ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2309/02

esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle

(25. heinäkuuta 2002)

Aihe: Ympäristökasvatus

Ympäristöasioiden pääosasto on varmastikin tietoinen Euroopan ympäristökasvatussäätiön tekemästä työstä sekä siitä, että jotkut sen ohjelmista ovat aiemmin saaneet rahoitusta komissiolta.

Katsooko komissio, että ympäristökasvatuksella on tärkeä rooli Euroopan unionin ympäristöpolitiikan edistämisessä?

Jos komissio on sitä mieltä, niin kumpi pääosasto, ympäristöasioiden pääosasto vai koulutuksen ja kulttuurin pääosasto, ryhtyy johtamaan niiden hakemusten käsittelyä ja tukemista, jotka koskevat soveltuvia ympäristökasvatushankkeita sekä jäsenvaltioissa että jäsenehdokasvaltioissa?

Jos jonkin yksittäisen hakemuksen tapauksessa on epäselvää, kumman pääosaston toimialaan se kuuluu, kuka vastaa mahdollisen ristiriitatilanteen ratkaisemisesta?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(13. syyskuuta 2002)

Kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa komissio on määritellyt viisi strategista lähestymistapaa vuosien 20012010 ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi. Ne ovat ennaltaehkäiseviä välineitä, joilla pyritään suojelemaan ympäristöä eikä niinkään korjaamaan vahinkoja. Yksi tapa saada aikaan parannuksia ympäristössä on auttaa ihmisiä tekemään ympäristöystävällisiä valintoja. Yksittäiset kansalaiset ja yritykset tekevät päivittäin päätöksiä, jotka vaikuttavat ympäristöön suoraan tai välillisesti. Ympäristöä ja käytännön asioita koskevan tiedon laatua ja saatavuutta parantamalla voidaan vaikuttaa mielipiteisiin ja sitä kautta päätöksiin. Ympäristökasvatus ja tietoisuuden herättäminen ovat keskeisiä tässä prosessissa. Koulutusjärjestelmät ja koulujen opetussuunnitelmat kuuluvat kuitenkin jäsenvaltioiden ja hakijavaltioiden toimivaltaan.

Komissio tukee jo nyt Sokrates-ohjelman (koulutusala) ja Nuoriso-toimintaohjelman yhteydessä lukuisia hankkeita, joissa nuoret oppivat ympäristöstä koulussa, vapaaehtoistoiminnassa tai nuorisoalan hankkeissa. Ympäristöteemaa käsitellään useissa hankkeissa, ja hankkeita toteutetaan niin jäsenvaltioissa kuin hakijamaissakin. Molempia ohjelmia (Sokrates ja Nuoriso) hallinnoi koulutuksen ja kulttuurin pääosasto, jolla on päävastuu hakemusten käsittelyssä ja tukemisessa.

Lisäksi komissio antaa ympäristöasioiden pääosaston kautta taloudellista tukea ympäristöalan tiedotushankkeille ja ympäristökasvatushankkeille sekä eurooppalaisille ympäristöalan kansalaisjärjestöille. Ehdokasmaiden hakijat voivat osallistua myös tähän toimintaan. Vuonna 2002 järjestettyihin ehdotuspyyntöihin on sisällytetty yhtenä näkökohtana ympäristökasvatus ja nuorten osallistuminen hankkeisiin. Hankkeiden valintavaiheessa kummankin pääosaston on luonnollisesti noudatettava yhteisön säädöksissä jotka Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat hyväksyneet vahvistettuja kelpoisuusvaatimuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2670/02

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(24. syyskuuta 2002)

Aihe: Vuokratyöntekijöiden ihmisoikeudet

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisella on oikeus tehdä työtä ja harjoittaa vapaasti valitsemaansa tai hyväksymäänsä ammattia. Samoin Kreikan kansallisen ihmisoikeuskomitean määräaikaisista työsuhteista ja työvoiman vuokrauksesta 4. heinäkuuta 2002 tekemän päätöksen mukaan määräaikaisia työsuhteita tarjoavat yritykset loukkaavat toiminnallaan ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 23 artiklasta ja mahdollisesti myös 4 artiklasta aiheutuvia perusihmisoikeuksia. Tämä työllisyyden muoto loukkaa räikeästi vuokrattujen työntekijöiden ihmisarvoa, ja se on ihmisarvoa ja työsuojelua koskevien Kreikan perustuslain 2 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan vastainen.

Lain 2956/2001 asiaa koskevissa artikloissa määritetyt vuokratyöntekijöiden työtä, sosiaaliturvaa ja ammattiyhdistystoimintaa koskevat takuut eivät kuitenkaan käytännössä ole voimassa valtion riittämättömien valvontamekanismien vuoksi. Tässä työllisyyden muodossa vuokratyöntekijöille ei myöskään tarjoudu mahdollisuutta taistella laillisten oikeuksiensa puolesta, koska työntekijät ovat täysin riippuvaisia välittömästä työnantajastaan.

Kun otetaan huomioon edellä kuvattu tilanne, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä työntekijöiden suojelemiseksi?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(23. lokakuuta 2002)

Vuokratyö on ollut tärkeässä asemassa 1980-luvulta lähtien Euroopan työmarkkinoilla, koska yritykset ovat pyrkineet joustavampaan työvoiman hallintaan.

Koska tämäntyyppiset työsuhteet ovat levinneet nopeasti, komissio on tehnyt 1980-luvun alusta lukien useita aloitteita näiden työmuotojen sääntelemiseksi. Ensimmäinen direktiivi hyväksyttiin vuonna 1991: määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden työturvallisuuden ja -terveyden parantamisen edistämistä koskevien toimenpiteiden täydentämisestä 25 päivänä kesäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/383/ETY(1). Toinen tärkeä askel otettiin maaliskuun 20 päivänä 2002, jolloin komissio hyväksyi ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vuokratyöntekijöiden työehdoista(2).

Ehdotuksen tarkoituksena on ensisijaisesti parantaa vuokratyön laatua tehostamalla vuokratyöntekijöiden työturvallisuutta ja työsuojelua. Ehdotuksen päätavoitteena on varmistaa vuokratyöntekijöille pääosin vastaavat työskentely- ja työolosuhteet kuin samaa työtä asiakasyrityksessä

tekevillä henkilöillä. Identtistä tai samanlaista työtä samalla työpaikalla ja vastaavalla pätevyydellä tekeviä työntekijöitä on kohdeltava tasavertaisesti siitä riippumatta, kuka heidät työllistää.

Neuvosto ja Euroopan parlamentti käsittelevät parhaillaan ehdotusta, jonka hyväksymisestä on päätettävä yhteispäätösmenettelyssä.

(1) EYVL L 206, 29.7.1991.

(2) EYVL C 203 E, 27.8.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1789/02

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(24. kesäkuuta 2002)

Aihe: Lukutaidottomuus ja kansakoulun ja keskikoulun jättäminen kesken Kreikassa

Komission jäsen Reding on vastannut kysymykseeni E-0897/02(1) lähettämällä taulukon, jossa esitetään oppivelvollisuuden alaisen koulunkäynnin keskeyttämisasteet kussakin unionin jäsenvaltiossa sekä Islannissa ja Norjassa (prosenttiosuudet 1824 vuoden ikäisistä nuorista, jotka suorittivat vain alemman toisen asteen koulutuksen) vuonna 2001. Tästä taulukosta ei valitettavasti ilmene, kuinka monet kreikkalaiset ja muut eurooppalaiset jättivät kansakoulun ja keskikoulun kesken, eikä siinä selvennetä, mitä ovat tekstissä mainitut koulutuksen alempi toinen aste ja ylempi toinen aste.

Minun on siis toistettava kysymykseni: Mitkä ovat oppivelvollisuuden alaisen koulunkäynnin (Kreikassa: kansakoulun ja keskikoulun) keskeyttämisasteet EU:n 15 jäsenvaltiossa? Miksi täydellisiä ja varmoja tietoja nykyisestä lukutaidottomuusasteesta unionin 15 jäsenvaltiossa ei ole, kuten komission jäsen mainitsee? Mistä olemassa olevat, ilmeisesti puutteelliset, lukutaidottomuutta unionissa koskevat tiedot ovat peräisin? Mikä on lukutaidottomuuden aste Kreikassa komission käsityksen mukaan?

(1) EYVL C 229 E, 26.9.2002, s. 156.

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(26. heinäkuuta 2002)

Parlamentin jäsenen esittämät huomautukset ovat aiheellisia. Yhdistyneiden Kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö (Unesco) on perinteisesti koonnut lukutaidottomuusastetta koskevat arviot ja tilastot, jotka saattavat olla käytössä jäsenvaltioissa. Tietoja ei ole kuitenkaan yhdistetty ja yhdenmukaistettu (eli määritelmiä ei ole yhtenäistetty järkevän vertailun mahdollistamiseksi) unionin tasolla. Komissio on tietoinen tämän asian merkityksestä ja katsoo, että mahdollisuudet siihen liittyvien tietojen saamiseksi on selvitettävä, vaikka jäsenvaltiot eivät olekaan pitäneet asiaa ensisijaisen tärkeänä.

Komissio toimittaa parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle viipymättä Unescon tilastotoimiston tietoihin pohjautuvan taulukon, jossa ilmoitetaan eri-ikäisten lukutaidottomien henkilöiden arvioitu määrä Kreikassa vuosina 1985, 1990 ja 1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1699/02

esittäjä(t): Martin Schulz (PSE) neuvostolle

(6. kesäkuuta 2002)

Aihe: Aselaki Euroopan unionissa

Saksalaisen Erfurter Gutenberg -lukion oppilas ampui koulussa kuusitoista ihmistä 26. huhtikuuta 2002. Traaginen tapahtuma aloitti Saksassa ja Euroopan unionissa laajan julkisen pohdinnan väkivaltaan suhtautumisesta yhteiskunnassamme. Erityisesti aselaki nousi jälleen keskustelun kohteeksi.

Mitä mahdollisuuksia Euroopan unionin neuvosto näkee jäsenvaltioiden lakien harmonisoimiseksi, niin että aseen hankkimista koskeva lainsäädäntö olisi yhtenäinen kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa?

Vastaus

(5. marraskuuta 2002)

Komissio, jolla on aloiteoikeus sille perustamissopimuksessa säädetyn yhteisön toimivallan rajoissa, ei ole antanut neuvostolle komission ehdotusta aseita koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi unionissa, jotta aseen hankkimista voitaisiin säännellä yhtenäisin kriteerein. Neuvosto muistuttaa kuitenkin, että Fontainebleaussa 25. ja 26. kesäkuuta 1984 pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti neuvosto antoi 18. kesäkuuta 1991 neuvoston direktiivin 91/477/ETY aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta(1), jotta voitaisiin varmistaa kaikkien poliisi- ja tullimuodollisuuksien poistaminen yhteisön sisärajoilta 31. joulukuuta 1992 mennessä ja toisaalta lisätä tällä sääntelyllä jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta henkilöiden turvallisuuden suojelun alalla. Tässä direktiivissä vahvistetaan mm. aseiden hankinnan ja hallussapidon vähimmäisstandardit ja annetaan jäsenvaltiolle mahdollisuus hyväksyä lainsäädäntöönsä kyseisestä direktiiviä tiukempia säännöksiä. Direktiivin 2 artiklan mukaan direktiiviä ei sovelleta mm. puolustusvoimien, poliisin tai julkisten palvelujen taikka keräilijöiden ja sivistyksellisten ja historiallisten järjestöjen aseiden ja ampumatarvikkeiden hankintaan ja hallussapitoon eikä myöskään sota-aseiden ja ampumatarvikkeiden kaupallisiin siirtoihin.

Tässä yhteydessä palautetaan mieliin, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 296 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti jokainen jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteet, jotka se katsoo tarpeellisiksi keskeisten turvallisuusetujensa turvaamiseksi ja jotka liittyvät aseiden, ammusten ja sotatarvikkeiden tuotantoon tai kauppaan.

(1) EYVL L 256, 13.9.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1935/02 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Useisiin kauttakulkuihin oikeuttavien Schengen-viisumien myöntäminen.



Virallinen lehti nro 052 E , 06/03/2003 s. 0116 - 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1935/02 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (3. heinäkuuta 2002) Aihe: Useisiin kauttakulkuihin oikeuttavien Schengen-viisumien myöntäminen Komissaari Vitorino lähetti minulle 17. heinäkuuta komission puolesta vastauksen kirjalliseen kysymykseen E-1345/01(1), joka koski laillisesti Sveitsissä asuvien kolmansien maiden työntekijöiden matkustamista EU:n jäsenvaltioiden alueen kautta. Vastauksessa todettiin, että jäsenvaltiot voivat myöntää pitkäaikaisia, useisiin kauttakulkuihin oikeuttavia Schengen-viisumeita, jos se on perusteltavissa kyseessä olevien henkilöiden tilanteella. Vastauksessa ilmoitettiin myös, että komissio aikoisi tarkastella kysymystä ja ottaa huomioon Sveitsin hiljattaisen pyynnön Schengenin säännöstöön liittymisestä. Osallistuin äskettäin Sveitsin teollisuus- ja rakennusalan ammattiliiton aloitteesta Bernissä pidettyyn kokoukseen, jossa oli läsnä myös useita Euroopan unionin maiden suurlähettiläitä (Itävalta, Saksa ja Italia) sekä Ranskan suurlähetystön edustaja. He ilmaisivat olevansa valmiit etsimään ratkaisuja nykyisiin ongelmiin, etenkin kun on kyse työntekijöistä, joilla on oleskelu- ja työlupa Sveitsiin yhden tai useamman vuoden ajaksi. Pyydän komissiota ilmoittamaan, mitä aloitteita se on jo esittänyt tai aikoo esittää pyrkiessään ratkaisemaan edellä mainitun ongelman. (1) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 129. António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 2002) Teollisuus- ja rakennusalan ammattiliitto on myös kääntynyt komission puoleen samassa asiassa kuin arvoisa parlamentin jäsen. Komissio katsoo, että asiaa koskevissa yhteisön oikeuden säännöksissä ei estetä useisiin kauttakulkuihin oikeuttavien, vuoden kestävien tai pitempiaikaisten viisumien myöntämistä, kunhan yhtenäisen viisumin myöntämistä koskevat yleiset edellytykset täytetään. Lisäksi komissio katsoo, että useisiin kauttakulkuihin oikeuttavien viisumien myöntämisellä vähennettäisiin merkittävästi viisumia odottavien ulkomaalaisten määrää, ennen kaikkea vuosilomien edellä, kunnes Sveitsin pyyntö saada osallistua SchengeninDublinin sopimukseen johtaa unionin ja Sveitsin kahdenväliseen sopimukseen, jolla ongelma ratkaistaan lopullisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2542/02

esittäjä(t): Philip Bradbourn (PPE-DE) komissiolle

(6. syyskuuta 2002)

Aihe: Tulvat

Voiko komissio ilmoittaa, sen valossa mitä sanotaan komission tiedonannossa Euroopan yhteisön vastauksesta Itävallan, Saksan ja useiden ehdokasvaltioiden tulviin, myönnetäänkö tulvien kaltaisia luonnononnettomuuksia varten varattuja varoja unionin kaikkiin jäsenvaltioihin? Voiko komissio ilmoittaa, mitä rakennetoimenpiteitä jäsenvaltioissa voidaan toteuttaa rahoituksen saamiseksi?

Voiko komissio vahvistaa kriteerit tällaisen mahdollisesti käytettävissä olevan rahoituksen saamiseksi?

Michel Barnier'n komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin P-2468/02, P-2506/02 ja P-2542/02

(15. lokakuuta 2002)

Komissio ilmaisee osanottonsa elokuussa 2002 Saksaa, Itävaltaa, Tekkiä ja Slovakiaa koetelleen suurtulvan uhreiksi joutuneille perheille. Tulvan aiheuttamat sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristöön liittyvät vahingot ovat hämmästyttävän suuret. Tästä syystä komissio esitti 28. elokuuta 2002 joukon yhteisön eri politiikkoihin liittyviä aloitteita tulvasta kärsineiden maiden ja alueiden kokemien menetysten korvaamiseksi(1).

Käytettävissä olevista välineistä on mainittava erityisesti rakennerahastot, joista voidaan myöntää tukea tulvasta kärsineille jäsenvaltioille, sekä liittymistä edeltävät rakennepolitiikan välineet, jotka on tarkoitettu puolestaan ehdokasmaille.

Määrärahat, joita ei ohjelmakaudella 20022006 ole vielä sidottu aiempiin hankkeisiin, voidaan jäsenvaltioiden pyynnöstä kohdentaa rahastojen tukeen oikeutetuilla vyöhykkeillä ja alueilla alueellisten ohjelmien muihin painopistealueisiin. Mahdollisista määrärahasiirroista pyritään sopimaan kansallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa järjestettävissä kokouksissa. Komissio hyödyntää sekä ns. rahastoasetuksissa että valtion tukia ja julkisia hankintoja koskevassa sääntelyssä vahvistettuja joustomarginaaleja.

Käytettävissä olevien välineiden täydentämiseksi komissio antoi 18. syyskuuta 2002 ehdotuksen neuvoston asetukseksi Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta(2) suurkatastrofin koettelemien valtioiden ja alueiden auttamiseksi. Rahastosta voidaan myöntää tukea sekä nykyisille jäsenvaltioille että liittymisneuvotteluja parhaillaan käyville maille. Komission ehdotuksen 13 artiklan mukaan 1. elokuuta 2002 jälkeen sattuneiden katastrofien koettelemat maat voivat hakea rahaston tukea. Euroopan parlamentti ja neuvosto neuvottelevat kuitenkin parhaillaan asetusehdotuksista ja toimielinten välisestä sopimuksesta, joiden avulla tarvittavat määrärahat saataisiin käyttöön. Nämä asiakirjat on määrä hyväksyä vuoden 2002 lokakuun lopussa. Komissio ei siis voi vielä tässä vaiheessa ilmoittaa Itävallalle rahastosta myönnettävän tuen määrää.

(1) KOM(2002) 481 lopullinen, 28.8.2002: Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan yhteisön reaktio Itävallassa, Saksassa ja useissa ehdokasmaissa esiintyneisiin tulviin Solidaarisuuteen perustuva aloite.

(2) KOM(2002) 514 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2019/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Neuvoston asetuksen N:o 1275/94 kumoaminen.



Virallinen lehti nro 052 E , 06/03/2003 s. 0119 - 0120



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2019/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (9. heinäkuuta 2002) Aihe: Neuvoston asetuksen N:o 1275/94 kumoaminen Sähköisesti yhteisön EUR-Lex-tietokannasta saatavien tietojen mukaan 30. toukokuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1275/94(1) ei ole enää voimassa. Kyseisessä asetuksessa säädetään suuntaa antavista periaatteista Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan kalastusta koskevissa luvuissa määrättyä järjestelmää koskeville tarvittaville mukautuksille, jotka tulevat voimaan 1. tammikuuta 1996. Asetuksella luodaan pohja 27. maaliskuuta 1995 annetulle neuvoston asetukselle (EY) N:o 685/95(2). Voiko komissio tässä tilanteessa selventää, millä oikeustoimella asetus (EY) N:o 1275/94 on kumottu ja merkitseekö kumoaminen myös asetuksen (EY) N:o 685/95 kumoutumista sekä mikä on 20. joulukuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 3760/92(3) mahdollisen kumoamisen oikeusvaikutus edellä mainituille kahdelle asetukselle? (1) EYVL L 140, 3.6.1994, s. 1. (2) EYVL L 71, 31.3.1995, s. 5. (3) EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (30. heinäkuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema sähköisessä muodossa oleva tieto osoittautuu vääräksi. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan kalastusta koskevissa luvuissa määrättyä järjestelmää koskevista mukautuksista 30 päivänä toukokuuta 1994 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1275/94 ei ole kumottu millään yhteisön oikeustoimella. Lisäksi on huomautettava, että yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 mahdollisen kumoamisen ja asetuksen (EY) N:o 1275/94 sekä tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallinnosta 27 päivänä maaliskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 685/95 välillä ei ole minkäänlaista yhteyttä, koska kyseisissä kahdessa asetuksessa säädetään Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan määräysten mukaisesti hyväksytyistä erityisjärjestelmistä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1867/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Eritrea.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0104 - 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1867/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (28. kesäkuuta 2002) Aihe: Eritrea Voiko komissio kertoa, mitä hankkeita Eritreassa rahoitettiin EU:n talousarviosta vuonna 2000? Voiko komissio ilmoittaa, mikä oli kaikkien tälle maalle vuoden 2000 aikana osoitettujen tukien kokonaismäärä? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 ja E-2155/02 (23. syyskuuta 2002) Vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristöön taulukon, josta näkyvät pyydetyt tiedot. On syytä huomata, että maakohtaisessa yhteenvetotaulukossa olevat tiedot löytyvät myös EY:n ulkoisen avun täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen osasta Rahoitustaulukot.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2195/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle. Jätteen määritelmän selkeyttäminen.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0196 - 0196



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2195/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle (19. heinäkuuta 2002) Aihe: Jätteen määritelmän selkeyttäminen Esittämässäni kirjallisessa kysymyksessä E-0885/02(1) pyysin komissiolta selvitystä jätteen määritelmän selventämiseksi, jotta prosessiensa sivutuotteita tuotteistavat yrittäjät vapautettaisiin kaksinkertaisesta verotuksesta. Kysymykseen antamassaan vastauksessa komission jäsen Margot Wallström viittaa Euroopan yhteisön tuomioistuimen käsiteltävänä olevaan ferrokromikuonaa koskevaan ennakkoratkaisupyyntöön. Tuomioistuimessa käsiteltävänä oleva ennakkoratkaisupyyntö johtaa toivottavasti romumetallimateriaalien aseman selventämiseen direktiivissä ja näin ollen nykyistä tarkoituksenmukaisempaan tilanteeseen niiden osalta. Ennakkoratkaisupyyntö koskee kuitenkin romua eikä kysymyksessä puheena olleita kuonatuotteita, eikä se näin ollen helpota prosessiensa kuonatuotteita kehittävien yrittäjien tämänhetkistä tilannetta. Miten komissio aikoo ratkaista kuonatuotteiden kehittämiseen liittyvät ongelmat siten, etteivät em. tuotteet joudu kaksinkertaisen verotuksen kohteiksi? (1) EYVL C 229 E, 26.9.2002, s. 155. Margot Wallströmin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2170/02 ja E-2195/02 (5. syyskuuta 2002) Ympäristöä koskevasta kuudennesta yhteisön toimintaohjelmasta tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä neuvoston 11. kesäkuuta 2002 hyväksymässä muodossa(1) säädetään yhdeksi ensisijaiseksi toimeksi luonnonvarojen ja jätteen kestävän käytön ja hallinnoinnin alalla se, että selvennetään ero jätteen ja muun kuin jätteen välillä(2). Jäte määritellään jätteistä 15. heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna. Mainittu direktiivi on yksi yhteisön jätehuoltoa koskevan lainsäädännön keskeisiä säädöksiä. Komissio aikoo määritellä ympäristöä koskevan kuudennen yhteisön toimintaohjelman alkuvaiheessa, mikä on paras tapa toteuttaa mainitun eron selventäminen. Samassa yhteydessä arvioidaan, miten tämä voitaisiin toteuttaa mikäli se katsotaan tarpeelliseksi ja asianmukaiseksi yhteisön lainsäädännössä jo olevien käsitteiden ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen määritelmää koskevan oikeuskäytännön perusteella. Päätös jäteveron keräämisestä kuuluu kunkin jäsenvaltion yksinomaiseen toimivaltaan, eikä yhteisön lainsäädäntö velvoita jäsenvaltioita keräämään jäteveroa. Näin ollen kuuluu kullekin jäsenvaltiolle eikä yhteisölle ottaa kantaa parlamentin jäsenen esittämään kaksoisverotusta koskevaan kysymykseen. (1) Neuvoston 2435. kokous (kalastus) Luxemburgissa 11. kesäkuuta 2002 (C/02/172). (2) Ks. mainitun päätöksen 8 artiklan 2 kohdan iv alakohta. (3) EYVL L 194, 25.7.1975.