KIRJALLINEN KYSYMYS P-1269/98

esittäjä(t): Nikolaos Papakyriazis (PSE) komissiolle

(21. huhtikuuta 1998)

Aihe: Vakaviin sairauksiin liittyvät korvaukset

Voiko komissio kertoa tähän asti noudatetun käytännön perusteella, kuinka vakavia sairauksia, esimerkiksi luusyöpää (sataprosenttinen korvaus) käsitellään sairauskassassa, kun hoito tapahtuu tapauksen erityislaadun vuoksi valtiossa, joka ei ole EU:n jäsen, esimerkiksi Sveitsissä tai Yhdysvalloissa.

Onko tähän mennessä esiintynyt tapauksia, joissa syövän muussa kuin jäsenvaltiossa annetun hoidon kustannukset on katettu sataprosenttisesti? Jos on, voiko komissio täsmentää,

- mitkä olivat kyseiset maat,

- millainen korvaus taattiin, oliko korvauksille ylärajoja tai rajoituksia ja millä perusteella niitä sovellettiin ja missä hoidon vaiheessa,

- onko ollut tapauksia, joissa sairauskassa on sitoutunut vastaamaan kustannuksista,

- missä määrin hyväksyttiin ja korvattiin saattavan henkilön kuluja alaikäisen lapsen tai vakavan sairauden tapauksissa,

- asetettiinko erityisiä ylärajoja seuraaville:

1. kiireellinen sairaalahoito

2. verensiirto

3. tehohoito yhden potilaan huoneessa

4. sairaalahoito immuunijärjestelmän puutteiden vuoksi,

- käytettiinkö korvauksia laskettaessa viitteenä jotakin perusmaata, ja jos käytettiin, mitä maata ja millä perusteella?

Jos tietyistä edellä luetelluista kohdista ei ole tietoa sen vuoksi, että tähän mennessä ei ole esiintynyt kyseisenlaisia tapauksia, pyydän vastausta sen perusteella, miten normaalisti toimitaan ja mitä asiasta on sovittu.

Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus

(14. toukokuuta 1998)

Yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän maksutoimisto soveltaa seuraavaa käytäntöä:

Sellaisen vakuutetun henkilön, jonka nimittävä viranomainen on todennut kärsivän vakavasta sairaudesta, sairauskulut korvataan sataprosenttisesti mikäli ne aiheutuvat suoraan kyseisestä vakavasta sairaudesta. Potilas voi valita lääkärin ja hoitolaitoksen myös yhteisön ulkopuolisista maista. Sairaalahoidosta aiheutuvat kulut voi pyynnöstä laskuttaa suoraan sairausvakuutusjärjestelmälle, joka vastaanottaa ja maksaa laskut.

Lääkärin vastaanotto-, tutkimus-, röntgenkuva-, laboratorio-, lääke- ja leikkauskulut sekä muut sairaanhoitokulut (kiireellinen sairaalahoito, verensiirto, tehohoito yksityishuoneessa ja sairaalahoito puutteellisen immuunijärjestelmän vuoksi mukaanluettuna) korvataan kokonaan. Edellytyksenä on, että kulut ovat aiheutuneet vakavasta sairaudesta ja että ne eivät kuulu Euroopan yhteisöjen virkamiesten ammattitautien kattamista koskevan säännöstön I liitteen 3 kohdan XV alakohdan soveltamisalaan. Tässä alakohdassa määrätään, että maksutoimisto voi asiantuntijalääkärin lausunnon saatuaan kieltäytyä korvaamasta kuluja, jotka se katsoo kohtuuttomiksi.

Perheenjäsenen sairaalassaolosta aiheutuviin kuluihin voidaan poikkeuksellisesti myöntää 85 % korvaus maksutoimiston asiantuntijalääkärin lausunnon jälkeen; korvattava summa on kuitenkin enintään 1.535 BEF/päivä. Lääkärin määräyksestä perheenjäsen voi olla mukana, jos potilas iän tai sairauden laadun vuoksi tarvitsee erityistä perheen apua (säännöstön I liitteen 3 kohdan III alakohta).

Summa on säännöstön muiden ylärajojen tavoin ilmoitettu Belgian frangeissa ja se on suosituksena Belgialle ja yhteisön ulkopuolisille maille. Yhdenmukaisuuskertoimet perustuvat saatavissaoleviin tilastoihin, minkä vuoksi näitä ylärajoja voidaan vuosittain mukauttaa eri jäsenvaltioiden kulujen vaihteluihin; kuluja ei kuitenkaan voi mukauttaa yhteisön ulkopuolisten maiden kuluihin.

Potilaan ja mahdollisen mukana matkustavan henkilön kotimaan ja maan, jossa potilas on hoidettavana, välisistä matkoista aiheutuvia matkustuskuluja ei korvata. Ylimääräisiä palveluita tai tuotteita, kuten pesutarvikkeet, juomat, puhelimen tai jääkaapin vuokraus, puhelinlaskut, parturi- ja kampaajalaskut, sanomalehtien tilaukset, aikakauslehtien ostot jne. ei myöskään korvata.

Vuonna 1997 maksutoimistoissa oli yhteensä viisi sellaista vakuutettua, joilla on todettu vakava sairaus ja joilla oli kuluja yhteisön ulkopuolella (Sveitsissä kolme ja Yhdysvalloissa kaksi tapausta). Jokaisessa tapauksessa säännöstöä sovellettiin edellämainitulla tavalla. Yhdessä tapauksessa maksutoimisto katsoi asiantuntijalääkärin lausunnon saatuaan tiettyjen kulujen olevan kohtuuttomia ja vähensi vastaavia summia säännöstön I liitteen XV kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

On otettava huomioon, että lääkärin diagnoosit ovat luottamuksellisia eikä niitä ilmoiteta maksutoimistoille, jotka eivät näin ollen voi kertoa edellämainittujen tapauksien sairauksia.