KIRJALLINEN KYSYMYS E-1656/00

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) ja Gianfranco Fini (UEN) komissiolle

(29. toukokuuta 2000)

Aihe: Ydinsaasteet Severodvinskissä (Venäjä)

Arviolta 1 300 kilometriä Moskovasta pohjoiseen, sadan kilometrin päässä napapiiriltä sijaitsee ulkomaalaisilta suljettu kaupunki nimeltä Severodvinsk, jonne päästäkseen venäläisetkin tarvitsivat erityisluvan aina viime aikoihin asti. Stalinin määräyksestä noin 60 000 vangin voimin vuonna 1936 Arkangelista länteen Vienanmeren rannalle rakennetussa Severodvinskissä puhaltavat arktiset tuulet läpi vuoden ja lämpötila laskee talvisin 3040 pakkasasteeseen. Näissä olosuhteissa toimi aikoinaan pakkotyöleiri,

jonne kuljetettiin Stalinin vainojen uhreja, jotka ammuttiin tai jätettiin yksinkertaisesti kuolemaan puutostauteihin ja kylmyyteen. Vuosien 1936 ja 1953 välisenä aikana leirillä kuoli 25 000 ihmistä. Kaupungissa on nykyisin 210 000 asukasta ja työleirien tilalle on noussut kaksi telakkaa, joista toisessa (Sevmash) rakennetaan ydinsukellusveneitä (virallisten tietojen mukaan siellä rakennetaan lumiauroja). Telakalta valmistuu typhoon-sukellusveneitä (venäläiset kutsuvat niitä haiksi), ihmisen rakentamista sotakoneista suurimpia ja tuhovoimaisimpia. Ne ovat 175 metrin pituisia ja niissä on 20 useilla ydinkärjillä varustettua mannertenvälistä ohjusta.

Severodvinskin suljetussa kaupungissa on sairaala, jossa hoidetaan satoja epämuodostuneita lapsia, joilla on harvinainen kuurouteen johtava immuunipuutos. Vuosina 1994 ja 1995 eräs Venäjän laivaston entinen kapteeni oli mukana laatimassa alueen dramaattista tilannetta koskevaa raporttia. Severodvinskistä on tulossa yksi Venäjän saastuneimmista alueista, eräänlainen Tshernobyl hidastettuna. Telakoiden alueella on varastoja, joissa on 12 530 kuutiometriä kiinteää radioaktiivista ainetta yhteensä 4 620 tonnin painosta. Vuoteen 1991 asti suuri osa jätteistä upotettiin läheiseen Karanmereen ja Barentsinmereen, ja loput vietiin kaupungin kaatopaikalle. Koskaan ei saada varmuutta siitä, paljonko ydinjätettä kaupungin ympäristöön on haudattu. Alusten korjausten ja reaktorien latauksen yhteydessä telakoilta vapautuu ilmaan 10 000 kuutiometriä radioaktiivista kaasua. Severodvinskiä koskevien yksityiskohtaisten tietojen selvittäminen kestää vielä pitkään. Kaupungin asukkaat ja heidän lapsensa ovat vaarassa joutua kokemaan uuden Tshernobylin kaltaisen murhenäytelmän, jonka seuraukset saattaisivat olla kestämättömät ei ainoastaan venäläisten vaan koko maailman ja varsinkin Euroopan kannalta.

1. Eikö komissio katso, että olisi aiheellista viipymättä keskustella tästä asiasta Venäjän viranomaisten kanssa? Kahdenväliset suhteet ja Phare- ja Tacis-ohjelmat voisivat toimia perustana asian esille ottamisessa.

2. Eikö komissio katso, että humanitääristen syiden vuoksi ja yhteisen turvallisuuden nimissä Euroopan unionin Venäjälle antama apu pitäisi sitoa konkreettiseen vaatimukseen Severodvinskin vaarallisen tilanteen ratkaisemisesta?

3. Eikö ympäristön suojeleminen radioaktiiviselta saasteelta ole komission mielestä ensiarvoisen tärkeä kysymys laajentumiseen liittyvissä neuvotteluissa?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(4. heinäkuuta 2000)

Komission on hyvin tietoinen Severodvinskin katastrofaalisesta ympäristötilanteesta, jollaisia on Venäjän federaation monilla muillakin alueilla (mm. Ozjorskin seudulla eteläisellä Uralilla, Tomskissa ja Krasnojarskissa). Komissio tukee jo nyt noin 20 miljoonan euron määrärahoista monia hankkeita Luoteis-Venäjällä ja on valmis auttamaan radioaktiivisista jätteistä ja käytetystä polttoaineesta syntyneiden ympäristöhaittojen korjaamisessa yhteisin kansainvälisin ponnistuksin. Luoteis-Venäjällä on parhaillaan meneillään yhteisön kokonaan tai osittain rahoittamia ohjelmia, joita tuetaan TACIS:n ja Kansainvälisen tiede- ja teknologiakeskuksen ISTC:n ja entisen Neuvostoliiton itsenäisten valtioiden tieteenharjoittajien kanssa tehtävän yhteistyön edistämiseksi perustetun kansainvälisen yhdistyksen INTAS:n kautta sekä talousarvioin muista, mm. ympäristöä koskevista kohdista. On jo julkaistu useita selvityksiä, joissa arvioidaan tilannetta tässä osassa maailmaa.

Nimenomaan Severodvinskin osalta tuetaan hanketta, jonka tarkoituksena on arvioida ympäristö- ja säteilyvaikutuksia, jotka ovat syntyneet radioaktiivisten jätteiden huolimattomasta käsittelystä kysymyksessä mainituilla kahdella telakalla sekä nestemäisen radioaktiivisen jätteen laskemisesta kunnalliseen viemäriverkkoon. Hankkeen toteuttajat ovat jo käyneet kaupungissa ja kertoneet hyvästä yhteistyöstä paikallisten laitosten kanssa. Selonteko hankkeen tuloksista julkaistaan vuoden 2001 loppupuolella.

Kansainvälisessä yhteisössä ymmärretään yleisesti, että ongelman mittavuuden vuoksi tilanteen korjaamiseksi tarvitaan ehdottomasti yhteisiä toimia. Ne ovat tavoitteena jo yli vuoden ajan käydyissä keskusteluissa, jotka koskevat Venäjän monenvälistä ydinvoimaan liittyvää MNEPR-ympäristöohjelmaa.

Yhteisö on yhdessä Yhdysvaltojen ja Norjan kanssa saavuttanut tiettyä edistystä sopimusneuvotteluissa Venäjän federaation kanssa, mutta eräitä tärkeitä asioita (ydinturvallisuus, vero- ja tullivapaudet sekä pääsy toteutuspaikoille) on yhä ratkaisematta. Komissio haluaa ratkaisun näihin asioihin ja Venäjän federaation allekirjoituksen MNEPR-sopimukseen, ennen kuin se myöntää huomattavia lisäavustuksia tärkeisiin investointihankkeisiin. Venäläiset ovat hyvin selvillä komission kannasta. Tilanteen kiireellisyyden vuoksi komissio kuitenkin jatkaa MNEPR-neuvottelujen rinnalla yhteistyötä, jota se on tehnyt Luoteis-Venäjää koskevissa toimissa eräiden jäsenmaiden ja EU:n ulkopuolisten maiden, mm. Yhdysvaltojen ja Norjan kanssa.

Laajentumisprosessiin liittyen komissio toteaa, että ympäristö on yksi liittymisneuvottelujen asiakohdista. Koska Venäjän federaatio ei kuulu jäsenyyttä hakeneisiin maihin, Severodvinskin tilanne ei suoraan vaikuta jäsenyysneuvotteluihin.