ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0444/99 esittäjä(t): José Valverde López (PPE) komissiolle (4. maaliskuuta 1999) Aihe: Pienten ja keskisuurten yritysten määritellyn mukauttaminen Euroopan komissio on ehdottanut direktiiviä pienten ja keskisuurten yritysten määrittelyssä käytettyjen rahoituskattojen mukauttamiseksi tilipitoa koskevien yhteisön direktiiveihin yhteydessä. Sen perusteella jäsenvaltiot voisivat myöntää yhä useammalle pienelle ja keskisuurelle yritykselle poikkeuksia varainhoitoon liittyvässä pakollisessa tiedottamisessa. Voisiko komissio kertoa, mihin pienten ja keskisuurten yritysten sekä käsityöläisten työmarkkinaedustajiin ja -järjestöihin on otettu yhteyttä tätä ehdotusta valmisteltaessa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY(1) mukaan jäsenvaltiot voivat vapauttaa pienet ja keskisuuret yritykset joistakin direktiivissä asetetuista vaatimuksista. Pienet ja keskisuuret yritykset on direktiivissä määritelty kolmen tekijän perusteella, jotka ovat taseen loppusumma, nettoliikevaihto ja työntekijöiden keskimääräinen lukumäärä tilikauden aikana. Taseen loppusumma ja nettoliikevaihto ilmaistaan euroina. Direktiivin 53 artiklan 2 kohdan mukaan neuvosto arvioi komission ehdotuksen pohjalta joka viides vuosi euroina ilmaistut rahamäärät ja tarvittaessa muuttaa niitä. Koska direktiivissä säädetään, että tämä viiden vuoden välein tehtävä tarkistus perustuu "yhteisön talouskehitykseen ja rahaolojen kehitykseen", työmarkkinaosapuolten ja pk-yrityksiä edustavien järjestöjen kanssa ei ole tarvetta neuvotella erikseen. Tarkistus on luonteeltaan puhtaasti tekninen ja perustuu tilastotietoihin. (1) EYVL L 222, 14.8.1978.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0547/99 esittäjä(t): Ursula Stenzel (PPE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Katastrofiapu Vakavat lumivyöryt ovat vaivanneet Italian, Ranskan, Itävallan ja Sveitsin alppialuetta jo viikkoja. Katastrofitilanteesta kärsivät eniten ennen kaikkea itävaltalaiset Tirolin ja Vorarlbergin alueet. Itävallan suurin lumivyöryonnettomuus toisen maailmansodan jälkeen tapahtui pienellä Galtürin paikkakunnalla Tirolissa. Tähän mennessä on löydetty 16 kuollutta, joista kaksi oli lapsia. Yli 30 henkilöä on vielä kadoksissa. Uhrien lukumäärän oletetaan valitettavasti vielä nousevan. Lumimassat vaurioittivat tätä 700 asukkaan kuntaa vakavasti. EU on varannut vuoden 1999 talousarviossaan budjettikohdassa B4-330 varoja hätätilanteita ja ympäristökatastrofeja varten. Pitääkö komissio mahdollisena sitä, että lumivyöryistä kärsineille alueille, myös vakavasti kärsineelle tirolilaiselle Galtürin vuoristokylälle, annetaan tästä budjettikohdasta varoja jälleenrakentamista varten? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (30. huhtikuuta 1999) Budjettikohdan B4-3300"väestön suojelu" puitteissa ei voida puutua katastrofialueiden uudelleen rakentamiseen eikä taloudellisen avun tai katastrofiavun myöntämiseen. Komissio muistuttaa, että parlamentti on poistanut vuonna 1997 budjettikohdan B4-3400, jonka perusteella voitiin myöntää katastrofien uhreille katastrofiavustuksia. Tässä yhteydessä parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastaukseen, joka on annettu Petrus A. Cornelissenin kirjalliseen kysymykseen P-763/99(1). (1) EYVL C 348, 3.12.1999, s. 129.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0102



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0765/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Lianokladin ja Domokosin välisen uuden rataosuuden rakentaminen Saamieni Lianokladin ja Domokosin välistä uutta rataosuutta koskevien tietojen mukaan tämän hankkeen yhteydessä on tehty ehdotus, johon sisältyy 23 kilometrin mittaisen ja yhteensä 260 miljardia maksavan tunnelin rakentaminen, sekä toinen ehdotus, johon sisältyy 11 kilometrin mittainen tunneli ja jäljellä olevan osuuden rakentaminen maan pinnalle, kustannuksiltaan yhteensä 160 miljardia. Jälkimmäisessä vaihtoehdossa ehdotetaan uuden rautatieaseman rakentamista Lamiaan kahden kilometrin päähän kaupungin keskustasta, kun taas edellisessä vaihtoehdossa ehdotetaan säilytettäväksi nykyinen Lianokladin asema, joka palvelisi myös yhdeksän kilometrin päässä sijaitsevaa Lamian kaupunkia. Kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Onko komissio tietoinen Lianokladin ja Domokosin välisen rataosuuden rakentamisen yhteydessä tehdyistä ehdotuksista? 2. Mitkä ovat komission arviot näistä ehdotuksista kustannusnäkökohdat ja yhteiskunnalle koituvan hyödyn huomioon ottaen? 3. Mikä on komission arvio hankkeen loppuun saattamisen todennäköisestä ajankohdasta? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Komissio on tietoinen Lamian ja Domokasin sekä Lianokladin ja Domokasin välisiä uusia rataosuuksia koskevista erilaisista ehdotuksista. Tämä Ateenan ja Thessalonikin väliseen rataosuuteen kuuluva osuus sijaitsee vuoristoalueella, ja uusi ratalinjahanke olisi epäilemättä erittäin kallis ja teknisesti vaikea toteuttaa. Tällä perusteella kyseistä rataosuutta koskevan tutkimuksen rahoitukseen osallistuva vuosien 1994-1999 "Rautatiet"-toimintaohjelman seurantakomitea päätti vuoden 1999 alussa tutkia kyseiset ehdotukset ennen päätöksen tekemistä. Kreikan viranomaiset valmistelevat parhaillaan tätä tutkimusta, jotta vaihtoehtoisia ratkaisuja voitaisiin vertailla tekniseltä, taloudelliselta ja sosiaaliselta kannalta. Tämä vaihe päättyy todennäköisesti kuluvan vuoden lopussa tai vuoden 2000 alussa, joten lopulliset päätökset voidaan tehdä seuraavaa ohjelmakautta 2000-2006 silmälläpitäen.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0288/99 esittäjä(t): Joan Colom i Naval (PSE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: LEADER-yhteisöaloitteesta rahoitettujen hankkeiden maksujen viivästymiset Kataloniassa Monet Katalonian alueen kuntien johtajat ovat valittaneet LEADER-yhteisöaloitteesta rahoitettujen hankkeiden maksujen huomattavista viivästymisistä. Heidän mukaansa saattaa kestää yli kaksi kuukautta ennen kuin Brysselissä maksetut rahat saapuvat edunsaajille. Onko komissio tietoinen näistä viivästymisistä? Onko komissio todennut epäsäännöllisyyksiä tai laiminlyöntejä Espanjan valtion tai Katalonian viranomaisten taholta? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Leader II -yhteisöaloitteen toteuttamiseen liittyvät rakennerahastojen maksut maksetaan Espanjan valtion kassaan. Maatalousministeriö antaa maksumääräykset yhteisön varojen siirrosta valtion kassasta paikallisille toimijoille, jotka ovat tämän yhteisöaloitteen edunsaajia. Komissiolle ei ole ilmoitettu erityisestä ongelmasta tällä alalla. Se tarkkailee kuitenkin ohjelman toimeenpanoa paikalla ja käytettävissä olevien yhteisön määrärahojen käyttöastetta. Katalonian yhteisöaloitteen toteuttamista koskevista kertomuksista ei käy ilmi, että kansallisten tai autonomisten yhteisöjen viranomaisten varojen hoito olisi sääntöjen vastaista tai että siinä olisi tapahtunut laiminlyöntejä. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema kahden kuukauden määräaika on asetuksen (ETY) 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) 4253/88 muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa(ETY) 2082/93(1) (21 artiklan 1 kohta) vahvistetun määräajan mukainen komissiolta jäsenvaltiolle maksettavien maksujen osalta. Siinä säädetään, että maksut suoritetaan "pääsääntöisesti viimeistään kahden kuukauden kuluessa asetetut edellytykset täyttävän hakemuksen vastaanottamisesta". (1) EYVL L 193, 31.7.1993.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0439/99 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (4. maaliskuuta 1999) Aihe: Komission pääosasto X:n hylkäämät ohjelmat Voisiko komission pääosasto X ilmoittaa minulle kuinka monta kreikkalaisen luonnollisen henkilön ja oikeudellisen yksikön tekemää ehdotusta valintakomiteat ovat hylänneet kaikista niistä ohjelmista, aloitteista ja toimista, joista kyseinen pääosasto vastaa, ja mitkä hylätyt ehdotukset ovat? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (9. huhtikuuta 1999) Komissio lähettää suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle pyydetyt tiedot.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0663/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso henkilöä kohden on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, lasketaan kuuluviksi tavoitteen 1 alueisiin ja ne hyötyvät huomattavista yhteisötuista. Jotta tiedettäisiin, ylittyykö tämä kynnys vai ei, rakennerahastojen yleiset säännökset vahvistavassa neuvoston asetusluonnoksessa (KOM(98) 0131 lopull.)(1) säädetään otettavaksi huomioon Eurostatissa viimeisen kolmen vuoden ajalta käytettävissä olevat luvut. Tällä hetkellä sillä on tiedot ainoastaan varainhoitovuosilta 1994, 1995 ja 1996. Mitkä ovat Kantabrian luvut kyseisinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0978/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (15. huhtikuuta 1999) Aihe: Ulkomaalaisten lehtoreiden syrjintä Italian yliopistoissa EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan mukaan unionin kansalaisilla on oikeus työskennellä, oleskella ja liikkua vapaasti Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueella ilman, että heitä syrjitään kansalaisuuden perusteella. Italian yliopistojen väitetään syrjivän ulkomaalaisia lehtoreita tämän perusoikeuden vastaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen 2. lokakuuta 1993 antamasta tuomiosta ja parlamentin 13. heinäkuuta 1995 antamasta päätöslauselmasta huolimatta hakijoilta on asiallisesti perustelemattomalla tavalla evätty oikeus valita työpaikka vapaasti. 1. Onko komissio tutustunut näihin tapauksiin? 2. Miten se aikoo taata koko unionin tunnustamat perusoikeudet myös EU:n lehtoreille Italiassa ja estää lainvastaisen syrjinnän?
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0548/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Katerini-tupakkalajikkeen viljelyn aloittaminen myös Italiassa Komissio on esittänyt ehdotuksen, jossa säädetään Katerini-nimisen tupakkalajikkeen viljelyn aloittamisesta myös Italiassa. Kuitenkin tiedetään ja on tieteellisesti todistettu, että tämä lajike soveltuu ainoastaan Pierian alueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin ja että jos sitä viljellään muilla alueilla, tuloksena on huonompilaatuinen tupakka, mikä aiheuttaa välittömästi tuottajahintojen alenemisen. Komissiolta kysytään: Aikooko se vetää takaisin ehdotuksen, jolla Katerini-tupakkalajikkeen viljelemiseen annetaan mahdollisuus myös Italiassa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (21. huhtikuuta 1999) Komissio korosti neuvostolle ja parlamentille toimittamassaan kertomuksessa raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä(1) tarvetta suosia parempien lajikkeiden kiintiötä vaikeammin markkinoitavien ja hinnaltaan alhaisempien lajikkeiden kiintiöiden sijaan. Kyseisen asiakirjan kohdan b 4 kolmannessa alakohdassa (kreikankielisen toisinnon sivulla 41) esitetään, että ryhmän V - sun-cured - kiintiön alentamista ja näiden kiintiöiden siirtämistä muihin ryhmiin, esimerkiksi ryhmiin VI ja VII, talousarvion säilyttämiseksi muutoksitta. Komissio haluaa saattaa arvoisan parlamentin jäsenen tietoon, että neuvostolle tehty ehdotus asetukseksi raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 2075/92(2) muuttamisesta ja tupakanlehtien jäsenvaltiokohtaisten palkkioiden ja takuukynnysten vahvistamisesta lajikeryhmittäin satovuosien 1999, 2000 ja 2001 osalta(3) vastaa tätä uudistamissuuntausta ja sen perusteella siirretään Italiassa ryhmän V kiintiöt ryhmään VII. Lisäksi siirto koskee rajoitetusti 1 500 tonnia ja sillä on vain vähäisiä vaikutuksia tupakka-alalle yhteisössä ja erityisesti Kreikassa. Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että ehdotus on täysin perusteltu. (1) KOM(96) 554 lopullinen. (2) EYVL L 361, 24.11.1998. (3) EYVL L 215, 30.7.1992.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0590/99 esittäjä(t): Nuala Ahern (V) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Neuvoston direktiivi 96/29/Euratom ja radioaktiivisuusvalvonnan sääntelyn purkamisen ympäristövaikutukset Minkälaisia radioaktiivisuusvalvonnan sääntelyn purkamiseen ja siitä aiheutuviin ympäristövaikutuksiin liittyviä ilmoituksia komissio on saanut neuvoston direktiivin 96/29/Euratom(1) johdosta? Mitä tietoja komissiolla on EU:n jäsenmaiden toteuttamista toimenpiteistä, joilla perusnormit määrittelevä direktiivi sisällytetään kansalliseen lakiin? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 1999) Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom sisältää kaikki komission antaman ehdotuksen keskeiset säännökset, jotka perustuvat Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklassa mainitun asiantuntijaryhmän lausuntoon. Direktiivi 96/29/Euratom korvaa direktiivin 80/836/Euratom(2), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 84/467/Euratom(3), ja komissio uskoo, että se takaa entistä paremman työntekijöiden ja kansalaisten suojelun, joka perustuu ajantasaiseen tutkimustietoon ja on toimivaltaisten kansainvälisten organisaatioiden suositusten mukainen. Ei voida katsoa, että uusi direktiivi purkaisi sääntelyä tällä alalla, vaan siihen on päinvastoin otettu mukaan useita lisävaatimuksia ja siinä otetaan entistä laajemmin huomioon altistuminen luonnolliselle säteilylle. Siitä huolimatta, että komissio on huolellisesti valmistellut direktiiviehdotuksen ja käynyt sen antamiseen johtaneita neuvotteluita muiden toimielinten kanssa, yksittäiset kansalaiset tai eturyhmät voivat arvostella sitä siinä missä muutakin lainsäädäntöä. Direktiiviehdotukseen kohdistuneesta arvostelusta esitettiin yhteenveto Euroopan parlamentin Brysselissä 5. helmikuuta 1998 järjestämässä tapaamisessa. Siinä käsiteltiin tutkimusta ja arvioita, jotka on tehty perusnormeista työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta. Parlamentti on julkaissut myös asiaa käsittelevän asiakirjan. Tähän mennessä ainoastaan Alankomaat on saattanut direktiivin 96/29/Euratom keskeiset osat osaksi kansallista lainsäädäntöään. Direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 13. toukokuuta 2000. Tanska on saattanut joitakin yksittäisiä direktiivin säännöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöään. (1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. (2) EYVL L 246, 17.9.1980. (3) EYVL L 265, 5.10.1984.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0038



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0411/99 esittäjä(t): Honório Novo (GUE/NGL) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: "PORT"-nimityksen käyttö Australiassa tuotetuissa viineissä On olemassa teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia koskeva monenvälinen sopimus eli TRIPS-sopimus (ks. erityisesti sen II osan 3 luvun 23 artikla ja 24 artiklan 4 kohta) ja Australian kanssa vuonna 1994 viinikaupasta tehty sopimus. Australia on sitoutunut luopumaan tiettyjen siirtymäaikojen kuluttua kaikkien yleisnimiä muistuttavien nimitysten käytöstä, mukaan lukien termi "PORT", ja myöntämään yhteisön viineille yksinomaisen ja ehdottoman suojan. 1. Voiko komissio kertoa, onko Australia vuoden 1994 viinikauppasopimuksen puitteissa luopunut nimityksen "PORT" käytöstä myös alueellaan tuotetuissa ja omille sisäisille markkinoilleen tarkoitetuissa viineissä? 2. Kuinka pitkiä ovat sopimukseen kuuluvat siirtymäajat, joiden umpeuduttua Australia ei saa käyttää nimitystä "PORT" alueellaan tuotetuissa viineissä, joita se vie kolmansiin maihin, erityisesti Euroopan unionin jäsenmaihin? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (20. huhtikuuta 1999) 1. Yhteisön ja Australian välillä vuonna 1994 viinituotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen(1) mukaan Australia sitoutuu luopumaan kaikkien yleisnimiä muistuttavien yhteisön maantieteelliseen alueeseen viittaavien nimitysten käytöstä; näihin kuuluu myös nimitys "Port". Sitoutuminen koskee kaiken kaikkiaan 23 nimitystä ja sitä sovelletaan sekä Australian omilla markkinoilla että vientimarkkinoilla. 2. Yleisnimeä muistuttava nimitys "Port" kuuluu em. sopimuksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen nimien kolmanteen ryhmään, joita koskevaa siirtymäkautta ei ole vielä vahvistettu. Komissio ja Australian hallitus ovat päättämässä kyseisiä kausia koskevat neuvottelunsa, ja muodollinen päätös saataneen aikaan tämän vuoden kuluessa. Päätöstä sovelletaan myös Australiasta kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin. Sopimuksessa ei kuitenkaan ole määräystä, jonka mukaan Australia voisi pitää kaupan yhteisön markkinoilla Port-nimityksellä varustettuja australialaisia viinejä. Viinialaa koskevassa yhteisön säännöstössä on Portugalin yhteisöön liittymisen jälkeen kielletty Port-nimityksen käyttö muissa kuin kyseisestä jäsenvaltiosta peräisin olevissa viineissä. (1) EYVL L 86, 31.3.1994.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0583/99 esittäjä(t): Patricia McKenna (V) komissiolle (3. maaliskuuta 1999) Aihe: Komission jäsen Montin jäsenyys kolmen osapuolen komission hallituksessa Kysymyksiini P-3880/98(1), E-3903/98(2) ja H-0933/98(3) antamissaan vastauksissa komissio esitti, että komission jäsen Monti ei ilmoittanut olevansa Bilderberg-ryhmän valmistelevan komitean jäsen joko sen tähden, että kyse oli ajasta ennen hänen tuloaan komission jäseneksi (vaikka hänen ilmoituksensa itseasiassa kattoi aikaisemmat tehtävät), tai sen tähden, että kyse oli ainoastaan yksityisestä kokouksesta (jolla siis ei ollut mitään muodollista oikeudellista rakennetta). Voiko komission jäsen selittää, miksi hän ei myöskään ilmoittanut, että hän on tällä hetkellä ja on ollut jo huomattavan pitkän aikaa kolmen osapuolen komission (Trilateral Commission) hallituksen jäsen? Kyse on asianmukaisesti muodostetusta elimestä, jonka jäsenyys on virallista ja joka myös edellyttää jäsentensä eroamista, kun he ryhtyvät hoitamaan julkisia tehtäviä. Komission puheenjohtajan Jacques Santerinkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Mario Monti on ollut kolmenkeskisen komitean (Trilateral Commission) työvaliokunnan jäsen Eurooppaa koskevissa asioissa vuosina 1988-97. Kolmenkeskinen komitea (Eurooppaa koskevissa asioissa) ei vaadi jäseniään eroamaan, kun he alkavat hoitaa viranomaistehtäviä. Mario Monti ei maininnut kyseisen komitean jäsenyyttään, koska komission jäsenten ilmoittamissa tiedoissa on kyse jäsenyyksistä yrityksissä ja säätiöissä eikä kolmenkeskinen komitea kuulu näistä kumpaankaan. (1) EYVL C 182, 28.6.1999, s. 131. (2) EYVL C 207, 21.7.1999, s. 145. (3) Euroopan parlamentin täysistuntokeskustelut (marraskuu 1998).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0206/99

esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle

(12. helmikuuta 1999)

Aihe: Tavoitteeseen 1 kuuluville alueille myönnettävät tuet Espanjassa

Edinburghin huippukokouksessa tehtyjen päätösten mukaisesti tavoitealueelle 1 kuuluvien rakenne- ja koheesiorahastojen maksusitoumusmäärärahojen on mahdollistettava, että yhteisön rahoitustuki tavoitealueelle 1 kasvaa reaaliarvoltaan kaksinkertaiseksi.

Koheesiorahastosta osoitettiin vuosien 1993 ja 1999 välillä 7, 95 miljardia ecua Espanjalle.

Voiko komissio eritellä, miten tämä summa jakaantui hankkeittain?

Katsooko komissio, että Espanjan hallitus on noudattanut sitoumusta kaksinkertaistaa tavoitealueelle 1 suunnattujen tukien reaaliarvo kanavoimalla koheesiorahaston tuet tavoitteeseen 1 kuuluville autonomioille?

Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus

(10. maaliskuuta 1999)

Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään ja Euroopan investointipankin toiminnan sekä muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) 2052/88 muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 2081/93(1) 12 artiklan 3 kohdassa säädetään, että "rakennerahastojen maksusitoumusmäärärahojen kasvun on kaikkien niiden neljän jäsenvaltion osalta, joita koheesion rahoitusväline koskee, voitava taata, että tavoitetta 1 ja koheesion rahoitusvälinettä koskevat maksusitoumukset kaksinkertaistuvat reaaliarvoltaan vuosien 1992 ja 1999 välisenä aikana". Tällä artiklalla toteutetaan Edinburghissa pidetyn Euroopan neuvoston päätelmät, joissa todettiin myös, että niiden neljän jäsenvaltion osalta, joita koheesion rahoitusväline koskee, tämä tarkoittaa noin 85 miljardin euron suuruista määrää ohjelmakautena 1993-1999.

Komissio on ottanut edellä mainitut säännökset ja poliittiset päätökset huomioon päättäessään sekä koheesiorahastosta myönnettävästä rahoitustuesta että kyseisille neljälle jäsenvaltiolle tavoitteen 1 perusteella myönnettävistä rakennerahastojen maksusitoumusmäärärahoista. Näin ollen rahoitustuen kaksinkertaistaminen vuosina 1992-1999 koskee kyseisiä neljää jäsenvaltiota yhteensä. Jäsenvaltioilla ei sen sijaan ole velvollisuutta kaksinkertaistaa rakennerahastojen ja koheesiorahaston varoja tavoite 1 -alueilla.

Komissio toimittaa suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle koheesiorahastosta Espanjassa vuodesta 1993 alkaen yhteisrahoitettujen hankkeiden luettelon, josta pyydetyt tiedot selviävät.

Jos halutaan saada selville, onko koheesiorahastosta myönnetyt varat tosiasiallisesti suunnattu tavoite 1 -alueille, komission mielestä asiaa olisi tiedusteltava Espanjan hallitukselta.

(1) EYVL L 193, 31.7.1993.