KIRJALLINEN KYSYMYS E-0913/01 esittäjä(t): Dominique Vlasto (PPE-DE) komissiolle. Ravintolapalveluihin sovellettava arvonlisävero.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0217 - 0217



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0913/01 esittäjä(t): Dominique Vlasto (PPE-DE) komissiolle (28. maaliskuuta 2001) Aihe: Ravintolapalveluihin sovellettava arvonlisävero Perinteisiin ja pikaruokaravintoloihin sovelletaan eri jäsenvaltioissa eri arvonlisäveroprosenttia. Euroopan unionin viidestätoista jäsenvaltiosta kahdeksassa sovelletaan vastedes perinteisiin ravintoloihin alennettua arvonlisäveroa samoin kuin pikaruokaravintoloihin. Ranskassa monet kannattavat nykyään alennetun arvonlisäveron soveltamista sekä perinteisiin ravintoloihin että pikaruokaravintoloihin. Korkean arvonlisäveroprosentin säilyttäminen olisi vahingollista perinteisten ravintoloiden omistajille sekä niiden henkilöstölle ja asiakkaille, mutta veron alentaminen auttaisi kehittämään tätä dynaamista ja työpaikkoja luovaa alaa. Aikooko Euroopan komissio ryhtyä toimiin tällä alalla? Olisiko mahdollista ehdottaa direktiiviä, jossa esitettäisiin alennetun arvonlisäveron soveltamista kaikissa jäsenvaltioissa perinteisiin ravintoloihin samaan tapaan kuin pikaruokaravintoloihin? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (27. huhtikuuta 2001) Tällä hetkellä asiassa sovellettavien voimassa olevien yhteisön säännösten nojalla (jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin(1) 12 artiklan 3 kohta) ravintolapalveluihin sovelletaan 15 prosentin yleistä vähimmäisverokantaa. Lisäksi jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua verokantaa, joka ei voi alittaa viittä prosenttia elintarvikkeiden luovutushetkellä. Tämän perusteella alennettua verokantaa voidaan soveltaa pikaruokaravintoloihin noutoaterioiden tapauksessa. Kyseisen direktiivin tiettyjen säännösten (28 artiklan 2 kohta) nojalla kyseisistä säännöistä voidaan kuitenkin poiketa, ja niissä sallitaan jäsenvaltioiden soveltaa siirtymäkauden aikana alennettua verokantaa ravintolapalveluihin tietyin edellytyksin. Tämä koskee jäsenvaltioita, jotka olivat 1. tammikuuta 1991 velvollisia korottamaan yleistä verokantaansa enemmän kuin kaksi prosenttia, ja jäsenvaltioita, jotka samana ajankohtana sovelsivat jo alennettua verokantaa ravintolapalveluihin. Kyseiset jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua verokantaa tai jatkaa sen soveltamista kyseisellä alalla. Lisäksi on huomattava, että ravintolapalvelujen osalta olisi voitu sallia alennetun verokannan soveltaminen, jos erityisen työvaltaisia palveluja koskevaa direktiiviä 1999/85/EY(2) neuvoteltaessa neuvosto ei olisi muuttanut komission ehdotusta. Neuvosto kuitenkin rajoitti komission ehdotuksen soveltamisalan palveluja koskevaan rajalliseen luetteloon, johon ei sisällytetty ravintola-alan palveluja. Verokantoja ja niiden soveltamisaikaa koskevien väliaikaisten poikkeuksien tarkastelua tullaan käsittelemään yhtenä kohtana osana uutta strategiaa arvonlisäjärjestelmän toiminnan parantamiseksi koskevassa komission tiedonannossa(3) esitettyä arvonlisäverokannan järkiperäistämistä. Tarkastelu aloitetaan sen jälkeen, kun vuoden 2002 loppuun mennessä toteutettava erityisen työvaltaisia palveluja koskevien kokemusten arviointi on saatu päätökseen. (1) EYVL L 145, 13.6.1977. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 19 päivänä tammikuuta 2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/41/EY EYVL L 22, 24.1.2001, ja oikaisulla, EYVL L 26, 27.1.2001. (2) EYVL L 277, 28.10.1999. (3) KOM(2000) 348 lopullinen.