FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/552

(2004/C 84 E/0630)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0222/04

esittäjä(t): María Ayuso González (PPE-DE) komissiolle

(26. tammikuuta 2004)

Aihe: Puuvilla

Ranska on äskettäin esittänyt yhteisöaloitteen puuvillan viljelyn tukemiseksi Afrikassa. Kyseisessä asiakirjassa ajetaan sitä paitsi puuvilla-alaa koskevan yhteisön tukijärjestelmän uudistamista EU-tukien vähentämiseksi, koska niiden väitetään vääristävän markkinoita.

Ranskan valtiolla on ranskalaisen tekstiilikuituja kehittävän yhtiön kautta, jolla on laaja tytäryhtiöverkosto Afrikan mantereella, erittäin suuria etuja Afrikan puuvilla-alalla. Katsooko komissio, että yhteisön neuvottelijoiden oli tästä syystä siedettävä eräiden Afrikan maiden edustajien hyökkäävää käyttäytymistä WTO:n ministerikokouksessa Cancunissa, jossa nämä vastustivat kiivaasti yhteisön järjestelmää?

Afrikan puuvilla-alan heikentynyt kilpailukyky verrattuna muissa maissa tuotetun puuvillan tai muiden tekstiilikuitujen kilpailukykyyn ei parane yhteisön tuotannon lopettamisella. Katsooko komissio, että yhden ainoan maan etujen suojelemiseksi olisi pantava täytäntöön sellainen taloudenalan uudistusta koskeva aloite, joka tekisi puuvillan viljelyn EU:ssa kannattamattomaksi? Sitä paitsi on otettava huomioon, että EU:n puuvillatuotannon osuus on tuskin kahta prosenttia maailman tuotannosta, että EU:n puuvillan viennin osuus on vain 1,5 prosenttia maailmankaupasta, että puuvillaa tuodaan EU:hun ilman tullimaksuja ja että EU ei myönnä tukea puuvillan viennille.

Franz Fischienti komission puolesta antama vastaus

(26. helmikuuta 2004)

Yhteisön puuvillan tukijärjestelmää koskevalla uudistusehdotuksella ei ole mitään tekemistä Länsi- ja Keski-Afrikan ranskalaisomisteisen tekstiiliteollisuuden etujen kanssa. Uudistus pohjautuu kesäkuussa 2003 Luxemburgissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston kompromissiratkaisuun. Tuolloin saavutettiin poliittinen yhteisymmärrys yhteisen maatalouspolitiikan perinpohjaisesta uudistamisesta, ja komissio sai tehtäväkseen samojen periaatteiden mukaisesti esittää lainsäädännön mukauttamistoimenpiteitä Välimeren alueen tuotannon osalta.

Dohan kehitysohjelmaa koskevien neuvottelujen yhteydessä Euroopan unioni on tuonut esille, miten marginaalinen Euroopan unionin puuvillatuotannon asema maailmanmarkkinoilla on ja miten vähän sillä voidaan vaikuttaa puuvillakuidun maailmanhintaan. Koska Euroopan unioni ei ole nettoviejä vaan yksi suurimmista tuojista, sen on sopeuduttava hintoihin sen sijaan että määräisi niistä. Cancunissa pidetyssä WTO:n ministerien kokouksessa useat Afrikan maat pyysivät toimenpiteitä, joilla voitaisiin pyrkiä vaikuttamaan puuvillan maailmanmarkkinahintojen laskuun. Tämän seurauksena komissio ehdotti rakentavaa ratkaisua Dohan kehitysohjelmaan liittyvien maatalousneuvottelujen puitteissa. Näissä neuvotteluissa käsiteltiin markkinoille pääsyn, vientituen ja kansallisen tuen kolmea pilaria, joilla voidaan vaikuttaa puuvillan maailmanhintojen alenemiseen liittyviin kaupallisiin näkökohtiin. Tätä Cancunissa ehdotettua puuvillaratkaisua kehitettiin edelleen komission antamassa ja jäsenvaltioiden hyväksymässä, 26. marraskuuta 2003 päivätyssä tiedonannossa ”Dohan kehitysohjelmaa koskevien neuvottelujen elvyttäminen”.

Puuvillaa koskevalla uudistusehdotuksella vastataan näin ollen sekä edellä mainittuun kompromissiratkaisuun että komission sitoumukseen. Missään tapauksessa sillä ei pyritä vähentämään yhteisön tuotantoa Euroopan unionin ulkoisen maan teollisuudenalan eduksi.

Komissio katsoo, että asianomaisten Afrikan maiden Maailman kauppajärjestölle (WTO) esittämälle aloitteelle tulisi löytyä riittävästi vastakaikua. Komission näkemyksen mukaan on olennaisen tärkeää, että kehitysmaat pyrkivät entistä enemmän integroitumaan maailmankauppaan sekä kansainvälisen kaupan neuvottelufoorumeille, ja näistä aivan erityisesti juuri Maailman kauppajärjestöön.