Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2436/97 komissiolle esittäjä(t): Jessica Larive (ELDR) (16. heinäkuuta 1997) Aihe: Mauritanian rannikon edustalla esiintyvä munkkihylkeiden joukkokuolema Länsi-Afrikan Atlantin-rannikolla elää 200 - 300 munkkihyljettä. Suurin osa eläimistä elää Mauritaniassa ja Länsi-Saharan rannikon edustalla. Tällä hetkellä Mauritaniaan ajautuu suuret määrät kuolleita eläimiä, mikä johtuu erittäin todennäköisesti tartuntataudista, ks. mm. Telegraaf-sanomalehden 11. kesäkuuta 1997 ilmestynyt numero ja Pieterburenin hyljekeskuksen (SRRC) 22. toukokuuta 1997 ilmestynyt lehdistötiedote, ja tästä syystä populaatio on romahtanut. Hyljekeskus toimii yhteistyössä erilaisten - paikallisten - keskusten kanssa torjuakseen tämän suuronnettomuuden aiheuttaman tuhon mahdollisimman hyvin. Myös espanjalainen ISIFER-ryhmä tutkii munkkihylkeitä LIFE-hankkeen turvin, jossa sitä tukee Euroopan komissio, mutta se toimii täysin itsenäisesti. Lisäksi on perustettu hallintokomitea, joka valvoo tieteellistä tutkimustyötä. Suuronnettomuustilanteessa, josta nyt voidaan jo puhua, on erittäin tärkeää, että kaikki asianomaiset järjestöt toimivat yhdessä estääkseen lajin paikallisen häviämisen. 1. Onko komissio tietoinen suuronnettomuudesta, josta on tällä hetkellä kyse Mauritanian rannikolla? Jos on, voiko komissio tehdä asialle jotakin? 2. Mitkä ovat LIFE-hankkeen perusehdot, joiden rajoissa ISIFER saa toimia? 3. Kuka tai mikä valvoo tätä? 4. Onko eri järjestöjen yhteistyö, myös paikallisen väestön kanssa, taattu? 5. Onko hallintokomiteassa taattu kaikki välttämätön asiantuntemus (mm. tartuntatautien osalta)? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (18. syyskuuta 1997) 1. Komissio on tietoinen poikkeuksellisen suuresta kuolleisuudesta Cap Blancin munkkihyljeyhdyskunnassa. Komissio on antanut Kanariansaarten hallitukselle, joka on edunsaajana Atlantin munkkihylkeiden suojelutoimia koskevassa LIFE - Nature -hankkeessa, luvan käyttää tarvittaessa osan alustavasta talousarviostaan kiireellisten toimenpiteiden vahvistamiseksi (tutkimukset kuolleisuuden syiden selvittämiseksi; paikalla toimivan tutkimusryhmän vahvistaminen; tieteellisten komiteoiden kokoukset, joissa seurataan tilanteen kehittymistä; paikalla toteutettavat kiireelliset toimenpiteet eloonjääneiden eläinten pelastamiseksi). 2. LIFE-hankkeessa edunsaajana oleva Kanariansaarten hallitus on antanut ISIFER-ryhmän tehtäväksi toteuttaa osan hankkeeseen kuuluvista toimista. ISIFER toimii tässä suhteessa yhteistyössä eri tahojen kanssa. Toisin kuin arvoisa parlamentin jäsen, komissio ei ole sitä mieltä, että ISIFER toimisi täysin itsenäisesti. 3. Kun otetaan huomioon lajin uhanalainen tila ja koko projektin tekninen monimutkaisuus, jo projektin alussa asetettiin hallintokomitea, joka koostuu Maailman luonnonsuojeluliiton (IUCN) hylkeitä tutkivan ryhmän (Seals specialist group) asiantuntijoista. Kuolleisuusvaiheen aikana tieto tilanteen kehittymisestä ja käytetyistä toimista välitettiin säännöllisesti tiedemiehille ja erikoisjärjestöille (IUCN, United States marine mammal commission, Bonnin yleissopimus, YK:n ympäristöohjelman Välimerta koskeva toimintasuunnitelma). 4. ISIFER-ryhmä toimii tiiviisti yhteistyössä luonnonsuojelusta vastuussa olevien Mauritanian viranomaisten kanssa. Yhteydet ovat tiiviit myös Nouadhiboussa toimivaan mauritanilaiseen munkkihylkeen ystävien yhdistykseen. 5. Hallintokomitea koostuu useista hylkeiden suojeluun erikoistuneista kansainvälisistä asiantuntijoista, mm. UICN:n hylkeitä tutkivan ryhmän puheenjohtajasta tohtori P. Reinjdersistä. Projektiin osallistuu myös merinisäkkäiden tartuntatauteihin erikoistunut virustutkija, tohtori Kennedy Pohjois-Irlannin eläinlääketieteelliseltä osastolta. Hän siirtyi Mauritaniaan kuolleisuusvaiheen aikana kerätäkseen näytteitä ja valvoakseen taudin etenemistä. Yhdessä Madridin eläinlääketieteellisen tiedekunnan tohtori E. Costaksen kanssa hän suoritti useita virus- ja myrkkytutkimuksia ISIFER-ryhmän lähettämistä hyljekudoksista. Lisäksi useita tutkimuksia on tehty ryhmän lähettämien näytteiden perusteella yhteisön vertailulaboratoriossa Vigossa Espanjassa.