ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2941/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Valtiontuki Ryanair-lentoyhtiölle Charleroin lentokentällä.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0183 - 0183



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2941/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (24. lokakuuta 2001) Aihe: Valtiontuki Ryanair-lentoyhtiölle Charleroin lentokentällä Vastauksessaan kysymykseen P-1767/01(1) komissio ilmoittaa, että koska asiaa (eli Vallonian antamaa valtiontukea Ryanairille Charleroin lentokentällä) koskevia tietoja on julkaistu äskettäin myös sanomalehdissä, komissio aikoo kuitenkin tutkia, pitävätkö saadut tiedot edelleen paikkansa. Muut alueelliset lentokentät ovat kuitenkin hyvin kiinnostuneita Vallonian antamista valtiontuista. Näiden lentokenttien edustajien mukaan yhteisön kilpailuoikeutta rikotaan räikeällä tavalla. Sanomalehti Echon mukaan (ks. De Standaard, 5. heinäkuuta 2001) Vallonian tuki Ryanairille on vuosittain noin 3 miljoonaa euroa. Yhteensä Ryanair on saanut Charleroissa 12 miljoonan euron alennukset ja korvaukset. Katsooko komissio, tutkittuaan mainitut tiedot (eli Vallonian tuki Ryanairille Charleroin lentokentällä), että Vallonian antama valtiontuki on yhä yhteisön kilpailusääntöjen mukaista? Jos näin on, miten komissio perustelee sen? Jos näin ei ole, mihin toimiin komission aikoo ryhtyä, jotta Vallonian ja Ryanairin toimet saatetaan mahdollisimman pian yhteisön kilpailuoikeuden mukaisiksi? (1) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 222. Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2877/01 ja E-2941/01 (20. joulukuuta 2001) Lehdistössä julkaistiin kesällä 2001 tietoja, joiden mukaan Ryanair-lentoyhtiölle olisi myönnetty lentoliikenteen harjoittamiseen liittyviä etuuksia Charleroin lentoasemalla. Komissio on pyytänyt syyskuussa 2001 Belgian viranomaisia toimittamaan sille asiaa koskevia tietoja voidakseen arvioida Ryanair-lentoyhtiölle mahdollisesti myönnettyjen etuuksien luonteen EY:n perustamissopimuksen valtion tukea koskevien sääntöjen perusteella. Komissio päättää tapauksen jatkokäsittelystä saatuaan pyytämänsä tiedot.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2854/01

esittäjä(t): Heidi Hautala (Verts/ALE) komissiolle

(9. lokakuuta 2001)

Aihe: Hormonihäiriöitä aiheuttavan vinklotsoliinin hyväksyminen torjunta-aineeksi

Suomen sosiaali- ja terveydenhuollon tuotevalvontakeskuksen mukaan komissio esittää terveydelle vaaralliseksi todetun, hormonaalisesti vaikuttavan tehoaineen vinklotsoliinin hyväksymistä torjunta-aineeksi. Rottakokeissa on todettu, että suun kautta nautittu vinklotsoliini aiheuttaa uroksilla hedelmättömyyttä ja kasvaimia. Tieteellisesti ei ole osoitettu, että ihminen olisi vähemmän herkkä kuin rotta vinklotsoliinin vaikutuksille. Vinklotsoliinia käytetään marjojen, hedelmien, öljykasvien, vihannesten ja koristekasvien hometautien torjuntaan. Levitys tapahtuu usein sadonkorjuun kynnyksellä ja käytöstä aiheutuu jäämiä elintarvikkeisiin. Vinklotsoliinin käyttö on kielletty Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa. Yhdysvalloissa sen turvakertoimeksi on määritetty 10, mikä käytännössä tarkoittaa käyttökieltoa.

EU:n kemikaalistrategian mukaan päätöksenteon on perustuttava varovaisuusperiaatteelle ja kasvinsuojeluainedirektiivin tarkoituksena on kansalaisten terveyden ja ympäristön suojelun korkea taso. Miten komissio perustelee sen, että se samaan aikaan esittää vinklotsoliinin hyväksymistä?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(12. marraskuuta 2001)

Vinklotsoliini on kasvinsuojeluaineissa nykyisin käytetty tehoaine. Sitä arvioidaan parhaillaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15. heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(1) mukaisesti. Direktiivissä säädetään, että tehoaineet, joiden turvallinen käyttö on osoitettu mainitussa direktiivissä vahvistettujen perusteiden mukaisesti, voidaan sisällyttää sen liitteeseen I. Jäsenvaltioiden on sen jälkeen myönnettävä kyseistä tehoainetta sisältäville valmisteille lupa, jos direktiivissä säädetyt turvallisuusedellytykset täyttyvät. Näihin edellytyksiin kuuluu, että sellaisen valmisteen turvallisuus, jossa ehdotetaan käytettäväksi hyväksyttyä tehoainetta, on arvioitava uudelleen. Jäsenvaltiot voivat myös rajoittaa valmisteiden käyttöä, jos se on perusteltua niiden erityisolosuhteiden (esim. ilmasto, ruokavalio) vuoksi, tai kieltää sen kokonaan.

Vinklotsoliinin arviointi yhteisössä on saatettu lähes päätökseen, ja vaikka komissio tarkasteleekin jo eri vaihtoehtoja kyseistä tehoainetta koskevaksi päätökseksi, se ei ole vielä tehnyt ehdotusta vinklotsoliinin osalta. Ennen vinklotsoliinin sisällyttämisestä liitteeseen I mahdollisesti tehtävää yhteisön päätöstä kyseistä tehoainetta sisältävien valmisteiden käyttö on jo sallittu 12 jäsenvaltiossa.

(1) EYVL L 230, 19.8.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1668/01 esittäjä(t): Ulla Sandbæk (EDD) komissiolle. Eri maiden eläkejärjestelmien yhteensovittaminen.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0003 - 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1668/01 esittäjä(t): Ulla Sandbæk (EDD) komissiolle (14. kesäkuuta 2001) Aihe: Eri maiden eläkejärjestelmien yhteensovittaminen Onko Tanskan valtio velvollinen myöntämään vähennyksiä eläkemaksuista, jotka Tanskan kansalaiset maksavat muissa maissa? Miten voidaan varmistaa, että eri maat (tässä tapauksessa Tanska) saavat tietoja muissa maissa maksetuista eläkemaksuista? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (3. syyskuuta 2001) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen nojalla Tanska ei saa toimia syrjivästi suhteessa muiden jäsenvaltioiden eläkelaitoksiin. Komissio katsoo, että Tanskan kansalaisen tai Tanskassa asuvan on saatava toisen jäsenvaltion tai Euroopan talousalueesta tehdyn (ETA-)sopimuksen alaan kuuluvan toisen valtion eläkelaitokselle maksamiensa tai sille hänen puolestaan maksettujen maksujen osalta verohuojennuksia samalla tavoin kuin Tanskan eläkelaitokselle maksetuista maksuista. Veronmaksajan on itse ilmoitettava tiedot maksetuista määristä, ja häntä voidaan pyytää toimittamaan muita mahdollisia lisätietoja, joita Tanskan viranomaiset ehkä tarvitsevat voidakseen arvioida ulkomaisten eläkemaksujen hyväksyttävyyttä verohuojennusten kannalta. Jos tiedot on tarpeen tarkastaa, jäsenvaltiot voivat soveltaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla 19. joulukuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/799/ETY(1) säännöksiä. Lisäksi on paikallaan mainita, että tiedonannossaan Rajat ylittävää työeläketarjontaa koskevien veroesteiden poistaminen(2) komissio esittää, että varmistaakseen verotussääntöjensä soveltamisen jäsenvaltiot sopivat ilman erillistä pyyntöä tapahtuvaa tietojenvaihtoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. (1) EYVL L 336, 27.12.1977 sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 92/12/ETY (EYVL L 76, 23.3.1992). (2) EYVL C 165, 8.6.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2984/01 esittäjä(t): Carlos Coelho (PPE-DE) komissiolle. Life-luontohanke Natura 2000 -verkko Setúbalin niemimaalla ja Sadossa.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0210 - 0210



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2984/01 esittäjä(t): Carlos Coelho (PPE-DE) komissiolle (22. lokakuuta 2001) Aihe: Life-luontohanke Natura 2000 -verkko Setúbalin niemimaalla ja Sadossa Setúbalin metsätaloustuottajien liitto AFLOPS käynnisti 5. lokakuuta 1998 suojeluhankkeen, joka koskee Setúbalissa sijaitsevia luontoalueita, joita Portugalin valtio on luontotyyppidirektiivin puitteissa ehdottanut yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi. Kyseessä on suurin portugalilainen Life-ohjelman piiriin kuuluva luonnonsuojeluhanke. Koska hankkeeseen tarvittavat varat pitää näin ollen saada Life-ohjelmasta, komissio teki 15. heinäkuuta 1998 päätöksen rahoituksen antamisesta. PO XI:n kanssa allekirjoitettiin sopimus hankkeen rahoitusmallista. Sopimukseen sisältyy mahdollisuus ennakkomaksuun edellyttäen, että esitetään yhteenveto kustannuksista ja selonteko toteutetuista toimista. Sopimuksen ehtojen mukaisesti 21. helmikuuta 2001 esitettiin tätä maksua koskeva pyyntö, jonka liitteenä olivat kaikki tarvittavat asiakirjat. Voisiko komissio kertoa, miksi toisesta ennakkomaksusta maksettiin vain osa ja miksi loppuosan maksu on myöhästynyt? AFLOPSin mukaan viive asettaa kyseenalaiseksi mahdollisuuden selviytyä hankkeen myötä vastuulle otetuista sitoumuksista. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 2001) Setúbalin metsätaloustuottajien liitto Aflops on mukana parhaillaan käynnissä olevassa Life-luontohankkeessa Natura 2000 -verkko Setúbalin niemimaalla ja Sadossa (N:o B4.3200/98/499). Parlamentin jäsenen esittämä kysymys käsittelee samaa aihepiiriä kuin hänen 2. lokakuuta 2001 lähettämänsä kirje. Komissio vastasi siihen 12. lokakuuta 2001 kirjeellä, joka sisälsi seuraavat tiedot: Aflopsille maksettiin 13. elokuuta 2001 yhteensä 698 402,94 euroa. Tämä summa vastaa komission mukaan koko välisuoritusta. Life-luontohankkeita koskevan välisuorituksen määrä lasketaan seuraavasti (Life-luontohankkeiden hallinnollisten vakiomääräysten 4 artiklan 4 kohta): 1. Välisuorituksen määrä lasketaan soveltamalla komission päätöksellä määriteltyä tuen prosenttimäärää edunsaajan ilmoittamiin tukikelpoisiin kustannuksiin. 2. Välisuorituksen kokonaismäärä saa olla joka tapauksessa enintään 40 prosenttia yhteisön rahoitustuen kokonaismäärästä, joka on määritelty komission päätöksessä (hallinnollisten vakiomääräysten 2 artikla). Tämänkaltaisen hankkeen komission päätöksellä määritelty tukiprosentti on 70. Välikertomusvaiheen tukikelpoiset kustannukset ovat 200 024 597,97 Portugalin escudoa eli 997 718,49 euroa. Välisuorituksen määrä on siis 698 402,94 euroa (70 prosenttia 997 718, 49 eurosta). Aflopsin ei siis kuulu enää saada uutta välisuoritusta. Ilmeisesti liitto oletti, että sillä on oikeus saada suoritus, joka vastaa 40 prosenttia yhteisön rahoitustuen kokonaismäärästä. Tämä on todellisuudessa välisuorituksen enimmäismäärä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1381/01 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Molukkien konfliktin ratkaiseminen Indonesiassa.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0001 - 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1381/01 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (7. toukokuuta 2001) Aihe: Molukkien konfliktin ratkaiseminen Indonesiassa Indonesiassa Molukeilla on jo vuodesta 1998 käyty väkivaltaista sisällissotaa, joka näihin aikoihin asti on esitetty uskonnollisena konfliktina. Maaliskuun lopulla 2001 keskeiset uskonnolliset johtajat sekä muslimien että kristittyjen puolelta tekivät kuitenkin yhteisen matkan sekä YK:hon että EU:hun kertoakseen yhdessä, että kristityt ja muslimit ovat eläneet Molukeilla satoja vuosia rauhanomaisesti rinnakkain eikä kysymys todellisuudessa ole uskonnollisesta konfliktista, vaan sisäpolitiikasta, jossa häikäilemättä uhrataan tuhansien kansalaisten henki ja nostetaan väestöryhmiä toisiaan vastaan. Uskonnolliset johtajat ovat yhteistyössä valmistelleet kansallista sovitteluohjelmaa, johon liittyy vahvasti taloudellis-sosiaalinen ulottuvuus. Tämän sovitteluohjelman käynnistämiseen ja toteuttamiseen tarvitaan ulkopuolista tukea, jonka saamiseksi Molukeilta tullut uskonnollisten johtajien valtuuskunta vetosi. Mitä EU voi tehdä Molukkien konfliktin rauhanomaisen ratkaisun hyväksi? Aikooko EU antaa tukensa esitetylle kansalliselle sovitteluohjelmalle? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 2001) Komissio seuraa tarkasti tapahtumia Molukkien saarilla ja yhtyy arvoisan parlamentin jäsenen ilmaisemaan huoleen. Kuten suurin osa kansainvälistä yhteisöä, komissio pitää Molukeilla käytävää konfliktia ensisijaisesti Indonesian sisäisenä asiana, jonka ratkaisemisessa ovat avainasemassa Indonesian hallitus, kansalaisyhteiskunnan järjestöt, uskonnolliset yhteisöt ja muut instituutiot. Konfliktin alusta lähtien Indonesian ulkopuoliset tahot ovat voineet antaa ainoastaan humanitaarista apua. Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimisto (ECHO) on toiminut Molukeilla vuodesta 1999 epävakaan turvallisuustilanteen sallimissa rajoissa inhimillisen tragedian lievittämiseksi tarjoamalla valtiosta riippumattomien järjestöjen välityksellä apua konfliktin uhreille, maan sisäiset hätäsiirtolaiset mukaan luettuina. Uusia toimia suunnitellaan parhaillaan. Komissio on tietoinen eräiden uskonnollisten johtajien aloitteista yhteiskunnallisen sovintoprosessin käynnistämiseksi, ja on ollut useaan otteeseen yhteydessä näihin johtajiin. Mahdollisuutta tukea Molukkien ja muiden kohdealueiden yhteiskunnallista kehitystä pidemmällä aikavälillä nykyisen vaikean tilanteen parantamiseksi tarkastellaan, kun komissio valmistelee Indonesiaa koskevaa avustusstrategiaansa. Unioni on ottanut esille huolestumisensa Indonesian kanssa käymässään poliittisessa vuoropuhelussa ja on kannustanut Indonesian viranomaisia jatkamaan ponnistuksiaan turvallisuuden palauttamiseksi, uusien väkivaltaisuuksien estämiseksi ja ratkaisujen löytämiseksi alueellisiin kiistoihin vuoropuhelun kautta ilman voimankäyttöä (vrt. unionin puheenjohtajavaltion julkilausumat 28. marraskuuta 2000 ja 8. maaliskuuta 2001).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3292/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Naisten mahdollinen syrjintä Ruotsin työtapaturmavakuutuksessa.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0248 - 0249



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3292/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (28. marraskuuta 2001) Aihe: Naisten mahdollinen syrjintä Ruotsin työtapaturmavakuutuksessa Lokakuussa 1999 lehdistössä olleiden tietojen mukaan komissio oli päättänyt tarkastella, syrjiikö Ruotsin työtapaturmavakuutuksiin liittyvä järjestelmä naisia. Virkamiesten keskusjärjestö TCO oli esittänyt asiasta valituksen komissiolle. Komissio vaati, että Ruotsin hallitus esittäisi kantansa TCO:n valituksesta. Komissio pyysi myös TCO:ta tarkentamaan kantaansa. Kritiikki koski kahta seikkaa: 1. Korvauksen laskentatapa. TCO katsoo, että osapäivätyötä tekevät naiset ovat tässä suhteessa muita huonommassa asemassa. Tämä koskee etenkin työntekijöitä, jotka tekevät vähemmän työtä hoitaakseen lapsia, eli käytännössä etupäässä naisia. 2. Työssä saadun vamman määrittämisperusteet. Niiden ulkopuolelle jäävät usein vammat, jotka koskevat etenkin naisia. 70 % henkilöistä, joiden vamma katsotaan Ruotsissa työn aiheuttamaksi, on miehiä. Voiko komissio selvittää, miten asia on edennyt ja onko se saatu päätökseen asian kaikkien osapuolten kannalta tyydyttävällä tavalla? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (17. tammikuuta 2002) Komissio vahvistaa, että se on saanut kantelun, jossa väitetään, että Ruotsissa sovellettava lakisääteinen työtapaturma- ja ammattitautivakuutusjärjestelmä ei ole yhteisön lainsäädännön mukainen. Kantelijan mukaan uudet näyttöä koskevat säännöt (jotka perustuvat olettamuksiin), joiden tarkoituksena on tunnustaa tapaturma työtapaturmaksi ja tauti ammattitaudiksi, ja toisaalta korvausten laskutapa, joka riippuu siitä, onko työntekijä ollut kokopäivä- vai osapäivätyössä tapaturman tapahtumishetkellä, syrjivät epäsuorasti naispuolisia työntekijöitä. Komissio tutkii parhaillaan kantelun sisältöä sovellettavan yhteisön oikeuden (neuvoston direktiivi 79/7/ETY, annettu 19. joulukuuta 1978, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä(1)) sekä alaa koskevan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön pohjalta. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle kantelun käsittelyn tuloksesta heti, kun kaikki tutkinta- ja kuulemismenettelyt kaikkien asianomaisten osapuolien kanssa on saatu asianmukaisesti päätökseen. (1) EYVL L 6, 10.1.1979.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2611/01 esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle. Sellafield ja radioaktiivisuus.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0058 - 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2611/01 esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle (27. syyskuuta 2001) Aihe: Sellafield ja radioaktiivisuus Mittaukset ovat osoittaneet radioaktiivisuuden nousseen Barentsinmerellä, Kuolan niemimaalla ja Huippuvuorilla, mikä aiheutuu Ison-Britannian Sellafieldissä toimivasta jälleenkäsittelylaitoksesta. Brittien on määrä vähentää radioaktiivisen teknetium-99 -aineen päästöjä, mutta he aikovat rajoittaa Sellafieldin päästöjä 80 prosentilla vasta vuonna 2006. Tämän johdosta kysyn komissiolta, mitä se aikoo tehdä pitääkseen kiinni Ison-Britannian viranomaisten kanssa tehdystä sopimuksesta, joka koskee radioaktiivisten päästöjen vähentämistä. Lisäksi pyydän komissiota esittämään yleisen arvion vaaroista, joita mm. teknetium-99 -isotoopin päästöt Sellafieldistä aiheuttavat. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 2001) Allekirjoittaessaan Oslo-Pariisi-yleissopimusta (OSPAR) koskevan julkilausuman Sintrassa 23. heinäkuuta 1998 sopimuspuolet, mukaan luettuna Yhdistynyt kuningaskunta, korostivat olevansa sitoutuneita useisiin julkilausumassa esitettyihin OSPAR-sopimuksen tavoitteisiin, jotka koskevat mm. radioaktiivisia päästöjä. Sintrassa annetussa julkilausumassa pantiin merkille useiden OSPAR-sopimuksen sopimuspuolten ilmaisema huoli niinä aikoina lisääntyneistä Sellafieldistä peräisin olevista teknetium-päästöistä sekä vaatimus päästöjen loppumisesta. Julkilausumassa mainittiin myös Ison-Britannian ministereiden sitoumus ottaa huomioon esitetyt huolenilmaisut heidän päättäessään Sellafieldin tulevista päästörajoista. Sopimuspuolet hyväksyivät tuolloin strategian OSPAR-komission radioaktiivisia aineita koskevan työn suuntaamisesta. OSPAR-komissiolla on vastuu strategiaan kuuluvien toimenpiteiden tehokkuuden ja sopimuspuolten tavoitteiden saavuttamisen arvioinnista. OSPAR-komissio laatii siitä viisivuotiskatsauksen ja tekee tarvittaessa muutoksia strategiaan. Komissio on sitoutunut osallistumaan OSPARin työhön usealla tasolla. Radioaktiivisten aineiden osalta se on aloittanut tutkimuksen Marína-hankkeen päivittämiseksi. Marína-hanke koskee säteilyaltistusta Pohjois-Euroopan meristä peräisin olevalle radioaktiivisuudelle. Tähän komission työhön viitataan radioaktiivisia aineita koskevassa OSPAR-strategiassa, ja komissio otti huomioon OSPARin näkökannat tutkimuksen laajuudesta ja luonteesta ennen varsinaisen tutkimustyön aloittamista. Tutkimus julkaistaan vuoden 2002 loppupuoliskolla ja OSPAR-komissiolle jätetään välikertomus vuoden 2002 alkupuolella. Tutkimuksessa esitetään muiden tietojen ohella nykyhetken arvio Sellafieldistä peräisin olevien teknetium 99 -päästöjen vaikutuksista ihmisiin ja eliöstöön.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2269/01 esittäjä(t): Gordon Adam (PSE) komissiolle. Suu- ja sorkkatauti — kaupankäyntiongelmat EU:n ehdokasvaltioiden kanssa.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0047 - 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2269/01 esittäjä(t): Gordon Adam (PSE) komissiolle (31. heinäkuuta 2001) Aihe: Suu- ja sorkkatauti kaupankäyntiongelmat EU:n ehdokasvaltioiden kanssa Voiko komissio vahvistaa, että sekä Eurooppa- että assosiaatiosopimusten noudattaminen EU:n ehdokasvaltioissa on yhä peruselementti tehostetussa liittymistä edeltävässä strategiassa? David Byrnen komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2266/01, E-2267/01, E-2268/01 ja E-2269/01 (27. syyskuuta 2001) Eläinlääkinnän ja kasvinsuojelun alalla tehdyt suojatoimenpiteitä koskevat yhteisön päätökset ovat erottamaton osa yhteisön säännöstöä. Liittymisneuvottelujen lähtökohtana on periaate, jonka mukaan ehdokasmaat omaksuvat yhteisön säännöstön. Tämä säännöstö suu- ja sorkkataudin sekä naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE) perusteella toteutettavia suojatoimenpiteitä koskevat säännökset mukaan luettuina sitoo liittymisen jälkeen näitä maita. Kaikki ehdokasmaat ovat hyväksyneet tämän periaatteen. Lisäksi komissio vaatii, että ehdokasmaat panevat yhteisön säännöstön asteittain täytäntöön liittymistä edeltävänä aikana. Assosiaatiosopimukset säätelevät yhteisön ja ehdokasmaiden suhteita liittymistä edeltävänä aikana. Komissio on tuonut useilla kansainvälisillä foorumeilla esiin, että ehdokasmaiden toteuttamat rajoittavat toimenpiteet ovat joskus ylimitoitettuja. Komissio pyrkii mahdollisuuksien mukaan takaamaan, että nämä toimenpiteet pysyvät yhteisön hyväksymien ehkäisytoimien rajoissa. Komissio painottaa, että ehdokasmaiden toteuttamat toimenpiteet eivät saa aiheuttaa mielivaltaista syrjintää tai peiteltyjä kaupan esteitä. Tässä mielessä assosiaatiosopimukset ovat olennainen osa liittymistä valmistelevaa strategiaa. Komissio aikoo jatkossakin noudattaa tätä linjaa. Komissio on usein yhteydessä jäsenmaiden eläinlääkintäviranomaisiin ja antaa niille säännöllisesti tietoja jäsenvaltioiden tilanteen viimeaikaisesta kehittymisestä sekä toteutetuista toimenpiteistä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3133/01 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle. Neuvoston asetus 925/1999 tietyntyyppisten siviilikäytössä olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden rekisteröinnistä ja käytöstä yhteisössä.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0229 - 0230



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3133/01 esittäjä(t): Avril Doyle (PPE-DE) komissiolle (6. marraskuuta 2001) Aihe: Neuvoston asetus 925/1999 tietyntyyppisten siviilikäytössä olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden rekisteröinnistä ja käytöstä yhteisössä Julkisasiamies esitti 20. syyskuuta 2001 kantansa ennakkoratkaisusta, joka koski asetuksen (EY) 925/1999(1) (lentokoneiden käytön rajoittaminen Euroopan lentokentillä melun torjumiseksi) 2 ja 3 artiklan pätemättömyyttä. Asetus perustuu rakennetta koskeviin vaatimuksiin suorituskykyä koskevien vaatimusten asemesta, mikä on outoa ja kyseenalaista. Rakennetta koskevien vaatimusten soveltaminen ei ole asianmukaista, sillä ne ovat erilaisia kuin suorituskykyä koskevat vaatimukset ja suosivat joitakin suihkumoottoreiden valmistajia toisten valmistajien kustannuksella. Voiko komissio kertoa, aikooko se ehdottaa tietyntyyppisten siviilikäytössä olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden rekisteröinnistä ja käytöstä yhteisössä annetun neuvoston asetuksen 925/1999 kumoamista tai muuttamista? (1) EYVL L 115, 4.5.1999, s. 1. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (06. joulukuuta 2001) Komissio on tietoinen julkisasiamiehen 20. syyskuuta 2001 esittämästä lausunnosta, joka koskee 29. huhtikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 925/1999(1) [sellaisten tietyntyyppisten siviilikäytössä olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden rekisteröinnistä ja käytöstä yhteisössä, joita on muutettu ja jotka on uudelleen hyväksytty kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen (kolmas painos, heinäkuu 1993) liitteessä 16 olevan I niteen II osan 3 luvussa mainitut standardit täyttävinä] 2 ja 3 artiklan yhteensopivuutta yhteisön lainsäädännön kanssa. Komissio odottaa kiinnostuneena tuomioistuimen päätöstä asiassa. Komissiolla ei ole aikomusta vetää johtopäätöksiä ennen tuomioistuimen päätöstä. Päätöksestä riippumatta komissio on antanut 28. marraskuuta 2001 ehdotuksen direktiiviksi, joka koskee Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) yleiskokouksen vastikään tekemän, lentokoneiden meluun kohdistuvia toimenpiteitä koskevan päätöksen täytäntöönpanoa. (1) EYVL L 115, 4.5.1999.