KIRJALLINEN KYSYMYS P-2908/01

esittäjä(t): Thierry de La Perriere (NI) komissiolle

(17. lokakuuta 2001)

Aihe: Palvelujen tarjoamisen vapaus maatalouden alalla keinosiemennys

Monet ranskalaiset ovat kertoneet kysymyksen esittäjälle ongelmista, joita he ovat kohdanneet harjoittaessaan vapaasti ammatillista toimintaa keinosiemennyksen alalla.

Ranska näyttää luoneen lähestulkoon valtion monopolin maatalousosuuskuntien hyväksi. Tällaisesta tilanteesta aiheutuu haittaa keinosiemennyksiä ja varsinkin nautojen keinosiemennyksiä suorittaville, mikä ei kysymyksen esittäjän mielestä ole yhteisön oikeuden mukaista.

Karjankasvatusta koskevan, 28. joulukuuta 1966 annetun lain nro 66-1005 (Ranskan hallituksen virallinen lehti, 29. joulukuuta 1966, s. 11 619) sekä useiden soveltamissäädösten mukaan siemennäytteen ottaminen, sen pakkaaminen ja varsinkin nautojen keinosiemennyksen harjoittaminen varataan keinosiemennyskeskuksille, jotka toimivat maatalousosuuskuntien tapaan ja joista kunkin tehtävänä on palvella jotakin sille määrättyä Ranskan aluetta. Näin on päässyt muodostumaan palvelujen tarjoamisen monopoli, joka sulkee pois sen mahdollisuuden, että keinosiemennystä harjoittaisi jokin kolmas osapuoli. Kyseisiä säädöksiä rikkoville henkilöille aiheutuu edellä mainitussa laissa säädettyjä seuraamuksia. Lisäksi kolmannen osapuolen suorittamien keinosiemennysten tuloksena syntyneiden vasikoiden polveutumista ei voitaisi rekisteröidä, ja niiden omistajat joutuisivat kärsimään huomattavaa taloudellista vahinkoa.

Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrätään sijoittautumisvapaudesta ja palvelujen tarjoamisen vapaudesta (43 ja 49 artikla ja sitä seuraavat artiklat). Siirtymäkauden päättymisestä alkaen kyseisissä määräyksissä kielletään kaikenlaisten rajoitusten poistaminen, paitsi jos on kyse julkisen vallan käyttöön liittyvästä toiminnasta (sijoittautumista koskeva 45 artikla) tai jos yleiseen etuun liittyvät pakottavat syyt oikeuttavat palvelujen vapaan tarjoamisen kieltämisen (ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelma, tapaus Gebhard C-55/94, Kok. 1995, I-4165).

Onko komissio tietoinen siitä, että Ranskan lainsäädännössä varataan keinosiemennyksen ja varsinkin nautojen keinosiemennyksen monopoli keinosiemennyskeskuksille ja suljetaan siten pois mahdollisuus, että muissa jäsenvaltioissa toimivat, alaan erikoistuneet yritykset voisivat harjoittaa kyseistä toimintaa Ranskassa ja hyödyntää siten sijoittautumisoikeutta tai oikeutta palvelujen tarjoamisen vapauteen, jotka on myönnetty niille Rooman sopimuksessa?

Katsooko komissio, että yleiseen etuun liittyvien pakottavien syiden ei pitäisi millään tavoin estää keinosiemennystoimintaa nauttimasta sijoittautumisvapaudesta ja palvelujen tarjoamisen vapaudesta samaan tapaan kuin muissa jäsenvaltioissa?

Mitä komissio aikoo tehdä, jotta Ranska alkaisi viipymättä noudattaa kyseisessä asiassa yhteisön oikeutta?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(20. marraskuuta 2001)

Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman Ranskan lain mukaan vaikuttaisi siltä, että vain henkilöt, joilla on lupa toimia Ranskassa keinosiemennyskeskuksen johtajana tai keinosiementäjänä, voivat tarjota keinosiemennyspalveluita. Lisäksi keinosiemennyskeskuksen perustavalla henkilöllä on oltava maatalousministeriön ennakkolupa.

Ei ole kuitenkaan selvää, miten Ranskan lain säännöksiä sovelletaan kyseisten palvelujen tarjoajiin, jotka toimivat jossain toisessa jäsenvaltiossa ja jotka ehkä pyrkivät tarjoamaan palveluitaan Ranskassa. Jos kyseistä Ranskan lakia sovelletaan tässä tapauksessa, se voisi rajoittaa vapautta tarjota palveluita (EY:n perustamissopimuksen 49 artikla (entinen 59 artikla)). Komissio arvioisi tällöin, voidaanko rajoitusta perustella yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön nojalla.

Komissio pyytää Ranskan viranomaisilta lisätietoja asiasta.