KIRJALLINEN KYSYMYS E-0496/00

esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN), Cristiana Muscardini (UEN), Sergio Berlato (UEN) ja Francesco Turchi (UEN) komissiolle

(24. helmikuuta 2000)

Aihe: Kuluttajansuojelu

Kuluttajille tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskeva lainsäädäntö ei velvoita ilmoittamaan kaikissa tapauksissa tuotteen tai sen pääasiallisen valmistusaineen maantieteellistä alkuperää. Kuluttajille ei ole pakko myöskään ilmoittaa kuluttajille, onko elintarvikkeen tai sen valmistusaineen geenirakenteita muunneltu. Tämä on käynyt ilmi mm. siitä, että Italiassa on lehtiuutisten mukaan 60 elintarvikealalla toimivaa tahoa (tuottajia ja jakelijoita) aloittanut vapaaehtoisen tiedotuskampanjan, jossa ne liittävät vapaaehtoisesti tuottamiinsa tai myymiinsä elintarvikkeisiin ilmoituksen, että tuotetta ei ole käsitelty geneettisesti.

Jos edellä mainittu tulkinta on oikea, voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Onko olemassa erityisiä syitä, jotka estäisivät komissiota ehdottamasta direktiivin 79/112/ETY(1) 3, 11 ja 12 artiklaan muutosesityksiä, joissa määrättäisiin pakolliseksi kuluttajille tarkoitettuihin elintarvikkeisiin merkintä itse tuotteen tai sen pääasiallisen valmistusaineen maantieteellisestä alkuperästä?

2. Onko unionilla Seattlen WTO:n kokouksen ohella ollut aikaisemmin, parhaillaan, tai suunnitteilla neuvotteluita Yhdysvaltojen kanssa muuntogeenisiä organismeja sisältävien tuotteiden tai terveysvaikutteisten elintarvikkeiden sääntelystä?

3. Onko komission tietoinen EU:ssa myytävistä muuntogeenisistä tuotteista?

(1) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(12. toukokuuta 2000)

1. Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18. joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/2/EY(2), 3 artiklassa säädetään, että tarkemmat tiedot elintarvikkeen alkuperästä tai lähtöpaikasta on ilmoitettava vain silloin, jos niiden ilmoittamatta jättäminen saattaisi johtaa kuluttajaa olennaisesti harhaan kyseisen tuotteen alkuperästä.

Tämä lähestymistapa on valittu seuraavin perustein. Yleisesti ottaen elintarvikkeen ominaisuuksien ja sen alkuperäpaikan välillä ei ole suoraa yhteyttä lukuun ottamatta tuotteita, jotka kuuluvat erityisjärjestelmiin (maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden, tuoreiden hedelmien ja vihannesten jne. maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja) tai joiden merkinnät on tehty eri perustein (esim. kansanterveyden suojelu komission ehdotuksessa, joka koski naudanlihan pakkausmerkintöjä). Tavanomaisten tuotteiden osalta niiden alkuperällä tai lähtöpaikalla ei ole vaikutusta laatuun vaan sitä voidaan sitä vastoin käyttää syrjintäkeinona. Tuotteiden vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla koskevan periaatteen mukaisesti pakollinen merkintä tuotteen alkuperästä tai lähtöpaikasta saattaa suosia jäsenvaltioissa kotimaisten tuotteiden käyttöä, ellei merkinnän käyttöön ole mitään edellä mainittua puolueetonta perustetta.

2. Geneettisesti muunnetuista organismeista johdettujen elintarvikkeiden käyttöön liittyviä keskusteluja on käyty useilla kansainvälisillä foorumeilla, esimerkiksi Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä OECD:ssä ja Codex Alimentariuksessa.

Komissio on käynyt eri tasoilla kahdenvälisiä keskusteluja sekä Yhdysvaltojen että useiden muiden EU:n ulkopuolisten maiden kanssa useista asiaan liittyvistä ongelmista, esimerkiksi biotekniikasta. Tavoitteena on ollut tietojen ja näkökantojen vaihto ja mahdollisten ratkaisujen löytäminen tärkeisiin ongelmiin.

3. Uusiin elintarvikkeisiin ja uusiin elintarvikkeiden ainesosiin on sovellettu 15. toukokuuta 1997 lähtien uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27. tammikuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 258/97(7) säädettyjä menettelyitä. Tähän mennessä asetuksen 4 artiklan mukaisesti ei ole hyväksytty yhtään elintarviketta tai elintarvikkeen ainesosaa, joka on valmistettu geneettisesti muunnetuista organismeista tai joka sisältää niitä. Asetuksen 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti olemassa olevia elintarvikkeita tai niiden ainesosia olennaisesti vastaavia tuotteita sitä vastoin on saatettu markkinoille ilmoituksen perusteella. Tähän mennessä tällainen ilmoitus on tehty 10 tuotteesta (6 rapsiöljystä ja 4 eri maissivariantista johdetusta tuotteesta). Velvoitteidensa mukaisesti komissio on julkaissut ilmoitetuista tuotteista luettelon Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3).

Lisäksi ennen asetuksen (EY) N:o 258/97 voimaan tuloa hyväksyttiin kaksi geneettisesti muunnettua organismia geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23. huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY(4) mukaisesti (geneettisesti muunnettu soija hyväksyttiin glyfosaatti-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle entistä sietokykyisempien geneettisesti muunnettujen soijapapujen (Glycine max L.) saattamisesta markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti tehdyllä komission päätöksellä 96/281/ETY(5) sekä geneettisesti muunnettu maissi geneettisesti muunnetun maissin (Zea mays L.), jolla yhdistetyn muuntamisen avulla on Bt-endotoksiinigeenin sille antamat insektisidiset ominaisuudet ja lisääntynyt sietokyky glufosinaattiammonium-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle, markkinoille saattamisesta neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 23. tammikuuta 1997 tehdyllä komission päätöksellä 97/98/EY(6)). Tämän vuoksi niiden käyttö on sallittua elintarvikkeissa.

(1) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1.

(2) EYVL L 43, 14.2.1997.

(3) EYVL C 200, 26.6.1998, EYVL C 181, 26.6.1999 ja EYVL C 71, 11.3.2000.

(4) EYVL L 117, 8.5.1990.

(5) EYVL L 107, 30.4.1996.

(6) EYVL L 31, 1.2.1997.

(7) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1.