KIRJALLINEN KYSYMYS E-1600/00

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(19. toukokuuta 2000)

Aihe: Korkotasoa koskevan päätöksenteon avoimuuden lisääminen soveltamalla Euroopan keskuspankissa Britannian mallia

1. Onko komissio tietoinen Englannin punnan (£) suhteellisen vahvasta nykyisestä asemasta verrattuna euroon, jonka arvo on viime aikoina laskenut huomattavasti (ensimmäinen euro maksoi 71 penceä, nykyinen 59 penceä)?

2. Hiljattain puhjenneessa euron, Englannin punnan (£) ja Yhdysvaltojen dollarin ($) välisessä kilpailussa kansainvälisen kaupan tärkeimmän valuutan asemasta on yleisön kiinnostuksella korkotason muutoksia kohtaan tärkeä merkitys, samoin kuin sillä, millä tavalla kyseisiin muutoksiin päädytään. Yhdysvaltojen Fedissä yksi mies tekee päätökset, kun Euroopan keskuspankissa päätökset tehdään suuren

salamyhkäisyyden vallitessa yhdessä ja konsensus-periaatteella, mutta ilman yksimielisyyden vaatimusta. Englannin pankin Monetary Policy Committee (MPC) -komitean jäsenet puolestaan päättävät korkojen muutoksista äänestämällä ja jäsenten äänestyskäyttäytyminen myös tuodaan julkisuuteen. Eräiden taloustieteilijöiden mukaan päätöksenteon avoimuus on osaltaan lisännyt Englannin punnan nykyistä vahvuutta.

Yhtyykö komissio MPC:n jäsenenä kolme vuotta toimineen ja tulevaisuudessa Itä-Euroopan pankissa vaikuttavan professori Willem Buiterin käsitykseen, jonka hän toi ilmi alankomaalaisen päivälehden De Volkskrantin haastattelussa 29. huhtikuuta 2000 ja jonka mukaan Britannian nykyinen järjestelmä on parempi kuin Euroopan [keskuspankin] ja Yhdysvaltojen järjestelmä?

3. Mikä on syy siihen, että Euroopan keskuspankin päätöksentekoprosessi ei tähän mennessä ole ollut yhtä avoin kuin Englannin pankissa?

4. Mitkä toimenpiteet ovat tarpeen, jotta korkotason määrittelyä koskeva avoimuus olisi Euroopan keskuspankissa yhtä suurta kuin nyt on tilanne Englannin pankissa?

5. Onko komissio valmis edistämään Englannin pankin koronmuutostavan käyttöönottamista Euroopan keskuspankissa?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(3. heinäkuuta 2000)

1. Jäsenvaltioiden on EY:n perustamissopimuksen mukaan pidettävä valuuttakurssiaan yhteisen edun mukaisena asiana. Komissio ei ole suoraan vastuussa jäsenvaltioiden raha- ja valuuttakurssipolitiikasta, mutta osallistuu analyyseja laatimalla talous- ja rahoituskomitean, Ecofin-neuvoston ja epävirallisen Euro 11 -ryhmän suorittamaan valuuttakurssien jatkuvaan seurantaan.

Komissio on pannut merkille Englannin punnan kurssimuutokset suhteessa euroon. Euron kurssin lyhytaikaiset vaihtelut suhteessa muihin valuuttoihin saattavat johtua lukuisista tekijöistä eivätkä kyseenalaista euron vakautta pitkällä aikavälillä. Lyhytaikaiset muutokset eivät uhkaa euron sisäistä vakautta (euron vakaa ostovoima, mistä on osoituksena hintavakauden säilyminen) eivätkä vahvaa ulkoista arvoa, joka heijastaa euroalueen talouden suotuisia perustekijöitä.

Kelluvista valuuttakurssijärjestelmistä saadut kokemukset osoittavat, että valuuttakurssien muutokset saattavat olla suhteellisen suuria ja volatiileja, ja niillä on tapana ylittää pitkän aikavälin tasapainoiset arvonsa. Punnan ja euron välisen kurssin vaihtelut voidaan pääasiassa selittää erilaisilla suhdannevaiheilla ja muilla taloudellisilla tekijöillä, jotka liittyvät korkotason ja sijoitustuottojen muutoksiin. Analyysit osoittavat, että punnan efektiivinen (kauppapainotteinen) valuuttakurssi on selvästi pitkän aikavälin keskiarvon yläpuolella, kun taas euron kurssi alittaa merkittävästi pitkän aikavälin keskiarvon. Näiden poikkeamien voidaan olettaa tasaantuvan ajan mittaan, mutta on erittäin vaikea ennustaa, milloin se tapahtuu.

2. Kansainväliset kokemukset osoittavat, että menestyksekästä rahapolitiikkaa voidaan harjoittaa lukuisilla erilaisilla strategioilla ja institutionaalisilla järjestelmillä. Useimpien tarkkailijoiden mielestä esimerkiksi Yhdysvaltain ja Englannin keskuspankit ja takavuosina Bundesbank ovat harjoittaneet rahapolitiikkaa, jolla on yleisesti ottaen saavutettu asetetut tavoitteet. Ei voida olettaa, että mikään järjestelmä olisi aina muita parempi ja että se voitaisiin sellaisenaan siirtää muihin olosuhteisiin kuin mihin se on alun perin tarkoitettu. Talous- ja rahaliiton (EMU) instituutiot perustuvat sopimuksiin ja ne palvelevat yhteisen rahan käyttöönotosta sopineiden itsenäisten jäsenvaltioiden muodostaman unionin tarpeita. Tämän vuoksi Euroopan keskuspankkijärjestelmää ei voida suoraan verrata brittiläiseen järjestelmään.

Euroopan keskuspankkiin (EKP) kohdistettu kritiikki näyttää olevan suurelta osin perusteetonta. EKP, joka on uutta talousyhteisöä varten perustettu rahapolitiikasta vastaava toimielin, on osoittanut pystyvänsä reagoimaan joustavasti ja tehokkaasti talouden eri kehityssuuntiin. EKP on hyödyntänyt lukuisia tiedotuskanavia (esim. pääjohtajan kuulemistilaisuudet neljännesvuosittain Euroopan parlamentissa, EKP:n neuvoston kokousten jälkeen kuukausittain järjestettävät lehdistötilaisuudet, keskuspankin kuukausikatsaukset ja vuosikertomukset) selittääkseen rahapoliittisten päätöstensä perusteita ja taustalla olevaa rahapoliittista strategiaa.

3. On kyseenalaista, onko EKP:n toiminta ollut vähemmän avointa kuin Englannin keskuspankin. EKP on käyttänyt lukuisia tiedotuskanavia. Näitä ovat muun muassa EKP:n kuukausikatsaukset ja vuosikertomus, lehdistötiedotteet ja erilaiset tutkimukset, EKP:n neuvoston jälkeen kuukausittain järjestettävät EKP:n pääjohtajan ja varapääjohtajan lehdistötilaisuudet, (vähintään) neljännesvuosittain järjestettävät EKP:n pääjohtajan kuulemistilaisuudet Euroopan parlamentissa sekä johtokunnan jäsenten lukuisat julkiset esiintymiset.

4. ja 5. Komissio katsoo, että EKP:n harjoittama rahapolitiikka on ollut asianmukaista ja sitä on mukautettu talouden kehityksen mukaan.

Edellä esitettyjen syiden vuoksi ei voida olettaa, että Englannin keskuspankin soveltamat säännöt ja menettelytavat voitaisiin tai ne pitäisi siirtää sellaisinaan eurojärjestelmään. Jokaista asiakysymystä on tarkasteltava osana talous- ja rahaliittoa.

On korostettava, että vaikka komissio osallistuu talouspolitiikasta ja samalla rahapolitiikasta käytävään julkiseen keskusteluun, EKP on EY:n perustamissopimuksen mukaan yksin vastuussa rahapoliittiseen strategiaan ja eurojärjestelmän tiedotusstrategiaan liittyvistä päätöksistä (mukaan luettuna kokouspöytäkirjojen ja äänestyskäyttäytymisen julkistaminen).