KIRJALLINEN KYSYMYS E-1724/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Sähköinen henkilöllisyystodistus ja henkilötietosuoja.



Virallinen lehti nro 052 E , 06/03/2003 s. 0097 - 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1724/02 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (13. kesäkuuta 2002) Aihe: Sähköinen henkilöllisyystodistus ja henkilötietosuoja Belgia päätti syksyllä 2000 sähköisiä viranomaispalveluja koskevaan hankkeeseen liittyen, että jokaisella Belgian kansalaisella tulisi olla sähköinen henkilöllisyystodistus vuoteen 2005 mennessä. Jotta tietojenvaihto viranomaisten kesken ja viranomaisten ja näiden asiakkaiden välillä olisi mahdollisimman turvallista FEDICT (Belgian liittovaltion tieto- ja viestintätekniikka-alan virasto) otti käyttöön julkisen avaimen (Public Key Infrastructure, PKI) järjestelmän, jota kutsutaan myös sertifiointipalveluksi. Yksityisen avaimen sisältävä todistus halutaan tallettaa siruun, joka suojattaisiin henkilökohtaisella numerokoodilla (PIN). New York Timesin 12. toukokuuta 2002 ilmestyneessä numerossa olleen artikkelin mukaan kyseinen siruteknologia on kopioitavissa. Kaksi tietokoneturvallisuuden tutkijaa Cambridgen yliopistolta, Sergei Skorobogatov ja Ross Anderson, osoitti voivansa päästä perille sirun sisältämistä tiedoista käyttäen apunaan vain tavallista kameran salamavalolaitetta ja mikroskooppia. Tämä tekisi henkilötietojen selville saamisen erittäin helpoksi rikollisille. Tätä teknologiaa käytetään sähköisten henkilöllisyystodistusten lisäksi myös lukuisissa muissa sovelluksissa, kuten luotto- ja pankkikorteissa ja laajalle levinneissä GSM-järjestelmän SIM-korteissa. IBM:n tutkimusyksikön laatimassa muistiossa Partitioning attacks: Or how to rapidly clone some GSM cards vahvistetaan kyseinen haavoittuvaisuus. IBM:n tutkijat osoittivat voivansa lukea tietoja SIM-kortilta huomattavasti aiempaa nopeammin. Voiko komissio vahvistaa edellä esitettyjen huolestuttavien tietojen paikkansapitävyyden? Jos vastaus on myönteinen: eikö tämä ole vastoin henkilötietojen suojaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä? Eikö jäsenvaltioiden pidä toteuttaa teknisiä ja organisatorisia toimia henkilötietojen suojaamiseksi, erityisesti silloin, kun tietojen käsittelyyn kuuluu niiden siirtäminen verkkoa pitkin? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tämän yksityisyyden rikkomisen torjumiseksi? Jos vastaus on kielteinen: miten komissio perustelee sen, että se ei katso siruteknologian olevan tutkittavissa ja kopioitavissa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1723/02 ja E-1724/02 (26. syyskuuta 2002) Komissiolle on ilmoitettu Belgian lainsäädäntöhankkeista, joiden tarkoituksena on ottaa käyttöön sähköinen henkilökortti. Tämä ilmoitus annettiin direktiivin 98/34/EY(1) säännösten mukaisesti. Tässä direktiivissä velvoitetaan ilmoittamaan erityisesti tietoyhteiskunnan palveluihin liittyvistä kansallisista lainsäädäntöhankkeista. Belgia pyysi antamassaan ilmoituksessa, että lainsäädäntöhanketta (viitenro 2001/474/B) käsiteltäisiin luottamuksellisesti edellä mainitun direktiivin 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Komissio tarkasteli lainsäädäntöhanketta ja esitti sitten yksityiskohtaisen lausunnon sekä huomautuksia. Yksityiskohtaisessa lausunnossa käsiteltiin lähinnä teknisiä liitteitä, jotta voitaisiin varmistua siitä, että liitteet ovat yhdenmukaisia niiden säännösten kanssa, jotka sisältyvät tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19. helmikuuta 1973 annettuun neuvoston direktiiviin 73/23/ETY(2) sekä sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3. toukokuuta 1989 annettuun neuvoston direktiiviin 89/336/ETY(3). Huomautukset puolestaan koskivat tietosuojaan liittyviä seikkoja. Komissio toteaa, että vaikka suunnitteilla onkin joidenkin, henkilötietojen käsittelyä koskevien menettelyjen yksinkertaistaminen, lainsäädäntöhankkeeseen ei tällä hetkellä sisälly säännöksiä terveys- ja verotustietokantojen yhteenliittämisestä. Komissio on kuitenkin tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen esittämien huolenaiheiden merkityksestä ja ottaa tässä yhteydessä huomioon yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24. lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY(4) täytäntöönpanoa koskevan arviointimenettelyn, joka saatettaneen päätökseen vuoden 2002 lopulla. Henkilötietojen käsittelyssä sekä sähköisen henkilökortin toteuttamisen yhteydessä tapahtuvassa tietokantojen yhteenliittämisessä on joka tapauksessa noudatettava direktiivin 95/46/EY säännöksiä. Tässä direktiivissä, jonka soveltamisala rajoittuu yhteisön lainsäädäntöön, ilmoitetaan ne periaatteet ja ehdot, joiden mukaisesti henkilötietoja voidaan käsitellä. Direktiivissä säädetään erityisesti, että henkilötietoja on käsiteltävä laillisesti ja oikeudenmukaisella tavalla ja ettei niitä voida myöhemmin käsitellä tavalla, joka on ristiriidassa niiden alkuperäisen keräystarkoituksen kanssa. Direktiiviin 95/46/EY sisältyy periaatteessa myös kielto käsitellä terveyteen liittyviä tietoja, mutta tästä kiellosta on monia poikkeuksia. Lisäksi direktiivissä säädetään, että on määriteltävä olosuhteet, joiden vallitessa henkilötunnistetta voidaan käsitellä. Direktiivissä 95/46/EY säädetään myös velvollisuudesta taata henkilötietojen suojaaminen vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, muuttamiselta, luvattomalta luovuttamiselta tai tietojen antamiselta sekä kaikelta muulta laittomalta käsittelyltä. Myös henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15. joulukuuta 1997 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 97/66/EY, joka korvataan 31. lokakuuta 2003 alkaen direktiivillä 2002/58/EY, sisältyy turvallisuutta koskevia erityisvelvoitteita, jotka koskevat yleisiä televiestintäverkkoja ja yleisön saatavilla olevia televiestintäpalveluja(5). Komissio seuraa erittäin tarkasti tiedonsiirron turvallisuuteen liittyvää tekniikan kehitystä. Se korostaa tässä yhteydessä, että julkisen avaimen infrastruktuurin (public key infrastructure, PKI) tarjoaman turvallisuuden taso ei riipu ainoastaan infrastruktuurin teknisistä osatekijöistä vaan myös turvajärjestelmien laadusta ja ennen kaikkea näitä järjestelmiä toteuttaessa noudatettavasta tarkkuudesta (toimikortti, avainten laatiminen, todistuksia myöntävät viranomaiset, todistusten voimassaoloaika jne.). Komissio kiinnittää erityistä huomiota henkilötietojen siirtämisessä käytettyyn turvatekniikkaan. Komissio haluaa kuitenkin korostaa, ettei absoluuttista turvallisuuden tasoa ole ja että direktiivin 95/46/EY mukaisesti henkilötietojen käsittelyn asianmukaista turvallisuuden tasoa määritettäessä on otettava huomioon kehityksen taso ja toimenpiteiden kustannukset suhteessa käsittelyn riskeihin ja suojattavien tietojen luonteeseen. Jäsenvaltioiden hyväksymien säännösten soveltamista valvovien viranomaisten perustamisen osalta direktiivissä 95/46/EY säädetään, että näiden viranomaisten on hoidettava tehtäviään itsenäisesti. Direktiiviin ei kuitenkaan sisälly lisämainintaa siitä, kuinka tämä itsenäisyys tulisi taata. Komissio korostaa tässä yhteydessä, että tietosuojasta vastaava toimivaltainen elin on yksityisyyden suojasta henkilötietojen käsittelyn yhteydessä 8. joulukuuta 1992 annetun Belgian lain mukaisesti kollegiaalinen elin, jonka jäsenet nimittää parlamentti. Tässä laissa säädetään lisäksi, että jäsenten on annettava tarvittavat takuut siitä, että he työskentelevät itsenäisesti. Tätä tarkoitusta varten on laadittu erilaisia menettelytapoja, joihin kuuluu mm. jäseniä koskeva kielto olla läsnä päätettäessä heidän etuaan koskevista asioista. Komissio muistuttaa lisäksi, että se tukee toimikorttien turvallisuutta käsitteleviä tutkimushankkeita. Tutkijat Ross Anderson ja Sergei Skorobogatov osallistuvat G3CARD-hankkeeseen (IST-1999-26328), jonka tavoite on kaksiosainen. Tavoitteena on ensin kartoittaa toimikortteihin mahdollisesti kohdistuvat hyökkäykset (esimerkkinä näistä ovat mm. ns. flash-hyökkäykset) ja toisena tavoitteena on kehittää uudenlainen älysiru, joka kestää tämäntyyppiset uudet hyökkäykset. Toimikortin etuna on se, että kortti nostaa järjestelmän turvallisuuden tasoa huomattavasti, sillä se tekee kortteihin kohdistuvista hyökkäyksistä teknisesti erittäin monimutkaisia ja kalliita toteuttaa. Näin ollen toimikortit tarjoavat sisältämilleen tiedoille väliaikaisen suojan. On kuitenkin selvää, että rikolliset keksivät uusia tapoja murtaa korttien turvajärjestelmiä ja että tämä puolestaan edellyttää uusien toimikorttisukupolvien kehittämistä. GSM-puhelinten turvajärjestelmät laadittiin vastaamaan sellaisia ennen kaikkea televiestinnän piiriin kuuluvia sovelluksia, joita GSM-normin kehittäjät ennakoivat 15 vuotta sitten. Turvallisuutta on tehostettu kolmannen sukupolven langattomissa puhelimissa, jotta niitä voitaisiin käyttää arkaluonteisempien sovellusten kanssa. Langattoman viestinnän turvallisuus onkin yksi yhteisön tutkimuksen ja teknisen kehittämisen kuudenteen puiteohjelmaan sisältyvistä IST-ohjelman päätavoitteista. Yhtenä Embedded Finread -tutkimushankkeen (IST-2000-30091) tavoitteista on jo tälläkin hetkellä maksupäätteiden turvajärjestelmien soveltaminen langattomassa televiestinnässä (jossa GSM on parhaillaan käytössä oleva normi). Muiden hankkeiden yhteydessä, esimerkiksi PKI Challenge- (IST-2000-25012) ja Digisec-hankkeissa (IST-1999-20981), kehitetään sähköistä allekirjoitusta ja siihen välittömästi liittyvää PKI-infrastruktuuria. Nessie-hankkeessa (IST-1999-12324) määritellään uusia salausalgoritmeja ja Verificard-hankkeessa (IST-2000-26328) keskitytään tarkistamaan toimikorttien sisältämien tiedonkäsittelyohjelmien turvallisuutta. Hankkeissa kuten UFACE (IST-1999-11587) tai BANCA (IST-1999-11159) keskitytään puolestaan biometrian teknisiin näkökohtiin. Smartcities-hankkeen (IST-1999-12252) aiheena ovat kaupunkien toimikortit, mutta sen puitteissa laaditaan myös mekanismeja, joilla taataan tietojen turvallisuus. Smartcities-hankkeen toteuttajien mielestä tietojen suojaamisesta tulee kaupallisesti kiinnostava näkökohta. Laadittuja mekanismeja voidaan jatkossa käyttää muiden hankkeiden yhteydessä. (1) Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22. kesäkuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY, EYVL L 204, 21.7.1998. (2) EYVL L 77, 26.3.1973. (3) EYVL L 139, 23.5.1989. (4) EYVL L 281, 23.11.1995. (5) EYVL L 24, 30.1.1998 ja EYVL L 201, 31.7.2002.