KIRJALLINEN KYSYMYS P-2314/02 esittäjä(t): Françoise Grossetête (PPE-DE) komissiolle. Euroopan yhteisöön kuuluvan mutta eri kansallisuutta edustavan kahden henkilön avioliittoon ja perheeseen liittyvät säännökset.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0070 - 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2314/02 esittäjä(t): Françoise Grossetête (PPE-DE) komissiolle (19. heinäkuuta 2002) Aihe: Euroopan yhteisöön kuuluvan mutta eri kansallisuutta edustavan kahden henkilön avioliittoon ja perheeseen liittyvät säännökset EU:n eri jäsenvaltioiden kansalaisten väliset avioliitot ovat lisääntyneet, mikä aiheuttaa joitakin oikeudellisia kysymyksiä. Voiko kahden EU:n jäsenvaltion kansalaisen avioliiton seurauksena olla aviopuolisoiden suostumuksesta molempien aviopuolisoiden kaksoiskansalaisuus? Voiko komissio ilmoittaa, mikä oikeusvaikutus on avioliitossa syntyneen lapsen huoltajuutta tai huoltoa koskevalla virallisesti vahvistamattomalla asiakirjalla, jonka yhteisöön kuuluvat mutta eri kansallisuutta edustavat aviopuolisot ovat allekirjoittaneet? Mikäli tällaiset säännökset ovat edelleenkin harkintavaiheessa, miten komissio aikoo ottaa huomioon kysymykset, jotka liittyvät avioliittoa ja perhettä koskevien jäsenvaltioiden säännösten eroihin? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 2002) Arvoisa parlamentin jäsen kysyy, voiko kaksi Euroopan yhteisöön kuuluvaa mutta eri kansalaisuutta olevaa henkilöä saada avioliiton kautta kaksoiskansalaisuuden. Komissio ilmoittaa, että yhteisöllä ei ole säännöksiä kansalaisuuden saannista. Kansalaisuuden saannin tavoista ja ehdoista on säädetty kunkin jäsenvaltion kansallisin säännöksin. Arvoisa parlamentin jäsen puuttuu niin ikään kysymykseen siitä, mikä oikeusvaikutus on avioliitossa syntyneen lapsen huoltoa koskevalla virallisesti vahvistamattomalla, yhteisöön kuuluvien mutta eri kansalaisuutta edustavien aviopuolisoiden allekirjoittamalla asiakirjalla. Vaikka yllä kuvatusta tilanteesta ei ole voimassa olevia säännöksiä yhteisön oikeudessa, kysymystä lapsen huoltoa koskevan velvollisuuden syntymisestä käsitellään lasten huoltoa koskevassa 3. toukokuuta 2002 annetussa komission ehdotuksessa(1). Ehdotuksen 2 artiklan mukaan lapsen huoltoa koskevat oikeudet ja velvollisuudet voivat seurata muun muassa sopimuksesta, joka on lain mukaan sitova. Lain mukaan sitovan sopimuksen määrittely puolestaan riippuu kansallisesta lainsäädännöstä, mutta yleisenä edellytyksenä on, että sopimus on myönnetty tuomioistuimen päätöksen tai lain perusteella. Avioliittoa ja perhettä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön osalta oikeus- ja sisäasioiden neuvosto hyväksyi 30. marraskuuta 2000 toimenpideohjelman tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla. Ohjelmalla pyritään vähentämään välivaiheen toimenpiteitä, jotka hidastavat eri aloilla, myös perheoikeuden alalla tehtyjen päätösten täytäntöönpanoa. Ohjelmassa määritetään lasten tapaamista ja elatusvaateita koskevat oikeudet aloiksi, joita on edistettävä ensisijaisesti. Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1347/2000(2) (ns. Bryssel II -asetuksella), joka on ollut voimassa maaliskuun 1. päivästä 2001, on annettu yhteiset säännökset tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa. Lisäksi komissio on 3. toukokuuta 2002 hyväksynyt ehdotuksen, josta käydään parhaillaan keskustelua. Ehdotuksen tarkoituksena on Bryssel II -asetuksen soveltamisalan laajentaminen kaikkiin lapsen huoltoa koskeviin päätöksiin sekä lapsikaappauksia ja rajatylittävää tapaamisoikeutta koskevien säännösten antaminen. Edellä sanotusta seuraa, että komission tekemät aloitteet perheoikeuden erittäin aralla alalla, jolla kansallisten lainsäädäntöjen väliset erot heijastavat usein historiallisia ja kulttuurisia eroavuuksia, koskevat päätösten vastavuoroista tunnustamista eivätkä aineellisen oikeuden yhdenmukaistamista. (1) KOM(2002) 222 lopullinen. (2) Neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000, annettu 29 päivänä toukokuuta 2000, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa EYVL L 160, 30.6.2000.