FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/5

(2004/C 88 E/0006)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0097/03

esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle

(28. tammikuuta 2003)

Aihe: Katulasten oikeudet Hondurasissa ja Guatemalassa

Hondurasin ja Guatemalan katulapset elävät edelleen vainotuksi tulemisen pelossa, vaikka heidän kohtelunsa on herättänyt laajaa kansainvälistä paheksuntaa. Sitten tammikuun 1998 Hondurasissa on murhattu ainakin 1 450 nuorta, 47 yksistään lokakuussa 2002. Viisitoista murhatapausta, joissa on osallisena poliiseja, on annettu erityisen, Hondurasin yleisestä turvallisuudesta vastaavan ministerin syyskuussa perustaman tutkimusryhmän hoidettavaksi. Olen ymmärtänyt ettei yksikään näistä viidestätoista tapauksesta ole johtanut tuomioon.

Voisiko komissio kertoa kuinka EU tukee Hondurasin ja Guatemalan viranomaisia sekä muita toimijoita erilaisissa katulasten opetus- ja asuntoprojekteissa sekä työharjoitteluissa, joiden tarkoituksena on saada heidät sopeutettua yhteiskuntaan? Mitä viranomaisten auttamiseksi on tehty, että katulasten murhista ja ahdistelusta vastuussa olevat saataisiin oikeuden eteen? Aikooko komissio korostaa viranomaisille koko yhteisölle suunnattujen suvaitsevaisuutta edistävien kampanjoiden tärkeyttä?

Christopher Pattenin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-0086/03 ja E-0097/03

(20. helmikuuta 2003)

Laajalle levittäytynyt rikollisuus on edelleen erityinen huolenaihe huolimatta Hondurasin hallituksen ponnisteluista käyttää kaikkia mahdollisia keinoja ongelman ratkaisemiseksi. Tilanne ilmentää laajaa köyhyyttä ja nuorten sukupolvien mahdollisuuksien puutetta. Raporttien mukaan jengitappeluissa murhataan monia lapsia ja nuoria. On kuitenkin myös raportteja, joissa turvallisuuspoliiseja syytetään osallisuudesta lasten ja nuorten tappoihin, vaikka onkin myönnetty, etteivät nämä poliisit toimi valtion käskyjen mukaan eikä katulasten tappaminen kuulu valtion politiikkaan.

Auttaakseen ratkaisemaan ongelman komissio tukee alalla toimivia Hondurasin riippumattomia elimiä, jotka tutkivat turvallisuuspoliisien väitettyä osallisuutta lasten ja nuorten tappoihin, sekä politiikkaa, jolla pyritään vähentämään köyhyyttä ja nuorten haavoittuvuutta parantamalla koulutusta, terveydenhuoltoa ja työllistymismahdollisuuksia.

Komissio on seurannut tiiviisti YK:n erityisraportoijan Jahangirin raportin tuloksia ja yhtyy suurelta osin siinä esitettyihin päätelmiin, vaikka komissio ei olekaan vakuuttunut siitä, että erityisen lapsiasiamiehen viran perustaminen, jota Yhdistyneiden Kansakuntien raportissa ehdotetaan, pitäisi asettaa ensisijaiseksi tavoitteeksi. Tehokkaampi vaihtoehto olisi Hondurasin ihmisoikeuskomissaarin käytettävissä olevien henkilöresurssien ja koulutuksen sekä toimivallan lisääminen, sillä nykytilanteessa tämä ei ole toimivaltainen tässä asiassa. Erityisen lapsiasiamiehen viran perustaminen rajoittaisi Hondurasin ihmisoikeuskomissaarin toimivaltaa, joka on ollut vaikea saavuttaa Hondurasin kaltaisessa nuoressa demokratiassa.

Komissio pyrkii vähentämään köyhyyttä useiden ohjelmien kautta, jotka on suunnattu erityisesti haavoittuville ryhmille, auttamalla hallitusta toteuttamaan köyhyyden vähentämistä koskevaa strategiaohjelmaansa (PRSP). Lukuisten yhteiskunnan infrastruktuurin kehittämiseen (terveyskeskukset, koulut, asunnot, vesihuolto ja viemäröinti) ja ympäristöön kohdistuvien ohjelmien lisäksi valmistellaan erityisohjelmaa toisen asteen koulutuksen uudistuksen nopeuttamiseksi. Erityisohjelmaan osoitetut määrärahat ovat kaikkiaan 28 miljoonaa euroa, ja ohjelmaa valmistellaan tiiviissä yhteistyössä Väli-Amerikan kehityspankin kanssa.

Guatemalan osalta komissio on tietoinen laiminlyötyjen lasten tilanteesta sekä valtiossa lisääntyvästä väkivallasta ja uhkailusta. Euroopan parlamentin huhtikuussa 2002 antaman ihmisoikeuksia Guatemalassa koskevan päätöslauselman mukaisesti komissio pyrkii hyödyntämään sen käytettävissä olevia erilaisia mekanismeja tilanteeseen vaikuttaakseen.

Komissio ja jäsenvaltiot käyvät säännöllistä vuoropuhelua Guatemalan hallituksen ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa kaikkien Guatemalan kansalaisten hyvinvoinnin edistämisen merkityksestä vuonna 1996 allekirjoitettujen rauhansopimusten kokonaisvaltaisen täytäntöönpanon mukaisesti. Tässä yhteydessä komissio kehottaa jatkuvasti paikallisia julkisia instituutioita ehkäisemään ja tutkimaan kaikkia ihmisoikeusrikkomuksia tai ihmisoikeusaktivisteihin kohdistuneita hyökkäyksiä.

Komissio on tukenut käytännön yhteistyötoimia lasten ja heidän perheidensä tukemiseksi esimerkiksi terveydenhuollon, koulutuksen, huumausaineiden torjunnan ja sukupuolten välisen tasa-arvon aloilla. Komissio on myös saavuttanut myönteisiä tuloksia monilla nuoria ja katulapsia tukevilla erityisaloitteillaan. Aloitteiden toteuttamisesta ovat vastanneet paikalliset kansalaisjärjestöt.

Komissio kannustaa lisäksi rauhansopimuksilla käynnistetyn yhteistyön yhteydessä Guatemalan viranomaisia, kansallisia poliisivoimia sekä oikeusjärjestelmää oikeusvaltion vastaisten toimien torjumiseen. Ohjelmaa täydennetään lähikuukausina erityisaloitteella, joka koskee oikeusjärjestelmän vahvistamista.

Guatemala on myös ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan eurooppalaisen aloitteen (EIDHR) kohdemaa ajanjaksolla 2002-2004.