FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/515

(2004/C 78 E/0536)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3300/03

esittäjä(t): Robert Sturdy (PPE-DE) komissiolle

(7. marraskuuta 2003)

Aihe: Pankkitietoja pyytävät huijaussähköpostiviestit muun muassa Afrikasta

Pankkitilitietoja pyytäviä huijausviestejä tavataan jatkuvasti, ja parlamentin sähköpostiosoitteeseeni saapuu useita tällaisia viestejä päivittäin. Voiko komissio kertoa, mihin toimiin se voi ryhtyä estääkseen tällaisten sähköpostiviestien pääsyn eurooppalaisiin sähköpostiosoitteisiin, ennen kuin yhä useammat ihmiset huijataan antamaan pankkitilitietonsa ja menettämään suuria rahasummia?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(18. joulukuuta 2003)

Parlamentin jäsen kysyy, mitä komissio voi tehdä muun muassa Afrikasta tulevien pankkitietoja pyytävien huijaussähköpostiviestien estämiseksi.

Huijaussähköpostiviestit tunnetaan myös ennakkomaksun huijausviesteinä, jotka ovat eräs ei-toivotun mainossähköpostin eli roskapostin muoto. Viestit ovat erityisen harhaanjohtavia ja vilpillisiä, ja niiden avulla kerätään rahaa sinisilmäisiltä sähköpostin käyttäjiltä.

Komissio ei voi varsinaisesti estää käyttäjiä luovuttamasta pankkitietojaan, mutta on ryhtynyt toimiin roskapostin ja erityisesti huijausviestien torjumiseksi. Roskapostin osalta yksityisyyttä ja sähköistä viestintää koskevassa direktiivissä 2002/58/EY (1) kielletään ei-toivottu viestintä kaikkialla unionissa (tiettyjä rajoitettuja tapauksia lukuun ottamatta). Direktiivi oli määrä saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä lokakuun 2003 loppuun mennessä. Komissio pyytää parlamentin jäsentä tutustumaan myös vastauksiin, jotka se on antanut roskapostia käsitteleviin Mihail Papayannakisin kirjalliseen kysymykseen E-1997/03 (2), Graham Watsonin kirjalliseen kysymykseen E-2085/03 (2) ja Piia-Noora Kaupin kirjalliseen kysymykseen E-2254/03 (3).

Komissio esittää tulevassa tiedonannossaan tämän uuden lainsäädännön pohjalta joitakin lisätoimia, joita tarvitaan, jotta järjestelmä olisi mahdollisimman tehokas. Konkreettisessa toiminnassa keskitytään jäsenvaltioissa tapahtuvan tehokkaan täytäntöönpanon ja teknisten ratkaisujen, kuten suodattamisen ja turvatoimien, lisäksi myös kansainväliseen yhteistyöhön ja kuluttajien tietoisuuden lisäämiseen (4). Ehdotetuista toimenpiteistä on keskusteltu jäsenvaltioiden ja asiaan liittyvien osapuolten kanssa Brysselissä 16. lokakuuta 2003 järjestetyssä seminaarissa (5).

Tietoisuuden lisäämisen kannalta on erityisen tärkeää, että sähköpostin käyttäjille kerrotaan, mikä on laillista ja mikä laitonta, mitkä ovat verkossa olemisesta tai kyseisenlaisiin viesteihin vastaamisesta aiheutuvat mahdolliset riskit, minkälaista apua he voivat saada sähköpostipalvelujen tarjoajiltaan tai kolmansilta osapuolilta, kuten suodatinohjelmistojen valmistajilta, ja kenelle he voivat ilmoittaa lainvastaisesta toiminnasta.

Lainsäädännön täytäntöönpanon osalta lainrikkojien syytteeseen asettamisen on oltava jäsenvaltioiden ensisijainen tavoite. Syytteeseenpanoon liittyvää kansainvälistä yhteistyötä onkin jo alettu hyödyntää joissakin rajatylittävissä tapauksissa. Verkkotoimintaan liittyviä todisteita ei ole aina helppo saada, varsinkaan kun roskapostin tai huijausviestien lähettäjät toimivat ulkomailta käsin, mutta välikäsiä sijoitetaan usein paljon lähemmäs Euroopan unionin viranomaisten tuomiovaltaan kuuluvia alueita.

On hyvä pitää mielessä, että Euroopan unionista peräisin olevat huijaussähköpostiviestit voidaan usein luokitella harhaanjohtavaksi mainonnaksi, joka kielletään harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta annetussa direktiivissä 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55/EY (6). Mainitulla direktiivillä suojellaan sekä yrityksiä että kuluttajia joutumasta harhaanjohdetuiksi. Kaikki jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään. Kansallisten tuomioistuinten ja viranomaisten tehtävänä on siten huolehtia, että sitä sovelletaan täysimääräisesti. Komission ehdottamaan sopimattomia kaupallisia käytäntöjä koskevaan direktiiviin (7) sisällytetään tällä hetkellä harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta annettuun direktiiviin sisältyvät lausekkeet, joilla kuluttajia suojellaan heidän taloudellisia etujaan vahingoittavalta harhaanjohtavalta mainonnalta, kuluttajille suunnatut huijaussähköpostiviestit mukaan luettuina.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2002, henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (EYVL L 201, 31.7.2002).

(2) EUVL C 51 E, 26.2.2004, s. 178.

(3) EUVL C 51 E, 26.2.2004, s. 232.

(4) IP/03/1015.

(5) IP/03/1373.

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/55/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta (EYVL L 290, 23.10.1997).

(7) KOM(2003) 356 lopullinen.