ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3599/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) neuvostolle (4. joulukuuta 1998) Aihe: Ongelmia Marmarameren salmien läpikulun vapaudessa Bosporin salmien läpikulun vapaus on vahvistettu Montreux'n sopimuksessa ja Yhdistyneiden kansakuntien sopimuksessa sekä merioikeudessa. Tästä huolimatta Turkki - käyttäen verukkeena salmien turvallisuutta - on ryhtynyt yksipuolisiin toimiin valvoakseen alusten läpikulkua Bosporin ja Dardanellien salmissa. Turkin hallituksen virallisessa lehdessä on jopa hiljattain julkaistu uusi salmien läpikulkua koskeva asetus (ja sitä on myös jo alettu soveltaa). Tämän asetuksen muuttamisella pyritään luomaan lisäongelmia öljytankkerien läpikululle ja näin epäsuorasti kiristäen vaikuttamaan siihen, mitä reittiä suunniteltu öljyputki Kaspianmereltä tullaan johtamaan. Jos Turkki todella on kiinnostunut alusten läpikulun turvallisuudesta, se voisi ryhtyä järjestelyihin kauan hoitamatta olleiden ongelmien suhteen, esimerkiksi poistaa kaksi suurta hylkyä, jotka ovat salmien etelärannalla ja vaikeuttavat suurten alusten liikkumista, tai parantaa meriliikenteen valvontajärjestelmää (VTS), joka ei toimi tehokkaasti ja tämän vuoksi suuria, vaarallisessa lastissa olevia aluksia tulee toisiaan vastaan salmissa. Turkki voisi myös muuttaa alusten ankkurointipaikkaa, joka sijaitsee erittäin syvissä vesissä ja on lisäksi erittäin vaaranalainen huonoissa sääolosuhteissa. Kuinka neuvosto aikoo toimia saadakseen Turkin lopettamaan yritykset muuttaa salmien vapaan läpikulun suhteen vallitsevaa status quota ja samalla parantamaan salmien läpikulun turvallisuutta? Vastaus (30. maaliskuuta 1999) Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen 35 artiklan c alakohdan mukaan III osan soveltamisalan ulkopuolelle jäävät sellaiset salmet, "joissa tapahtuvaa kauttakulkua kokonaan tai osaksi säännellään erityisesti tällaisia salmia koskevilla, voimassa olevilla pitkäaikaisilla kansainvälisillä sopimuksilla". Tilanne on tällainen Dardanellien salmen, Marmarameren ja Bosporin osalta, joita koskevaa kauttakulkua säännellään 20. heinäkuuta 1936 tehdyllä Montreux'n yleissopimuksella. Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) meriturvallisuuskomitea hyväksyi 25. toukokuuta 1994 liikennejakojärjestelmän, johon sisältyy erityissäännöksiä salmien meriliikennettä varten. Turkki on hyväksynyt edellä tarkoitetut suositukset. Turkissa vuonna 1994 voimaan tulleen ja kyseisen järjestelmän täytäntöönpanoa varten hyväksytyn sääntelyn mukaan muun muassa Turkissa meriasioista vastaava ministeriö voi väliaikaisesti keskeyttää salmien meriliikenteen erilaisten erityisten ja hyvin tarkasti määriteltyjen syiden perusteella. IMO:ssa on ko. ajankohdan jälkeen käyty keskustelua kyseisen sääntelyn yhteensopivuudesta IMO:n perustaman liikennejakojärjestelmän ja Montreux'n yleissopimuksen kanssa. Neuvosto palauttaa mieleen salmien kauttakulun ja merenkulun vapauden periaatteen ja tukee kaikkia ponnisteluja, joiden avulla asiassa päästään tyydyttäviin käytäntöihin.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3342/98 esittäjä(t): Graham Mather (PPE) komissiolle (16. marraskuuta 1998) Aihe: Konver-alueiden järjestelyt vuoden 1999 jälkeen Konver II -ohjelmaa jatkettiin vuoteen 1999 asti komission vuonna 1997 tekemällä päätöksellä. 1. Harkitseeko komissio erityismääräyksiä Konver II -rahoitukseen oikeutetuille alueille vuoden 1999 jälkeen, esim. Konver III -ohjelman toteuttamista? 2. Jos Konver III ei toteudu, harkitseeko komissio vaihtoehtoisia rahoitusjärjestelyjä näille alueille? 3. Millaisia siirtymäkauden järjestelyjä komissio harkitsee Konver-rahoitusta saaneille alueille kattamaan vuoden 1999 jälkeisiä vuosia? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 1998) Komissio ei ole ehdottanut Konver -yhteisöaloitteen jatkamista vuoden 1999 jälkeen, koska se katsoo, että senkaltaiset toimet, joita yhteisrahoitetaan Konverin kautta, olisi vastaisuudessa liitettävä rakennerahastojen eri tavoitteiden pääohjelmiin. Konver II-aloitteen nykyiset tukikelpoiset alueet, jotka täyttävät tavoitteiden 1 ja 2 tukikelpoisuusperusteet, voivat tulevaisuudessa hyötyä mainituista ohjelmista. Muut puolustusteollisuuden rakenneuudistuksesta johtuvista sosioekonomisista ongelmista kärsivät alueet voivat saada tavoite 3 -tukea työllisyystoimiin. Komissio on myös ehdottanut mahdollisuutta myöntää alueiden väliseen yhteistyöhön tarkoitettua tukea koko yhteisön alueella osana uusia yhteisöaloitteita. Komissio ei näin ollen pidä tarpeellisena myöntää alueille siirtymäkauden rahoitusta sen perusteella, että ne ovat voimassa olevan Konver-aloitteen mukaisesti tukikelpoisia.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4049/98 esittäjä(t): Eolo Parodi (PPE) ja Guido Viceconte (PPE) komissiolle (13. tammikuuta 1999) Aihe: Oliiviöljystä valmistettujen levitteiden mainonta ja niiden koostumus Viimeaikaisissa eri Euroopan maissa toteutetuissa mainoskampanjoissa on ylistetty oliiviöljystä valmistettujen kiinteiden leviterasvanappien ravitsemuksellisia ominaisuuksia. Todellisuudessa erään alan erikoislehden tekemien tieteellisten arvioiden mukaan näitä levitenappeja ei voida pitää perinteisen oliiviöljyn kiinteänä vastineena, koska niiden oliiviöljypitoisuus on vähäinen ja koostuu lähinnä tyydyttyneistä rasvahapoista, päinvastoin kuin mainokset antavat ymmärtää. Voiko komissio siis ilmoittaa mihin toimiin se aikoo ryhtyä suojellakseen kuluttajia ja neitsytoliiviöljyä, sen julkista kuvaa ja sen yleisesti tunnustettuja ravinto-ominaisuuksia? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (18. maaliskuuta 1999) Yhteisö on 1980-luvun alkupuolesta alkaen toteuttanut osana yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) menekin edistämisohjelmia oliiviöljyn kulutusta yhteisössä edistämään tarkoitettujen toimien yleisistä soveltamissäännöistä 22 päivänä heinäkuuta 1980 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 1970/80(1) perusteella. Tavoitteena on lisätä sellaisten tuotteiden kulutusta, joista on ylituotantoa, ja näin tasapainottaa markkinoita. Seitsemäs oliiviöljyn kulutuksenedistämiskampanja aloitetaan keväällä 1999 kaikissa jäsenvaltioissa. Kampanjan kokonaiskustannukset ovat noin 15 miljoonaa euroa vuodessa kolmena perättäisenä vuonna. Niillä katetaan oliiviöljyn ravintoarvoa koskevien tieteellisten tietojen levittäminen sekä mainos-, pr- ja myynninedistämistoimien kaltaiset toimenpiteet. Kaikki yleisölle annettava tieto perustuu oliiviöljyn ravintoarvoa koskeviin objektiivisiin ja paikkansapitäviin tieteellisiin tietoihin. Tiedotusmateriaalin tarkastaa ravinnon terveysaspekteihin erikoistunut tutkimuslaitos. Oliiviöljyn käyttöä edistetään osana "Välimeren ruokavaliota", joka todistetusti vaikuttaa terveyteen positiivisesti. Lisäksi kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY(2) 2 artiklassa säädetään, että merkinnät eivät saa olla omiaan johtamaan ostajaa harhaan erityisesti liittämällä elintarvikkeeseen vaikutuksia tai ominaisuuksia, joita sillä ei ole. Tämän säännöksen noudattamisen valvonta kuuluu jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten toimivaltaan. (1) EYVL L 192, 26.7.1980 ja EYVL L 288, 31.10.1980. (2) EYVL L 33, 8.2.1979.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3713/98 esittäjä(t): Carlos Carnero González (PSE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Cádizin (Espanja) läpi kulkevan rautatien rakentaminen maan alle Cádizin kaupungin asukkaiden keskuudessa vallitsevien vaihtelevien tietojen vuoksi haluaisin tietää, voiko komissio vahvistaa, onko se saanut virallista pyyntöä rahoittaa (nykyisten sääntömahdollisuuksien perusteella) Cádizin läpi kulkevan rautatien rakentaminen maan alle? Olisiko tällaiset pyynnöt esitettävä Espanjan hallituksen kautta? Onko tässä tapauksessa tehty näin? Mikäli pyyntö on esitetty, onko komission mahdollista hyväksyä se? Mikäli on, millä tavoin ja mikä olisi myönnettävä summa? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1999) Vuonna 1998 yhteisö myönsi Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN) budjettikohdasta (B5-700) puoli miljoonaa euroa suunnittelututkimuksia varten, jotka koskevat kaupunkialueen ratayhteyksien yhdenmukaistamista ja Cádizin läpi kulkevan radan muuttamista kaksiraiteisiksi. Tutkimukset valmistuvat vuoden 1999 aikana. Espanjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole anoneet komissiolta rahoitusta arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa hanketta varten Euroopan laajuisen liikenneverkon budjettikohdasta, Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) eivätkä koheesio-rahastosta. Ilman Espanjan viranomaisten rahoituspyyntöä komissio ei voi arvioida, kuinka paljon tukea hanketta varten voitaisiin myöntää.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3772/98 esittäjä(t): Jean-Antoine Giansily (UPE) komissiolle (4. joulukuuta 1998) Aihe: Yhtenäismarkkinoihin liittyvät yritysten valitukset Vaikka yhtenäismarkkinoiden perustamisesta on kulunut jo kuusi vuotta, eurooppalaiset yritykset, joiden toiminnan olisi kaiken järjen mukaan pitänyt helpottua näiden markkinoiden myötä, joutuvat edelleen maksamaan lisämaksuja ja turvautumaan testaus-, yhdenmukaistamis- tai jopa lupamenettelyihin mukauttaakseen tuotteensa tai palvelunsa erilaisiin kansallisiin vaatimuksiin. Onko komission mielestä oikein, että tällaisia yritysten kaupallisen toiminnan kehittämistä estäviä menettelyjä pidetään yllä vielä tänä päivänä? Voiko komissio kertoa tarkkaan, mitä se tekee niille jäsenvaltioille, joita taloudelliset toimijat syyttävät vapaan liikkumisen estämisestä? Onko komissiolla tarvittavat keinot ja toimivalta, jotta yhtenäisiin sisämarkkinoihin liittyviä oikeudellisia määräyksiä rikkova jäsenvaltio saadaan asianmukaisesti kuriin? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) Komissio valvoo perussopimusten valvojan roolissaan, että tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja palveluiden vapaata tarjoamista koskevia määräyksiä noudatetaan EY:n tuomioistuimen tulkinnan mukaisesti. Kyseisten määräysten oikeusvaikutus on välitön, ja yksityishenkilöt voivat vedota niihin kansallisessa tuomioistuimessa. Suurin osa sisämarkkinoiden toteutumisen esteistä on voitu poistaa joko lainsäädäntöä yhdenmukaistamalla tai keskinäisen tunnustamisen periaatteetta soveltamalla. Lisäksi yhteisöllä on käytössään direktiivi, jonka avulla estetään uusien kaupan esteiden syntymistä. Kyseessä on teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY(1), jolla kodifioidaan direktiivillä 83/189/ETY(2) säädetty ilmoitusmenettely teknisten standardien ja määräysten alalla. Komissio on tietoinen, että joillakin yhdenmukaistetuilla ja vielä yhdenmukaistamattomilla aloilla esiintyy yhä ongelmia. Komissio ehdottaakin yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmassa, että vuoden 1999 aikana annettaisiin tiedonanto, jossa ehdotettaisiin erityistoimia tilanteen korjaamiseksi. Komissio tutkii luonnollisesti tarkkaan taloudellisten toimijoiden esittämät valitukset, jotka koskevat vapaan liikkuvuuden esteitä. Jos se katsoo, että niissä esitetyt seikat ja määräykset voivat rikkoa yhteisöoikeutta vastaan, voi se käynnistää jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn asianomaista jäsenvaltiota vastaan. Menettely voi johtaa kanteen nostamiseen EY:n tuomioistuimessa. Komissio voi myös käynnistää yllä mainitun menettelyn omasta aloitteestaan, jos se huomaa yhteisön määräyksiä vastaan rikotun tavalla tai toisella. (1) EYVL L 204, 21.7.1998. (2) EYVL L 109, 26.4.1983.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4003/98

esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) komissiolle

(5. tammikuuta 1999)

Aihe: Pyörremyrsky Mitchin koettelemien maiden ulkomaanvelka

Mitkä Euroopan unionin maat ovat antaneet anteeksi oman osuutensa niiden Väli-Amerikan maiden ulkomaanvelasta, jotka kärsivät pyörremyrsky Mitchin aiheuttamista vahingoista?

Mikä on kansainvälisten rahoituslaitosten, erityisesti Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kanta kyseisten maiden velkojen anteeksiantamiseen tai niiden huojentamiseen?

Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus

(16. helmikuuta 1999)

Kansainvälinen yhteisö vastasi alusta asti nopeasti pyörremyrsky Mitchin aiheuttamiin aineellisiin tarpeisiin. Lisäksi kansainvälinen yhteisö ilmaisi nopeasti olevansa myös valmis lievittämään pyörremyrskyn tuhoista kärsineiden maiden velkatilannetta.

Kaikki Pariisin klubin jäsenet, jotka ovat velkojamaita (näitä ovat suurin osa yhteisön jäsenvaltioista Kreikkaa, Irlantia(1), Luxemburgia ja Portugalia lukuun ottamatta), suostuivat kolmen vuoden lykkäyksiin Nicaraguan ja Hondurasin kahdenvälisten valtion velkojen hoidossa. Vaikka komissiolla ei ole tästä virallista tietoa, useat yhteisön jäsenvaltiot (Tanska, Saksa, Espanja, Ranska, Alankomaat, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja muut rahoittajat, kuten Brasilia ja Kuuba, ovat lisäksi ilmoittaneet aikomuksestaan joko luopua pääomasaatavista tai keskeyttää velanhoitomaksujen perimisen alueella. Ehdot vaihtelevat, sillä joissakin tapauksissa veloista luopuminen on osittaista ja joissakin tapauksissa kokonaisvaltaista. Veloista luopuminen on joissakin tapauksissa pysyvää ja toisissa väliaikaista; toisin sanoen velat unohdetaan siihen asti kunnes kyseiset neljä maata ovat toipuneet nykyisestä tilanteestaan ja pystyvät vastaamaan kansainvälisistä velvoitteistaan paremmin.

Alueella toimivista kansainvälisistä rahoituslaitoksista aktiivisimmat, erityisesti Maailmanpankki, Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) ja Latinalaisen Amerikan kehityspankki pyrkivät yhteistyössä löytämään keinoja velkataakan keventämiseen. Ne ovat perustaneet erityisen rahaston, josta rahoitetaan näiden maiden kansainvälisen velan hoitoa. Jotkut yhteisön jäsenvaltioista osallistuvat rahaston toimintaan. Kansainväliset rahoituslaitokset ovat myös luvanneet ryhtyä Hondurasin ja Nicaraguan hallitusten kanssa laatimaan laaja-alaista arviota niiden ulkomaanvelkaa koskevasta tilanteesta ja velkahelpotuksen vaatimuksesta raskaasti velkaantuneiden maiden (HIPC) velka-aloitteen yhteydessä. Kansainväliset rahoituslaitokset ovat myös lisänneet ja nopeuttaneet taloudellista tukeaan näille maille.

(1) Irlanti kuuluu Pariisin klubiin, mutta ei ole tässä tapauksessa velkojamaa.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3716/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) neuvostolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Väärennökset ja piraattiteollisuus Euroopan komissio ilmoitti 22. lokakuuta 1998, että se on julkaissut vihreän kirjan aiheesta väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastainen toiminta sisämarkkinoilla. Tämä käynnisti laajan keskustelun jäsenvaltioiden aiheesta kiinnostuneiden tahojen kanssa. Vihreässä kirjassa tarkastellaan seuraavia neljää aluetta: a) yksityisen sektorin valvonta, b) laitteiden aitouden ja turvallisuuden oikeudellinen turvaaminen, c) seuraamukset ja muut keinot, joilla parannetaan immateriaalioikeuksien noudattamista ja d) toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen yhteistyö. Voisiko neuvosto selvittää, mitä erityislainsäädäntöä EU:lla on käytettävissään tuotteiden aitouden valvomiseksi ulkorajoillaan? Vastaus (29. maaliskuuta 1999) Neuvosto antoi 25. tammikuuta 1999 neuvoston asetuksen N:o 241/99(1), jolla muutetaan väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista toimenpiteistä 22. joulukuuta 1994 annettua neuvoston asetusta (EY) 3295/94(2). Euroopan yhteisön tullialueen tulo- ja lähtöpaikoissa tehtävät, väärennettyjä ja laittomasti valmistettuja tavaroita koskevat tarkastukset perustuvat tähän asetukseen. Euroopan parlamentti on antanut 17. kesäkuuta 1998 lausuntonsa(3) tästä neuvoston asetuksesta N:o 241/99, jonka tarkoituksena on ulottaa asetuksen N:o 3295/94 soveltamisala koskemaan patentteja ja yhteisön merkkiä. (1) EYVL L 27, 2.2.1999, s. 1. (2) EYVL L 341, 31.12.1994, s. 8. (3) EYVL C 210, 6.7.1998, s. 123.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3086/98

esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle

(16. lokakuuta 1998)

Aihe: Luonnomukaisten tuotteiden merkintöjen vastavuoroinen tunnustaminen

Luonnonmukaisten tuotteiden merkintöjen vastavuoroisesta tunnustamisesta yhteisössä komissiolle osoitetun kysymyksen (P-0979/98)(1) sekä kysymykseen saadun vastauksen johdosta pyydän lisäselvitystä siitä, miten komissio käytännössä pyrkii varmistamaan, että ekologista kauppaa voidaan käydä ilman päällekkäistä valvontaa sisämarkkinoiden mukaisesti.

Pitääkö komissio kohtuullisena sitä, että joissakin jäsenvaltioissa tai joillakin alueilla asetetaan niin suuria lisävaatimuksia, että kansallisen hyväksynnän jo saanut tuottaja tarvitsee vielä yhden, kyseisessä jäsenvaltiossa peräti yksityisoikeuden soveltamisalaan kuuluvan hyväksynnän saadakseen luvan viedä tuotteita kyseiseen valtioon / kyseiselle alueelle?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(9. joulukuuta 1998)

Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24. kesäkuuta 1991 annetussa asetuksessa (ETY) 2092/91(2) säädetään, että jäsenvaltioiden on luotava yhden tai useamman nimetyn tarkastusviranomaisen tai tarkastuslaitoksen hoitama tarkastusjärjestelmä. Nämä viranomaiset tai laitokset valtuutetaan tähän tarkoitukseen ja niitä valvotaan.

Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että asetuksen säännöksiä noudattava ja osuutensa tarkastuskuluista maksava toimija pääsee osalliseksi tarkastusjärjestelmästä. Tällä tavoin voidaan varmistaa, että markkinoille pääsevät myös ne viljelijät, jotka eivät noudata yksityisten merkkien asettamia lisävaatimuksia.

Jäsenvaltiot eivät myöskään saa tuotantotapaan, etiketöintiin tai tuotantotavan esittämiseen liittyvistä syistä estää tai rajoittaa luonnonmukaisten tuotteiden pitämistä kaupan, jos tuotteet täyttävät asetuksessa säädetyt tuotanto- ja tarkastusvaatimukset.

Jäsenvaltioiden tai alueiden viranomaiset eivät saa asettaa asetuksessa (ETY) 2092/91 (luonnonmukaisesti tuotetut viljelytuotteet ja pääasiassa luonnonmukaisesti tuotetuista viljelytuotteista koostuvat elintarvikkeet) säädettyjä edellytyksiä tiukempia edellytyksiä. Komissio ei ole tietoinen siitä, että tällaisia vaatimuksia asetettaisiin asetuksen (ETY) 2092/91 soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden saattamiseksi markkinoille.

(1) EYVL C 323, 21.10.1998, s. 101.

(2) EYVL L 198, 22.7.1991.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3907/98 esittäjä(t): Miguel Arias Cañete (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Öljymyllyjen varastokirjanpito Uuden oliiviöljyn tuotantotuen soveltamisasetuksen 9 artiklan 1 kohdan d alakohdassa vahvistetaan, että valvonnan vuoksi oliiviöljyn ostot on kirjattava öljymyllyjen varastokirjanpitoon, jotta todellista tuotantoa suurempia tuotantomääriä ei pystyttäisi ilmoittamaan. Mahdollisia oliivin puristusjätteen ostoja ei ole kuitenkaan sisällytetty asetukseen. Oliiviöljyn tuotannossa syntyy aina myös puristusjätettä, ja koska asiaa koskevia kieltoja ei ole, pitäisikö öljymyllyjen mahdollisiin oliivin puristusjätteen ostoihin soveltaa samaa varastojen ja tulojen valvontaa?
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2912/98 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Merseysiden uusi kuva Merseysiden aluetta hyödyttäviin tavoitteen 1 uusiin toimiin liittyen kysyn, onko komissio samaa mieltä siitä, että Merseysiden kuvaan liittyvää kysymystä on käsiteltävä asianmukaisella tavalla? Haluaako komissio korostaa sitä, että vastoin perinteisesti vallitsevaa yleistä käsitystä - Merseysiden rikosten määrä on pienempi kuin minkään muun Britannian suuren kaupungin alueella, siellä tapahtuu vähiten murtoja ja autovarkauksia, ja myös väkivaltarikosten määrä on yksi alhaisimpia, - tuottavuus työntekijää kohden on Merseysidessa 12 % korkeampi kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa keskimäärin, - työttömyys väheni 21,6 % vuosina 1996 ja 1997, - henkilöitä, joilla on kansallisen ammattipätevyyden (National Vocational Qualification) kolmas taso, on Merseysidessä 10 % enemmän kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa keskimäärin, - 29 % Merseysiden bruttokansantuotteesta on peräisin tieteestä ja teknologiasta, mikä on Yhdistyneen kuningaskunnan korkein lukema, - uusia yrityksiä perustetaan Merseysidessä Lontoon ohella enemmän kuin muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, - Liverpoolissa on enemmän yritysten Internet-kotisivuja kuin missään muussa Euroopan kaupungissa, - Liverpool on kaapelitelevision suhteen Yhdistyneen kuningaskunnan edistyksellisin kaupunki, - Liverpoolin satama on parhaillaan saavuttamassa historiansa suurinta tonnimäärää, - Merseysidessä on Yhdistyneen kuningaskunnan pienin liikennekuolemien määrä (mikä jo itse Yhdistyneessä kuningaskunnassa on EU:n alhaisin), - Mersey-joen saastuneisuus on 25 vuoden aikana vähentynyt 80 %? Aikooko komissio tukea näiden tietojen julkistamista?
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4037/98 esittäjä(t): Wilfried Telkämper (V) neuvostolle (11. tammikuuta 1999) Aihe: Ylä-Reinillä sijaitsevan elsassilaisen Fessenheimin ydinvoimalan (Electricité de France, EDF) toiminnasta aiheutuvat vaarat Elsassilaisen Fessenheimin ydinvoimalan toinenkin yksikkö oli suljettava 11. joulukuuta 1998 jäähdytyskiertojärjestelmän taipuisan metalliosan vioittumisen vuoksi. Ydinvoimalan ensimmäinen yksikkö oli jo suljettu samasta syystä vuoden 1998 elokuussa. Missä määrin neuvosto on tietoinen Fessenheimin ydinvoimalan häiriöiden laadusta, laajuudesta ja seurauksista? Pitääkö se tarpeellisena sitä, että riippumaton asiantuntijaryhmä tarkistaa voimalan ja sen turvajärjestelmän, jotta Sveitsin, Saksan ja Ranskan kansalaisille voidaan taata riittävä suoja riskejä vastaan? Vastaus (29. maaliskuuta 1999) Voimassa olevissa yhteisöjen säädöksissä ei määrätä neuvostolle tiedottamisesta eikä sen puuttumisesta asiaan arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemissa tapauksissa. Neuvosto on yhtä lailla huolestunut väestön suojan riittävästä tasosta ja muistuttaa, että tältä osin merkittävä säädös on direktiivi 96/29 Euratom(1), jossa säädetään vahvistetuista normeista väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta. (1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3824/98 esittäjä(t): Outi Ojala (GUE/NGL) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Diplomaattien verovapaiden tuotteiden osto-oikeus Euroopan komission tekemän päätöksen mukaisesti verovapaiden tuotteiden kauppa loppuu Euroopan sisäisillä reiteillä 1.7.1999 alkaen, kuitenkin siten, että diplomaatit ja heihin rinnastettavat Euroopan unionin komissaarit saavat edelleen ostaa verovapaita tuotteita vuotuisen verovapaan ostokiintiönsä ansiosta. 1. Onko komission mielestä oikein, että juuri suurituloiset diplomaatit säilyttävät verovapaiden tuotteiden osto-oikeutensa, kun tavalliset Euroopan unionin kansalaiset sen menettävät? 2. Aikooko komissio ryhtyä toimeen tämän epäkohdan korjaamiseksi ja jos aikoo, niin millaisiin? Jos ei, niin miksei? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra De Coenen esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3878/98(1). (1) EYVL C 325, 12.11.1999, s. 35.