on 25 euroa Angolan vesillä saatua kalatonnia kohti. Lisenssit myönnetään nuottaa käyttävien tonnikalan pakastusalusten tapauksessa 4 500 euron suuruista ennakkomaksua vastaan ja pintasiima-alusten tapauksessa 2 500 euron suuruista ennakkomaksua vastaan. Ennakkomaksut vähennetään maksettavasta kokonaissummasta, joka perustuu edellisen vuoden saaliiseen, mutta jos maksettava summa on ennakkomaksua pienempi, erotusta ei palauteta. (1) EYVL L 351, 28.12.2002.
1.

Saksassa on käytössä eräitä toimenpiteitä, joilla pyritään kannustamaan lisäeläkejärjestelmään (Zusatzversorgung), niin kutsuttuun Riesterrente-vakuutukseen, osallistumista. Kyse on Grundzulage- ja Kinderzulage-tuesta, joihin saksalaiset työntekijät ovat oikeutetut, jos he ovat liittyneet Zusatzversorgung-järjestelmään. Katsooko komissio, että kyseiset tuet ovat asetuksessa 1612/68 (1) (7 artiklan 2 kohta) tarkoitettuja sosiaalisia ja/tai verotukseen liittyviä etuuksia? Jos vastaus on myönteinen, mitkä etuudet on Saksassa työskentelevä — mutta toisessa jäsenvaltiossa asuva — rajatyöntekijä oikeutettu saamaan, jos hän on Saksassa verovelvollinen tai osittain verovelvollinen?
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/18

(2004/C 65 E/019)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3608/02

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(16. joulukuuta 2002)

Aihe: Naton laajentuminen ja EU:n puolustuspolitiikka

Naton 19 valtionpäämiehen ja hallitusten päämiehen Prahassa 21.—22. marraskuuta pidetyssä huippukokouksessa, johon osallistui 27 Naton kumppanuusmaata ja jotka tapasivat Euro-atlanttisessa kumppa- nuusneuvostossa, käsiteltiin kahta keskeistä kysymystä. Näitä kysymyksiä ovat Naton strategisen kapasiteetin ja sen laajentumisen ajan tasalle saattaminen kolme vuotta ennen entisen Neuvostoliiton blokkiin kuuluvien kolmen maan liittymistä.

Naton poliittis-strategisen profiilin uudelleen määrittely on käynyt tarpeelliseksi epävakautta ja epävarmuutta lisäävien tekijöiden monipuolistumisen myötä (tilanne on muuttunut entisen Neuvostoliiton aiempaan hallitsevaan uhkaan nähden). Samoin on määriteltävä uudelleen vuoden 1991 ja 1999 strategisessa opissa Natolle uskottujen tehtävien laajentaminen. Näissä strategisissa opeissa tarkasteltiin joukkotuhoaseiden lisääntymisen vastustamista sekä kansainvälisen terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa. Prahan kokouksen tulosten perusteella Nato näyttäisi olevan edelleen uuden eurooppalaisen turvallisuuskehyksen poliittinen ja sotilaallinen tukipilari, vaikka huippukokouksessa ei onnistuttukaan ratkaisemaan Naton poliittisia ja institutionaalisia ongelmia.

Tiedustelisin komissiolta seuraavaa:

1. Onko Nato komission mielestä edelleen liitto sen perinteisessä merkityksessä tai onko se uuden ja tehokkaamman kollektiivisen turvallisuusjärjestelmän alku?

2. Mihin suuntaan Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisiä suhteita on tarkoitus kehittää?

3. Sotilaallisesti katsoen, mikä tulee olemaan unionin nopean toiminnan joukkojen asema Naton iskujoukkoihin nähden, sillä 17 Natoon kuuluvasta 19 maasta ovat Euroopan maita?

4. Mikä merkitys WEU:lla on tässä yhteydessä?

5. Onko mahdollista, että ns. tiiviimpi yhteistyö takaisi jäsenvaltioille vaaditun tehokkaan toiminnan sekä riippumattoman puolustuspolitiikan?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(17. tammikuuta 2003)

Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät kysymykset ylittävät komission toimivallan, joten sen ei ole asianmukaista vastata niihin.
3.

Keskustelut energiatuotteiden verotusta koskevasta ehdotuksesta ovat kiihtyneet neuvostossa viime kuukausien aikana, ja on toivottavaa, että ehdotus voidaan hyväksyä aikanaan. Mahdollisesta poliittisesta sopimuksesta, josta puheenjohtajamaa Tanska teki ehdotuksen joulukuussa 2002, käytyjen keskustelujen aikana kävi ilmi, että yhtä lukuun ottamatta kaikki jäsenvaltiot voisivat periaatteessa hyväksyä sen, että kaupallisten ilma-alusten polttoainetta verotettaisiin samoin perustein kuin muita polttoaineita. On kuitenkin tarpeen ottaa huomioon kilpailu unionin ulkopuolisten maiden kanssa ja sosioekonomisia vaikutuksia aiheuttavien kilpailuhäiriöiden välttäminen. Näin ollen on tarkoituksenmukaista jatkaa keskustelua tästä asiasta ICAO:ssa ja tehdä päätös siitä, verotetaanko kansainvälisessä ilmailussa käytettävää kerosiinia, jos sen verotus sallitaan kansainvälisellä tasolla. Neuvosto kuitenkin hyväksyi komission ehdotukseen sisältyvät säännökset, jotka mahdollistavat sen, että jäsenvaltiot voivat halutessaan soveltaa alempaa verokantaa kerosiiniin, jota käytetään kotimaan lennoilla tai yhteisön sisäisillä lennoilla.