ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0233/98 komissiolle esittäjä(t): Clive Needle (PSE) (13. helmikuuta 1998) Aihe: Matkustajien turvallisuus junissa Voisiko komissio ilmoittaa, mitä toimenpiteitä sillä on suhteessa matkustajien turvallisuuteen junissa, erityisesti mitä tulee hyvin vilkkaisiin vuoroihin? 1. Onko olemassa todisteita siitä, että onnettomuustapauksessa matkustajien saamat vahingot ovat vakavampia täpötäysissä junissa, vai onko asia päinvastoin? 2. Kuuluvatko junien matkustajamäärät EU:n säännösten piiriin? 3. Onko rautateiden liikkuva kalusto suunniteltu sellaisten teknisten spesifikaatioiden mukaiseksi, jotka sallivat reilun ylilastin, ja jos on, onko matkustajamäärästä olemassa minkäänlaisia rajoituksia (muita kuin fyysinen mahdottomuus)? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (26. maaliskuuta 1998) Komissio toteaa, että rautatieonnettomuudet ovat onneksi melko harvinaisia ja että juna on paljon turvallisempi kuin muut maaliikennevälineet. Parantamisen tarvetta kuitenkin on aina. Erityisesti kysyjän tiedustelemista seikoista: 1. On osoitettu, että seisoessaan niissä vaunun osissa, jotka on tarkoitettu vaimentamaan törmäystä onnettomuustilanteessa, matkustaja saa vakavampia vammoja kuin istuessaan. Täysissä tai vajaissa vaunuissa saatujen vammojen suhteellisesta vakavuudesta ei kuitenkaan ole kattavaa tietoa, ja vammojen vakavuus riippuu myös onnettomuuden luonteesta. 2. Junamatkustajien määrää koskevia yhteisön sääntöjä ei ole, koska asia ei kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan. 3. Liikkuvan kaluston suunnittelussa lasketaan kantokyky, ja se on aina täyden vaunun painoa suurempi. Näin ollen vaunuun otettavien matkustajien määrää rajoittaa vain tila. Yksittäiset liikenteenharjoittajat voivat tietenkin vapaasti asettaa omia rajoituksiaan.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0798/98 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Ihmiselinten ja lääkeaineiden laiton kauppa Eurooppalaisessa lehdistössä on viime aikoina julkaistu järkyttäviä laitonta elinten ja vaarallisten lääkeaineiden kauppaa koskevia tietoja ja syytöksiä. Asianajaja Marie-Gabriel Kohler valitti sveitsiläisessä Le Matin -päivälehdessä ilmestyneessä haastattelussa, että Kreikkaan lähetetään lääkkeitä (jotka saattavat niitä nauttivat henkilöt vakavaan vaaraan), samalla kun saksalainen lääkäri Michael Hummel (jota pidetään Kreikan lääkelähetysten suunnittelijana) on kiinnostunut idästä peräisin olevista ihmiselimistä, jotka on tarkoitettu etupäässä Saksan sairaaloihin. Tätä tarkoitusta varten on jopa perustettu yrityksiä, joiden tehtävä on pestä kyseisen toiminnan tuottama raha. Kauhistuttavaa kuultavaa on myös venäläisen elinsiirtokirurgi Valeri Sovmakovin tunnustus, jonka mukaan Sovmakov vie elimiä Moskovasta käyttäen väärennettyjä asiakirjoja. Mikä on Euroopan komission virallinen kanta tähän valtavaan moraaliseen kysymykseen? Millaisia tietoja komission yksiköillä on vaarallisten lääkeaineiden ja laittomasti kaupattavien ihmiselinten viennistä Kreikkaan? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (11. toukokuuta 1998) Komissio on tietoinen tiedotusvälineissä esiintyneistä selostuksista, että krooninen pula elimistä on johtanut elinten laittoman kaupan kehittymiseen. Eettisten kysymysten pohdinta ja tämän alan toiminta kuuluu kuitenkin jäsenvaltioille. Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 20. toukokuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/319/ETY ((EYVL L 147, 9.6.1975. )) IV luvun ja 29 artiklan säännösten mukaan yhteisön ulkopuolelta yhteisön alueelle jakeluun tuleviin lääkevalmisteisiin tarvitaan kyseisen jäsenvaltion viranomaisten valmistuslupa, joka myönnetään, jos näissä säännöksissä annetut tiukat edellytykset täyttyvät. Velvoitteiden jatkuvaa noudattamista tutkitaan kansallisten viranomaisten säännöllisesti tekemissä tarkastuksissa.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0147



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0935/98 komissiolle esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE) (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Paikallisten poliisivoimien terveyden suojelu Italian laissa ei määrätä paikallisten poliisivoimien työntekijöiden sisällyttämisestä riskiryhmään kuuluviksi ja rasittavaa työtä tekeviin. Yksinomaan Roomassa kuoli vuosien 1980 ja 1996 välillä 180 liikennepoliisia työssä, 42 prosenttia syöpään ja 40 prosenttia sydän- ja hengityselinsairauksiin. Kuolleiden keski-ikä on 51 vuotta. Verrattuna muihin työntekijöihin, jotka on sisällytetty suojeltaviin luokkiin, liikennepoliisien kuolleisuustaso on hyvin korkea ja kuoleman aiheuttaa lähes aina ilman saasteaineiden vaikutuksen alaisena kadulla tehdyn työn vuoksi saatu sairaus. Eikö komissio katso, että jättämällä paikalliset poliisivoimat rasittavaa työtä tekevien ja riskiryhmien ulkopuolelle Italian hallitus rikkoo kaikkia terveyden suojelusta annettuja yhteisön määräyksiä? Eikö komissio katso, että tällaisella päätöksellä rikotaan Rooman, Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusta sekä työntekijöiden sosiaalisista perusoikeuksista tehtyä yhteisön peruskirjaa vastaan? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä saadakseen Italian hallituksen noudattamaan paikallisten poliisijärjestöjen työntekijöiden oikeuksia? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 1998) Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12. kesäkuuta 1989 annetussa neuvoston puitedirektiivissä 89/391/ETY ((EYVL L 183, 29.6.1989. )) ja sen erityisdirektiiveissä ei säädetä mitään jäsenvaltioiden velvollisuudesta osoittaa tai luokitella tietyt ammatit riskiryhmiin kuuluviksi. Poliisivoimien osalta voidaan lisäksi todeta, että direktiivin 89/391/ETY 2 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kyseistä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin julkisiin tehtäviin, joiden ominaispiirteet ovat väistämättä ristiriidassa tämän direktiivin kanssa. Näissä tapauksissa työntekijöiden turvallisuus ja terveys on varmistettava mahdollisimman hyvin tämän direktiivin tarkoituksen mukaisesti. Tästä on seurauksena se, että poliisivoimien toiminta jää suurelta osin työntekijöiden työturvallisuutta ja työterveyttä koskevan yhteisön lainsäädännön ulkopuolelle. Sitä säädellään näin ollen korvaavilla, tiukasti kansallisilla toimilla. Komissio katsoo, että yhteisön lainsäädännön säännöksiä ei ole loukattu. Arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuoma ongelma jää siten yksinomaan Italian viranomaisten ratkaistavaksi.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0044



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0245/98 komissiolle esittäjä(t): Petrus Cornelissen (PPE) (13. helmikuuta 1998) Aihe: Autovarkaudet 1. Onko komissio tietoinen uudenlaisesta röyhkeästä tavasta varastaa autoja Euroopassa? Kyseessä on nk. car-jacking, jossa ajaja pakotetaan luovuttamaan autonavaimet, minkä jälkeen varas ajaa auton pois. 2. Voisiko komissio tutkia - mahdollisesti yhdessä poliisiviranomaisten, autonvalmistajien, kuluttajajärjestöjen ja vakuutusyhtiöiden kanssa - miten tämä uudenlainen rajatylittävä rikollisuus saataisiin loppumaan? 3. Voisiko komissio tutkia myöskin uusien teknologisten mahdollisuuksien soveltamista, kuten varastettujen autojen satelliittiseurantaa ja autojen pysäyttämistä välimatkan päästä kauko-ohjauksen avulla? Komission jäsenen Anita Gradinin komission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 1998) Komissio on tullut kansainvälisessä lehdistössä viime kuukausina esitettyjen raporttien kautta tietoiseksi Euroopassa ja erityisesti Brysselissä lisääntyneistä autokaappauksista. Komissio on järjestänyt oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön puitteissa ohjelmia, joiden tarkoituksena on vahvistaa poliisiyhteistyötä (OISIN-ohjelma), ja esittänyt ehdotuksen ((EYVL C 352, 20.11.1997. )) vaihto- ja koulutusohjelmaksi, jonka tavoitteena on tehostaa mahdollisuuksia taistella järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan (Falcone-ohjelma). Lisäksi komissio on ollut tiivisti mukana neuvoston työssä, joka koskee poliisityön vaatimuksia varastettujen ajoneuvojen kaupan estämiseen tähtäävien teknisten toimien kehittämiselle. Komissio voi myös harkita tällä hetkellä käynnissä olevien asiantuntijatutkimusten perusteella moottoriajoneuvojen luvattoman käytön estävistä suojalaitteista 17 päivänä joulukuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 74/61/ETY ((EYVL L 38, 11.2.1974. )) mukauttamista tekniseen kehitykseen.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0754/98 komissiolle esittäjä(t): Angela Sierra González (GUE/NGL) (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Äärialueiden Regis-aloitteen supistaminen Agenda 2000:ssa Euroopan komission Agenda 2000:ssa aiotaan säilyttää äärialueet tavoitteen 1 piirissä, vaikka niiden BKT on yli 75 prosenttia yhteisön keskimääräisestä BKT:sta. Samassa Agenda 2000:ssa puhutaan yhteisön aloitteiden lukumäärän vähentämisestä. Silloin luovutaan aikaisemmissa suunnittelujaksoissa kaavailluista uusista tavoitteista äärialueiden Regis-aloitteelle. Niin kuin komissio tietää, Regis-aloite on Kanarian saarten toiseksi tärkein investointiohjelma, EAKR:oon kuuluvan Kanarian saarten operatiivisen ohjelman jälkeen. Aloitteen taloudellinen merkitys on huomattava paikalliselle kehitykselle ja uusiutuvien energialähteiden edistämiselle - vain kaksi esimerkkiä mainitaksemme. Uudessa Amsterdamin sopimuksessa äärialueille myönnetään erityiskohtelu ja sen mukaisesti suunnitellaan erityistoimenpiteitä näiden alueiden pääsemiseksi mukaan rakennerahastoihin ja yhteisön horisontaalisiin ohjelmiin. Siksi tarvitaan näitä alueita koskevaa erityistä yhteisön aloitetta, jollainen Regis-ohjelma on tähän asti ollut. Katsooko komissio, että seuraavalla suunnittelukaudella olisi luotava äärialueita koskeva Regis I ja Regis II -ohjelmien kaltainen yhteisöaloite? Mitä komissio aikoo tehdä lieventääkseen ongelmia, joita Regis-aloitteen mahdollinen loppuminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon aloitteen rahoituksellinen merkitys Kanarian saarten taloudelle ja yhteiskunnalle? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (21. huhtikuuta 1998) Komissio aikoo kiinnittää erityistä huomiota yhteisön ulkoalueille. Komission 18. maaliskuuta 1998 tekemässä ehdotuksessa uusiksi rakennerahastoasetuksiksi ((KOM(1998) 131. )) suunnitellaan itse asiassa näiden alueiden liittämistä tavoite 1 -alueisiin, vaikka niiden bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden on suurempi kuin 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Siihen asti REGIS I ja II -ohjelmien mukaisesti toteutettujen toimien osalta komissio suunnittelee niiden liittämistä tavoite 1 -ohjelmiin aiheiden keskittämiseksi, hallinnon yksinkertaistamiseksi ja toimien tehokkuuden parantamiseksi. Yhteisön tuen intensiteetin osalta ulkoalueiden tulisi hyötyä muiden tavoite 1 -alueiden tavoin pyrkimyksestä keskittää budjettivaroja niiden hyväksi.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0544/98 komissiolle esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) (4. maaliskuuta 1998) Aihe: Belgiassa hankittujen eläkkeiden nostaminen Monet Belgiasta Italiaan palanneet eläkeläiset eivät voi nostaa omia eläkkeitään, sillä Belgian Office National des Pensions ei anna lupaa maksaa eläkkeitä pankkitilille eikä anna lähisukulaistenkaan nostaa niitä valtakirjalla, vaikka 15. toukokuuta 1996 annetun säädöksen perusteella eläkkeet pitää voida maksaa pankkitilille tai postisiirtona kaikissa unionin jäsenvaltioissa Italiaa ja joitakin muita jäsenvaltioita lukuunottamatta, koska niissä ei olla päästy sopimukseen pankkilaitosten kanssa. Pyydän komissiota puuttumaan Italian viranomaisten toimintaan, jotta ne tekisivät pikaisesti sopimukset pankkilaitosten kanssa säädöksen panemiseksi täytäntöön välittömästi, sekä käynnistämään tarvittavat menettelyt Italian pankkiyhdistyksen myötävaikutuksella, jotta mahdollisimman nopeasti saataisiin ratkaistuksi nykyinen tilanne, joka on erittäin epäsuotuisa ulkomailla eläkeoikeutensa hankkineille italialaisille. Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (15. huhtikuuta 1998) Komissio haluaisi kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion asetuksen (ETY) kohtaan, jossa säädetään asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 ((Neuvoston asetus (EY) N:o 118/97, annettu 2 päivänä joulukuuta 1996, sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle, EYVL 28, 30.1.1997. )) säädettyjen etuuksien maksutavasta. Kyseisessä kohdassa viitataan liitteeseen 6, jossa menettely etuuksien maksamiseksi on kirjattu jäsenvaltioittain. Kohdassa A. Belgia ja kohdassa H. Italia mainitaan suora maksu edunsaajalle. Komission tietojen mukaan nämä eläkkeet maksetaan nykyisin suoraan edunsaajalle kansainvälisenä postiosoituksena tai sekkinä taikka maksun suorittavan valtion laitoksen ja toisen maan pankkien keskinäiseen sopimukseen perustuen.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0838/98 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Oletetut säännönvastaisuudet Enfap UIL:n toteuttamassa ammatilliseen koulutukseen tarkoitettujen ESR:n varojen hallinnassa Viime aikoina on ollut uutisia uusista epäselvyyksistä, jotka koskevat ammatilliseen koulutukseen tarkoitettujen varojen hallintaa Latiumin alueella. Italian kansallisen sosiaalihuollon laitoksen johtaja Penna lähetti Latiumin alueen budjetista vastaavalle Angiolo Marronille 7. helmikuuta päivätyn kirjeen, jossa hän ilmoitti, että yksi ammatillista koulutusta hallinnoivista laitoksista, Enfap UIL, on jättänyt maksamatta vuodesta 1992 lähtien 13 miljardia liiraa sosiaaliturvamaksuja, jotka oli tarkoitettu sen omille työntekijöille. Tästä huolimatta vuoden 1997 maaliskuun ja joulukuun välisenä aikana Latiumin alue myönsi Enfapille noin 10 miljardia liiraa ammatilliseen koulutukseen voimassa olevien sopimusten mukaisesti. Aikaisemminkin oli ollut epäselvyyksiä ammatillisen koulutuksen hallinnassa Latiumissa. Yksi esimerkki on tutkimus, joka tehtiin aikaisemmin esittämieni kysymysten johdosta. Tapaus johti siihen, että hallinnoivat laitokset asetettiin syytteeseen petoksesta ja lain rikkomisesta. Näiden tutkinnan alaisten laitosten joukossa oli myös Enfap, joka kuitenkin hyväksyttiin ESR:n tuensaajaksi ja jolle myönnettiin noin 40 koulutuskurssia. Ottaen huomioon edellä mainitun, kysyn seuraavaa: 1. Oliko komissio tietoinen tästä tapauksesta? 2. Eikö se pidä tarpeellisena ryhtyä tutkimaan uudelleen ammatilliseen koulutukseen myönnettävien ESR:n varojen hallintaa Latiumin alueella? 3. Eikö se katso tarpeelliseksi pyytää, että sopimuksia ei tehdä tutkinnan alaisten laitosten kanssa ennen kuin tapaukset on selvitetty oikeudessa? 4. Mikä on komission kanta tähän tapaukseen? Komission jäsenen Padraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoa kunnianarvoisan jäsenen viittaamista tosiseikoista. Komissio on pyytänyt asianomai-selta jäsenvaltiolta tietoja ja ilmoittaa kunnianarvoisalle jäsenelle näistä tuloksista.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0554/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (4. maaliskuuta 1998) Aihe: Attikan alueellinen toimintaohjelma - 2 alaohjelma, 2 toimi Attikan alueellisen toimintaohjelman 2 alaohjelman 2 toimi koskee kehittämistä ja liikenteen parantamista ja mainitsee biologiset puistot ja alueet. Aikataulun mukaan julkisia varoja olisi pitänyt ottaa käyttöön 5 990 miljoonaa ecua vuoteen 1997 mennessä. 1. Miten alaohjelma on edennyt ja mitä toimia on viety eteenpäin? 2. Onko tapahtunut viivästyksiä, missä kohdin ja mitkä ovat niiden tärkeimmät syyt? 3. Onko yhteisön tukikehyksen tarkistamisen aikana tapahtunut muutoksia? Kuinka suurta osuutta talousarviosta ne koskevat? 4. Minkä verran varoja on otettu käyttöön 31.12.1997 mennessä? 5. Ovatko ympäristö-, kaavoitus- ja julkisten töiden ministeriö sekä kehitysministeriö toteuttaneet välttämättömät järjestelyt biotekniikkakylien ja -alueiden perustamiseksi? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1998) Lokakuun 21. päivänä 1997 muutettujen rahoituslaskelmien mukaan Attikan toimenpideohjelmaan kuuluvasta toimenpiteestä 2.2 (teollisuusalueet) aiheutuvien julkisten menojen määräksi arvioitiin miljoona ecua vuonna 1997. Toimenpidettä ei ole vielä aloitettu teollisuusalueisiin sovellettavaan oikeudelliseen kehykseen liittyvien ongelmien vuoksi. Vain muutamia tutkimuksia on meneillään. Tilannetta saatetaan kuitenkin lähiaikoina tarkastella uudelleen. Tällöin toimenpidettä saatetaan muuttaa viivästymisen huomioon ottamiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0436/98 komissiolle esittäjä(t): Mark Killilea (UPE) (16. helmikuuta 1998)

Aihe: Maatalousympäristön hoitamista koskeva EU:n tukijärjestelmä

Voisiko komissio ilmoittaa, kuinka suuren summan Irlanti on tähän päivään mennessä saanut asetuksessa N:o 2078/92 ((EYVL L 215, 30.7.1992, s. 85. )) tarkoitettujen komission aloitteesta laadittujen maatalousympäristön hoitamista koskevien kannustimien mukaisesti ja kuinka suuren osuuden tämä summa muodostaa EU:n osoittamasta kokonaissummasta? Voisiko komissio antaa erittelyn eri aloittain eli ympäristöystävällinen maanviljely, viljelemättömän maan hoitaminen, koulutus tai esittelyhankkeet?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (27. helmikuuta 1998)

Irlanti on käynnistänyt yhteisen ohjelman ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 ((EYVL L 215, 30.7.1992. )) täytäntöönpanemiseksi. Ohjelman nimi on maaseutuympäristön suojeluohjelma, ja siihen voivat osallistua maan kaikki maanviljelijät, jotka sitoutuvat toteuttamaan ympäristötoimia ja noudattamaan tiettyjä tuotantomenetelmien rajoituksia vähintään viiden vuoden ajan. Maksut suoritettiin vuonna 1995 aluksi maaseutuympäristön suojeluohjelmasta. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) osuudet ensimmäisen kolmen vuoden aikana jakautuivat seuraavasti: 19 miljoonaa ecua vuonna 1995, 43 miljoonaa ecua vuonna 1996 ja 98 miljoonaa ecua vuonna 1997.

EMOTR:n osuus vastaa 75:tä prosenttia kustannuksista, sillä Irlanti kuuluu tavoitteen 1 kattamaan alueeseen. Muilla tavoitealueilla yhteisön osuus on rajoitettu 50 prosenttiin.

Kaikista EMOTR:n maatalouden ympäristöohjelmien menoista maaseutuympäristön suojeluohjelman osuus oli 4 prosenttia vuonna 1995, 3 prosenttia vuonna 1996 ja yli 6 prosenttia vuonna 1997. Vertailun vuoksi voidaan todeta, että Irlannin osuus yhteisön kaikesta käytetystä maatalousmaasta on 3,3 prosenttia.

Koska Irlanti ei ole vielä toimittanut komissiolle kertomusta ohjelman toteuttamisesta, rahoituksen jakautumista toimenpiteittäin ei pystytä esittämään; komission saamat tiedot koskevat vain kokonaismääriä.

Komissio haluaisi kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion komission kertomukseen ((KOM(97) 620 lopullinen. )) asetuksen (ETY) N:o 2078/92 soveltamisesta, joka esiteltiin parlamentille 4. joulukuuta 1997.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0404/98 komissiolle esittäjä(t): Katerina Daskalaki (UPE) (24. helmikuuta 1998) Aihe: Ongelmia oliiviöljyn, puuvillan ja sitrushedelmien tuotannossa Kreikkalaiset maanviljelijät pitävät Brysselissä tehtyjä päätöksiä syynä oliiviöljyn, puuvillan ja sitrushedelmien tuotannossa esiintyviin ongelmiin ja katsovat näiden päätösten olevan erittäin epäsuotuisia. He puhuvat kreikkalaiseen puuvillan tuotantoon kohdistuvista paineista ja korostavat, että sitrushedelmien tuotanto kärsii subventoidun viennin volyymin rajoittamista koskevan WTO:n sopimuksen vuoksi. Oliivintuottajat ovat vaikeuksissa Espanjan ylituotannon takia ja siksi, että komissaari kieltäytyy hyväksymästä joidenkin toimenpiteiden toteuttamista. Yhteisön kreikkalaiselle oliiviöljylle myöntämä rahoitus on vähentynyt 30 %, mutta sen sijaan, että yhteisön interventiota kiirehdittäisiin, komissio pyytää yksityisen varastoinnin toteuttamista, jonka yhteisö rahoittaa. Komissiolta kysytään, tietääkö se, että Kreikassa ei ole tämän toimenpiteen edellyttämiä perusrakenteita, ja aikooko se yleensä toteuttaa mitään toimenpiteitä, sillä maanviljelijöiden tilanne Kreikassa on muodostumassa erittäin hankalaksi ja uusia joukkomielenosoituksia on luvassa. Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (19. maaliskuuta 1998) Komissio ei yhdy arvoisan parlamentin jäsenen esittämään Kreikan maanviljelijöiden näkemykseen ongelmista, joita heillä on oliiviöljyn, puuvillan ja sitrushedelmien markkinoilla. Komissio muistuttaa erityisesti oliiviöljyalan markkinahintojen laskun johtuvan siitä, että kaikkien tuottajajäsenvaltioiden tuotanto on kahtena perättäisenä markkinointivuonna ollut runsasta ja siitä, että oliivinviljelijät pitivät edellisen markkinointivuoden aikana merkittävät oliiviöljymäärät mieluummin hallussaan kuin laskivat ne markkinoille. Tuotantotuen kautta saatavan rahoituksen vähentyminen koskee ainoastaan noin 25 prosenttia oliivinviljelijöistä. Tämän vakautustekijän soveltaminen ei vaikuta 75 prosenttiin viljelijöistä, sillä heitä pidetään rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 22 päivänä syyskuuta 1966 annetussa neuvoston asetuksessa N:o 136/66/ETY ((EYVL 172, 30.9.1966. )) tarkoitettuina pientuottajina. Komissio on jo toteuttanut toimenpiteitä tämän vaikean markkinatilanteen selvittämiseksi myöntämällä yksityisen varastoinnin tukea sekä sallinut 30 000 tonnin suuruisen oliiviöljymäärän varastoinnin Kreikkaan. Lisäksi se on selventänyt asetussäännöksiä, jotta tuottajajärjestöt voisivat saada tästä toimenpiteestä enemmän hyötyä. Ennen muiden markkinatoimenpiteiden harkitsemista komissio toivoo saavansa tietoonsa yksityisen varastoinnin tukea koskevan toimenpiteen toteuttamisen tulokset.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0093



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0890/98 komissiolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (11. maaliskuuta 1998) Aihe: Irlantilaisen Ryanair-lentoyhtiön kieltäytyminen tunnustamasta ammattiyhdistyksiä Irlantilainen lentoyhtiö Ryanair on pitkään kiistellyt matkatavaroiden käsittelystä vastaavien työntekijöidensä kanssa. Kiista johtuu yhtiön kieltäytymisestä tunnustaa näitä työntekijöitä edustava ammattiyhdistys tai neuvotella sen kanssa. Yhtiö on myös kieltäytynyt käyttämästä normaalia tapaa ratkaista työriidat, koska se ei osallistu mihinkään Irlannin työtuomioistuimen käynnistämään sovitteluprosessiin. Ryanairin johto on hyötynyt huomattavasti lentoliikenteen vapauttamisesta EU:ssa. Euroopan sosiaalisen peruskirjan 11 - 13 artikloissa käsitellään työntekijöiden oikeuksia, jotka koskevat vapautta järjestäytyä ja neuvotella työehtosopimuksista. Aikooko komissio tutkia Ryanairin kiistaa koskevia kysymyksiä ja antaa siitä kertomuksen? Mihin muihin toimiin komissio ehdottaa ryhdyttävän kiistan suhteen? Koska komissio julkaisee lupaamansa arvion lentoliikenteen vapauttamisen sosiaalisesta vaikutuksesta? Onko komissiolla ehdotuksia siitä, kuinka työntekijöiden oikeudet vapauteen järjestäytyä ja neuvotella työehtosopimuksista voidaan ylläpitää tilanteissa, joissa yritykset yrittävät kieltää nämä oikeudet? Komission jäsenen Padraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (23. huhtikuuta 1998) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.