KIRJALLINEN KYSYMYS E-0623/02

esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle

(5. maaliskuuta 2002)

Aihe: Hankkeiden virheet ja viivästymiset etukäteen päätetystä kehyksestä huolimatta

Kreikassa hankkeet, jotka eri syistä eivät toimi tai joiden ei katsota olevan elinkelpoisia, ovat tavallinen ilmiö. Niinpä komission virkamiesten kohdalla on havaittu tietojen

puuttumista, virheitä tutkimuksissa, kesken jäänyttä suunnittelua ja virheellisiä tarkastuksia, joiden seuraukset ovat olleet tuhoisia niin talouden ja luonnonvarojen kuin ympäristönkin kannalta. Tyypillisiä esimerkkejä ovat Egnatia-valtatie, biologiset puhdistuslaitteistot Ermionissa, Ilarionin vesivoimala Aliakmonas-joessa, Smokovosin pato, Mouzakin ja Pilin tunnelit Trikalassa, vesialtaat Kalimnos- ja Lipsi-saarella, metsäkylä Ksanthissa ja Etoloakarnanian ja Leros-saaren Parthenion padot. Näitä hankkeita käsitellään usein kreikkalaisissa sanomalehdissä (esimerkiksi To Vima 17. helmikuuta 2002).

Ottaen huomioon, että hallintoa ja valvontaa ei ole toteutettu parhaalla mahdollisella tavalla, kysyn komissiolta:

1. Suuria summia on investoitu hankkeisiin ja rakennelmiin, joita vaikka ne on saatettu loppuun ei voida koskaan ottaa käyttöön, esimerkiksi Gouran silta ja Metsovon alueen tunneli. Mitä rangaistuksia on suunniteltu määrättävän vastuussa oleville tahoille sekä kyseisten hankkeiden tarkastukset suorittaneille yhteisön toimivaltaisille virkamiehille?

2. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä koskien edellä mainittujen hankkeiden jäämistä kesken ja epäselvyyttä, joka vallitsee niiden kustannusten ja luovutusaikataulun suhteen?

Michel Barnier'n komission puolesta antamatäydentävä vastaus

(26. helmikuuta 2003)

Arvoisa parlamentin jäsen on varmaankin tietoinen siitä, että jäsenvaltioiden ja komission vastuu Euroopan rakennerahastoista rahoitettavien toimenpiteiden tehokkaasta hallinnoinnista on määritelty näitä rahastoja koskevassa unionin lainsäädännössä.

Lainsäädännössä edellytetään, että jäsenvaltion komissiolle ohjelmakauden 19941999 toimenpiteen päättämistä ja loppumaksua varten selvittämät kaikki menot liittyvät hankkeisiin ja toimenpiteisiin, jotka on saatu päätökseen ja joiden tavoite on käytettävissä viimeistään vuoden 2001 loppuun mennessä. Jos tiettyihin hankkeisiin liittyvät työt ovat käynnissä vielä kyseisenä ajankohtana, jäsenvaltion on esitettävä komissiolle sitoumuksensa siitä, että työt saatetaan päätökseen ja että kyseisten hankkeiden tavoitteet ovat käytettävissä kohtuullisen ajan kuluessa.

Hylätyt hankkeet tai hankkeet, jotka on saatu päätökseen mutta joiden tavoitteet eivät ole käytettävissä, on poistettava osarahoitettavien hankkeiden lopullisesta luettelosta, jonka jäsenvaltio toimittaa komissiolle ohjelmakauden 19941999 toimenpiteiden päättämistä varten. Jos tällaisia hankkeita on sisällytetty tilapäisesti aiempiin luetteloihin, ne on poistettava tästä komissiolle toimitettavasta lopullisesta luettelosta.

Ohjelmakauden 19941999 koheesiorahaston osalta voidaan todeta, että koheesiorahastosta 16 päivänä toukokuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94(1) mukaisesti loppumaksu suoritetaan sillä edellytyksellä, että hanke tai hankkeen vaihe on saatu päätökseen ja että sen tavoite on käytettävissä. Jos näin ei ole, komissio voi ryhtyä tarvittaessa perimään takaisin aiempia maksuja.

Jäsenvaltio vastaa siitä, että se antaa komissiolle luotettavat takeet edellä mainittujen edellytysten täyttämisestä esittäessään loppumaksua koskevan pyynnön, joka liittyy rakennerahastojen toimenpiteiden ja koheesiorahaston hankkeiden päättämiseen. Komissio tarkastaa edustavan otoksen hankkeista ja toimenpiteistä, jotka on sisällytetty loppukertomukseen tai jotka liittyvät jäsenvaltion tekemään loppumaksua koskevaan pyyntöön.

Komissio ei katso, että valvonta olisi ollut riittämätöntä. Rakennerahastoista ja koheesiorahastosta osarahoitettujen yksittäisten hankkeiden valvonta kuuluu ennen kaikkea jäsenvaltion vastuulle. Voimassa olevat asetukset edellyttävät, että komissio tekee otoksiin perustuvia yksittäisten hankkeiden tarkastuksia.

(1) EYVL L 130, 25.5.1994.