FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/852

(2004/C 84 E/0945)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0706/04

esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle

(9. maaliskuuta 2004)

Aihe: Viini

Euroopan komissio hyväksyi yllättäen helmikuussa viinin nimityksiä koskevaan säännökseen muutoksen, joka mahdollistaa, että kolmannet maat markkinoivat alueellamme viinejä, joissa käytetään vastoin tuottajamaiden kantaa Euroopan unionin perinteisiä nimityksiä, kuten crianza, reserva tai gran reserva.

Toisaalta komissio on käynyt jo vuosia tiukkoja kahdenvälisiä neuvotteluja ja neuvotteluja WTO:n kautta perinteisten nimitysten säilyttämiseksi. Monet kolmannet maat ovat äskettäin valittaneet WTO:ssa viinien nimityksiä koskevasta asetuksesta (EY) N:o 753/2002 (1), jotta käytännössä ei annettaisi lupaa yhteisön perinteisten nimitysten käyttöön.

Voiko komissio selittää, miksi se ei ole odottanut WTO:n lausuntoa ennen lainsäädäntömme muuttamista eikä ole täten antanut mahdollisuutta puolustaa etujamme WTO:ssa?

Mihin perustuu muutos Euroopan unionin perinteiseen kantaan tällä alalla?

Kuinka paljon komissio uskoo alan menettävän tulojaan?

Franz Fischienti komission puolesta antama vastaus

(13. huhtikuuta 2004)

Komissio antoi uusia sääntöjä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta, jotta Maailman kauppajärjestön (WTO) paneelimenettelyä ei käynnistettäisi. Se olisi aiheuttanut vakavan vaaran eurooppalaiselle viinien päällysmerkintöjä koskevalle politiikalle.

Kuten kirjallisessa kysymyksessä mainitaan, sen jälkeen kun asetus (EY) N:o 753/2002 (2) annettiin tiedoksi WTO:lle, useat kolmannet maat ovat esittäneet sille kommenttejaan ja ilmaisseet varaumiaan. Genevessä on järjestetty kaksi tätä aihetta koskevaa kuulemistilaisuutta. Kolmannet maat katsoivat, että eräiden perinteisten merkintöjen yksinomainen suoja (B osa) on uusi teollis- ja tekijänoikeus, jonka Euroopan unioni myöntää TRIPS-sopimuksen mukaisesti ja joka on maantieteellisille merkinnöille jo myönnetyn suojan kaltainen. WTO:n paneeli olisi näin ollen voinut vaarantaa maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan EU:n politiikan, mitä tuli välttää.

Komissio päätti tehdä kyseiseen asetukseen eräitä muutoksia kolmansien maiden esittämien huomautusten perusteella. Muutokset koskevat erityisesti kolmansien maiden mahdollisuutta käyttää eräitä perinteisiä merkintöjä noudattaen samoja sääntöjä kuin jäsenvaltioihin sovellettavat säännöt.

Huomioon oli otettava myös, että useilla kolmansilla mailla ei ole viinialalla keskitettyä lainsäädäntöä. Sen vuoksi lainsäädäntöjärjestelmään liittyvät eurooppalaiset vaatimukset muutettiin ja korvattiin ”lainsäädäntöä” koskeva vaatimus ”sovellettavilla säännöillä”. Näihin sääntöihin kuuluvat myös edustavien ammattialan järjestöjen säännöt. Asetukseen sisällytettiin myös edustavuuden määritelmä.

Samoin on tärkeää korostaa, että neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 (3) ei viitata kahden tyyppisiin perinteisiin merkintöihin (päinvastoin kuin asetuksen (EY) N:o 753/2002 liitteessä III), vaan ainoastaan komission mahdollisuuteen vahvistaa perinteisiä merkintöjä koskevia vaatimuksia jäsenvaltioiden kansallisten säännösten mukaisesti.

Uudet edellytykset, jotka koskevat yhteisön perinteisten merkintöjen käyttöä kolmansissa maissa, ovat vastaavat kuin asetuksen (EY) N:o 753/2002 liitteessä III olevan A osan perinteisten merkintöjen käyttöä aiemmin koskeneet edellytykset.

Näihin edellytyksiin kuuluvat asetuksen (EY) N:o 316/2004 (4) 1 artiklan 10 kohdan, jolla muutetaan asetuksen (EY) N:o 753/2002 37 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, mukaisesti seuraavat:

a) kolmannen maan on esitettävä komissiolle perusteltu hakemus ja toimitettava perinteisen merkinnän hyväksymistä tukevat tiedot;

b) perinteisen merkinnän on oltava tehty hakemuksen tehneen kolmannen maan virallisella kielellä ja sitä on pitänyt käyttää kyseisellä kielellä vähintään kymmenen vuoden ajan;

c) jos perinteisen merkinnän kieli ei ole virallinen kieli, sen käytöstä on säädettävä kyseessä olevan kolmannen maan lainsäädännössä; tällaista muun kielistä perinteistä merkintää on pitänyt käyttää keskeytyksettä vähintään 25 vuotta;

d) on noudatettava myös muita samassa asetuksessa säädettyjä, merkintään liittyviä kriteereitä (erityisyys, erottuvuus) ja estettävä harhaanjohtamisen mahdollisuus.

Komissiolle osoitetussa kirjallisessa kysymyksessä mainittuja espanjalaisia perinteisiä merkintöjä ”Reserva”, ”Gran Reserva” tai ”Crianza” koskevia käyttöedellytyksiä kolmansissa maissa ei ole muutettu, sillä kyseiset merkinnät sisältyvät jo asetuksen (EY) N:o 753/2002 liitteessä III olevaan A osaan.

(1) EYVL L 118, 4.5.2002, s. 1.

(2) Komission asetus (EY) N:o 753/2002, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2002, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta, EYVL L 118, 4.5.2002.

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä, EYVL L 179, 14.7.1999.

(4) Asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamista koskeva komission asetus (EY) N:o 316/2004, annettu 20 päivänä helmikuuta 2004, EYVL 55, 24.2.2004.