Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0289/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (10. helmikuuta 1999) Aihe: Eurooppalaisen graniittiteollisuuden suojelu Eurooppalaisilla graniittiteollisuuden pk-yrityksillä on ollut viime vuosina huomattavia sopeutumisvaikeuksia. Kilpailu sisämarkkinoilla ja kolmansien maiden kanssa on johtanut keskimäärin 30-40 prosenttia alhaisempiin hintoihin ja jättänyt graniittialaan syvän jäljen. Viimeisin kehitys alalla asettaa sen uusien haasteiden eteen ja edellyttää komissiolta ja jäsenvaltioilta päättäväistä toimintaa. Kiinasta tulee suuria graniittimääriä teiden, siltojen sekä asuntojen rakentamiseen ja hautakivimateriaalia tuodaan Intiasta. Näiden tuontitavaroiden hinnat ovat erilaisten palkkakustannusten takia oleellisesti alhaisemmat kuin vastaavien tuotteiden hinnat Euroopassa. Nämä kolmannet maat myöskin osittain suojelevat itseään vientitullein, jotka estävät raaka-aineen viemisen jalostamistarkoitukseen. Mitä ponnisteluita komissio on tähän mennessä tehnyt tämän suuntauksen pysäyttämiseksi? Aikooko se reagoida uuteen tilanteeseen esim. polkumyynnin vastaisilla toimilla? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (29. maaliskuuta 1999) Komissio seuraa tiiviisti graniittituotteiden maailmankaupan kehittymistä. Intia ja Kiina tunnetaan sekä käsittelemättömän että työstetyn graniitin merkittävinä tuojina yhteisöön. Vuonna 1997 näiden maiden osuus yhteisöön tuotavan graniitin kokonaismäärästä olivat käsittelemättömän graniitin osalta 63 prosenttia ja työstetyn graniitin osalta 21,5 prosenttia. Työstetyn graniitin tuonti yhteisöön on kasvanut 85 prosenttia verrattuna kyseisten maiden yhteisöön suuntautuvaan vientiin vuonna 1995. Muutkin maat, esim. Brasilia ja Etelä-Afrikka, ovat merkittäviä työstetyn graniitin viejiä yhteisöön. Yhteisön ulkopuolelta peräisin olevan graniitin osuus yhteisön kulutuksesta vuonna 1997 oli 42 prosenttia (44 % vuonna 1993). Comext-tietokannasta saatujen yhteisön sisäistä graniittikauppaa koskevien tilastotietojen alustava analyysi ei kuitenkaan vahvista arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa hintoihin kohdistuvaa painetta. Comext-tietojen perusteella työstetyn graniitin keskihinta yhteisön sisäisessä kaupassa vuonna 1997 oli 700 euroa tonnilta, kun hinta vuonna 1995 oli 723 euroa tonnilta, eli hinta on laskenut noin 3 prosenttia. Kaikenlaisen graniitin vienti yhteisön ulkopuolelle on sekin huomionarvoista. Vuonna 1997 yhteisö vei 1,1 miljoonaa tonnia graniittia (eli 20 % yhteisön tuotannosta), mikä on 14 prosenttia enemmän kuin vuonna 1995. Tästä määrästä 54000 tonnia vietiin Kiinaan ja Intiaan (nousua 600 % vuoteen 1995 verrattuna). Näihin kahteen maahan suuntautuvaan vientiin ja varsinkin graniittituotteisiin sovelletaan korkeita tullitariffeja; vuonna 1998 Kiina sovelsi niihin 25 prosentin tariffia ja Intia 40 prosentin tariffia. Komissiolla on useita keinoja näiden tariffiesteiden vähentämiseksi. Kiinan pääsyä Maailman kauppajärjestöön (WTO) koskevissa neuvotteluissa korkeimpien tariffien huomattava lasku ja vientiverojen poistaminen ovat komission ensisijaisia tavoitteita. Intian, joka on ollut WTO:n jäsen 1.1.1995 alkaen, kohdalla vaikutusmahdollisuuksia tarjoutuu seuraavalla monenvälisten neuvottelujen kierroksella. Polkumyynnin osalta komissio ei yleensä aloita sitä koskevaa menettelyä omasta aloitteestaan. Kuka tahansa luonnollinen henkilö, oikeushenkilö tai yhdistys, jolla ei ole oikeussubjektin asemaa ja joka edustaa yhteisön teollisuutta, voi esittää kirjallisen valituksen, jonka perusteella komissio aloittaa selvityksen väitetyn polkumyynnin, sen laajuuden ja vaikutusten tutkimiseksi. Valitukseen on sisällyttävä todisteet polkumyynnin tapahtumisesta, yhteisön teollisuudelle aiheutuvasta haitasta sekä väitetyn polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja väitetyn haitan välisestä syysuhteesta. Valituksen voi osoittaa komissiolle joko suoraan tai jäsenvaltion kautta. Tämän jälkeen komissio tutkii, onko polkumyyntimenettelyn aloittaminen valituksessa esitettyjen seikkojen pohjalta perusteltua. Menettelyn oikeusperustan muodostavat toisaalta polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) 384/96 (perusasetus) ja toisaalta polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen (EY) 384/96 muuttamisesta 2 päivänä joulukuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY) 2331/96(1) ja polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) 384/96 muuttamisesta 27 päivänä huhtikuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) 905/98(2). (1) EYVL L 317, 6.12.1996. (2) EYVL L 128, 30.4.1998.