KIRJALLINEN KYSYMYS E-1576/02

esittäjä(t): Brice Hortefeux (PPE-DE) komissiolle

(4. kesäkuuta 2002)

Aihe: Perheväkivalta

Madridin yliopistossa tehdyn tutkimuksen mukaan yksi viidestä eurooppalaisesta naisesta joutuu elämänsä aikana puolisonsa tai kumppaninsa pahoinpitelemäksi ja yleisesti ottaen 1544-vuotiaat naiset loukkaantuvat ja kuolevat todennäköisemmin perheväkivallan seurauksena kuin syöpään, malariaan, liikenneonnettomuudessa tai sodassa yhteenlaskettuina.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa luvut ovat vieläkin pahemmat, koska siellä joka kolmas päivä kuolee yksi nainen tämäntyyppisen väkivallan johdosta. Itävallassakin puolessa avioerotapauksista vaimo vetoaa puolisonsa väkivaltaisuuteen.

Nämä tapaukset aiheuttavat lisäksi huomattavia taloudellisia kustannuksia sairaalahoidon ja sairaspoissaolojen muodossa. Suomessa on arvioitu, että nämä kustannukset ovat 50 miljoonaa euroa vuodessa. Alankomaissa vastaava arvio on 150 miljoonaa euroa.

Tämä vaikea ongelma on tehokkaista kampanjoista, kuten vuonna 1999 Euroopassa toteutetusta nollatoleranssi väkivaltaan -kampanjasta, huolimatta edelleen liian varovaisen vision varassa. Mitä komissio aikoo tehdä tämän taloudellisia seurauksia omaavan sosiaalisen vitsauksen torjumiseksi?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(22. heinäkuuta 2002)

Naisiin kohdistuvan väkivallan, myös perheväkivallan, ehkäiseminen ja torjuminen on ensisijaisessa asemassa kaikkialla unionissa. Kaikkien asiaan liittyvien toimijoiden kasvava huolestuminen ja yksimielisyys siitä, että on paneuduttava sekä väkivallan syihin että seurauksiin, on lisännyt toimintaa unionin tasolla.

Tärkein komission toiminnassa oleva, perheväkivallan vastainen toimintaohjelma on Daphne-ohjelma. Sen toimintakausi on 20002003, ja sillä pyritään torjumaan lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Daphne-ohjelman tavoitteena on a) tukea ja kannustaa väkivallan torjunnan alalla toimivia valtiosta riippumattomia ja muita järjestöjä sekä viranomaisia perustamaan monialaisia verkostoja ja varmistamaan tietojen vaihto, hyvät toimintatavat ja yhteistyö yhteisön tasolla, b) lisätä tietoisuutta väestön keskuudessa sekä tiettyjen ammattikuntien, kuten lääkäreiden, opettajien, asianajajien ja sosiaalityöntekijöiden, keskuudessa sekä c) tukea lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ottaen huomioon myös kaupallisessa tai muussa tarkoituksessa tapahtuvaa seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitettavan ihmiskaupan uhrit.

Komissio järjesti vuosina 19992000 nollatoleranssikampanjan vastauksena Euroopan parlamentin vuonna 1997 antamaan päätöslauselmaan. Tämän kampanjan seurauksena kunkin jäsenvaltion on nyt entistä aiheellisempaa jatkaa niin valtiollisella kuin paikallisella tasolla tietoisuuden lisäämiseen tähtääviä toimiaan omien tarpeidensa ja vaatimustensa mukaisesti. Ne voivat kuitenkin luonnollisesti myös koordinoida kampanjoitaan esimerkiksi määrittämällä yhteisiä painopisteitä.

Puheenjohtajavaltio Espanja teki tiiviissä yhteistyössä komission kanssa paljon työtä sen eteen, että tämä asia saisi poliittisella tasolla mahdollisimman paljon painoarvoa. Se järjestikin alkajaisiksi komission tuella 18.19. helmikuuta 2002 Santiago de Compostelassa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa käsittelevän epävirallisen ministerikonferenssin.

Konferenssin päätelmät toimitettiin työ- ja sosiaaliasioiden neuvostolle 7. maaliskuuta 2002. Jäsenvaltiot korostivat kokouksessa monialaisen ja -tasoisen toimintamallin tärkeyttä naisiin kohdistuvan väkivallan torjumisessa. Lisäksi ne korostivat, miten tärkeää on vaihtaa hyviä toimintatapoja unionin alueella ja kehittää edelleen tietoisuuden lisäämiseen tähtääviä kampanjoita jäsenvaltioissa. Viittaus aiheeseen sisällytettiin myös Barcelonan Eurooppa-neuvoston päätelmiin (15.16. maaliskuuta 2002). Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Eurooppa-neuvosto käsitteli aihetta.

Jäsenvaltiot ja komissio ovat yhtä mieltä siitä, että tietoihin ja tilastoihin on omaksuttava tehostettu toimintamalli. Vertailukelpoisten tietojen saaminen edellyttää lisäksi, että väkivalta ymmärretään samalla tavalla kaikkialla unionissa ja että terminologia on yhteistä. Komissio arvostaa Tanskan aloitetta jatkaa Espanjan käynnistämää työtä. Tanska aikoo puheenjohtajakaudellaan vuoden 2002 jälkipuoliskolla kehittää ja esitellä indikaattoreita naisiin kohdistuvan väkivallan torjunnan arvioimiseksi ja seuraamiseksi. Tällaiset indikaattorit voitaisiin yhdistää sopiviin politiikan aloihin ja erityisesti oikeus- ja sisäasioihin sekä terveys- ja koulutuspolitiikkaan.

Indikaattorit perustuvat Espanjan puheenjohtajakaudellaan kehittämään tutkimukseen ja hyvien toimintatapojen oppaaseen. Painopiste on naisiin kohdistuvan väkivallan ja erityisesti perheväkivallan torjuntaan liittyvissä jäsenvaltioiden tiedoissa ja toimenpiteissä toimenpiteisiin kuuluu oikeudellisia, juridisia ja lainvalvontaan liittyviä toimenpiteitä.