KIRJALLINEN KYSYMYS E-3164/02

esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE)ja Christian Rovsing (PPE-DE) komissiolle

(5. marraskuuta 2002)

Aihe: Ydinenergia Bulgariassa

Viittaamme Euroopan parlamentissa 1. lokakuuta 2002 pidettyyn seminaariin, jossa keskusteltiin Bulgariassa sijaitsevan Kozloduyn ydinvoimalaitoksen tulevaisuudesta, ja komission jäsenen Günter Verheugenin komission puolesta 23. syyskuuta 2002 antamaan vastaukseen Marjo Matikainen-Kallströmin ja tri Adamin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2121/02(1).

Parlamentin seminaarissa Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) ydinturvallisuudesta vastaava johtaja esitti raportin asiantuntijoiden vastikään tekemästä turvallisuustarkastuksesta. Raportin päätelmien mukaan Kozloduyn yksiköt 3 ja 4 ovat nyt saavuttaneet samat turvallisuusnormit kuin Euroopan unionin alueella toimivat samana vuonna valmistuneet yksiköt.

Vastauksessaan edellä mainittuun kysymykseen Günter Verheugen huomautti, että Kozloduyn ydinvoimalaitoksen yksiköissä 3 ja 4 on yhä useita turvallisuusvaatimusten vastaisuuksia.

Voisiko komissio ilmoittaa selkeästi kantansa IAEA:n turvallisuusraportista? Voisiko komissio erityisesti kertoa, mitä ovat turvallisuusnormit, joihin komission jäsen Günter Verheughen viittasi vastauksessaan (mikäli ne poikkeavat IAEA:n normeista)? Voisiko komissio myös selittää, minkälaisia ovat vastauksessa mainitut turvallisuusvaatimusten vastaisuudet?

(1) EUVL C 242 E, 9.10.2003, s. 6.

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(19. joulukuuta 2002)

Arvoisille parlamentin jäsenille ilmoitetaan tiedoksi, että liittymisneuvottelujen luvun 14 (Energia) käsittely päätettiin Bulgarian osalta toistaiseksi 18. marraskuuta 2002. Tuolloin jäsenvaltiot ja Bulgaria pääsivät sopimukseen maan ydinturvallisuuteen liittyvistä kysymyksistä ja erityisesti Kozloduyn voimalan yksiköistä 3 ja 4.

Komission näkemyksen mukaan nämä uudet tiedot tekevät turhiksi parlamentin jäsenten esittämät kysymykset, sillä kyse on asioista, joista keskusteltiin, ennen kuin mainittuun sopimukseen päästiin.

Vastauksena näihin kysymyksiin komissio muistuttaa ensinnäkin, ettei se ole toimivaltainen antamaan lausuntoa Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) raportista.

Tästä syystä komissio tyytyy vastauksessaan kertaamaan jäljempänä esitetyt seikat. Lisäksi komissio viittaa vastaukseen, joka annettiin Rolf Linkohrin samaa aihetta käsitelleeseen kirjalliseen kysymykseen P-2718/02(1):

- Kysyjien mainitsemassa IAEA:n raportissa ei todeta, että Kozloduyn yksiköissä 3 ja 4 olisi nyt saavutettu kaikilta osin samat turvallisuusnormit kuin Euroopan unionin alueella toimivissa samana vuonna valmistuneissa yksiköissä. Raportissa todetaan tarkkaan ottaen, että voimalan käyttöturvallisuus on saavuttanut tason, joka vastaa samana vuonna eri puolilla maailmaa käyttöön otettujen voimaloiden tasoa. Komissio muistuttaa, että Euroopassa vallitsevan käsityksen mukaan Kozloduyn yksiköiden 3 ja 4 varsinaisena ongelmana ovat yksiköissä 14 käytössä oleviin VVER 440/230 tyyppisiin reaktoreihin liittyvät, alkuperäisestä rakennesuunnittelusta johtuvat turvallisuuspuutteet. Kysyjien esittämässä vertailussa ei näin ollen puututa siihen Kozloduyn yksikköjä 3 ja 4 koskevaan ongelmaan, josta Euroopassa ollaan erityisesti huolissaan.

- Komissio muistuttaa Kozloduyn yksiköiden 3 ja 4 rakenteellisen turvallisuuden osalta, että tämä IAEA:n raportti on tulosta tarkastuskäynnistä, jonka IAEA:n asiantuntijat tekivät 24.28. kesäkuuta 2002. Tarkastuskäynti oli jatkoa kolmelle aiemmalle IAEA:n tarkastusmatkalle, joissa keskityttiin voimaloiden rakenteeseen ja käyttötoimintaan, ja sen tarkoituksena oli arvioida kaikkia aiemmin tehtyjä, Kozloduyn ydinvoimalan yksiköihin 3 ja 4 liittyviä suosituksia ja ehdotuksia, jotka koskivat mm. rakenteeseen, maanjäristystilanteisiin ja käyttötoimintaan liittyviä turvallisuusnäkökohtia. Koska raportti perustuu aiempien suositusten tarkasteluun, siinä ei tehdä päätelmiä siitä, onko rakenteelliseen turvallisuuteen uudenaikaistamisohjelman myötä tehdyillä parannuksilla voitu täysin paikata alkuperäisen rakennesuunnittelun virheitä, erityisesti sitä, että kyseisestä reaktorityypistä puuttuu suojarakennus. Raportissa todetaan tältä osin, että uudenaikaistamisohjelman kuluessa yksiköiden 3 ja 4 tärkeimmät turvallisuustoiminnot saatiin nostettua tasolle, joka vastaa IAEA:n alkuperäisiä suosituksia tai joissain tapauksissa jopa ylittää ne.

- Komissio muistuttaa myös niistä tuloksista, jotka sisältyvät kesäkuussa 2001 laadittuun ydinturvallisuutta laajentumisen yhteydessä käsitelleeseen kertomukseen(2) ja sitä kesäkuussa 2002 seuranneeseen vertaisarvioinnin tilanneraporttiin. Nämä molemmat laadittiin neuvoston johdolla. Ehdokasmaiden ydinturvallisuuden tilaa ja kehitystä tarkasteli neuvoston ydinvoimakysymysten työryhmän ydinturvallisuutta käsittelevä erityistyöryhmä (Working Party on Nuclear Safety, WPNS). Raporttia laadittaessa otettiin huomioon Kozloduyn ydinvoimalassa viime vuosina käynnissä ollutta uudenaikaistamisohjelmaa koskevat tiedot ja siinä todettiin, että nykyinen yksiköiden 3 ja 4 turvallisuuden parantamiseen tähtäävä ohjelma auttaa rajoittamaan alkuperäisiä puutteita ja varmistamaan yksiköiden toiminnan niiden ennenaikaiseen sulkemiseen saakka. Jäsenvaltioiden asiantuntijat vahvistivat tässä raportissa, että tiukat sulkemista koskevat sitoumukset ovat tarpeen, koska kyseiset yksiköt poikkeavat EU:ssa yleisesti sovelletuista turvallisuusvaatimuksista ja -käytännöistä.

(1) EUVL C 268 E, 1.11.2003, s. 13.

(2) http://register.consilium.eu.int/pdf/en/01/st09/09181-a1en1.pdf.