ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0236/98 komissiolle esittäjä(t): José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE) (13. helmikuuta 1998) Aihe: Helmsin-Burtonin laki Euroopan unioni ja Yhdysvallat pitivät torstaina 15. tammikuuta 1998 ministeritason kokouksen Washingtonissa. Yksi käsitellyistä aiheista oli epäilemättä Kuubaa koskeva Helmsin-Burtonin laki. Voisiko komissio kertoa, miten neuvotteluissa on edistytty lokakuun 15. päivän jälkeen? Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Yhteisön ja Yhdysvaltain huhtikuussa 1997 tekemän Helms-Burtonin ja D'Amaton lakeja koskevan yhteisymmärryksen ehtojen mukaisesti yhteisö ja Yhdysvallat pyrkivät kehittämään yhteisesti hyväksyttyjä järjestelyjä, jotka koskevat laittomasti pakkolunastettuun omaisuuteen sijoittamista, ja periaatteita ekstraterritoriaalisen lainsäädännön käytöstä. Tammikuun 15. päivänä pidetyn yhteisön ja Yhdysvaltain välisen ministerikokouksen jälkeiset viimeaikaiset osapuolten väliset yhteydet ovat olleet rakentavia. Yhteisö jatkaa linjassaan, että edistystä täytyy voida kirjata kaikkien yhteisymmärryksen kohtien, sekä Helms-Burtonin että D'Amaton lakien, osalta yhteisymmärryksen täytäntöönpanemiseksi sen koko laajuudessaan. Komissio painostaa edelleen Yhdysvaltoja näitä kaikkia kysymyksiä koskevan sellaisen ratkaisun saamiseksi nopeasti, joka suojaa eurooppalaisten etuja ja estää Yhdysvaltoja vastaisuudessa turvautumasta laittoman ekstraterritoriaalisen lainsäädännön käyttöön.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0857/98 neuvostolle esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) (31. maaliskuuta 1998)

Aihe: Tupakan mainontaa koskevan kiellon vaikutukset

Direktiivissä kielletään siirtymäkauden jälkeen uusien savukemerkkien nimeäminen muiden tuotteiden tai palvelujen mukaan. Tarkoittaako tämä kielto, että tulevaisuudessa on aina tarkastettava ennen uuden savukemerkin markkinoille saattamista, käytetäänkö aiottua nimeä jo jossain päin maailmaa jostain tuotteesta (tai jostain palvelusta)?

Lisäksi kielletään ilmaisjakelu, joka sisältää tupakkatuotteen välitöntä tai välillistä mainontaa.

1. Koskeeko tämä myös kaupan alalla tavallisia tavaranäytteitä, jotka liittyvät muihin kuin tupakkatuotteisiin (esim. Davidoff-partaveden kaltaiset kosmetiikka-alan tuotteet)?

2. Saavatko jäsenvaltiot hyväksyä yksittäistapauksissa muiden kuin tupakkatuotteiden ilmaisjakelun, jos pystytään osoittamaan, että se ei johda tupakkatuotteiden myynnin edistämiseen?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 ja E-0862/98 (13.-14. heinäkuuta 1998)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan parlamentti hyväksyi perusteellisen keskustelun jälkeen toisessa käsittelyssä 13. toukokuuta 1998 ilman tarkistuksia neuvoston yhteisen kannan, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Neuvosto antoi kyseisen direktiivin 22. kesäkuuta 1998 pitämässään istunnossa ((Annetaan sinä päivänä, jolloin vastaus hyväksytään. )).

Kun arvoisan parlamentin jäsenen esittämiä kysymyksiä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin, on todettava, että käsitellessään komission ehdotusta neuvosto pyrki parhaansa mukaan päätymään tekstiin, jossa huomioidaan sekä sisämarkkinoiden tehokas toiminta että terveyden suojelun korkean tason vaatimukset.

Seikat, jotka ovat olennaisesti vaikuttaneet direktiiviehdotuksen käsittelyyn neuvostossa, on selvitetty yksityiskohtaisesti johdanto-osan kappaleissa ja neuvoston perusteluissa, jotka on toimitettu Euroopan parlamentille ennen toista käsittelyä. Jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa asianmukaiset säännökset ja määräykset, joilla varmistetaan direktiivin soveltaminen, niin että tavoitteet saavutetaan.

Neuvosto muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että komission tehtävänä on valvoa toimielinten perustamissopimuksen nojalla antamien säännösten ja määräysten soveltamista ja että yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan niitä ja varmistamaan, että ne ovat perustamissopimuksen mukaisia.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0807/98 komissiolle esittäjä(t): Hedy d'Ancona (PSE) (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Euroopan parlamentin tieteellisten ja teknologisten vaihtoehtojen arvioinnista (STOA) vastaavan jaoston väliaikainen tutkimusraportti ¨An appraisal of technologies of political control - interim study¨ (PE 166.499/Int.St.) Onko komissio tietoinen Euroopan parlamentin tieteellisten ja teknologisten vaihtoehtojen arvioinnista (STOA) vastaavan jaoston laatimasta väliaikaisesta tutkimusraportista ¨An appraisal of technologies of political control - interim study¨ (PE 166.499/Int.St.)? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama yhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0807/98, E-0808/98 ja E-0809/98 (7. toukokuuta 1998) Komissio on sitä mieltä, että sillä ei ole toimivaltaa tässä kysymyksessä.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0882/98 komissiolle esittäjä(t): Bill Miller (PSE) (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Muistutusten määrä Kuinka monta muistutusta komission virkamiehelle on keskimäärin lähetettävä ennenkuin on odotettavissa, että Euroopan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen saadaan vastaus? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0882/98, E-0883/98 ja E-0884/98 (14. huhtikuuta 1998) Komissio vakuuttaa, että kaikkeen kirjeenvaihtoon vastataan mahdollisimman nopeasti. Paljon riippuu kuitenkin siitä, täytyykö vastaus kääntää vai ei ja tarvitaanko sen laatimiseen eri yksiköiden välistä yhteistyötä. Lisäksi esille tulevien asioiden tekninen luonne vaikuttaa vastausten antamiseen. Toimielinten välisen tehokkaan yhteistyön mahdollistamiseksi on päätetty, että Euroopan parlamentin jäsenen lähettämään kirjeeseen olisi yleensä vastattava kolmen viikon kuluessa. Jos Euroopan parlamentin jäsenen kirje kirjataan komission postinkäsittelystä vastaavassa yksikössä saapuneeksi, tämä komission pääsihteeristöön kuuluva yksikkö seuraa vastausten antamista ja lähettää asianomaisille yksiköille muistutuksen siinä tapauksessa, että ne eivät ole vastanneet määräajan kuluessa. Vuosituhannen vaihtumiseen liittyvät tietojenkäsittelyn ongelmat eivät mitenkään vaikuta tähän menettelyyn.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0859/98 neuvostolle esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE) (31. maaliskuuta 1998)

Aihe: Tupakan mainontaa koskevan kiellon vaikutukset

Direktiivillä pyritään terveyspolitiikkaan liittyviin tavoitteisiin, mikä on tunnustettu yleisesti.

1. Miksi direktiivin oikeudelliseksi perustaksi ei ole kuitenkaan valittu EY:n perustamissopimuksen 129 artiklaa?

2. Miksi yhteisen kannan johdanto-osan kappaleissa käsitellään terveydensuojelua paljon suppeammin kuin komission ehdotuksessa?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 ja E-0862/98 (13.-14. heinäkuuta 1998)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan parlamentti hyväksyi perusteellisen keskustelun jälkeen toisessa käsittelyssä 13. toukokuuta 1998 ilman tarkistuksia neuvoston yhteisen kannan, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Neuvosto antoi kyseisen direktiivin 22. kesäkuuta 1998 pitämässään istunnossa ((Annetaan sinä päivänä, jolloin vastaus hyväksytään. )).

Kun arvoisan parlamentin jäsenen esittämiä kysymyksiä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin, on todettava, että käsitellessään komission ehdotusta neuvosto pyrki parhaansa mukaan päätymään tekstiin, jossa huomioidaan sekä sisämarkkinoiden tehokas toiminta että terveyden suojelun korkean tason vaatimukset.

Seikat, jotka ovat olennaisesti vaikuttaneet direktiiviehdotuksen käsittelyyn neuvostossa, on selvitetty yksityiskohtaisesti johdanto-osan kappaleissa ja neuvoston perusteluissa, jotka on toimitettu Euroopan parlamentille ennen toista käsittelyä. Jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa asianmukaiset säännökset ja määräykset, joilla varmistetaan direktiivin soveltaminen, niin että tavoitteet saavutetaan.

Neuvosto muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että komission tehtävänä on valvoa toimielinten perustamissopimuksen nojalla antamien säännösten ja määräysten soveltamista ja että yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan niitä ja varmistamaan, että ne ovat perustamissopimuksen mukaisia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0358/98 komissiolle esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) (17. helmikuuta 1998)

Aihe: Talousarvion alamomentti A-7001 (Tilapäinen henkilöstö)

Vuoden 1998 talousarvion alamomenttiin A-7001 (Tilapäinen henkilöstö) on varattu 12 200 miljoonaa ecua. Tilapäistyövoimaa tarjoavissa yrityksissä työskentelevien työntekijöiden työehdot ovat keskimääräistä huonommat ja heidän sosiaaliturvansa on riittämätön. Siksi haluan esittää seuraavat kysymykset:

1. Millä aloilla tilapäistyövoimaa käytetään?

2. Kuinka monta henkilöä kullakin alalla?

3. Minkä yritysten kanssa on tehty tilapäistyövoimaa koskevia sopimuksia?

4. Kuka huolehtii näiden työntekijöiden sosiaalisista oikeuksista ja vakuutuksista?

Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 1998)

1. Suurin osa komission tilapäisestä henkilöstöstä (Brysselissä ja Luxemburgissa) työskentelee hallintotehtävissä: kielitaitoisina sihteereinä, konekirjoittajina, kone- ja pikakirjoittajina sekä avustavina kirjanpitäjinä, toimistovirkailijoina, atk-asiantuntijoina, puhelinvaihteenhoitajina, koodaajina, konferenssiteknikkoina ja korjauslukijoina. Pieni osa tilapäishenkilöstöstä työskentelee lisäksi terveydenhuollon alalla (sairaanhoitajina ja laboratorioteknikkoina) tai opetusalalla (lastentarhanopettajina tai opettajina). Tilapäistä henkilökuntaa työskentelee jonkin verran myös teknisinä toimihenkilöinä (autonkuljettajina, vahtimestareina, varastonhoitajina ja keittiötyöntekijöinä).

2. Komission yksiköissä Brysselissä ja Luxemburgissa työskentelevän tilapäisen henkilöstön määrä on vakiintunut noin 700 työntekijään (josta 75 % on kielitaitoisia sihteereitä, 20% toimii muissa hallintotehtävissä ja 5 % muilla aloilla).

3. Komissio teki viimeisimpien sopimusta koskevien ilmoitusten perusteella (24. heinäkuuta 1997 julkaistu Brysselin yksiköitä koskeva tarjouspyyntö N:o 97/15/IX.C.1 ja 8. elokuuta 1997 julkaistu Luxemburgin yksiköitä koskeva tarjouspyyntö N:o 14/97/IX PIM) kolmen seuraavan vuoden ajaksi (vuosiksi 1998, 1999 ja 2000) puitesopimuksia, joita voidaan tarvittaessa jatkaa, seuraavien tilapäistyövoimaa tarjoavien yritysten kanssa:

>TABLE>

4. Sopimuksen tehneet yritykset vastaavat komission palveluksessa työskentelevän tilapäisen henkilökunnan palkanmaksusta, työehdoista ja sosiaaliturvasta. Komission, tilapäistyövoimaa tarjoavien yritysten ja tilapäishenkilöstön on noudatettava kansallista lainsäädäntöä ja erityisesti 24 päivänä heinäkuuta 1987 annettua lakia määräaikaisesta ja tilapäisestä työskentelystä ja työvoiman saatavuudesta [julkaistu 20. elokuuta 1987 Belgian virallisessa lehdessä (Moniteur belge)] ja 19 päivänä toukokuuta 1994 annettua lakia tilapäistyöskentelystä ja työvoiman tilapäisestä työhönotosta [julkaistu 31. toukokuuta 1994 Luxemburgin virallisessa lehdessä (Mémorial du Luxembourg)]. Näiden jäsenvaltioiden lainsäädäntö tällä alalla kuuluu Euroopan kattavimpiin.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0372/98 neuvostolle esittäjä(t): Nuala Ahern (V) (19. helmikuuta 1998) Aihe: Erittäin radioaktiivisen jätteen kuljetus La Haguen COGEMA-laitoksesta Erittäin radioaktiivista jätettä on kuljetettu tammikuusta 1998 alkaen La Haguen COGEMA-laitoksesta Cherbourgin sataman ja Panaman kanavan kautta Japaniin. Mitä tämän kuljetuksen turvallisuuteen liittyviä valituksia puheenjohtajavaltio on saanut? Vastaus (18. toukokuuta 1998) 1. Neuvostolla ei ole tietoa erityisistä turvallisuuteen liittyvistä vetoomuksista, jotka koskisivat radioaktiivisen jätteen kuljetusta La Haguen ydinvoimalasta. 2. Neuvosto haluaisi muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että radioaktiivisen jätteen kuljetusten turvallisuusnäkökohtiin liittyviä säännöksiä on useissa yhteisön säädöksissä. 3. Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetussa direktiivissä N:o 96/29/Euratom ((EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. )) säädetään sitovista lainsäädännöllisistä puitteista terveyden suojelemiselle vahvistamalla tiukat säännöt koko väestöön kohdistuvan säteilyn korkeimmista sallituista tasoista. 4. Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3 päivänä helmikuuta 1992 annettu direktiivi 92/3/Euratom ((EYVL L 35, 12.2.1992, s. 24. )) koskee erityisesti radioaktiivisen jätteen kuljetuksia, joita koskevasta tiukasta valvontajärjestelmästä direktiivissä säädetään. 5. Edellisen lisäksi kyseessä olevan jäsenvaltion on noudatettava Kansainvälisen atomienergiajärjestön puitteissa hyväksyttyjä, ydinmateriaalin siirtoja koskevia määräyksiä.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0437/98 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (16. helmikuuta 1998) Aihe: Verovapaan myynnin lopettaminen Koska komissio on useaan kertaan todennut, että verovapaan myynnin lopettaminen etenee suunnitelmien mukaisesti kohti sen toteuttamista vuoden 1999 puolivälissä, voiko komissio vahvistaa päivämäärän, johon mennessä se aikoo esittää tarvittavan direktiiviehdotuksen, joka koskee ALV- ja valmisteverojärjestelmää, joka on täytäntöönpantava kaikissa jäsenvaltioissa verovapaan myynnin lopettamisen jälkeen toiminnassa olevien autolautta- ja lentoliikenneyhteyksien sujuvan toiminnan takaamiseksi? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1998) Komissio haluaa korostaa, että yhteisön sisäinen verovapaiden tuotteiden myyntijärjestelmä poikkeaa tavanomaisista verotussäännöistä. Lentokentillä, lentokoneissa ja autolautoilla tapahtuvaa myyntä verotetaan siirtymäkauden jälkeen tavanomaiseen tapaan ALV- ja valmisteverosääntöjä noudattaen. Lentokoneissa ja autolautoilla myytävien tuotteiden ALV verotetaan jäsenvaltiossa, josta lähdetään ja jäsenvaltion lentokentällä myytävien tuotteiden ALV jäsenvaltiossa, jossa lentokenttä sijaitsee. Valmistevero peritään tuotteista siinä jäsenvaltioissa, jossa ne kulutetaan. Komissio korostaa sitä, että neuvosto ei päättäessään verovapaan myynnin poistamisesta yhteisössä ottanut huomioon, että verotussääntöjä on sen vuoksi mukautettava.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0534/98 komissiolle esittäjä(t): Raimo Ilaskivi (PPE) (2. maaliskuuta 1998) Aihe: Jatkoa: postipalvelujen yhtenäinen hinnoittelu Komission jäsen Bangemann on vastannut kysymykseeni (E-3942/97) ((EYVL L 223, 17.7.1998, s. 35. )) aiheesta. Vastauksessaan (29.1.1998) komission jäsen Bangemann toteaa, että Suomen postin käytäntö ei ole ristiriidassa yhteisön postipalvelujen kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä tehdyn direktiiviehdotuksen kanssa edellyttäen, että perittävä maksu on suhteessa aiheutuneisiin lisäkustannuksiin. Suomessa posti kerää kesäasukkaiden postinkannosta erillisen viikkomaksun, jota ei peritä muilta paikkakunnan asukkailta. Maksun suuruus on 25 markkaa viikossa eli noin yksi (1) ecu per vuorokausi. Useimmiten kesäasukkaan postinkanto vakituiseen osoitteeseen on keskeytetty loman ajaksi ja kannettavasta postista on maksettu normaalitaksa ja kesäasukkaan postilaatikko sijaitsee postin normaalin jakelureitin varrella. Katsooko komissio näissä tapauksissa Suomen postin noudattaman kesäasukkaiden rahastuksen (1 ecu/vrk) olevan mainitun direktiivin periaatteiden mukaista eli olevan suhteessa aiheutuneisiin lisäkustannuksiin? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (20. maaliskuuta 1998) Parlamentin jäsen mainitsee postipalvelujen hinnoittelua koskevassa toisessa kysymyksessään, että Suomessa posti perii kesäasukkailta postinkannosta 25 Suomen markan viikkomaksun. Komissio esitti kantansa asiasta vastauksessa, jonka se antoi parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-3942/97. Kesäasukkaiden postinkannosta perittävien maksujen kohtuullisuudesta suhteessa kansallisiin ja yhteisön vaatimuksiin nähden päätetään ensisijaisesti kansallisella tasolla kutakin yksittäistapausta koskevien tietojen perusteella.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0248/98 komissiolle esittäjä(t): Allan Macartney (ARE) (13. helmikuuta 1998)

Aihe: Lasten hyvinvointi Euroopan unionissa

Onko komissio edistynyt YK:n lapsen oikeuksien yleismaailmallisen julistuksen mukaisten lasten hyvinvointiin liittyvien politiikkojen toimeenpanossa ja valvonnassa jäsenvaltioissa? Onko Euroopan tasolla myönnetty lisärahoitusta, jonka tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita täyttämään lapsen yleismaailmallisessa julistuksessa niille asetetut tavoitteet?

Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 1998)

Komissio on myöntänyt vuodesta 1989 lähtien osarahoitusta rajallisille lasten hyvinvointia ja lasten oikeuksia edistäville toimille budjettikohdasta B3-4108, joka sisältää toimenpiteet perheen ja lasten hyväksi. Viime vuosina tämän tyyppisiin hankkeisiin on myönnetty rahaa yhä enemmän. Tällaisia hankkeita ovat muun muassa seminaarit, joissa keskustellaan uusista välineistä lasten suojelemiseksi, kuten lasten oikeuksien asiamiehen viroista, tai siitä, miten lapset saisivat äänensä kuuluville, eri alojen yhteinen kurssi lasten parissa tai hallinnossa työskenteleville lasten oikeuksista tai pyrkimykset lapsiystävällisemmän yhteiskunnan saavuttamiseksi.

Budjettikohdalle B3-4108 on tänä vuonna myönnetty varoja 4 miljoonaa ecua. Lukuun ottamatta sosiaalisia ja väestötieteellisiä tutkimuksia, jotka vievät noin 10 % budjetin varoista, tämä määrä jakautuu tasan perheiden hyväksi tehtävien ja lasten hyväksi tehtävien toimien välillä. Osa jälkimmäisistä liittyy suoraan lapsen oikeuksiin ja Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) yleissopimukseen.

Koulutuskysymyksissä, liittyen neuvoston 22. syyskuuta 1997 antamiin kouluturvallisuutta koskeviin päätelmiin ((EYVL C 303, 4.10.1997. )), komissio teki vuonna 1997 aloitteen, jolla pyritään vahvistamaan eurooppalaista yhteistyötä kouluväkivaltaa ja kouluturvallisuutta koskevissa asioissa. Tässä yhteydessä osoitettiin budjettikohdassa B3-1000 (yleiset toimenpiteet koulutusalan yhteistyön hyväksi) 558 300 ecun määräraha ennaltaehkäisevien ohjelmien toteuttamista varten perustetuille tukihankkeille, joissa eri osapuolet (opettajat, oppilaat, vanhemmat, paikallisviranomaiset, poliisi, oikeuslaitos) pyrkivät monikantaisesti löytämään konkreettisia ratkaisuja ongelmiin. Aloitteen toimintoja koordinoi jäsenvaltioiden nimittämä asiantuntijaryhmä, ja sen puheenjohtajana toimii komissio. Tämän lisäksi tutkitaan koulun osuutta lasten hyväksikäytön estämisessä, niin kouluissa kuin koulujen ulkopuolellakin.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0275/98 komissiolle esittäjä(t): Gary Titley (PSE) (5. helmikuuta 1998) Aihe: Satelliittilähetysten häirintä ja kaupan esteitä koskeva EU:n asetus Eutelsat-satelliitin kautta lähetettäviä MED-TV:n lähetyksiä häirittiin jatkuvasti ajalla 1. - 23. heinäkuuta 1997. MED-TV lähettää Lontoosta kurdinkielisiä lähetyksiä UK Independent Television Commissionin luvalla. Marraskuussa 1997 esitin komissiolle kysymyksen, jossa tiedustelin komission kantaa siihen, rikkooko MED-TV:n häirintä kaupan esteitä koskevaa EU:n asetusta. Tähän komissio vastasi tarvitsevansa lisätietoja voidakseen arvioida asiaa. Aikooko komissio tutkia tätä mahdollista kaupan esteitä koskevan EU:n asetuksen rikkomista? Jos se ei aio tutkia sitä, miksi ei? Voiko komissio ilmoittaa, miten paljon aikaa tällainen arviointi vaatii? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Kuten edellisessä vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-3670/97 ((EYVL C 174, 8.6.1998, s. 95. )) ja parlamentin jäsenen Gijs de Vriesin kirjalliseen kysymykseen E-3449/97 ((EYVL C 174, 8.6.1998, s. 60. )) todettiin, rajatonta televisiota koskevassa 30. kesäkuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/36/EY ((EYVL L 202, 30.7.1997. )), jolla muutettiin neuvoston televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettua direktiiviä 89/552/ETY, säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava alueellaan vapaus vastaanottaa toisten jäsenvaltioiden televisiolähetyksiä (2 a artiklan 1 kohta). Tämä velvoite perustuu yhteen EY:n perustamissopimuksessa säädetyistä neljästä perusvapaudesta (vapaus tarjota palveluita - 59 artikla). Tapauksen erityiset tekijät huomioon ottaen komissio ilmoitti tarvitsevansa lisätietoja voidakseen arvioida, onko yhteisön lainsäädäntöä noudatettu. Perustamissopimusten valvojana komission on arvioitava mahdollinen yhteisön lainsäädännön rikkominen. Arviointiin tarvittava aika riippuu asiaan liittyvien tekijöiden monimutkaisuudesta, olettaen että tarvittavat tiedot olisivat käytettävissä.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0205/98 komissiolle esittäjä(t): Rainer Wieland (PPE) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Kotikielisen opetuksen rahoitus ulkomailla - kotikielinen opetus Stuttgartin konsulialueella (Saksa) Italian hallitus aikoo Stuttgartin konsulialueella (Saksa) siirtää 9 600 italialaisen lapsen opetuksen Italian kulttuuri-instituutilta yksityisille yhdistyksille (Esslinger Zeitung, 4.12.1997, stuttgartilaisen herra Virgan kirje Baden-Württembergin kulttuuri-, nuoriso- ja urheiluministerille). Millä varoilla rahoitetaan ulkomailla asuvien unionin kansalaisten kotikielinen opetus? Jos tätä opetusta tuetaan unionin varoilla, kuinka suurista summista on kyse ja mitkä ovat varojen myöntämistä ja käyttöä koskevat direktiivit? Jos tätä opetusta tuetaan osittainkin unionin varoista, onko organisoinnin (ja opetustoiminnan) toiminnan siirto yksityiselle laitokselle kuten yhdistykselle oikeudellisesti sallittua? Vastaako tämä toiminta komission poliittista tahtoa? Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (24. maaliskuuta 1998) Komissio ymmärtää arvoisan parlamentin jäsenen huolen italian kielen opetuksesta Stuttgartin alueella, mutta komissiolla ei ole toimivaltaa kyseenalaistaa tämän päätöksen laillisuutta. EY:n perustamissopimuksen 126 artiklan mukaisesti jäsenvaltioilla on yksinomainen vastuu opetuksen sisällöstä ja koulutusjärjestelmän järjestämisestä. Lisäksi komissio kunnioittaa jäsenvaltioiden sivistyksellistä ja kielellistä monimuotoisuutta. Lisäksi siirtotyöläisten lasten koulutuksesta 25. heinäkuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 77/486/ETY ((EYVL L 199, 6.8.1977. )) 3 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on kansallisten olojensa ja oikeusjärjestelmiensä mukaisesti ja yhteistoiminnassa niiden valtioiden kanssa, joista lapset ovat peräisin, toteutettava aiheelliset toimenpiteet edistääkseen normaaliopetuksen rinnalla lasten äidinkielen ja sen maan kulttuurin opetusta, josta he ovat peräisin.