KIRJALLINEN KYSYMYS E-2755/02

esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle

(1. lokakuuta 2002)

Aihe: Rajat ylittävä sosiaalinen kysymys

Onko komissiolla jokin rooli kansalaisten auttamisessa rajat ylittävissä sosiaalisissa ongelmissa, jotta ne saataisiin ratkaistua tyydyttävällä tavalla? Jos sillä on, voiko se kertoa, mitkä sen osastoista voivat auttaa tai puuttua asioihin (ilmoittaen tarvittaessa yksittäisen tapauksen yksityiskohdat)? Tässä tapauksessa on kyse Irlannin kansalaisen kahden lapsen elatusmaksuista, jotka hänen kyproksenkreikkalainen entinen aviomiehensä on velvollinen maksamaan. Voiko komissio kertoa, kuinka voitaisiin parhaiten huolehtia siitä, että oikeus tapahtuu?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(21. marraskuuta 2002)

Arvoisa parlamentin jäsen tiedustelee, voiko komissio toimia kansalaisten puolesta maiden välisissä sosiaaliasioissa tai antaa heille apua. Tarkemmin sanoen on kyse tapauksesta, jossa Irlannin kansalainen haluaisi periä kyproslaiselta entiseltä puolisoltaan tämän maksettavaksi kuuluvia elatusmaksuja heidän avioliitossaan syntyneille lapsille.

Komissiolla ei ole toimivaltaa auttaa unionin alueella asuvaa henkilöä tai jonkin jäsenvaltion kansalaista henkilökohtaisten ongelmien ratkaisemisessa.

Sen sijaan Euroopan yhteisön omat ja sen jäsenvaltioissa sovellettavat kansainväliset oikeudelliset välineet tarjoavat useita ratkaisuvaihtoehtoja.

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22. joulukuuta 2000 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 44/2001(1) säädetään, että elatusvelvollisuutta koskevissa asioissa kanne voidaan nostaa joko vastaajan (tässä tapauksessa entisen aviomiehen) asuinpaikkana olevan jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa tai sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä elatusapuun oikeutetun (tässä tapauksessa entisen vaimon ja lasten) kotipaikka tai asuinpaikka on. Elatusapuun oikeutetulla on siis vaihtoehtoinen kanteen nostamistapa tilanteissa, joissa vastapuoli asuu jonkin jäsenvaltion alueella.

Mikäli näin ei ole, toisin sanoen jos vastaaja asuu Kyproksessa, mikä ei ilmene selvästi kirjallisesta kysymyksestä, jäsenvaltioiden toimivaltaa säätelee kansallinen laki ja irlantilaisten tuomioistuinten toimivaltaa koskeva kysymys on ratkaistava Irlannin prosessioikeudellisen lainsäädännön mukaisesti.

Lisäksi tuomio, joka on annettu jossakin jäsenvaltiossa, on tunnustettava ja se voidaan panna täytäntöön muissa jäsenvaltioissa edellä mainitussa asetuksessa säädetyillä yksinkertaistetuilla menettelyillä. Sen sijaan tilanne, jossa Kypros ei tunnusta eikä pane täytäntöön EU:n jäsenvaltion tuomioistuimen päätöstä, ei kuulu yhteisön oikeuden piiriin.

Toisaalta elatusavun perimistä ulkomailla koskevassa, New Yorkissa 20. kesäkuuta 1956 tehdyssä yleissopimuksessa, jonka sekä Irlanti että Kypros ovat ratifioineet ja jota siis on sovellettava niiden välillä, määrätään, että jokaisen sopimuspuolen on nimettävä vastaanottava elin ja välittävä elin, ja välittävän elimen on elatusavun hakijan puolesta ja hänen antamansa valtuuden puitteissa ryhdyttävä kaikkiin asianmukaisiin toimenpiteisiin elatusavun perimisen varmistamiseksi, kuten vaatimuksen selvittelyyn, tai, milloin on tarpeellista, elatusapukanteen nostamiseen ja ajamiseen sekä elatusapua koskevien kaikkien päätösten ja muiden oikeudellisten asiakirjain täytäntöönpanemiseen.

Näin ollen Kyproksen välittävä elin voi Kyproksen lain mukaisesti joko kehottaa tunnustamaan ja panemaan täytäntöön toimivaltaisen irlantilaisen tuomioistuimen elatusavun hakijalle antaman päätöksen mahdollisesti avattuaan Kyproksessa erityismenettelyn tässä tarkoituksessa tai nostaa uuden kanteen, jolla entinen aviomies tuomittaisiin maksamaan elatusapua.

New Yorkissa vuonna 1956 tehtyyn yleissopimukseen kuuluu myös säännöksiä, joissa määrätään sopimusvaltioiden vastaanottavien ja välittävien elinten välisestä yhteistyöstä elatusavun perimisen varmistamiseksi.

Siinä määrätään myös, että jos elatusavun hakija oleskelee sopimuspuolena olevan valtion alueella, hän voi osoittaa hakemuksensa välittävälle elimelle siinä valtiossa.

Koska New Yorkin yleissopimuksen osapuolina olevat valtiot ovat antaneet omille välittäville elimilleen hyvin erilaisia rooleja, on parasta, että tässä tapauksessa elatusavun hakija kääntyy oman asuinmaansa vastaanottavan viranomaisen puoleen ja tiedustelee, mitä mahdollisuuksia hänellä on Kyproksen kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa.

Irlannin vastaanottava elin on oikeusministeriö, jonka osoite on 7276 St Stephen's Green, Dublin 2.

(1) EYVL L 12, 16.1.2001.