KIRJALLINEN KYSYMYS E-1112/01 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) ja Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle. Alquevan pato Portugalissa.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0206 - 0208



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1112/01 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) ja Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle (6. huhtikuuta 2001) Aihe: Alquevan pato Portugalissa Alquevan padon, joka sijaitsee Guadiana-joen Portugalin osuudella, uskotaan valmistuvan lopullisesti ennen vuoden 2001 loppua. Portugalin hallitus aikoo tällöin aloittaa alueen täyttämisen ja 250 neliökilometrin (josta 63 neliökilometriä on Espanjan puolella) kokoisen lähinnä kasteluun tarkoitetun tekojärven rakentamisen. Tätä tarkoitusta varten aloitettiin 22. helmikuuta raivausohjelma, joka koskettaa 19 740 hehtaarin laajuista alaa yhdellä eteläisen Pyreneiden niemimaan tärkeimmistä luonnonalueista, jossa vallitsee montado-ekosysteemi, Välimeren metsämaa- ja rantavyöhyke-luontotyyppi. Näiden erittäin tärkeiden luontotyyppien katoamisella on vakavat seuraukset useille uhanalaisille selkärankaisille lajeille. Alueella asustaa myös iberialainen ilves kuten ympäristöalan rahoitusvälineen (LIFE) rahoittama raportti vahvistaa (Instituto de Conservação da Natureza, 1998, Conservation of the Iberian Lynx, LIFE-hanke nro B4-3200/94/767). Guadiana-joki on yksi viidestä jäljelläolevista Portugalissa sijaitsevasta keskuksesta ja raivattava alue, joka tunnetaan nimellä Alcarrache-Gadelim, on osa tätä keskusta. Tekojärvi peittää 94 prosenttia Guadiana-joen Juromenhan elinympäristöstä ja vaikuttaa Mourão-Barrancosin erityiseen lintujen suojelualueeseen. Raivausohjelmasta ei tehty ympäristövaikutustutkimusta eikä suunniteltuja vähimmäistoimenpiteitä pantu täytäntöön. Raivausohjelma aloitettiin sen oletuksen pohjalta, että pato täytettäisiin sen täyteen varastokorkeuteen 152 metriin ja että vettä tarvittaisiin yli 110 000 hehtaarin laajuisen alueen kasteluun ja suunniteltuun veden johtamiseen Guadianasta Sado-jokialueelle. Kastelusuunnitelmaa ei ollut kuitenkaan määritelty täysin (sadot, vesikustannukset, rahoitus) ja kasteluun tarkoitetun maaperän erittäin korkeaa suolaantumisriskiä ei ollut otettu huomioon. Myöskään veden johtamista Sado-jokialueella ei ollut otettu huomioon alkuperäisissä suunnitelmissa eikä siitä tehty ympäristövaikutustutkimusta kuten Euroopan yhteisön ympäristövaikutusten arviointia koskevassa direktiivissä säädetään. Portugalilaiset kansalaisjärjestöt vaativat, että raivausten tulisi ulottua vain 139 metriin. Tämä säästäisi yli puoli miljoonaa puuta ja tärkeitä luontotyyppejä eikä sulkisi pois mitään padon käyttöä koskevia mahdollisuuksia tulevaisuudessa. Kansalaisjärjestöt vaativat myös, että raivausten tulisi tapahtua vaiheittain tarpeitten mukaan ja että kansallisella ja Euroopan tasolla tulisi aloittaa keskustelu kastelusuunnitelmien toteuttamiskelpoisuudesta Alquevan alueen kehittämisessä. 1. Kuinka komissio voi hyväksyä sen, että kyseinen hanke voi tuhota alueita, jotka olisivat olleet luontotyyppidirektiivin alaisia? 2. Voiko komissio varmistaa, että hankkeen kaikki puolet, myös suunniteltu veden johtaminen Guadiana-joesta Sado-jokialueelle, otetaan huomioon ympäristövaikutusten arvioinnissa? 3. Onko komissio sitä mieltä, että Alquevan padon täyttämiseen liittyvät kastelusuunnitelmat ovat ekologisesti ja taloudellisesti kestäviä? 4. Mihin toimenpiteisiin komissio on ryhtynyt varmistaakseen, että Alquevan padon täyttämiseen käytettävä vesi täyttää vesipolitiikan puitedirektiivissä ja typpidirektiivissä säädetyt laatuvaatimukset? 5. Onko totta, että koheesiorahasto osallistui Alquevan vesivoimalan rahoitukseen hyvittääkseen päätöksensä olla osallistumatta rahoitukseen yhdessä Euroopan unionin kanssa? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (14. kesäkuuta 2001) Alquevan pato on osa monivaikutteista hanketta, johon on myönnetty erinäisin ehdoin yhteisön tukea heinäkuussa 1997(1). Portugalin hallitus päätti helmikuussa 1997 perustaa ympäristön seurantakomission (Comissão de Acompanhamento Ambiental das Infraestruturas do Alqueva, CAIA), jonka puheenjohtajuudesta vastaa Portugalin ympäristöministeriö ja jonka jäseniä ovat muun muassa kansalliset ja alueelliset ympäristöviranomaiset sekä ympäristöjärjestöt. Tämä komissio vastaa hankkeen ympäristövaikutusten seurannasta, johon kuuluvat myös yleishankkeen osahankkeita koskevat ympäristövaikutusten arvioinnit. CAIA vastaa myös minimointi- ja kompensointitoimenpiteiden tehokkuuden varmistamisesta sekä ympäristövalvonnasta. Komissio jatkaa tiiviisti hankkeen seuraamista varmistaakseen, että yhteisön oikeutta sovelletaan asianmukaisesti. Tämä koskee erityisesti Alentejon alueellista operatiivista ohjelmaa, josta yhteisrahoitetaan monia yksittäisistä hankkeista ja jonka seurantakomission jäsenenä komissio on. Komissio aikoo myös pyytää Portugalin viranomaisilta kaikkia tarpeellisia tietoja arvioidakseen, suoritetaanko yhteisrahoituksen ehtona olleet minimointi- ja kompensointitoimet asianmukaisesti. Komission vastaukset arvoisien parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin ovat seuraavat: - Hankkeen ympäristönhoitosuunnitelma sisältää minimointi- ja kompensointitoimenpiteitä ympäristövaikutustutkimusten ja arviointikomitean suositusten mukaisesti. Suunnitelmassa myös todetaan nimenomaan, että luonnoltaan herkkiä alueita ei sisällytetä mihinkään tuleviin keinokastelusuunnitelmiin. Komissio on jo pyytänyt Portugalin viranomaisilta kaikkia tarpeellisia tietoja varmistaakseen, että ympäristönhoitosuunnitelmassa mainitut toimenpiteet toteutetaan tehokkaasti. Yhteisrahoituksen ehtojen täyttyminen otetaan luonnollisesti huomioon myös, kun harkitaan mahdollisen yhteisrahoituksen myöntämistä hankkeen yksittäisille osille. - Koko hankkeen yksittäisistä osista, joita keinokastelusuunnitelmat ja veden mahdollinen johtaminen Guadianan altaasta Sadon altaaseen ovat, on tehtävä erilliset ympäristövaikutusten arvioinnit luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) ja tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(3) mukaisesti. Komissio seuraa tätä työtä erityisen tarkasti Alentejon alueellisen toimenpideohjelman 2000-2006 puitteissa. - Muita vaihtoehtoja tutkittiin ennen komission yhteisrahoitusta koskevaa päätöstä, ja 152 metrin vedenkorkeutta pidettiin parhaana vaihtoehtona. - Vesipuitedirektiivissä(4) velvoitetaan saattamaan kaikki vesistöt (joet, järvet, pohjavedet ja rannikkovedet) hyvään tilaan vuoteen 2015 mennessä. Jäsenvaltioiden (tässä tapauksessa Espanjan ja Portugalin) velvollisuutena on ryhtyä tarpeellisiin toimiin tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Direktiivissä säädetään määräajasta, jossa tavoitteen saavuttamiseksi tarpeelliset toimenpiteet on toteutettava, ja komissio aikoo kiinnittää huomiota Portugalin ja Espanjan edistymiseen tässä asiassa. Nitraattidirektiivissä(5) taas säädetään kaksitasoisesta järjestelmästä: pakollisista toimenpiteistä niin kutsutuilla pilaantumisalttiilla vyöhykkeillä ja (vapaaehtoisesta) hyvän maanviljelyskäytännön edistämisestä kyseisten alueiden ulkopuolella. Direktiivissä ei kuitenkaan velvoiteta saavuttamaan laatutavoitteita tiettyihin määräaikoihin mennessä; näin on tehty vasta hiljattain vesipuitedirektiivissä. - Komissio myös tarkastaa yhteistä maatalouspolitiikkaa toteuttaessaan huolellisesti, että nitraattidirektiivin mukaiset toimenpiteet sisällytetään hyviin maanviljelyskäytäntöihin, joiden noudattaminen on edellytys eräiden maaseudun kehittämisohjelmista myönnettävien tukimaksujen (tasaushyvitysten) saamiseksi. Hyvät maanviljelyskäytännöt ovat vertailukohtana myös myönnettäessä maanviljelijöille maatalouden ympäristötukijärjestelmien mukaisia korvauksia. - Komission yhteisrahoitusta koskevan päätöksen 8 artikla sisältää nitraatteja koskevasta neuvoston direktiivistä 91/676/ETY johdettuja säännöksiä. Se sisältää myös yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevasta neuvoston direktiivistä 91/271/ETY(6) johdettuja säännöksiä. Veden määrän ja laadun suhteen huomautettakoon myös, että Espanjan ulkoministeri toisti komission entiselle aluepolitiikasta vastaavalle jäsenelle maaliskuussa 1997 lähettämässään kirjeessä maansa sitoutuvan noudattamaan sen ja Portugalin välillä vuonna 1968 kansainvälisten jokien vesien käytöstä tehdyn sopimuksen ehtoja. - Koheesiorahastosta maksettava yhteisrahoitus rajoittuu Alquevan vesivoimalaitokseen ja on tarkoitettu tämän laitoksen liittämiseen kansalliseen suunnitelmaan hiilidioksidipäästöjen pienentämiseksi. (1) Päätös C(97)2350, annettu 28 päivänä heinäkuuta 1997. (2) EYVL L 206, 22.7.1992. (3) EYVL L 175, 5.7.1985. (4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista, EYVL L 327, 22.12.2000. (5) Neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta, EYVL L 375, 31.12.1991. (6) Neuvoston direktiivi 91/271/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, EYVL L 135, 30.5.1991.