ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2446/97 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE) - komissiolle (16. heinäkuuta 1997)

Aihe: Yhteisön ohjelmien rahoitussitoumusten noudattaminen

Euroopan yhteisöjen komissio hyväksyi 15. kesäkuuta 1994 esittelyluonteisen maaseudun kehittämisaloitteen (LEADER II), jonka 20 artiklan mukaan ¨LEADER II -aloite rahoitetaan yhdessä jäsenvaltion ja yhteisön varoista.¨

Jos jompikumpi osapuoli ei noudata rahoitussitoumuksiaan, onko LEADER II -ohjelman avustusten vastaanottajilla käytössään suojajärjestelmä, joka takaa, että ne saavat valtion keskushallinnon kanssa allekirjoittamassaan sopimuksessa luvatut rahamäärät.

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (1. elokuuta 1997)

Yhteisöaloite Leader II perustuu rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään ja Euroopan investointipankin toiminnan sekä muiden rahoitusvälineiden kanssa 24 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2052/88 5 artiklan 5 kohtaan ((EYVL L 185, 15.7.1988. )). Yhteisöaloitteen rahoituksesta vastaavat yhdessä jäsenvaltio ja yhteisö.

Yhteisön rakennerahastojen tukea voidaan saada jossain edellä mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa luetellussa muodossa, erityisesti toimenpideohjelman yhteisrahoituksena tai sellaisen yleiskattavan tuen myöntämisenä, jota pääasiassa hoitaa jäsenvaltion yhteisymmärryksessä komission kanssa nimeämä välittäjä, ja jonka välittäjä jakaa yksittäisinä avustuksina lopullisille edunsaajille (paikalliset toimintaryhmät tai muut yhteisölliset toimijat).

Yhteisön osallistumista Leader II -yhteisöaloitteen rahoitukseen koskevat edellä mainitun asetuksen 13 artiklan 3 kohdassa säädetyt rajoitukset.

Erityisesti Leader II -yhteisöaloitteen edunsaajien toimeenpanemien maaseudun innovaatio-ohjelmien ja niiden rahoituksen osalta on huomautettava, että yksilöllisten avustusten maksu lopullisille edunsaajille taataan, jos nämä maaseudun innovaatio-ohjelmat toteutetaan niitä koskevan kansallisen tai paikallisen Leader II -ohjelman mukaisesti, jonka komission on hyväksynyt.

Asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa 19 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen ((EYVL L 374, 31.12.1988. )) (ETY) N:o 4253/88 14 artiklan 4 kohdan mukaan tuen myöntämistä koskevissa komission päätöksissä otetaan huomioon osapuolten velvollisuudet, jotka aiheutuvat yhteistyöhön osallistumiseen liittyvistä sopimuksista, ja edellä mainitut yksilölliset avustukset perustuvat komission päätöksiin.

Mikäli jokin kansallisista rahoitukseen osallistuvista tahoista (valtio, alue, muut alueelliset yhteisöt) ei noudata rahoitussitoumuksiaan, jotka perustuvat yksilöllistä avustusta koskevaan sopimukseen, jonka välittäjä ja lopullinen edunsaaja ovat osaltaan allekirjoittaneet, asia kuuluu kansallisen oikeuden soveltamisalaan ja sitä tulisikin käsitellä kansallisella tasolla.
Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1739/97 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) - komissiolle (23. toukokuuta 1997) Aihe: Korvaukset alueiden maatalouden tukemiseksi Asetuksella ETY N:o 797/85 ((EYVL L 93, 30.3.1985, s. 1. )) otettiin käyttöön viljelijöille maksettavat tuet, kuten epäedullisesta sijainnista maksettava korvaus. Umbrian alue (Italia) on antanut aluelain N:o 11/88, joka koskee kyseisen asetuksen täytäntöönpanoa, ja antanut asiasta vastaaville vuoristoalueille tehtäväksi maksaa asiaankuuluvat korvaukset, mitä tehtiinkin vuoteen 1993 asti. Tätä myöhempiä vuosikorvauksia ei ole vielä maksettu, vaikka maanviljelijät ovat täyttäneet voimassa olevissa asetuksissa säädetyt vaatimukset. Lisäksi on korostettava, että yhteisön rahoitus on siirretty alueille. Voiko komissio kehottaa Umbrian aluetta maksamaan vuoden 1993 jälkeiset vuosikorvaukset? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (19. kesäkuuta 1997) Jäsenvaltioiden ei ole pakko ylläpitää tukijärjestelmää, jonka mukaan epäedullisilla alueilla toimiville maanviljelijöille maksetaan korvauksia. Jäsenvaltiot ja alueet voivat itse valita, käyttävätkö ne tällaisia tukitoimenpiteitä, joiden kustannukset katetaan osittain yhteisön yhteisrahoituksella. Jos alue kuitenkin on ottanut käyttöön tällaisen järjestelmän ja komissio on hyväksynyt siihen liittyvät soveltamissäännökset, kyseisen alueen on sovellettava säännönmukaisesti ja jatkuvasti järjestelmässä edellytettyjä toimenpiteitä. Tukijärjestelmän lakkauttaminen ja kyseisten maksujen keskeyttäminen edellyttää komission hyväksymistä. Otettuaan käyttöön korvausjärjestelmän Umbrian alue ei ole missään vaiheessa ilmoittanut komissiolle aikeestaan keskeyttää tämä tukijärjestelmä. Komission käytössä olevien tietojen mukaan korvausmaksuja ei ole suoritettu vuonna 1994, vaikka yhteisöltä tulevat vuoden 1995 maksut on säännönmukaisesti maksettu. Komissio on yhteydessä Italian viranomaisiin selvittääkseen tilanteen ja muistuttaa yhteisön säännöksiin liittyvistä velvoitteista.
Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3480/96 esittäjä(t): Gianni Tamino (V) - komissiolle (9. joulukuuta 1996) Aihe: Avianon lentotukikohta: ympäristövaikutusten arviointi tarpeellista Avianon (Pordenone) kylän lähellä sijaitsee Yhdysvaltojen käytössä oleva sotilaslentotukikohta. Pentagon on päättänyt rahoittaa tukikohdan laajentamisen kaksinkertaiseksi. Haluamatta puuttua ongelman poliittiseen puoleen on todettava, että myös ympäristön osalta on olemassa vakavia ongelmia, kuten kaupunkialueesta johtuvat esteet ja melusaaste. Yhdysvaltojen ja Italian välisissä historiallis-poliittisissa sopimuksissa annetaan Yhdysvalloille oikeus käyttää kenttää, mutta ei ole ymmärrettävissä, minkä vuoksi voitaisiin jättää tekemättä ympäristövaikutusten arviointi tämän laajentamisen osalta, ottaen huomioon myös se, että vaikutukset ulottuvat tukikohdan ulkopuolelle. Onko komissio tietoinen edellä olevasta ja pitääkö se ympäristövaikutusten arviointia tarpeellisena tai edes suotavana? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama täydentävä vastaus (4. heinäkuuta 1997) Komissio täydentää parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen 20. tammikuuta 1997 antamaansa vastausta ((EYVL C 83, 14.3.1997. )) seuraavasti: Komissio on pyytänyt Italian viranomaisilta lisätietoja direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985. )) säännösten soveltamisesta Avianon (PN) lentotukikohdan laajentamiseen. Komissio ei ole toistaiseksi saanut vastausta, joten asiaa tiedustellaan uudelleen Italian viranomaisilta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3810/02 esittäjä(t): Albert Maat (PPE-DE) komissiolle. Eläinten kuljetus.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0191 - 0192



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3810/02 esittäjä(t): Albert Maat (PPE-DE) komissiolle (9. tammikuuta 2003) Aihe: Eläinten kuljetus Komission kertomus eläinkuljetusdirektiivin (91/628/ETY(1)) täytäntöönpanosta osoittaa selvästi, että useimmat jäsenvaltiot eivät pane kunnolla täytäntöön eläinkuljetussääntöjä ja sen seurauksena monet eläimet kärsivät turhaan erityisesti pitkillä matkoilla teurastamoihin. Parlamentti ehdotti marraskuussa 2001 antamassaan mietinnössä useita suuria muutoksia eläinkuljetusdirektiiviin. Yksi muutoksista rajoittaisi maantiekuljetukset kahdeksaan tuntiin tai 500 kilometriin. Tällainen muutos poistaisi suuren osan eläinten kärsimyksistä ja oikea paikka sen käsittelemiseksi olisi komission ehdotus muutetuksi direktiiviksi. Voiko komissio selittää miksi ehdotusta ei ole vielä julkaistu, vaikka se luvattiin useita kuukausia sitten? (1) EYVL L 340, 11.12.1991, s. 17. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (5. helmikuuta 2003) Komissio on tietoinen parlamentin 13. marraskuuta 2001 antamasta päätöslauselmasta(1) ja on parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä tämän kysymyksen painoarvosta. Ennen ehdotuksen hyväksymistä komissiolle oli toimitettava eläinkuljetuksia koskevat viimeisimmät tieteelliset tiedot. Eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä tiedekomitea antoi maaliskuussa 2002 kertomuksen eläinten hyvinvoinnista kuljetuksen aikana. Tiedekomitea esitti kattavan tieteellisen arvion eläinkuljetuksiin liittyvistä kysymyksistä. Eläinkuljetuksista ja erityisesti kuljetuksen enimmäiskestosta keskusteltiin myös syyskuussa 2002 kokoontuneessa maatalousneuvostossa. Kuljetusaikoja koskeva keskustelu oli eripurainen, ja komissio katsoi, että lisäkeskustelut olivat tarpeen. Tämän vuoksi komissio kuuli sekä Euroopan kansalaisia että alalla toimivia järjestöjä. Molemmat aloitteet osoittautuivat onnistuneiksi. Yli 4 000 kansalaista kaikkialta Euroopasta ilmoitti Internetin välityksellä hyväksyvänsä laajat toimenpiteet, joita komissio aikoo ehdottaa. Marraskuussa 2001 annetussa parlamentin päätöslauselmassa mainitaan tämän kuulemismenettelyn yhteydessä esille tulleita monia toimenpiteitä, kuten ajoneuvoja koskevien vaatimusten tiukentaminen, kuljettajien koulutustodistukset ja toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojenvaihdon parantaminen. Komission ehdotus eläinten suojelusta kuljetuksen aikana annettaneen vuoden 2003 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana. (1) A5-0347/2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2875/02 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle. Asetehdas FN:lle myönnetty luvaton valtiontuki.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0056 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2875/02 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle (7. lokakuuta 2002) Aihe: Asetehdas FN:lle myönnetty luvaton valtiontuki Hiljan saimme tietää, että belgialainen luottotakuulaitos Delcredere on myöntänyt valtiontakuun FN:n ja Nepalin hallituksen välillä tehdyn ja 5 500 Minimi-konepistoolin toimittamista koskevan sopimuksen yhteydessä. Tällä takuulla ei ainoastaan rikottu asevientiä koskevia EU:n käytännesääntöjä, vaan 15,4 miljoonan euron suuruinen kauppahinta maksetaan siinäkin tapauksessa, että aseita ei lopulta toimitettaisikaan. Asiasta päätettiin 5. elokuuta 2002 ilman, että kokous olisi ollut päätösvaltainen, minkä jälkeen takuuasiakirja lähetettiin eteenpäin ja päätös esitettiin vahvistettavaksi. On ilmeistä, että FN Herstal -yhtiön oli ja on määrä saada maksu 5 500:sta Minimi-konepistoolista, vaikka Belgian hallitus peruuttaisikin vientiluvan. Tästä syystä teemme sen johtopäätöksen, että kyse on yritykselle annetusta valtionavusta. Pyydämme komissiota selvittämään, onko kyseistä valtiontukea myönnettäessä noudatettu asiaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä. Jos vastaus on myönteinen, miten komissio perustelee kantansa? Jos vastaus on kielteinen, voiko komissio kertoa, mihin toimiin se aikoo ryhtyä belgialaisten viranomaisten ojentamiseksi? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (30. lokakuuta 2002) Komissiolla ei tällä hetkellä ole tietoa siitä, että FN Herstal -yhtiölle olisi myönnetty valtiontukea vientituen muodossa. Komissio ei myöskään ole tietoinen siitä, että belgialainen luottotakuulaitos Ducroire/Delcredere olisi toiminut tosin kuin yksityinen vakuutusyhtiö, sillä komissiolla ei ole tällä hetkellä tarkkoja tietoja Ducroire/Delcrederen ja FN Herstalin välisen sopimuksen ehdoista ja sisällöstä. Tässä vaiheessa komissio haluaa kuitenkin korostaa, että toimet, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa, liittyvät yksinomaan vientiluottovakuutussopimuksen ehtojen noudattamiseen. Nämä sopimusehdot ovat yhdenmukaiset keskipitkän ja pitkän ajan liiketoimien vientiluottovakuutusta koskevien keskeisten säännösten yhdenmukaistamisesta 7 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/29/EY kanssa(1). Tämä direktiivi mahdollistaa nimenomaan tämäntyyppisen takuun ja siinä velvoitetaan jäsenvaltiot järjestämään omassa maassaan yksityinen tai julkinen vientivakuutusjärjestelmä, joka kattaa esimerkiksi poliittiset riskit. Esimerkkinä vientiluottovakuutuksenantajien vakuuttamista riskeistä direktiivissä mainitaan vakuutuksenantajan oman maan hallituksen päätös olla antamatta vientilupaa. Voidaankin siis todeta, että luottotakuulaitos Ducroire/Delcrederen myöntämä takuu on direktiivin mukainen. (1) EYVL L 148, 19.5.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2064/01 esittäjä(t): Sir Robert Atkins (PPE-DE) komissiolle. Myöhästymiset lentoliikenteessä.



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0101 - 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2064/01 esittäjä(t): Sir Robert Atkins (PPE-DE) komissiolle (13. heinäkuuta 2001) Aihe: Myöhästymiset lentoliikenteessä Mitä neuvotteluja komissio on käynyt Ison-Britannian ja Espanjan hallitusten kanssa vuonna 1987 tehdystä Gibraltarin lentokenttää koskevasta sopimuksesta? Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2064/01, E-2065/01 ja E-2066/01 (17. syyskuuta 2001) Komissio on selittänyt yhtenäistä ilmatilaa koskevan aloitteensa taustaa vastauksissaan parlamentin jäsenen kirjallisiin kysymyksiin P-0312/01(1) ja P-2062/01(2). Komissio on tietoinen siitä, että on pikaisesti ehdotettava toimenpiteitä viivästymisten vähentämiseksi ja nykyisen lentoliikenteen hallintajärjestelmän ongelmien ratkaisemiseksi, minkä vuoksi se alkoi valmistella säädösehdotuksille teknistä pohjaa jo ennen kuin edellisissä vastauksissa mainitun korkean tason ryhmän kertomuksen valmistumista. Tässä yhteydessä teetettiin useita tutkimuksia. Niiden tulokset on julkaistu Internet-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html, ja niistä pidettiin julkinen keskustelutilaisuus toukokuun 2001 lopulla. Komissio aikoo antaa asiaa koskevia säädösehdotuksia pian kesän jälkeen. Komissio katsoo näin ollen, ettei yhtenäistä ilmatilaa koskevien ehdotusten valmistelussa ole tähän mennessä tapahtunut viiveitä. Lentoliikenteen alalla saamiensa kokemusten perusteella useiden komission ehdotusten käsittely neuvostossa viivästyi Gibraltarin lentoasemaan soveltamiseen liittyvien ongelmien vuoksi komissio toivoo, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Espanja voisivat antaa vakuutuksen siitä, ettei samanlaisia ongelmia ole odotettavissa yhteiseen ilmatilaan liittyvien ehdotusten yhteydessä. Komissio panee merkille, että asianomaisten jäsenvaltioiden välillä on aloitettu yhteydenpito tästä asiasta, ja toivoo, että tässä yhteydenpito johtaa pikaisesti sopuratkaisuun. Komissio ei kuitenkaan osallistu näihin neuvotteluihin, joten se ei voi kertoa parlamentin jäsenelle niiden edistymisestä tai sisällöstä. (1) EYVL C 235 E, 21.8.2001. (2) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 237.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2364/01 esittäjä(t): Marco Cappato (TDI) neuvostolle. G8-kokous Genovassa ja EU:n tietopankit.



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0158 - 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2364/01 esittäjä(t): Marco Cappato (TDI) neuvostolle (3. elokuuta 2001) Aihe: G8-kokous Genovassa ja EU:n tietopankit Schengenin tietojärjestelmä (SIS) luotiin etsittyjä tai etsintäkuulutettuja henkilöitä koskevien tietojen kokoamiseksi. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tallentavat tiedot siihen suoraan. Italia keskeytti Schengenin sopimuksen soveltamisen Genovassa pidetyn G8-huippukokouksen ajaksi ja otti jälleen rajatarkistukset käyttöön Italian rajoilla. Tarkistuksista huolimatta monet myös Italian ulkopuolelta tulleet henkilöt aiheuttivat Genovassa henkilö- ja aineellisia vahinkoja. Eri lähteet ovat varmistaneet, että osa näistä henkilöistä oli jo poliisin tiedossa, koska heitä koskevat tiedot oli tallennettu yhteisön tietopankkeihin aikaisempien järjestys- tai turvallisuusongelmien vuoksi. Voiko neuvosto selvittää seuraavat asiat: - Käyttivätkö Italian viranomaiset SIS:n tietopankkeja G8-kokousta varten suoritettujen rajatarkastusten yhteydessä? Jos näin tehtiin, kuinka monelta henkilöltä kiellettiin rajanylitys SIS:issä olleiden tietojen vuoksi? - Oliko G8:n aikana pidätettyjen henkilöiden joukossa niitä, jotka olivat jo SIS-tiedostoissa tai muissa yhteisön tietopankeissa väkivaltarikosrekisterin vuoksi? - Tallennettiinko Göteborgin huippukokouksen ja muiden mielenosoitusten aikana pidätettyjen tai etsittyjen henkilöiden tiedot näihin tietopankkeihin? Vastaus (29. marraskuuta 2001) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee Italian viranomaisten SIS-tietokannan käyttöä Genovassa pidetyn G8-kokouksen yhteydessä. Koska se, miten viranomaiset käyttävät SIS-tietokantaa, kuuluu kansalliseen toimivaltaan, neuvosto ei voi antaa tietoja siitä, käyttivätkö Italian viranomaiset SIS-tietokantaa G8-kokousta varten suoritettujen rajatarkastusten yhteydessä ja jos, millä tavoin eikä siitä, mitkä näiden tarkastusten mahdolliset tulokset olivat Italian alueelle tuloa koskevien kieltojen osalta. Neuvosto haluaa kuitenkin selventää, että Schengenin yleissopimuksen soveltamisen keskeyttäminen kyseisen yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdan perusteella koskee ainoastaan sisärajoilla suoritettavien rajatarkastusten palauttamista, eikä se vaikuta SIS:n käytettävyyteen ja/tai toimintaan. Neuvosto ei voi vastata myöskään toiseen kysymykseen, sillä sen tiedossa ei ole, keitä G8-kokouksen aikana pidätetyt olivat. Sen osalta, onko SIS:ään tallennettu niitä henkilöitä koskevat tiedot, jotka pidätettiin tai joista tehtiin ilmoitus Göteborgissa, on syytä muistaa, että asia kuuluu Ruotsin viranomaisten toimivaltaan. Lisäksi on syytä pitää mielessä, että Schengenin yleissopimuksen 94 artiklan(1) mukaan ainoastaan tietoja, jotka ovat tarpeen 95100 artiklassa määrättyihin tarkoituksiin, on mahdollista tallentaa. (1) EYVL L 239, 22.9.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1651/01 esittäjä(t): John Cushnahan (PPE-DE) neuvostolle. Venäjän taipumus jättää lupauksensa täyttämättä.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0073 - 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1651/01 esittäjä(t): John Cushnahan (PPE-DE) neuvostolle (12. kesäkuuta 2001) Aihe: Venäjän taipumus jättää lupauksensa täyttämättä Onko neuvosto tietoinen siitä, että Venäjä ei ole perustanut kansallista tutkimuskomiteaa, vaikka sitä edellytettiinkin viime vuoden Teteniaa koskevassa päätöslauselmassa? Mihin toimenpiteisiin neuvosto aikoo nyt ryhtyä edetäkseen tässä asiassa? Vastaus (8. lokakuuta 2001) Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunta antoi 56. istunnossaan päätöslauselman N:o 2000/58. Siinä kehotettiin Venäjän federaation hallitusta perustamaan nopeasti kansainvälisten normien mukainen kansallinen, laajapohjainen ja riippumaton tutkimuskomitea tutkimaan pikaisesti väitettyjä ihmisoikeusloukkauksia ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomuksia Tetenian tasavallassa, jotta totuus saadaan selville ja teoista vastuussa olevat tunnistettua ja saatettua oikeuden eteen rangaistaviksi. Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutettu antoi 20.2.2001 selvityksen Venäjän federaation Tetenian tasavallan tilanteesta. Venäjän hallitus antoi selvityksen laatimiseksi kirjallisia tiedonantoja ihmisoikeusvaltuutetun virastolle. Näissä tiedonannoissa Venäjä selvitti, että Tetenian tasavallan ihmisoikeusloukkauksia tutkimaan ja ihmisoikeuksien noudattamista valvomaan oli perustettu kansallinen julkinen komitea, jonka puheenjohtajana toimii Venäjän federaation parlamentin valtionduuman jäsen P. V. Krasheninnikov. YK:n ihmisoikeustoimikunta antoi 57. istunnossaan päätöslauselman N:o 2001/24, jossa se pani merkille Pohjois-Kaukasian ihmisoikeusloukkauksia ja ihmisoikeuksien noudattamista tutkivan kansallisen julkisen komitean (Krasheninnikov-komitean) perustamisen. On ehkä aiheellista muistuttaa, että juuri EU esitti päätöslauselmaa N:o 2000/58 ihmisoikeustoimikunnalle. Jälleen tänä vuonna päätöslauselman N:o 2001/24 esittäjänä oli EU. Se on myös päättäväisesti vastustanut kaikkia Tetenian ihmisoikeuksiin ja ihmisarvoon kohdistuvia hyökkäyksiä riippumatta niiden tekijöistä. EU on ottanut kaikilla mahdollisilla foorumeilla tämän kysymyksen esille Venäjän viranomaisten kanssa korkeimmalla mahdollisella tasolla. EU odottaa viranomaisten noudattavan sitoumuksiaan kaikilta osin. EU odottaa myös saavansa ensimmäisen raportin Krasheninnikov-komitealta, jonka perustamiseen EU myötävaikutti.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3624/98 esittäjä(t): Stanislaw Tillich (PPE) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Komission 18.7.1998 julkaisemat tarjouskilpailut: nro 98/S 137-92959, nro 98/S 137-92298, nro 98/S 137-92958 ja nro 98/S 138-91477 Voiko komissio selittää, miksi edellä mainituista tarjouskilpailuista on ilmoitettu erittäin lyhyellä määräajalla ja juuri vilkkaimmalla lomakaudella, jolloin tarjouskilpailun paperiversio on vielä siirretty julkaisuvaiheessa CD-ROM:lle, minkä johdosta monet henkilöt ja järjestöt eivät ole enää voineet osallistua ajoissa? Katsooko komissio voivansa pidentää näiden tarjouskilpailujen määräaikaa, koska asiasta on jo esitetty valituksia ja koska tällä voitaisiin välttää se vaikutelma, että ainoastaan sisäpiiriläiset voivat noudattaa tämän PO XXIII:een liittyvän tapauksen määräaikoja? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1999) Tarjouspyynnöt 98/S 137-92959, 98/S 137-92298 ja 98/S 137-92958 julkaistiin virallisessa lehdessä 18. heinäkuuta 1998, ja ne olivat avoinna 8. syyskuuta 1998 asti. Tarjouspyyntöjä koskevia asiakirjoja pyysi 295 organisaatiota, vaikka toimeksianto liittyy erikoisalaan. Tarjousten vastaanottamisen määräaika oli julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY(1) 18 artiklan mukainen. Tässä artiklassa säädetään, että tarjousten vastaanottamiselle asetetun määräajan on oltava vähintään 52 päivää ilmoituksen lähetyspäivästä. Tarjouspyyntö 98/S 138-91477 julkaistiin puolestaan 21. heinäkuuta 1998 (määräaika: 10. syyskuuta 1998). Komissio vastaanotti 24 tarjousta, mikä on tämäntyyppiselle toimeksiannolle huomattava määrä. Tarjouspyynnöt julkaistiin kyseisinä päivinä, jotta pysyttäisiin määräajoissa taloudellisten sitoumusten tekemiseksi vuonna 1998. Koska komissio oli tietoinen siitä, että julkaisupäivämäärät eivät olleet ihanteellisia, ehdotuspyynnöt pyrittiin kaikin keinoin julkaisemaan myös muulla tavoin, mm. välittämällä tieto euroneuvontakeskuksille paikallisesti levitettäväksi. (1) EYVL L 209, 24.7.1992.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3272/98 esittäjä(t): Kyösti Virrankoski (ELDR) komissiolle (30. lokakuuta 1998) Aihe: Suomen Natura 2000 -alueiden nimeäminen Suomen hallitus on tehnyt päätöksen niistä alueista, jotka esitetään komissiolle Natura 2000 -ohjelmaan. Monet näistä alueista ovat kiistanalaisia, minkä vuoksi valtioneuvoston päätöksestä on odotettavissa valituksia korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Edellä olevan perusteella kysyn seuraavaa: Aikooko komissio käsitellä ja vahvistaa Suomen Natura 2000 -ohjelmaan sisällytettävät alueet myös niiltä osin, kuin niistä on valitettu, ennen korkeimman hallinto-oikeuden päätöstä? Toisin sanoen, välittääkö komissio siitä, ovatko Suomen kansalaiset tässä asiassa saaneet lainmukaisen kohtelun vai eivät? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (7. joulukuuta 1998) Luettelo valituista yhteisön tärkeinä pitämistä Natura 2000 -alueista laaditaan monivaiheisessa menettelyssä, jossa kukin jäsenvaltio ehdottaa ensin kansallista luetteloa valittavista alueista. Ehdotus laaditaan luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) liitteessä III vahvistettujen perusteiden mukaisesti. Tämä luettelo piti toimittaa komissiolle 10 kesäkuu 1995 mennessä. Komissiolla oli tämän jälkeen kolme vuotta, eli 10 kesäkuu 1998 asti, aikaa laatia kansallisten luetteloiden perusteella yhteisön luettelo. Direktiivin mukaan komissio voi antaa lopullisen yhteisön luettelon vasta kun sille on toimitettu kaikki lopulliset jäsenvaltioiden luettelot. Komissio ottaa huomioon kaikki Suomen ehdottamat alueet heti kun niistä on tehty virallinen ilmoitus. Voidaan mainita, että useita jäsenvaltioita, myös Suomea, vastaan on käynnistetty yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen rikkomismenettely. (1) EYVL L 206, 22.7.1992.