KIRJALLINEN KYSYMYS E-0923/02 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle. Ruumiiden kuljettaminen Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0059 - 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0923/02 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle (5. huhtikuuta 2002) Aihe: Ruumiiden kuljettaminen Euroopan unionissa Ruumiiden kuljettamiseen Euroopan unionin alueella sovelletaan nykyisin Berliinin sopimusta (1937) ja Euroopan neuvoston vuonna 1973 laatimaa Strasbourgin sopimusta. Niissä olevat määräykset vaikuttavat monessa mielessä ongelmallisilta, koska niissä ei ole otettu huomioon Euroopan yhtenäistä talousaluetta. Lisäksi määräyksistä aiheutuu korkeita kustannuksia, mikä johtuu muodollisuuksien puutteellisesta yhtenäistämisestä ja tiettyjen tuotteiden käyttöä (esim. sinkkiarkut) koskevista sitovista määräyksistä. Jälkeenjääneiden omaisten on esim. vaikea ymmärtää, että ruumiit voidaan kuljettaa koko Itävallan halki sinkkiarkutta, kun taas Salzburgin ja Freilassingin välistä 10 km:n osuutta varten tarvittaisiin sinkkiarkku. Voiko komissio ilmoittaa, mitä toimia voitaisiin toteuttaa, jotta ruumiin kuljettaminen rajan yli ei olisi hankalampaa kuin yhden jäsenvaltion alueella tapahtuva kuljettaminen? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0923/02, E-0935/02, E-1122/02 ja E-1133/02 (8. toukokuuta 2002) Komissio viittaa yhdistettyyn vastaukseen, jonka se antoi äskettäin esitettyihin kirjallisiin kysymyksiin E-0073/02 (esittäjä Cashman), E-0087/02 (esittäjä Muscardini), E-0210/02 (esittäjä Kauppi), E-0344/02 (esittäjä Korhola), E-0346/02 (esittäjä Matikainen-Kallström), E-0407/02 (esittäjä Thomas-Mauro) ja E-0679/02 (esittäjä Flemming)(1). Komission kanta on siis seuraava: Komissio myöntää, että toisessa jäsenvaltiossa kuolleen henkilön ruumiin siirtäminen kotijäsenvaltioon on vaikea ja arkaluontoinen asia, joka saattaa aiheuttaa suurta kärsimystä vainajan perheelle. Komissio on tietoinen joistakin yksittäistapauksista erityisesti koska viime aikoina on esitetty kirjallisia kysymyksiä tapauksista, joissa vainajan siirtäminen jäsenvaltiosta toiseen on ollut ongelmallista. Komissiolla ei kuitenkaan ole tietoja tai tilastoja, joista saisi yleiskuvan mahdollisesta ongelmasta ja sen laajuudesta. Tällaiset seikat herättävät mahdollisesti kysymyksiä, joista osa koskee yhteisön politiikan eri aloja, kuten liikennettä, terveyttä ja vapaata liikkuvuutta. Näyttää kuitenkin siltä, että yhteisöllä ei ole selkeää toimivaltaa, joka kattaa kaikki nämä aspektit. Ruumiiden kuljettamisesta määrätään kansainvälisessä Berliinin sopimuksessa (1937, nro 4391 Kansainliiton sopimussarja) ja Euroopan neuvoston syyskuussa 1973 tekemässä ruumiiden kuljettamista koskevassa sopimuksessa. Joka tapauksessa on muistettava, että vainajien kuljetusta sääntelevien jäsenvaltioiden on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti sovellettava kaikkia vaatimuksia syrjimättömällä tavalla. Myös kaikkien kansanterveyteen perustuvien poikkeusten on noudatettava tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Edellä esitetyn perusteella komissio seuraa asiaa tarkasti, muttei toistaiseksi aio ryhtyä erityisiin toimenpiteisiin. (1) EYVL C 160 E, 4.7.2002, s. 178.