KIRJALLINEN KYSYMYS P-1532/01 esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle. Työturvallisuus.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0235 - 0237



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1532/01 esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle (15. toukokuuta 2001) Aihe: Työturvallisuus Eurostatin 31. maaliskuuta 2000 julkaisemien tietojen mukaan vuosina 1994-1996 EU:ssa työtapaturmien määrä laski 7 prosenttia ja kuolemaan johtavien tapaturmien määrä 13 prosenttia. Lisäksi todetaan, että miesten tapaturmien määrä on kolminkertainen ja että yritykset, joissa on yli 250 työntekijää ovat osoittautuneet turvallisemmiksi. Vuonna 1998 rekisteröitiin 4,7 miljoonaa tapaturmaa, joista 5 476 johti kuolemaan. Näiden arvioiden mukaan EU:n kokonaiskustannukset (lääkärikulut, sairauskorvaukset, pysyvästä työkyvyttömyydestä maksetut tai kuolemantapauksessa maksetut korvaukset) ovat vuosittain lähes 20 miljardia euroa. On myös syytä ottaa huomioon tapaturmista johtuvat sosiaaliset kustannukset (hoito, kuntoutus ja mahdollinen paluu työelämään). Yksinomaan Italiassa sattuu keskimäärin kolme kuolemaan johtavaa tapaturmaa päivittäin (lukuunottamatta kotona sattuneita tapaturmia, pimeän työn työntekijöille sattuneita onnettomuuksia tai työmatkatapaturmia). Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto on pyrkinyt osoittamaan, että ennalta ehkäisevien toimien toteuttaminen näillä aloilla voi lisätä turvallisuutta työpaikoilla ja vähentää pakollisia vakuutuksia, joita yritysten on otettava, jotta vakuutukset kattaisivat vahingot. Tiedustelisin komissiolta, olisiko lainsäädäntötoimien lisäksi - joilla suojellaan työntekijää sosiaalisella tasolla ja työnantajaa taloudellisella tasolla - edistettävä EU:n lainsäädäntöön perustumatonta roolia julkaisemalla tiedotusmateriaalia, tukemalla vertailevia tutkimuksia ja edistämällä työntekijöiden ja työnantajien koulutusta? Asianmukainen aloite voisi olla syksyllä käynnistyvä eurooppalaisen työturvallisuus- ja terveysviikon tiedotuskampanjan päätteeksi, johon kaikki jäsenvaltiot, Euroopan parlamentti ja komissio, ammattiyhdistykset ja työnantajajärjestöt, osallistuvat. Eikö komission mielestä olisi väärin hyväksyä toisistaan poikkeavat turvallisuutta koskevat vähimmäisvaatimukset eri jäsenvaltioissa ja yrityksissä. Jos EU:n ja jäsenvaltioiden toimivaltuudet voitaisiin määritellä täsmällisesti ja yhteisön tavoitteet määriteltäisiin selkeämmin, asiasta vastaavat viranomaiset voisivat valvoa ja seurata määräajoin jäsenvaltioiden toteuttamia toimia. Eikö komission mielestä olisi kiinnitettävä enemmän huomiota työturvallisuuteen ja -terveyteen tulevissa työllisyyttä koskevissa suuntaviivoissa, jotka perustuvat jäsenvaltioissa toteutettaviin parhaisiin käytänteisiin? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (28. kesäkuuta 2001) Kuten arvoisa parlamentin jäsen, myös komissio on huolissaan työtapaturmista yhteisön alueella. Viimeisimmät tiedot vuodelta 1998(1) osoittavat kuitenkin, että tilanne on jatkuvasti parantunut Euroopassa. Yli kolmen päivän poissaoloon johtaneita työtapaturmia oli vuonna 1998 sataa tuhatta työntekijää kohti 4 089, kun niitä oli 4 229 vuonna 1996 ja 4 539 vuonna 1994. Vuonna 1998 kuolemaan johtaneita työtapaturmia oli 5,0 sataa tuhatta työntekijää kohti, kun niitä oli 5,3 vuonna 1996 ja 6,1 vuonna 1994. Lukuihin sisältyvät liikenneonnettomuudet ja missä tahansa liikennevälineessä sattuneet onnettomuudet, jotka tapahtuivat työn yhteydessä. Mainitut tilastotiedot osoittavat, että työterveyden ja työturvallisuuden suojelua koskevan yhteisön lainsäädännön soveltaminen Euroopan laajuisesti vaikuttaa myönteisesti työoloihin, koska työtapaturmat ovat vähentyneet. Kyseisen lainsäädännön asianmukainen noudattaminen parantaa siis työntekijöiden terveyttä ja työturvallisuutta. Komission mukaan muut kuin lainsäädännölliset toimet ovat välttämättömiä, jotta työterveyden ja työturvallisuuden suojelua koskevaa yhteisön lainsäädäntöä voidaan soveltaa asianmukaisesti ja tehokkaasti. Komissio esitti työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyttä koskevassa yhteisön ohjelmassaan (1996-2000)(2) useita muita kuin lainsäädännöllisiä toimenpiteitä tätä varten. Toimenpiteisiin kuuluu ohjeellisten oppaiden laatiminen erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) tarpeisiin, tiedottaminen, opetus ja koulutus. Lisäksi toteutetaan tutkimuksia, jotka koskevat työympäristön muutoksia ja erityisesti uusia työterveys- ja työturvallisuusriskejä. Näitä ovat stressi, tuki- ja liikuntaelinsairaudet, yksipuolinen toistuva työ, väkivalta työpaikalla, psykososiaaliset ongelmat ja etätyön kaltaiset uudet työmuodot. Komissio on jo pitkään ollut tietoinen ongelmista tällä alueella. Tehostaakseen toimenpiteitä komissio on vuodesta 1992 asti tehnyt työmarkkinaosapuolia varten useita tietotasoa nostavia aloitteita yhteisön tasolla ja läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Esimerkkeinä mainittakoon: - Euroopan työterveyden ja työturvallisuuden teemavuosi 1992, - pk-yrityksissä toteutettavat PRevent-toimenpiteet(3), jotka sisältyvät turvallisuutta käsittelevään yhteisön toimintaohjelmaan (Safe, vuosina 1997 ja 1998). Toimenpiteitä jatketaan uudella pk-yritysten hyväksi tehdyllä aloitteella, jolle on varattu erityinen budjettikohta ja jota johtaa Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto Bilbaossa, - useat eurooppalaiset teemaviikot, joiden järjestäminen kuuluu Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirastolle. Vuonna 2000 eurooppalaisen teemaviikon aiheena oli tuki- ja liikuntaelinsairaudet, ja lokakuussa 2001 järjestettävä teemaviikko keskittyy työtapaturmien ehkäisyyn, - lisätäkseen työmarkkinaosapuolten tietotasoa ja koulutusta komissio on tukenut useiden julkaisujen laatimista. Näitä ovat mm. sisäisen tarkastuksen opas pk-yrityksille(4), oppaita työhön liittyvästä stressistä(5), suosituksia kemiallisille aineille altistumisen raja-arvoista(6), koulutusoppaita riskialttiille aloille(7) ja EHTY:n teollisuuden aloilla (hiili ja teräs) tehdyn tutkimuksen tulokset(8). Komission mielestä jäsenvaltioiden vastuulla on taata, että yhteisön direktiivien täytäntöönpanosäännöksiä sovelletaan jäsenvaltioissa asianmukaisesti ja tehokkaasti. Komissio on myös huolissaan siitä, että turvallisuutta koskevat vähimmäisvaatimukset saattavat vaihdella eri jäsenvaltioissa. Komissio on valmis tutkimaan tällaisia tapauksia niiden toimivaltuuksien puitteissa, jotka sille perustamissopimusten mukaan kuuluu. Komissio on täysin samaa mieltä parlamentin jäsenen kanssa siitä, että työterveyttä ja työturvallisuutta koskevia asioita tulisi painottaa työllisyyspolitiikassa. Komissio haluaa myös huomauttaa parlamentin jäsenelle, että jäsenvaltioiden vuoden 2001 työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin sisältyvä suuntaviiva nro 14c käsittelee juuri tätä asiaa. Lopuksi parlamentin jäsentä pyydetään kiinnittämään huomiota siihen, että työterveyttä ja työturvallisuutta koskevaa uutta strategiaa laaditaan parhaillaan. Siinä määritellään puitteet tuleville toimenpiteille, joilla työn laatua, ja sitä kautta työterveyttä ja -turvallisuutta, jatkuvasti edistetään. (1) Eurostatin ESAW-tiedot (eurooppalaiset työtapaturmatilastot). (2) Komission tiedonanto työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyttä koskevasta yhteisön ohjelmasta (1996-2000) EYVL C 262, 7.10.1995. (3) Valistustoimet työterveys- ja työturvallisuusasioissa ja parhaiden käytäntöjen edistäminen ja vaihtaminen pk-yrityksissä. (4) Sisäisen tarkastuksen opas pk-yrityksille - Luxemburg 1995. (5) Työhön liittyvää stressiä käsittelevä opas - Luxemburg 2000. (6) Altistustasorajat; kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevän tiedekomitean suosituksia 1994-1997 - Luxemburg 1998. (7) Terveys- ja turvallisuuskoulutus kalastuksen alalla - Luxemburg 1993, Terveys ja turvallisuus rakennusalalla - Luxemburg 1993. (8) EHTY:n sosiaalista tutkimusta koskeva päätöskonferenssi - Luxemburg 1999.