KIRJALLINEN KYSYMYS E-0398/03 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle. Muiden kuin kreikkalaisten sukelluksenopettajien työmahdollisuudet ja muiden kuin kreikkalaisten EU-kansalaisten sukellusalukset Kreikassa.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0184 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0398/03 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE-DE) komissiolle (17. helmikuuta 2003) Aihe: Muiden kuin kreikkalaisten sukelluksenopettajien työmahdollisuudet ja muiden kuin kreikkalaisten EU-kansalaisten sukellusalukset Kreikassa Onko Euroopan komissio tietoinen, että Kreikassa yritetään erilaisilla säännöksillä rajoittaa muiden kuin kreikkalaisten sukelluksenopettajien työmahdollisuuksia ja muiden kuin kreikkalaisten EU-kansalaisten sukellusalusten toimintaa, ja katsooko komissio, että tämä on Euroopan unionissa sovellettavan vapaan liikkuvuuden periaatteen mukaista? Onko vapaan liikkuvuuden periaatteen mukaista, että Kreikassa muut kuin kreikkalaiset saavat käyttää korkeintaan 10 metrin pituisia aluksia kaupalliseen toimintaan (sukellusaluksena) vain siinä tapauksessa, että Kreikan kansalainen omistaa vähintään 51 prosenttia tätä tarkoitusta varten perustetusta yrityksestä? Onko vapaan liikkuvuuden periaatteen mukaista, että Kreikassa työluvan saa vain henkilö, joka läpäisee tietyssä osoitteessa ja tiettynä ajankohtana keväällä järjestettävän kreikan kielen tutkinnon? Onko komissio tietoinen, että kansainvälisesti laajasti käytettyjä sukelluksenopettajien PADI-tutkintoja ei tunnusteta, vaikka se lain mukaan olisi periaatteessa mahdollista? Onko vapaan liikkuvuuden periaatteen mukaista, että Kreikassa ei tunnusteta kansainvälisesti tunnustettuja, muissa maissa hankittuja avomerilaivuritutkintoja? Edellä esitetyt kysymykset heräävät, jos muun maan kuin Kreikan kansalainen haluaa harjoittaa sukelluksenopettajana sukellusalusliiketoimintaa Kreikassa. Nyt esillä olevassa tapauksessa on kyse Kreikassa olevasta saksalaisesta sukelluskeskusliiketoiminnan harjoittajasta, joka on toiminut maassa jo 30 vuotta. Hän kohtaa aina uusia esteitä, jotka vaikeuttavat hänen jo vakiintuneen liiketoimintansa harjoittamista. Hänen mukaansa työolot ovat vaikeutuneet erityisesti siitä lähtien, kun Kreikka liittyi unioniin. Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (15. huhtikuuta 2003) Työntekijöiden mahdollisuuksista liikkua vapaasti muissa jäsenvaltioissa (EY:n perustamissopimuksen 39 artikla) komissio muistuttaa ensinnäkin, että muiden jäsenvaltioiden kansalaiset eivät tarvitse työlupaa. Yhteisön lainsäädännön mukaan jäsenvaltioiden on myönnettävä oleskelupa maahan muuttaville työntekijöille osoituksena oleskeluoikeudesta, joka on kytköksissä oikeuteen työskennellä toisessa jäsenvaltiossa. Maasta toiseen muuttavien työntekijöiden hyvät kommunikaatiotaidot ovat tietenkin tärkeitä, ja sen vuoksi työpaikkaa varten voidaan vaatia tietyntasoinen kielitaito, mutta yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että kielitaitovaatimusten on aina oltava kohtuullisia ja asianomaisen työpaikan kannalta välttämättömiä, eikä vaatimuksia saa käyttää verukkeena muista jäsenvaltioista tulevien työntekijöiden poissulkemiselle(1). Työnantajan on perusteltava kielitaitovaatimuksen tarve. Joka tapauksessa vaikka (julkisen tai yksityisen sektorin) työnantajat voivat vaatia työnhakijalta yksittäistapauksen mukaan määräytyvää tietyntasoista kielitaitoa, työnantajat eivät voi vaatia vain tiettyä tutkintoa osoitukseksi siitä. Tuomioistuin on todennut, että jos jäsenvaltiossa ei ole mahdollista osoittaa kielitaitoa muulla tavoin eikä etenkään toisessa jäsenvaltiossa hankitun vastaavan tutkinnon muodossa, kyseessä on kansallisuuteen perustuva syrjintä, joka on EY:n perustamissopimuksen työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan 39 artiklan vastainen menettely(2). Komissio katsoo sen vuoksi, että kreikkalainen työnantaja ei voi vaatia työnhakijaa suorittamaan Kreikassa tiettyä kielitaitokoetta tullakseen valituksi. Sijoittautumisoikeuden (EY:n perustamissopimuksen 43 artikla) ja palvelujen tarjoamisen vapauden (EY:n perustamissopimuksen 49 artikla) osalta kielitaidon osoittaminen muiden kuin kreikkalaisten sukelluksenopettajien ja sukelluskeskusten muiden kuin kreikkalaisten johtajien tapauksessa on aihe, josta on käynnistetty rikkomismenettely, ja asiasta on annettu täydentävä virallinen ilmoitus. Osana tätä menettelyä komissio jatkaa Kreikan viranomaisten kanssa kielitaitovaatimusten kaikkien näkökohtien puolueettomuuden ja oikeasuhteisuuden tarkastelua, myös niiden vaatimusten, jotka koskevat Kreikassa järjestettävien kielitaitokokeiden suorituskertoja tietyllä ajalla sekä kokeiden suorituspaikkaa. Komissio on tietenkin valmis ja halukas tutkimaan näitä kysymyksiä, mikäli arvoisalla parlamentin jäsenellä on niistä lisätietoa. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti(3) EY:n perustamissopimuksen 43 artiklalla kielletään sellaisten säännösten antaminen, joiden nojalla luonnollisilta henkilöiltä tai aluksen omistajilta tai laivanvarustajilta sekä yhtiön tapauksessa osakepääoman haltijoilta ja johtajilta vaaditaan tiettyä kansalaisuutta. Lisäksi komissio muistuttaa, että Kreikka on jo tuomittu yhteisöjen tuomioistuimessa(4) sellaisten säännösten voimassa pitämisestä, joiden nojalla Kreikan alusrekisteriin voidaan rekisteröidä vain aluksia, joiden omistusosuudesta yli 50 prosenttia on Kreikan kansalaisella tai kreikkalaisella oikeushenkilöllä, jonka pääomasta yli puolet on Kreikan kansalaisten hallussa. Komissio on viime aikoina saanut joitakin kanteluita sukeltajan tutkintotodistusten tunnustamisesta Kreikassa. PADI-tutkinnosta on todettava, että kyseessä on Yhdysvalloissa sijaitseva kansainvälinen organisaatio, joten sen myöntämät tutkintotodistukset luetaan kolmansien maiden tutkintotodistuksiin, joiden tunnustaminen kuuluu Kreikan viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan. Jos kuitenkin PADI-tutkintotodistukset on tunnustettu toisessa jäsenvaltiossa, sovelletaan tunnustamista koskevaa yleistä järjestelmää (direktiivi 92/51/ETY)(5), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/19/EY(6), edellyttäen että todistuksen haltijoilla EU:ssa on kyseisen direktiivin vaatimusten mukainen EU:n alueella hankittu kokemus. Sama periaate koskisi myös kansainvälisesti tunnustettuja merikelpoisten moottoriveneiden lupakirjoihin liittyviä tutkintotodistuksia, jotka ovat kolmansien maiden myöntämiä. Komission tietoon ei ole kuitenkaan tullut erityisiä Kreikkaa koskevia ongelmia tältä osin. (1) Asia 379/87, Groener, Kok. [1989] s. 3967. (2) Asia C-281/98, Angonese, Kok. [2000] s. I-04139. (3) Asia C-221/89, tuomio 25. heinäkuuta 1991, The Queen v. Secretary of State for Transport, ex parte Factortame Ltd ym., tuomion 30 kohta. (4) Asia C-62/96, komissio v. Helleenien tasavalta, tuomio 27. marraskuuta 1997. (5) Neuvoston direktiivi 92/51/ETY, annettu 18. kesäkuuta 1992, direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä, EYVL L 209, 24.7.1992. (6) Neuvoston direktiivi 2001/19/EY, annettu 14. toukokuuta 2001, ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettujen neuvoston direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/ETY sekä yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien, hammaslääkäreiden, eläinlääkäreiden, kätilöiden, arkkitehtien, farmasian alan ja lääkäreiden toimintaa koskevien direktiivien 77/452/ETY, 77/453/ETY, 78/686/ETY, 78/687/ETY, 78/1026/ETY, 78/1027/ETY, 80/154/ETY, 80/155/ETY, 85/384/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY ja 93/16/ETY muuttamisesta.