KIRJALLINEN KYSYMYS E-1966/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle. Natura 2000 -hankkeen vaikutus yksityisoikeudelliseen asemaan.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0038 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1966/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (5. marraskuuta 1999) Aihe: Natura 2000 -hankkeen vaikutus yksityisoikeudelliseen asemaan Itävallan osavaltiot ovat ilmoittaneet eri suuruisia osuuksia kokonaisaloistaan EU:n Natura 2000 -hankkeeseen. Niederösterreichin osavaltio on ilmoittanut hankkeeseen 31,63 prosenttia kokonaisalastaan. Natura 2000 velvoittaa jäsenvaltioita noudattamaan lintujensuojeludirektiiviä sekä kasvustoa, eläimistöä ja elinympäristöä koskevaa direktiiviä. Suurinta osaa maanomistajista ei kuultu eikä maanomistajille tiedotettu asiasta, kun hankkeeseen ilmoitettavista alueista laadittiin listoja, vaikka asiaan liittyy huomattavia omistus- ja käyttöoikeudellisia rajoituksia. Voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Mikä EU:n taho vastaa tämän hankkeen toteuttamisesta? 2. Mitkä Itävallan osavaltioiden alueet ja erityisesti Niederösterreichin alueet on ilmoitettu Natura 2000 -hankkeeseen? 3. Voiko komissio antaa yksityiskohtaisia tietoja siitä, mitä seurauksia tästä on maanomistajille? 4. Mitä oikeudellisia mahdollisuuksia Natura 2000 -hankkeeseen ilmoitettujen alueiden maanomistajilla on olla osallistumatta hankkeeseen? 5. Voivatko paikallisviranomaiset vetää takaisin Natura 2000 -hanketta koskevan hakemuksen? 6. Mitä seurauksia maanomistajille koituu tässä tapauksessa? 7. Onko Niederösterreichin osavaltion menettely, jonka mukaan se ilmoitti alueita Natura 2000 -hankkeeseen ilman maanomistajien suostumusta, yhdenmukainen EU:n lainsäädännön kanssa? 8. Jos ei ole yhdenmukainen, mitä komissio aikoo tehdä asian suhteen? Miten pitkälle maanomistajien, joita Niederösterreichin EU:n lainsäädäntöä rikkova menettely koskee, on noudatettava edellä mainituissa direktiiveissä tarkoitettuja yksityisoikeutta rajoittavia säännöksiä? 9. Jos on yhdenmukainen, onko tämä menettely komission mielestä Euroopan ihmisoikeussopimusta silmällä pitäen vähintäänkin ongelmallinen (omistusoikeuden rajoittaminen, viranomaisten koskemattomuus yksityisoikeudellista asemaa koskevissa asioissa)? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (7. joulukuuta 1999) Komissiossa ympäristöasioiden pääosasto valvoo Natura 2000 -verkoston toteuttamista. Euroopan ekologiseen Natura 2000 -verkostoon kuuluu erityisiä suojelualueita, jotka on nimetty kahden ympäristödirektiivin mukaisesti. Jäsenvaltiot nimeävät erityiset suojelualueet luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1) mukaisesti ja komissiolle ilmoitetaan asiasta. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) mukaisesti jäsenvaltiot tekevät ehdotuksia yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi sekä myöhemmin nimeävät alueet. Alueiden identifiointi ja valitseminen sekä niiden rajojen määritteleminen Natura 2000 -verkkoon liittämistä varten suoritetaan yksinomaan tieteellisin perustein. Yksittäiset maanomistajat eivät tästä syystä osallistu näihin toimiin. Itävallan viranomaiset toimittivat kaikki Itävallassa ehdotettuja alueita koskevat tiedot virallisesti komissiolle soveltaen asianmukaisia perusteita. Direktiiveissä ei ole säädetty minkäänlaisesta järjestelystä, joka mahdollistaisi jäsenvaltioiden nimeämien alueiden poistamisen nimettyjen alueiden luettelosta. Jos kuitenkin tulee esiin tieteellisesti perusteltuja vastalauseita, jäsenvaltion olisi tiedotettava niistä komissiolle. Itävallassa 73 aluetta, joista 19 on Niederösterreichin alueella, on virallisesti nimetty erityisiksi suojelualueiksi. Yhteisön tärkeänä pitämiksi alueiksi on Itävallassa ehdotettu 113 aluetta, joista 19 on Niederösterreichin alueella. Jos parlamentin jäsen haluaa tarkempia tietoja alueista, häntä pyydetään ystävällisesti kääntymään Itävallan viranomaisten puoleen. Maanomistajille koituvia seurauksia koskevien yksityiskohtaisten tietojen osalta on huomionarvoista, että direktiivit ovat sitovia saavutettavan tuloksen osalta. Kansalliset viranomaiset saavat kuitenkin valita toteuttamistavan ja menetelmät. Natura 2000 -verkko perustuu toissijaisuuden periaatteelle. Jäsenvaltioiden tehtävä on päättää, kuinka yhteisön tärkeänä pitämiksi nimettyjä alueita suojellaan parhaiten. Direktiiveissä ei ole mainittu, että maanomistajia olisi kuultava, ja Itävallan viranomaisten tehtävä on päättää asiasta. He ovat vastuussa kuulemista koskevista päätöksistä, kuulemisesta aiheutuvista seurauksista sekä kansainvälisten sopimusten noudattamisesta. Alueiden liittäminen Natura 2000 -verkostoon ei tarkoita sitä, että alueella estettäisiin ihmisten toiminta. Sillä pyritään ennen kaikkea siihen, että ihmisten toimet olisivat kestäviä eivätkä vahingoittaisi alueen suojeltavia arvoja. Hoitosuunnitelmat, joissa omistajat ja käyttäjät otetaan huomioon, voivat olla hyviä keinoja tämän tavoitteen saavuttamiseksi. (1) EYVL L 103, 25.4.1979. (2) EYVL L 206, 22.7.1992.