KIRJALLINEN KYSYMYS E-2702/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Elintarvikkeiden väärentäminen Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0092 - 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2702/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (26. syyskuuta 2002) Aihe: Elintarvikkeiden väärentäminen Euroopan unionissa Olen käsitellyt kysymyksissäni E-1227/01(1), E-1248/01(2), E-2106/01, E-2107/01(3), E-0027/01(4), E-1001/01(5), E-1000/01(6), E-0999/01(7), E-0998/01(8) ja E-3286/01(9) sekä vuoden 2000 talousarvion vastuuvapausmenettelyssä elintarvikkeiden väärentämistä ja niihin liittyviä petoksia. Komission antamista vastauksista päättelin, että se ei suhtautunut kysymyksiini asian vaatimalla vakavuudella. European Voice -lehden elokuun 2002 numeron mukaan jäsenvaltioiden tullien takavarikoima väärennettyjen elintarvikkeiden määrä on kasvanut 2 340:sta (2000) 4 106:ään (2001) ja komission hallintovirkamiehet ovat todenneet, että järjestäytynyt rikollisuus on suuntautunut nykyään pikemminkin väärennettyihin elintarvikkeisiin ja autojen varaosiin kuin ylellisyystavaroihin Voinko tämän perusteella olettaa, että komission suhtautuminen tähän asiaan on muuttunut, etenkin seuraavan lausuman osalta: komissio ei voi yhtyä arvoisan parlamentin jäsenen näkemykseen, jonka mukaan lisätoimenpiteitä tarvittaisiin kiireellisesti () petosten ja tuoteväärennösten ehkäisemiseksi (vastaus kysymykseen E-1227/01)? (1) EYVL C 40 E, 14.2.2002, s. 27. (2) EYVL C 364 E, 20.12.2001, s. 67. (3) EYVL C 40 E, 14.2.2002, s. 187. (4) EYVL C 187 E, 3.7.2001, s. 162. (5) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 67. (6) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 66. (7) EYVL C 40 E, 14.2.2002, s. 18. (8) EYVL C 364 E, 20.12.2001, s. 30. (9) EYVL C 147 E, 20.6.2002, s. 143. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 2002) Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen korostamien ongelmien tärkeydestä ja luottaa suojatoimenpiteiden nykyiseen rakenteeseen. On osoittautunut, että näillä toimenpiteillä tarkastukset voidaan tehdä tehokkaasti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tästä huolimatta komissio aikoo kuluttajansuojaan ja petosten nollatoleranssiin tähtäävän politiikkansa mukaisesti jatkaa järjestelmän parantamista ja sen mukauttamista muuttuviin olosuhteisiin. Tässä yhteydessä komissio haluaa painottaa seuraavia asioita: - Komission strategia lainsäädännön aukottomuuden arvioimiseksi petosten osalta (komission uudistamista koskevan valkoisen kirjan toimi 94) johtaa jatkuviin ja yleisiin parannuksiin suojattaessa yhteisöjen taloudellisia etuja erityisesti aloilla, joilla riskit ovat suuret. - Maataloustuotteiden väärentämisen osalta komissio on hiljattain ottanut käyttöön useita toimenpiteitä: Komissio on seurannut kauan petosongelmia oliiviöljyalalla sekä tukikelpoisuuden että markkinoille tuotujen tuotteiden laadun osalta. Jälkimmäiseen ongelmaan liittyen komissio hyväksyi 11 päivänä heinäkuuta 1991 annetun asetuksen (ETY) N:o 2568/91(1), jossa määritellään oliiviöljyjen ominaisuudet erityisesti vilpillisten seosten välttämiseksi ja esitetään yksityiskohtaisesti käytettävät määritysmenetelmät. Oliiviöljyn laatua koskevan strategian puitteissa, jonka komissio asetti yhdeksi painopisteeksi kyseisellä alalla, komissio hyväksyi hiljattain 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun asetuksen (EY) N:o 1019/2002(2), jossa esitetään kaupan pidettävien tuotteiden sisältämän oliiviöljyn valvontaa koskevat täydentävät säännökset. - Koostumuksen tarkistamisen osalta voidaan mainita, että vieraiden rasvojen toteamista maitorasvasta koskevat yhteisön säännökset esitetään komission asetuksen (EY) N:o 454/95(3) liitteessä, ja ne on sittemmin lisätty asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maidon ja maitotuotteiden analysoimisen ja laadun arvioimisen osalta 9 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 213/2001(4) liitteeseen XXV. - 21. tammikuuta 2002 hyväksytyissä elintarvikelainsäädäntöä koskevissa yleisissä periaatteissa luodut uudet sääntelypuitteet vahvistavat komission mahdollisuuksia puuttua mistä tahansa peräisin olevien elintarvikkeiden mikrobiologiseen ja kemialliseen saastumiseen. Näiden säännösten nojalla komissio voi ryhtyä koko elintarvikeketjun kattaviin kiireellisiin toimenpiteisiin, kun on ilmeistä, että yhteisöstä peräisin olevasta tai kolmannesta maasta tuodusta elintarvikkeesta tai rehusta aiheutuu todennäköisesti vakava riski ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle eikä tällaista riskiä voida tyydyttävällä tavalla hallita kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden toteuttamilla toimenpiteillä (elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002(5) 53 artikla). Lisäksi näissä sääntelypuitteissa pidetään tärkeänä elintarvikkeiden jäljitettävyyttä, jotta voitaisiin keskittyä elintarvikeketjun tarkoituksenmukaiseen osaan. (1) EYVL L 248, 5.9.1991. (2) EYVL L 155, 14.6.2002. (3) Komission asetus (EY) N:o 454/95, annettu 28 päivänä helmikuuta 1995, voin ja kerman markkinoiden interventioiden soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, EYVL L 46, 1.3.1995. (4) EYVL L 37, 7.2.2001. (5) EYVL L 31, 1.2.2002.