ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3885/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Spalato Belleré (NI) (5. joulukuuta 1997) Aihe: Vaarallisten aineiden tiekuljetuksiin tarkoitetut moottoriajoneuvot Kysymyksemme koskee ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi moottoriajoneuvoista ja niiden perävaunuista vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa ja direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksynnän osalta (KOM(96)555 lopull. - 96/0267 COD) ((EYVL C 29, 30.1.1997, s. 17. )). Direktiivillä 94/55/ETY ((EYVL L 319, 12.12.1994, s. 7. )) on saatettu yhteisön oikeuteen ADR-sopimuksen määräykset, mukaan lukien määräykset vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa käytettävien ajoneuvojen rakentamisesta. Tässä direktiivissä ei kuitenkaan säädetä, että vaarallisten aineiden kuljetuksiin tarkoitettujen ajoneuvojen rakenteelliset ominaisuudet tulisi hyväksyä kaikissa jäsenvaltioissa. Jotta näin olisi, on hyväksyttävä eurooppalaisen tyyppihyväksyntäjärjestelmän osalta erityinen direktiivi, jolla taataan ajoneuvojen vapaa liikkuvuus unionissa yhdenmukaistettujen rakenteellisten ominaisuuksien perusteella. Pyydämme komissiota ja etenkin PO VII:ää toimimaan siten, että tästä direktiivistä, direktiivistä 94/55/ETY ja sitä muuttavasta direktiivistä 96/86/EY ((EYVL L 335, 24.12.1996, s. 43. )) koituvia etuja ei kumota ajoneuvojen rakentamisalan toimivaltaisten viranomaisten tai muiden organisaatioiden antamilla poikkeavilla määräyksillä. Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (29. tammikuuta 1998) Komissio on samaa mieltä siitä, että direktiivissä 94/55/EY, sellaisena kuin se on muutettuna vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämistä käsittelevällä 13 päivänä joulukuuta 1996 annetulla direktiivillä 96/86/EY, esitetyt vaatimukset riittävät takaamaan vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen vapaan liikkuvuuden Euroopan yhteisön alueella mutta eivät kyseisten ajoneuvojen rekisteröintiä jäsenvaltioissa. Edellä mainitussa direktiivissä ei ole yhdenmukaistettuja teknisiä määräyksiä, jotka koskisivat tällaisten ajoneuvojen rakennetta ja joiden perusteella niille voitaisiin myöntää tyyppihyväksyntä ja ne voitaisiin rekisteröidä muussa jäsenvaltiossa. Kanta-ajoneuvon vapaan liikkumisen ja rekisteröinnin varmistamiseksi yhteisön alueella komissio on esittänyt Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen direktiiviksi, joka koskee vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa käytettävien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää. Kun ehdotus on hyväksytty, kaikille ajoneuvoille, jotka täyttävät direktiivissä esitetyt vaatimukset, myönnetään yhteisön tyyppihyväksyntä, jonka perusteella ne voidaan rekisteröidä kaikissa jäsenvaltioissa.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3228/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Féret (NI) (9. lokakuuta 1997) Aihe: Eurooppalainen käyttömaksu tiemaksullisilla moottoriteillä Tietyt Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat ottaneet moottoriteillään käyttöön eurooppalaisen käyttömaksun, jonka avulla raskaisiin hyötyajoneuvoihin voidaan soveltaa yhtenäistä etuoikeutettua tariffia. Sen sijaan muut jäsenvaltiot, kuten Ranska, kieltäytyvät myöntämästä tätä taloudellista etua moottoriteitä käyttäville kuljetusyrityksille. Tällainen tilanne luo Euroopan unionin moottoritieverkostoon valitettavia vääristymiä, jotka heijastuvat kuljetuskustannuksiin. Eikö komissio katso aiheelliseksi ja tarpeelliseksi ehdottaa tällaisen eurooppalaisen käyttömaksun käyttöönottoa ja yhtenäistä soveltamista, mikä tekisi tavaraliikenteen harjoittajille helpommaksi käyttää moottoritieverkkoja? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (18. marraskuuta 1997) Komissio uskoo, että kilpailu ei vääristy, vaikka käytössä on rinnakkain tiemaksujärjestelmä joissakin jäsenvaltioissa ja toisissa jäsenvaltioissa käyttömaksutarra. Kaikkiin yhden jäsenvaltion tieverkon käyttäjiin sovelletaan samaa järjestelmää kuin kyseisen jäsenvaltion asukkaisiin. Molemmat järjestelmät (tiemaksut ja käyttömaksutarrat) sisältyvät direktiiviin 93/89/ETY ((Tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa annettu direktiivi 93/89/ETY (EYVL N:o L 279, 12.11.1993). )), jossa säädetään yleiset ehdot niiden soveltamisesta. Komissio katsoo kuitenkin, että (ajokielometreihin perustuva) tiemaksu vastaa paremmin infrastruktuurin käytöstä aiheutuvia kustannuksia kuin käyttömaksu (tarra), joka perustuu oikeuteen käyttää tieverkkoa tietyn ajanjakson eikä tieverkoston todelliseen käyttöön. Tämän vuoksi komissio kannattaa tiemaksujärjestelmän yleistä soveltamista raskaisiin hyötyajoneuvoihin. Tavoitteena on taata syrjimättömyys ja esteetön liikkuminen erityisesti sellaisten elektronisia järjestelmien avulla, jotka eivät edellytä ajoneuvojen pysähtymistä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4110/97 komissiolle esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Patraksen kaupungin biologinen jätteenpuhdistus Paralia Patron -kunnan Kokkinos Milos -nimisellä alueella rakennetaan Patraksen kaupungin jätevesien puhdistuslaitosta (biologinen puhdistus). Alueen asukkaat ovat esittäneet valituksia hankkeen toteutuksessa mahdollisesti tapahtuneista rikkeistä ja niiden ympäristövaikutuksista. Komissiolta kysytään, tietääkö se näistä valituksista, onko asianmukainen ympäristövaikutusten arviointi suoritettu ja, lopuksi, onko olemassa vaihtoehtoista ratkaisua? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 1998) Komissio rahoittaa koheesiorahaston kautta Patraksen jätteenpuhdistuslaitoshanketta (hanke N:o 94/09.61.029)-1). Kreikan viranomaisten komissiolle toimittamien tietojen mukaan ympäristövaikutusten arviointi on toteutettu ja saatettu päätökseen 20 päivänä heinäkuuta 1994 annetulla ministeriön päätöksellä N:o 30339. Mahdollisia vaihtoehtoisia ratkaisuja on tarkasteltava kyseisen arvioinnin perusteella. Kansalliset viranomaiset tekevät kuitenkin laitoksen sijaintipaikkaa koskevat päätökset. Komissio ei ole tähän mennessä saanut kyseistä hanketta koskevia valituksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3451/97 komissiolle esittäjä(t): Allan Macartney (ARE) (31. lokakuuta 1997)

Aihe: Geneettisesti muunneltujen soijapapujen idut

Mitä tietoa komissiolla on siitä, mitä tuloksia syntyy, kun geneettisesti muunneltuja soijapapuja käytetään raakana syötävien itujen tuottamiseen?

Mitä kokeita on tehty soijapapujen iduilla ja mitkä olivat näiden kokeiden tulokset?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (10. joulukuuta 1997)

Huhtikuun 3. päivänä 1996 tehdyn komission päätöksen ja siihen perustuneen Britannian viranomaisten myöntämän luvan perusteella geneettisesti muunnettuja Monsanton soijapapuja saadaan saattaa markkinoille pelkästään käsiteltäväksi ympäristössä maahantuonnin aikana, ennen varastointia ja sen aikana sekä ennen prosessointia ei-elinkelpoisiksi tuotteiksi ja sen aikana. Lupaa ei myönnetty elinkelpoisten soijapapujen käyttämiseen elintarvikkeena.

Jotta geneettisesti muunnettuja soijapapuja voitaisiin viljellä yhteisössä, asiasta on tehtävä uusi ilmoitus geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun direktiivin 90/220/ETY ((EYVL L 117, 8.5.1990. )) mukaisesti. Jotta geneettisesti muunnetusta soijasta saatavia soijapavun ituja voitaisiin käyttää elintarvikkeena tai elintarvikkeiden ainesosana, tarvitaan uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista annetun asetuksen (ETY) N:o 258/97 ((EYVL L 43, 14.2.1997. )) mukainen ilmoitus. Tällaisia ilmoituksia komissio ei ole saanut.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3630/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Kreikassa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Kreikassa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3996/97 komissiolle esittäjä(t): Friedhelm Frischenschlager (ELDR) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Työntekijöiden vapaa liikkuvuus Viimeksi kuluneiden 30 vuoden aikana Italian autonominen provinssi Bolzano-Bozen on hyväksynyt lukuisia oikeudellisia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat julkisista varoista myönnettäviä tukia pääasialliseksi asunnoksi hankittavien kiinteistöjen ostoa varten sekä muita asumistukia (muun muassa tuetut rakennusmaat, vuokratuet ja kriisituet) alhaisen tulotason omaaville perheille ja yksittäisille henkilöille. Taloudellisen tarpeen lisäksi pääasiallisin tuen myöntämisen ja sen määrän peruste on ajan pituus, jonka kyseinen edunsaaja on asunut autonomisen Bolzano-Bozenin provinssin alueella (2. huhtikuuta 1962 annetun alueellisen lain N:o 4 4 artikla). Muissa EY:n jäsenvaltioissa sijaitsevaa asuinpaikkaa ei oteta huomioon. Onko komissio tietoinen tästä järjestelystä? Onko komissio sitä mieltä, että tämä järjestely, erityisesti siinä tapauksessa, että sitä sovelletaan muista yhteisön jäsenvaltioista tuleviin työntekijöihin, vastaa yhteisön oikeuden sisältämää syrjintää koskevaa kieltoa ja erityisesti 15. lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen 1612/68/ETY ((EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2. )) 9 artikla, erityisesti pitkäaikaista asuinpaikkaa edellyttävän ehdon osalta? Jos komissio katsoo, että tämä järjestely rikkoo yhteisön oikeutta, mihin toimiin se on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, että yhteisön oikeutta noudatetaan? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (24. helmikuuta 1998) Komissio ottaa yhteyttä Italian viranomaisiin saadakseen tietää kaikki kyseisten säädösten yksityiskohdat. Näiden seikkojen avulla voidaan päättää, merkitseekö arvoisan parlamentin jäsenen kuvaama tilanne yhteisön työntekijöiden syrjintää italialaisiin työntekijöihin verrattuna.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3449/97 komissiolle esittäjä(t): Gijs de Vries (ELDR) (31. lokakuuta 1997) Aihe: Televisio ilman rajoja Satelliittitelevisiokanava MED TV:n lähetyksiä häirittiin 1. - 23. heinäkuuta 1997. Kurdinkielisen MED TV:n studiot ovat Lontoossa, ja se toimii Ison-Britannian Independent Television Commissionin luvan turvin. Häirintälähetykset häiritsivät myös toista EUTELSAT-kanavaa, romanialaista Antena I -kanavaa. Nämä häirintälähetykset riistivät useiden EU:n jäsenvaltioiden kansalaisilta oikeuden - jonka takaavat televisio ilman rajoja -direktiivi ja Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 10 artikla - vastaanottaa toisesta jäsenvaltiosta tulevia lähetyksiä. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että EU-kansalaisten oikeutta vastaanottaa informaatiota EU:ssa toimilta televisioasemilta - asianmukaisen EU-direktiivin mukaisesti - ei rajoiteta häirintälähetyksillä, olivat ne sitten peräisin EU:n sisäpuolelta tai ulkopuolelta? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (27. marraskuuta 1997) Rajatonta televisiota koskevassa direktiivissä (televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY ((EYVL L 202, 30.7.1997. ))) säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava alueellaan vapaus vastaanottaa toisten jäsenvaltioiden televisiolähetyksiä (2a artiklan 1 kohta). Tämä velvoite perustuu yhteen EY:n perustamissopimuksessa määrättyistä neljästä perusvapaudesta (vapaus tarjota palveluita - 59 artikla). Yhteisön lainsäädännön täytäntöönpano ja soveltaminen on komission kannalta ensisijaisen tärkeää. Komissio on käynnistänyt useita tätä alaa koskevia rikkomisesta johtuvia menettelyjä, joilla se pyrkii takaamaan kyseisen direktiivin asianmukaisen ja kokonaisvaltaisen täytäntöönpanon sekä soveltamisen käytännössä. Komissio ei ole tietoinen arvoisan Euroopan parlamentin jäsenen kysymyksessään esittämistä tapauksista. Komissio tarvitsisi lisätietoja asiasta voidakseen arvioida tilanteen ja päättääkseen, rikotaanko tässä tapauksessa rajatonta televisiota koskevaa direktiiviä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3634/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Portugalissa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Portugalissa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3892/97 komissiolle esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Romanien syrjintä Tsekin tasavallassa Viime kuukausina on saatu useita huolestuttavia raportteja Tsekin tasavallassa vallitsevasta laajamittaisesta romanien syrjinnästä, ja tsekin kansalaisuuden laittomasta eväämisestä monilta romaneilta. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä painostaakseen Tsekin hallitusta tunnustamaan näiden ryhmien oikeudet? Onko komissio sitä mieltä, että tyydyttävän ratkaisun löytyminen tähän ongelmaan on olennainen ehto Tsekin tasavallan jäsenyydelle Euroopan unionissa? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Tsekin tasavallan jäsenyyshakemuksesta heinäkuussa 1997 antamassaan lausunnossa komissio totesi, että Tsekin viranomaisten olisi muiden asioiden ohella ratkaistava romanien tilanne maassaan. Komissio teki samat johtopäätökset useita muita hakijamaita koskevissa lausunnoissaan. Komissio auttaa assosioituneita maita valmistautumaan jäsenyyttä varten unioniin liittymistä valmistelevan strategiansa avulla. Phare-ohjelmalla on keskeinen rooli tässä strategiassa. Ohjelmassa on useita hankkeita, joissa nimenomaisesti keskitytään vähemmistöjen, kuten romanien, tilannetta sekä ihmisoikeuksia koskeviin kysymyksiin. Komissio seuraa jatkossakin tarkasti ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen tilanteen kehittymistä kussakin assosioituneessa maassa. Tsekin tasavallan osalta tämä tarkoittaa myös Tsekin tasavallan 29. lokakuuta 1997 käyttöön ottaman, romanien tilanteen parantamiseen tähtäävän ohjelman valvomista. Samanaikaisesti komissio jatkaa näiden maiden auttamista Phare-ohjelmalla, jotta näillä aloilla havaitut ja maalausunnoissa yksilöidyt puutteet voitaisiin ratkaista tehokkaasti.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3582/97 komissiolle esittäjä(t): José Apolinário (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Eurooppalainen passi yli 60-vuotiaille Vastauksessaan kysymykseeni E-1019/97 ((EYVL C 367, 4.12.1997, p. 69. )) komissio viittasi selvitykseen yli 60-vuotiaille tarkoitetun yleiseurooppalaisen passin toteutettavuudesta. Onko tällainen selvitys jo tehty, ja miten tämä hanke on edennyt huhtikuun 1997 jälkeen? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1998) Komissio sai aivan hiljattain tulokset yli 60-vuotiaille tarkoitettua henkilökorttia käsittelevästä toteutettavuustutkimuksesta, jonka ikääntyneiden parissa viidessä jäsenvaltiossa työskentelevät kansalaisjärjestöt toteuttivat. Komissio tutkii nyt huolellisesti nämä tulokset.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0085



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4138/97 komissiolle esittäjä(t): David Bowe (PSE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Kädellisten eläinten tuonti Indonesiasta Tuoreessa, Indonesiasta tuotavien kädellisten eläinten kauppaa koskevassa mietinnössä kerrottiin erityisesti CITES-sopimuksen (uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälistä kauppaa koskeva yleissopimus) vakavista rikkomuksista ja eläinten valtavista kärsimyksistä. Onko komissiolla aikomus tehdä oma kädellisten eläinten kauppaa koskeva tutkimus? Harkitseeko komissio lisäksi Indonesiasta tuotavien kädellisten eläinten käytön kieltämistä eläinkokeissa Euroopan unionin alueella, kunnes edellä mainitusta tutkimuksesta on saatu tuloksia? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4137/97 ja E-4138/97 (18. helmikuuta 1998) Komissio on tietoinen marraskuussa 1997 annetusta BUAV:in (British union for the abolition of vivisection) raportista, joka koskee kädellisten eläinten lähetyseriä Indonesiasta Yhdysvaltoihin. Koska ainakin yksi lähetys kävi yhteisön alueella, komissio muistutti kyseisen jäsenvaltion viranomaisia luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 ((EYVL L 61, 3.3.1997. )) ja erityisesti sen 9 artiklan 5 kohdan säännöksistä. Komissio pyysi lisäksi uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) soveltamisesta vastaavilta Indonesian hallinnointiviranomaisilta vastausta BUAV:in raportin väitteisiin ja pyysi niitä ilmoittamaan kantansa Kansainvälisen lentokuljetusliiton (IATA) määräysten täytäntöönpanon sekä vankeudessa tapahtuvan kasvatustoiminnan osalta. Komissio arvioi tarvittavien kuulemisten tulosten perusteella, onko tarpeen toteuttaa asetuksen (EY) N:o 338/97 4 artiklan 6 kohdan c alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0153



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3901/97 komissiolle esittäjä(t): Carlo Secchi (PPE) (27. marraskuuta 1997) Aihe: Ulostuslääkkeiden mainonnan kieltäminen Italiassa Onko komissio tietoinen siitä, että Italian terveysministeriön alainen lääkekomitea (Commissione Unica del Farmaco) on päättänyt muuttaa nykyistä ulostuslääkkeiden luokittelua ja siirtää ne itsehoitovalmisteiden luokasta (OTC) niiden lääkevalmisteiden luokkaan, joita saa ilman reseptiä mutta jotka eroavat edellä mainituista lääkevalmisteista siinä, että niitä ei saa mainostaa kuluttajille? Onko tällainen menettely komission mielestä este tavaroiden vapaalle liikkumiselle, kun otetaan huomioon, että tällä hetkellä voimassa oleva eurooppalainen lainsäädäntö, kuten myös muiden jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö sallii itsehoitolääkkeiden mainostamisen kuluttajille? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (22. joulukuuta 1997) Italian lääketeollisuusyhdistys ilmoitti komissiolle 20. marraskuuta 1997 Italiassa suunnitelluista toimenpiteistä, jotka saattavat johtaa kaikkien ulostuslääkkeiden mainonnan kieltämiseen. Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31 päivänä maaliskuuta 1992 annetun direktiivin 92/28/ETY ((EYVL L 113, 30.4.1992. )) 3 artiklan selkeiden säännösten mukaan jäsenvaltiot eivät saa soveltaa yleiseen mainontaan tiukempia sääntöjä kuin muuhun mainontaan. Tämän perusteella yhteisön lainsäädäntöä rikotaan, jos kansallisella tasolla kielletään sellaisten lääkkeiden mainonta, ¨jotka koostumuksensa ja tarkoituksensa perusteella on tarkoitettu ja suunniteltu käytettäviksi tarvittaessa proviisorin antamilla ohjeilla ilman lääkärin suorittamaa diagnoosia, lääkemääräystä tai hoidon seurantaa¨ ja joihin ei voida soveltaa mainitun 3 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädettyjä selkeitä poikkeuksia. Komissio seuraa tarkkaan tilanteen kehittymistä Italiassa ja käynnistää tarvittaessa asianmukaisen menettelyn yhteisön lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi. Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden luovutusluokittelusta 31 päivänä maaliskuuta 1992 annetussa direktiivissä 92/26/ETY ((EYVL L 113, 30.4.1992. )) annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus muuttaa lääkkeen luokitusta, mikä saattaa muuttaa myös mainontaa koskevia vaatimuksia, jolloin on mahdollista kieltää mainitunkaltainen mainonta.