KIRJALLINEN KYSYMYS E-2654/02

esittäjä(t): Frank Vanhecke (NI) komissiolle

(20. syyskuuta 2002)

Aihe: Belgian hallituksen työllisyyspolitiikka

Belgian liittovaltion sosiaaliministeri Johan Vande Lanotte on todennut useissa haastatteluissa haluavansa pakottaa työnantajat Belgiassa ottamaan palvelukseensa muualta kuin Euroopasta lähtöisin olevia maahanmuuttajia näiden yhteiskuntaan kotoutumisen edistämiseksi. Ministeri haluaa toisin sanoen ottaa käyttöön yrityselämää sitovat kiintiöt. Työnantajat eivät voisi enää vapaasti valita työntekijöitä muun muassa pätevyyttä, tarmokkuutta ja joustavuutta koskevien tiukkojen normien perusteella, vaan niidenkin olisi pakko harjoittaa positiivisen erityiskohtelun politiikkaa.

1. Miten komissio suhtautuu tämäntapaisiin ministeritason ehdotuksiin? Kannattaako komissio ajatusta positiiviseen syrjintään perustuvasta työllisyyspolitiikasta vai onko komissio sitä vastaan?

2. Eikö komissio ole sitä mieltä, että kyseisenlaisiin ehdotuksiin sisältyy vakava uhka vapaalle markkinataloudelle ja työnantajien oikeudelle määrittää yritystensä toimintapolitiikka itsenäisesti, ilman viranomaishäirintää?

3. Eikö komissio ole sitä mieltä, että pakollisten kiintiöiden politiikan vaikutus on lähinnä se, että se leimaa ne ihmisryhmät, joita varten kiintiöt on luotu eikä siten lainkaan edistä kyseisten ryhmien kotoutumista?

4. Eikö komissio katso, että yhdessä jäsenvaltiossa sovellettu kiintiöjärjestelmä voi muodostaa vakavan uhan kyseisen valtion yritysten kilpailukyvylle sellaisiin jäsenvaltioihin nähden, joissa viranomaiset eivät puutu asioihin tällä tavoin?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(25. lokakuuta 2002)

Komissio ymmärtää, että ehdotukset, joihin parlamentin jäsen viittaa, eivät ole virallisia hallituksen ehdotuksia. Sen vuoksi niiden arvioiminen yksityiskohtaisesti ei olisi asianmukaista. Komissio käsittää kuitenkin, että ehdotukset liittyvät keskusteluun, jota käytiin tarpeesta toteuttaa toimia muualta kuin Euroopasta lähtöisin olevien henkilöiden syrjinnän torjumiseksi ja heidän integroimisekseen työmarkkinoille ja yhteiskuntaan yleensä.

Komissio korostaa, että se on pitkään edistänyt toimia rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi ja että se kannattaa maahanmuuttajien integrointia. Se suhtautuu myönteisesti jäsenvaltioiden aloitteisiin, joiden tavoitteena on kyseinen integrointi ja uskoo, että toimet tasavertaisuuden edistämiseksi työmarkkinoilla ja syrjintään perustuvien haittojen torjumiseksi hyödyttävät sekä työnantajia että työntekijöitä. Komissio muistuttaa, että vuodeksi 2002 laadittujen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivojen (18 päivänä helmikuuta 2002 tehty neuvoston päätös 2002/177/EY(1)) suuntaviivassa 7 edellytetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, jotka vastaavat vammaisten, etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten tarpeita heidän työmarkkinoille integroitumisensa osalta, ja asetettava tarvittaessa tätä varten kansalliset tavoitteet. Komissio ei usko, että kyseiset toimet uhkaisivat niitä toteuttavien yritysten kilpailukykyä.

Lisäksi komissio palauttaa mieleen rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY(2), joka on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 19. heinäkuuta 2003 mennessä. Direktiivillä kielletään rotuun ja etniseen alkuperään perustuva syrjintä muun muassa työelämässä. Sen mukaan jäsenvaltiot voivat myös pitää voimassa tai toteuttaa erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ehkäistä tai hyvittää henkilöiden rotuun tai etniseen alkuperään liittyviä haittoja.

Parlamentin jäsenen mainitsemista ehdotuksista riippumatta eri jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikassa, johon sisältyy positiivisia toimia heikommassa asemassa olevien ryhmien integroinnin edistämiseksi, on joka tapauksessa noudatettava kaikkia muita yhteisön lainsäädännön vaatimuksia. Näitä

ovat yhdenvertaisen kohtelun periaatteen soveltaminen ja jäsenvaltioiden kansalaisten asettaminen etusijalle, joista säädetään työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1612/68(3). Näistä periaatteista on muistutettu työskentelyä varten jäsenvaltioiden alueelle saapuvien kolmansien maiden kansalaisten maahantulon sallimisen rajoittamisesta 20 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(4).

(1) EYVL L 60, 1.3.2002.

(2) EYVL L 180, 19.7.2000.

(3) EYVL L 257, 19.10.1968.

(4) EYVL C 274, 19.9.1996.