KIRJALLINEN KYSYMYS P-2719/01

esittäjä(t): Marco Formentini (ELDR) komissiolle

(26. syyskuuta 2001)

Aihe: Mahdollinen direktiivin 92/43/ETY rikkominen

Carrosion ja Gavin kunnissa Piemonten alueella tilanne on kärjistynyt siellä mahdollisesti aloitettavan kaivostoiminnan vuoksi, johon liittyisi

- sellaisten lähteiden tuhoaminen, joista johdetaan juomavettä koko Carrosion kunnalle ja osalle Gavin kuntaa;

- korvaavan vedenottojärjestelmän rakentaminen Capanne di Marcarolon luonnonpuiston alueelle.

Edellä mainitut työt on ilmeisesti hyväksytty Piemonten alueen tasolla, ja kyseisessä asiassa rikotaan Italian hallituksen ja aluehallinnon viranomaisten laatimia määräyksiä.

Koska työt aiotaan aloittaa lähiaikoina ja koska niiden aiheuttamien vahinkojen korjaaminen olisi vaikeaa jollei mahdotonta, aikooko komissio tutkia kyseistä asiaa ja ottaa yhteyttä Piemonten aluehallintoon, jotta voidaan välttää kyseisten kuntien asukkaiden ja paikallisten viranomaisten pelkäämät tuhoisat seuraukset?

Rikotaanko edellä mainitussa tapauksessa direktiiviä 92/43/ETY(1)?

(1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(22. lokakuuta 2001)

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1) mukaan niiden hankkeiden vaikutukset, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, on arvioitava (ympäristövaikutusten arviointi). Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat hankeluokat on lueteltu kahdessa liitteessä. Liitteessä I luetelluille hankkeille on aina tehtävä ympäristövaikutusten arviointi. Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluville hankkeille on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan.

Direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3. maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/11/EY(2) mukaan jäsenvaltioiden on määriteltävä liitteessä II mainittujen hankkeiden osalta joko tapauskohtaisesti selvittämällä tai jäsenvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla, onko hankkeelle tehtävä ympäristövaikutusten arviointi. Kuitenkin hankkeisiin, joita koskeva lupahakemus on jätetty toimivaltaiselle viranomaiselle ennen 14. maaliskuuta 1999, sovelletaan direktiivin 85/337/ETY määräyksiä, sellaisina kuin ne ovat ennen muutoksia.

Parlamentin jäsenen toimittamien tietojen perusteella työt, joihin kysymyksessä viitataan, kuuluvat johonkin seuraavista hankeluokista: direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on ennen muutoksia, liitteessä II oleva 2 kohta (kaivannaisteollisuus), direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY, liitteessä I oleva 19 kohta (kivilouhokset ja avokaivokset, joiden pinta-ala on yli 25 hehtaaria, tai turvetuotanto, kun pinta-ala on yli 150 hehtaaria) tai direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY, liitteessä II oleva 2 kohta (kaivannaisteollisuus).

Lisäksi parlamentin jäsenen toimittamien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että hankkeella on todennäköisesti merkittäviä vaikutuksia tiettyihin alueisiin, jotka kuuluvat luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY soveltamisalaan.

Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdassa säädetään sellaisten alueiden osalta, jotka on direktiivissä säädetyn menettelyn mukaisesti merkitty yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloon ja luokiteltu erityisten suojelutoimien alueiksi, että kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin.

Edellä mainittu säännös ei kuitenkaan tällä hetkellä ole täysin sitova. Edellä mainittua menettelyä, jonka mukaan yhteisön tärkeinä pitämät alueet valitaan jäsenvaltioiden ehdottamien alueiden luettelosta ja nimetään tämän jälkeen erityisten suojelutoimien alueiksi, ei ole saatettu päätökseen. Direktiivin soveltamisalaan tällä hetkellä kuuluvat alueet, parlamentin jäsenen mainitsemat alueet mukaan luettuina, ovat edelleen ehdotettuja alueita. Kun alue on merkitty ehdotettujen yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloon, jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, etteivät direktiivin tavoitteet vaarannu. Erityisesti niiden on pidättäydyttävä kaikista toimista, jotka voivat heikentää ehdotetun alueen tilaa.

Nyt kyseessä olevassa tapauksessa komissio ei ollut tietoinen parlamentin jäsenen kuvaamasta tilanteesta ja se ryhtyy asianmukaisiin toimenpiteisiin saadakseen yksityiskohtaiset tiedot tapauksesta ja varmistaakseen niissä puitteissa, jotka sille on annettu EY:n perustamissopimuksessa yhteisön lainsäädännön noudattamisen.

Jos komissio saa tietoonsa, että tässä tapauksessa on rikottu yhteisön lainsäädäntöä, se ei EY:n perustamissopimuksen valvojana epäröi toteuttaa kaikkia tarvittavia toimenpiteitä, EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan (entisen 169 artiklan) mukainen rikkomisesta johtuva menettely mukaan luettuna, varmistaakseen asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamisen.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985.

(2) EYVL L 73, 14.3.1997.