ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

BSE: lähes jokaisella maailman valtiolla on voimassa yhteen tai useampaan EU:n jäsenvaltioon kohdistuva naudanlihan tuontikielto, useimmiten Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Markkinoiden kannalta BSE-taudin vuoksi asetetut kiellot ovat keskeisimpiä. Vaikka tuontikieltoja ei käytettäisi, sellaisia ylimääräisiä rajoituksia (eläinten ikään, karjan alkuperään jne. liittyviä) on kuitenkin usein asetettu, jotka ovat EU:ssa BSE-taudin vuoksi käyttöönotettuja suojatoimenpiteitä tiukempia. Nämä rajoitukset kaventavat myös jäsenvaltioiden vientimahdollisuuksia etenkin Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän aiemmin tärkeille markkina-alueille. BSE-taudin vaikutusta markkinaosuuksien menettämiseen on vaikea arvioida, kun otetaan huomioon BSE-taudista johtuneiden rajoitusten pitkäikäisyys ja muut kehitykseen vaikuttavat tapahtumat (naudanlihan maailmanmarkkinoiden muutokset, jne.). Komissio lähettää arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle taulukon, jossa esitetään unionin naudanlihan kokonaisvientiä koskevat luvut (liha ja elävät eläimet) vuosilta 1999—2002. Luvut on ilmaistu tonneina ja teuraspainoekvivalentteina. EU:n naudanlihamarkkinat ovat tällä hetkellä suhteellisen vakaat ja niiden tarjonnan ja kysynnän välinen suhde on tasapainossa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/292

(2004/C 78 E/0292)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3489/03

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(24. marraskuuta 2003)

Aihe: Sinagan pyytämän raakasokerin vientimäärien lisääminen — Azorien autonominen alue

Sinaga (Sociedade de Indústrias Agrícolas Açorianas, SA.) on ilmoittanut minulle, että Azorien autonominen alue pyysi heinäkuussa 2003 lupaa raakasokerista valmistetun valkoisen sokerin vienti-kiintiön lisäämiseen 3 000 tonnilla. Tämä on elintärkeää kyseisen yrityksen toiminnan jatkumisen ja yli 100 työpaikan säilyttämisen kannalta. Kiintiön lisääminen vastaa alle 0,0016 prosenttia yhteisön tuotannosta, mutta on äärimmäisen tärkeä Azoreille, joka kuuluu yhteisön syrjäisimpiin alueisiin. Azorit on unionin köyhimpiä alueita, ja sillä on heikko yhteiskunnallinen ja taloudellinen rakenne, eikä siellä ole todellisia taloudellisia vaihtoehtoja.

Sinagan mukaan tähän pyyntöön ei ole vielä saatu vastausta asianomaisilta yhteisön toimielimiltä. Myöskään komission jäsenelle Fischlerille 7. lokakuuta 2003 lähetettyyn kirjeeseen ei ole vastattu. Koska pyyntö koskee vuotta 2003, siihen olisi saatava vastaus viipymättä.

Näin ollen pyydän komissiota ilmoittamaan minulle, missä vaiheessa tämän pyynnön käsittely on. Eikö komissio katso, että koska kyse on syrjäisimmistä alueista, ehdotettu kiintiön lisääminen olisi sallittava?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(6. tammikuuta 2004)

Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi Paulo Casacan esittämään kirjalliseen kysymykseen P-3166/03 (1).

(1) EUVL C 70 E, 20.3.2004, s. 229.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/104

(2004/C 88 E/0108)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2593/03

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(14. elokuuta 2003)

Aihe: Kristittyjen vainoaminen Pakistanissa

Onko komissio tietoinen kristittyjen vainoamisesta Pakistanissa? Mitä vastalauseita se on esittänyt tai tulee esittämään asian johdosta Pakistanin hallitukselle?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(22. elokuuta 2003)

Komissio on hyvin huolestunut useista Pakistania koskevista ihmisoikeuskysymyksistä ja se osallistuu aktiivisesti EU yhteisiin toimiin näiden ongelmien ratkaisemiseksi. EU on säännöllisesti käyttänyt tilaisuuksiaan keskustella Pakistanin viranomaisten kanssa uskonnollisten vähemmistöjen tilanteesta. Ihmisoikeuskysymykset on otettu esille myös Pakistanin ja EU:n poliittisessa vuoropuhelussa, muun muassa osapuolten tavatessa viimeksi Islamabadissa 7. kesäkuuta 2003.

EU on toistuvasti kehottanut parantamaan kristittyjen ja muiden vähemmistöjen suojelua Pakistanissa. Komissio on tietoinen siitä, että kuluneiden kahden vuoden aikana kristittyihin on kohdistunut useita tekoja, joista mainittakoon erityisesti hyökkäys Karachissa sijaitsevan valtiosta riippumattoman järjestön (kansalaisjärjestön) toimistoon, kristittyjen tappaminen kirkossa Bhawalpurissa ja Islamabadissa sekä kristittyjen instituutioihin kohdistuneet hyökkäykset Murreessa ja Taxilassa. Komissio on tietoinen myös useista muista uskonnollisiin vähemmistöihin kuten ahmadi- ja šiiamuslimeihin kohdistuvista väkivaltaisuuksista. EU jatkaa Pakistanin taivuttelua saattamaan näiden rikosten tekijät oikeuteen ja toteuttamaan asianmukaisia toimia tällaisten tapausten ehkäisemiseksi.

EU on myös toistuvasti ilmaissut huolensa jumalanpilkkalaeista, joita on kohtuuttomasti sovellettu uskonnollisia vähemmistöjä vastaan (vaikkakin absoluuttisen määrän perusteella näiden lakien nojalla syytetyistä selvä enemmistö on ollut muslimeja). Komissio jatkaa Pakistanin hallituksen kehottamista toteuttamaan kaikkia mahdollisia toimenpiteitä jumalanpilkkalakien väärinkäytön estämiseksi niin kauan kuin lait ovat voimassa, jotta voidaan varmistaa se, että jumalanpilkasta syytettyjä henkilöitä suojellaan, sekä lujittaa institutionaalisia ja lainsäädännöllisiä suojakeinoja.

EU suhtautui myönteisesti presidentti Musharrafin 12. tammikuuta 2002 pitämään puheeseen, jossa hän tuomitsi kaikenlaisen ahdasmielisyyden ja uskonnollisen vihan pyrkimyksenään edistää maltillisempaa ja suvaitsevampaa islaminuskoa. Vaikka vähemmistöjen uskonnonharjoittamista ei ole rajoitettu lainsäädännössä, suuri osa väestöstä ei sitä tiedä, koska he ovat kouluja käymättömiä. Tästä syystä EY asettaa kehitysyhteistyössään etusijalle sen, että oikeutta osallistua tunnustuksettomaan opetukseen edistetään Pakistanin koulutuspolitiikan toteuttamisen yhteydessä. Keskipitkällä aikavälillä väestön koulutustason paranemisen pitäisi lisätä suvaitsevaisuutta vähemmistöjä kohtaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/78

(2004/C 78 E/0077)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2111/03

esittäjä(t): Proinsias De Rossa (PSE) komissiolle

(25. kesäkuuta 2003)

Aihe: Erityisopetusta koskeva vertailututkimus

15. marraskuuta 2001 antamassaan päätöslauselmassa A5-0377/2001 (1) Euroopan parlamentti kehotti komissiota tekemään vertailututkimuksen erityisopetusta vaativien oppilaiden erilaisten opetusjärjestelmien toimivuudesta, rahoituksesta ja tuloksista Euroopan unionissa. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt mainitun kehotuksen perusteella ja koska se pystyy julkistamaan mainitun tutkimuksen, ellei komissio jo ole julkistanut sitä?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(24. heinäkuuta 2003)

Komissio kiinnittää erityisen tarkoin huomiota toimintatapoihin, joita erityisopetusta vaativien oppilaiden koulutuksessa noudatetaan. Euroopan erityisopetuksen kehittämiskeskus teki jo vuonna 1998 komission osittain rahoittaman tutkimuksen, jonka aiheena oli Euroopan integraatio ja erityiskoulutusta vaativien oppilaiden tarpeet. Tutkimuksella selvitettiin kehityssuuntauksia 14:ssä Euroopan maassa. Tutkimustulosten päivittämistä valmistellaan parhaillaan.

Kysyjän mainitseman parlamentin päätöslauselman jälkeen komissio rahoitti osan vuonna 2003 laaditusta erityisopetusta Euroopassa käsittelevästä kertomuksesta (Special Needs Education in Europe), jonka erityisopetuksen kehittämiskeskus laati ja julkaisi yhteistyössä Eurydicen (Euroopan koulutusalan tietoverkko) kanssa. Kertomus on jo saatavilla sähköisessä muodossa englannin- ja ranskankielisenä keskuksen verkkosivuilla osoitteessa (www.european-agency.org). Tutkimusta, jota on tehty 26:ssa Euroopan maassa, käännetään parhaillaan yhdelletoista muulle kielelle.

Siinä tarkastellaan eri puolilla Eurooppaa noudatettavia nykyisiä käytäntöjä viidellä keskeisellä alueella:

— kaikille yhteistä koulutusjärjestelmää koskevat politiikat ja käytännöt;

— erityisopetuksen rahoitus;

— opettajat ja erityisopetus;

— tieto- ja viestintätekniikan käyttö erityisopetuksessa;

— tarvittavat varhaisessa vaiheessa toteutettavat toimet.

Komissio aikoo jatkaa erityisopetuksen alan kehityksen säännöllistä seuraamista.

(1) EYVL C 140 E, 13.6.2002, s. 589.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/13

(2004/C 84 E/0013)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1974/03

esittäjä(t): Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle

(5. kesäkuuta 2003)

Aihe: Attikan maanjäristyksestä kärsineiden korvaukset

Vuoden 1999 maanjäristyksistä kärsineillä Attikan alueilla on vakavia sosiaalisia, lähinnä asumista ja työttömyyttä koskevia ongelmia. Sosiaalista integraatiota koskevaan kansalliseen toimintaohjelmaan sisällytettiin uudelleenkoulutustoimia työllisyyden edistämiseksi niiden maanjäristyksessä kärsineiden kohdalla, jotka olivat työttömiä tai menettivät työpaikkansa vuoden 1999 maanjäristyksen aiheuttamien vahinkojen takia. Lisäksi työttömät maanjäristyksestä kärsineet henkilöt olivat oikeutettuja osallistumaan uusien työpaikkojen ohjelmaan ja sen kautta korotettuun tukeen.

Mikä on edellä mainittujen ohjelmien määrärahojen käyttöönottoaste ja kuinka tehokkaita asianomaiset toimet ovat olleet? Tietääkö komissio, kuinka moni edellä mainituista henkilöistä on onnistunut työllistymään koulutuksen jälkeen? Pitääkö komissio Kreikan hallituksen toteuttamaa politiikkaa tyydyttävänä?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(4. heinäkuuta 2003)

Sosiaalista integraatiota koskeva kansallinen toimintaohjelma on asiakirja, jonka kukin jäsenvaltio laatii joka toinen vuosi avoimen koordinointimenetelmän mukaisesti. Sen tavoitteena on sisällyttää kokonaisstrategiaan kaikki toimet, joiden päämääränä on vähentää mahdollisimman paljon sosiaalista syrjäytymistä ja edistää huono-osaisten henkilöiden integroitumista yhteiskuntaan.

Toimintaohjelma ei ole näin ollen rakennerahastoissa tarkoitettu ohjelma eikä unioni osallistu sen rahoittamiseen, vaikkakin tietyt siihen kuuluvat toimet voivat saada unionin rahoitusta, jos ne sisältyvät toteutettavaan yhteisön tukikehysohjelmaan.

Ateenassa vuonna 1999 tapahtuneen maanjäristyksen uhreille tarkoitetut ammattikoulutus- ja työllisyys-tukitoimet, joita osarahoitetaan Euroopan sosiaalirahastosta (ESR), sisältyvät yhteisön tukikehykseen II (1994—1999) kuuluvaan sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaohjelmaan. Päättyneen ohjelman toteuttamisessa saavutettiin 97,77 prosentin käyttöaste.

Ohjelma on parhaillaan evaluoitavana. Sen avulla on mahdollista todeta, saavutettiinko asetetut tavoitteet ja olivatko rahoitetut toimet tehokkaita.

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle evaluoinnin tuloksista heti kun ne ovat tiedossa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/331

(2004/C 78 E/0349)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3885/03

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(16. joulukuuta 2003)

Aihe: Alcatel Italia ja Euroopan unionin myöntämän rahoituksen mahdollinen valvonta

Monikansallinen yhtiö Alcatel on tällä hetkellä liikevaihdoltaan, maantieteelliseltä laajuudeltaan ja työntekijöidensä määrältä yksi maailman suurimmista julkisten ja yksityisten televiestintäinfrastruktuurien valmistajista. Se on vahvasti juurtunut myös Eurooppaan, koska sillä on toimintaa lähes kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Alcatel Italia on kuitenkin joitakin kuukausia sitten ilmoittanut aikovansa lakkauttaa Italiassa toimivat laitoksensa. Alcatel-yhtiö on saanut tukea rakennerahastoista työllisyyden ja tuottavuuden edistämiseen, mutta ei ole selvää, onko kyseisiä varoja käytetty Euroopan unioniin tehtyihin investointeihin, vai onko ne kohdennettu niin kutsuttuihin nouseviin maihin, kuten Kiinaan, tai ylipäätään yhteisön ulkopuolisiin maihin tehtyihin investointeihin.

Voiko komissio ilmoittaa edellä esitetyt seikat huomioon ottaen,

1. kuinka monessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa Alcatel on saanut rahoitusta;

2. mitä muita Euroopan unionissa toimivia laitoksia mahdollinen toiminnan lakkauttaminen koskee;

3. mitä välineitä voitaisiin hyväksyä sen varmistamiseksi, että Alcatelille myönnetty rahoitus on todella käytetty Euroopan unionissa eikä sen ulkopuolisissa maissa?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(29. tammikuuta 2004)

Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/67

(2004/C 70 E/070)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1930/03

esittäjä(t): Lennart Sacrédeus (PPE-DE) komissiolle

(13. kesäkuuta 2003)

Aihe: Väestönsiirrot Sudanin öljyrikkailla alueilla

Sudanin verisessä sisällissodassa on kuollut kaksi miljoonaa ihmistä. Neljä miljoonaa ihmistä on paennut kodeistaan. Seitsemästäkymmenestä — etupäässä kristillisestä ja kirkollisesta — eurooppalaisesta järjestöstä muodostuvan verkoston (European Coalition on Oil in Sudan, ECOS) mukaan kymmenettuhannet sudanilaiset on pakotettu lähtemään Rewengin maakunnasta Ylä-Niilin länsipuolelta öljyyn liittyvien selkkausten takia. Öljy-yhtiöt ovat olleet tästä täysin tietoisia. Sudan käyttää suuren osan öljytuloistaan sotilaallisiin tarkoituksiin. Valtionbudjetista vain kaksi prosenttia käytetään terveydenhuoltoon, kun taas armeijan ja poliisin menojen osuus on 48 prosenttia. Sudan on hankkinut mm. venäläisen Mig29-hävittäjän, Mi24-hyökkäyshelikopterin ja T72-panssarivaunun.

Miten EU pyrkii vaikuttamaan komission kautta Sudanin hallitukseen ja öljy-yhtiöihin hillitäkseen aivan tietoisia väestönsiirtoja öljyrikkailta alueilta? Mihin toimiin EU on ryhtynyt painostaakseen eri maita pidättäytymään kalliiden kehittyneiden aseiden myymisestä Sudanin sodan taisteleville osapuolille?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(17. heinäkuuta 2003)

Euroopan unioni on aina ollut huolissaan maan sisäisten pakolaisten tilanteesta alueilla, joissa on meneillään sisäinen konflikti, ja erityisesti öljyntuotantoalueilla. Tämä kysymys otettiin esille unionin ja Sudanin poliittisessa vuoropuhelussa, joka käytiin joulukuussa 2002 Khartumissa.

Tärkeä edistysaskel on hallitustenvälisen kehitysyhteistyöviranomaisen (Intergovernmental Authority on Development) johtamien rauhanneuvottelujen yhteydessä osapuolten allekirjoittamat kaksi yhteisymmärryspöytäkirjaa, jotka koskevat vihamielisyyksien lopettamista ja siviilien suojelua. Komission saamien tietojen mukaan maan sisäiset pakolaiset ovat palaamassa lähtöalueilleen.

Komissiolla ei ole toimivaltaa öljy-yhtiöiden suhteen eikä varsinkaan Etelä-Sudanissa toimivien yhtiöiden suhteen, sillä ne ovat peräisin unionin ulkopuolisista maista (Kiina, Malesia, Intia jne.). Ainoa eurooppalainen alueella toiminut öljy-yhtiö, Lundin, keskeytti toimintansa puolitoista vuotta sitten.

Asekaupan osalta unioni soveltaa ja noudattaa täysin Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmaa aseiden myyntikiellosta Sudaniin. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että molemmat osapuolet ostavat aseita unionin ulkopuolisilta mailta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/79

(2004/C 70 E/080)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2167/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) neuvostolle

(30. kesäkuuta 2003)

Aihe: Pysyvä ratkaisu Makedonia-nimen ongelmaan ottaen huomioon makedonialaisten, albanialaisten ja kreikkalaisten toiveet

1. Muistaako neuvosto, että Makedonian tasavallan erottua Jugoslaviasta esitettiin vaatimuksia, että sen nimeen olisi lisättävä erityisiä selvennyksiä, jotta se erottuisi Kreikan Makedoniasta, johon kuuluu kolme Makedonian tasavallan rajalla ja Egeanmerellä sijaitsevaa aluetta?

2. Kysymyksessä 1 tarkoitetun selvennyksen vuoksi Makedonian tasavallan nimen eteen liitettiin lähihistorian johdosta lisäys ”entisen Jugoslavian”. Kuinka pitkään tätä vuonna 1993 saavutettua väliaikaista kompromissiratkaisua voidaan pitää voimassa, koska kaikki käyttävät kotimaassa ja ulkomailla nimeä Makedonia, mutta EU ja eräät muut valtiot käyttävät epäselvää lyhennettä ”FYROM”?

3. Voiko neuvosto vahvistaa, että vuonna 1993 harkittiin myös muita nimiä, jotka eivät liittyneet historiaan, vaan nykyiseen ja tulevaan tilanteeseen, kuten Pohjois-Makedonia, Nova-Makedonia, Vardar-Makedonia tai Slavo-Makedonia? Luovuttiinko viimeksi mainitusta vaihtoehdosta, koska sillä korostettiin yksipuolisesti yhtä suurta väestönosaa, jolloin pääasiassa muista kuin slaaveista koostuvalle pohjois- ja länsiosan väestölle olisi aiheutettu haittaa?

4. Katsooko neuvosto nyt, kun EU on tunnustanut näiden valtion eri alueilla enemmistön muodostavan kahden väestöryhmän tasa-arvon, että samassa valtiossa voitaisiin edistää kummankin ryhmän kestävää ja rauhallista kehitystä, jos kummankin enemmistöryhmän nimet lisättäisiin valtion viralliseen nimeen? Tätä on toivottu valtion ulkopuolelta.

5. Onko neuvosto valmis pysyvään ratkaisuun pääsemiseksi toimimaan sen puolesta, että lopetetaan nimityksen ”FYROM” käyttö ja löydetään kaikkien osapuolten välinen kompromissi, kuten Makedonija-Ilirdian kaltainen nimi, tai vaihtoehto, jolloin valtion nimeen lisätään nimitys ”Shipero” tai ”Albano”?

Vastaus

(8. joulukuuta 2003)

Neuvosto palauttaa arvoisan parlamentin jäsenen mieleen, että EU käyttää kyseisestä maasta ilmaisua ”the Former Yugoslav Republic of Macedonia” (”entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia”). Tällä nimellä valtio myös hyväksyttiin Yhdistyneiden Kansakuntien jäseneksi 8. huhtikuuta 1993, kunnes sen nimestä johtunut erimielisyys on saatu ratkaistua.

Lopulliseen yhteisymmärrykseen pääseminen asiasta kuuluu niille valtioille ja osapuolille, joita kysymys lähinnä koskee, ei neuvostolle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/84

(2004/C 70 E/086)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2318/03

esittäjä(t): Armando Cossutta (GUE/NGL) neuvostolle

(14. heinäkuuta 2003)

Aihe: Euroopan kansalaisten oikeus yksityisyyteen

Kesäkuun 25. päivänä pidettiin EU:n ja Yhdysvaltain huippukokous. Eräänä käsiteltävänä aiheena oli — tai ainakin olisi pitänyt olla — niin kutsuttu TIA-hanke (alunperin ”Total Information Awareness”, sittemmin nimi muutettiin muotoon ”Terrorism Information Awareness”). Tässä hankkeessa on kyse valtavan koneiston käynnistämisestä hyvin erilaisista lähteistä — esimerkiksi olemassa olevista tietokannoista, jotka sisältävät tietoja liiketoimista, ja viestejä salakuuntelemalla — saatavien tietojen keräämiseksi ja analysoimiseksi. Italian tietosuojavaltuutetun Stefano Rodotàn mukaan hanke merkitsee valvonnassa uutta ulottuvuutta ja lisää valtion oikeuksia saada käyttöönsä mitä tahansa henkilökohtaisia tietoja, riippumatta siitä, kuka ne on kerännyt ja mikä oli keräämisen alkuperäinen tarkoitus. Euroopan parlamentti on ilmaissut selvästi, muun muassa puhemiehensä Pat Coxin kautta, että Yhdysvaltojen ei voida antaa sanella lakeja Euroopassa.

1. Mitkä ovat 25. kesäkuuta pidetyn EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksen tulokset TIA-hankkeen osalta?

2. Yhtyykö neuvosto näkemykseen, että Yhdysvaltojen lakien vaikutukset eivät voi eikä niiden pidä ulottua Yhdysvaltojen ulkopuolelle ja että tällaiset kysymykset voidaan tarvittaessa parhaiten ratkaista kansainvälisin sopimuksin?

3. Onko neuvosto puolustanut periaatetta, jonka mukaan ei voida pitää hyväksyttävänä, että Yhdysvallat kerää kaikin keinoin Euroopan kansalaisten vapaassa viestinnässä välitettyjä tietoja?

4. Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä suojatakseen Euroopan kansalaisten yksityisyyttä?

Vastaus

(8. joulukuuta 2003)

Neuvosto ilmoittaa kysyjälle, että 25. kesäkuuta 2003 pidetyssä EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa ei käsitelty TIA-hanketta. Neuvosto panee merkille kysyjän huolestuneisuuden.

Neuvosto muistuttaa kysyjälle, että vuoden 2002 lopussa neuvosto hyväksyi Europolin ja Yhdysvaltojen välisen sopimuksen, johon sisältyy henkilötietojen välittäminen. Europolin yhteinen valvontaviranomainen (henkilötietojen suojelusta vastaava viranomainen) antoi tätä sopimusta puoltavan lausunnon. EU:n kanta henkilötietojen suojeluun on hyvin Yhdysvaltojen tiedossa. Neuvosto aikoo jatkaa Yhdysvaltojen viranomaisten painostamista, kuten Euroopan komissiokin, jotta Euroopan kanta otettaisiin kaikilta osin huomioon ja löydettäisiin asianmukainen ratkaisu eurooppalaisten normien huomioon ottamiseksi. Lisäksi neuvosto kehottaa kysyjää tätä varten tutustumaan tietosuojatyöryhmän lausunnoissa 6/2002 ja 4/2003 esitettyyn kantaan matkustajia koskevien tietojen välittämisestä.
—

Vaikutusvaltainen sanomalehti Il Corriere delle Sera on julkaissut 17. syyskuuta 2003 artikkelin, josta ilmenee, että a) Eapa-yhtiön omistajat Francesco Guerrini ja Manuela Chiossi ovat olleet 12. syyskuuta lähtien kotiarestissa epäiltynä 2,3 miljoonan euron törkeästä petoksesta, b) ensimmäisissä kuulusteluissa Guerrini väitti ainoastaan ”siirtäneensä” oppilaita kurssilta toiselle varmistaakseen, että myös vähemmän suosittujen aineiden kurssit voitaisiin järjestää. Sen sijaan hänen kumppaninsa, joka aiemmin toimi AN-puoluetta edustavan Lombardian aluehallituksen jäsenen sihteerinä ja valittiin Eapan johtajaksi poliittisin perustein, on mennyt pidemmälle ja myöntänyt, että eräitä alueellisten viranomaisten rahoittamia kursseja ei milloinkaan pidetty, c) kuulusteluissa vastaajat väittivät toimineensa hyvässä uskossa sanoen että alueelliset koulutoimen tarkastajat olivat tietoisia ja jopa hyväksyivät temput, joilla ammatilliset kurssit ”täytettiin” olemattomien oppilaiden ja opettajien väärennetyillä ilmoittautumisilla, d) Lombardian viranomaisten kannalta kiusallinen on myös huijauksen ensimmäisenä paljastaneen milanolaisen opiskelijan todistuslausunto. Huomattuaan vuonna 2002 olevansa olemattomalla kurssilla hän oli ilmoittanut henkilökohtaisesti väärinkäytöksestä alueen tarkastajien päällikölle. Ainoa hänelle annettu vastaus oli kuitenkin Eapan lähettämä uhkakirje, jossa häntä moitittiin asian paljastamisesta alueellisille viranomaisille ja uhattiin vahingonkorvausvaatimuksella. Tässä vaiheessa hän paljasti kaiken valtakunnansyyttäjälle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/236

(2004/C 70 E/254)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3208/03

esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle

(23. lokakuuta 2003)

Aihe: Koulujen rahoitusvaikeudet Hillingdonissa ja Barnetissa

Ison-Britannian parlamentin jäsenet John Randall ja Sydney Chapman ovat kertoneet minulle koulujen rahoitusvaikeuksista vaalipiireissään Hillingdonissa ja Barnetissa. Ison-Britannian koulujen rahoitus-menettelyjen muututtua varoja on suunnattu Suur-Lontoon alueen kouluilta Pohjois-Englantiin. Työnantajien sosiaaliturvamaksujen ja eläkekulujen korottaminen on pahentanut rahoitusvaikeuksia entisestään ja monissa kouluissa on jouduttu lakkauttamaan opettajien virkoja, kasvattamaan luokkakokoja tai tekemään alijäämäisiä talousarvioita. Erityisesti tilanteesta ovat kärsineet muun muassa Friern Barnet School, Ashmore School ja East Barnetin koulu.

Voiko komissio ilmoittaa, minkälaisia varoja EU voi myöntää kouluille? Voitaisiinko millään näistä varmistaa, ettei opettajien virkoja jouduta lakkauttamaan työväenpuolueen hallituksen laiminlyötyä Suur-Lontoon koulujen riittävän rahoituksen?

Monet koulut ovat joutuneet käyttämään kiinteistöinvestointeihin ja korjauksiin varatut rahat opettajiensa virkojen rahoittamiseen. Onko varoja saatavilla koulujen remonttiin ja muutosrakentamiseen?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(28. marraskuuta 2003)

EY:n perustamissopimuksen 149 artiklan 1 kohdassa määritellään selkeästi jäsenvaltioiden ja yhteisön toimivallat koulutuksen alalla. Yhteisö tukee korkealaatuisen koulutuksen kehittämistä kunnioittaen jäsenvaltioiden vastuuta opetuksen sisällöstä ja koulutusjärjestelmien organisoinnista. Yhteisön rahoitus edistää erityisesti Sokrates-ohjelman kautta jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, mutta tällaista rahoitusta ei voida osoittaa suoraan koulujen toimintakustannuksiin.

Euroopan unionin rakennerahastojen yhteydessä koulutusalan investointikuluihin voidaan saada tukea Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) ainoastaan yhteisön heikoimmin kehittyneillä alueilla, jotka ovat tukikelpoisia tavoitteen 1 puitteissa EAKR:stä annetun asetuksen (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Toisaalta Euroopan sosiaalirahasto voi tukea koko unionissa koulutuksen alalla toimia, jotka liittyvät työmarkkinoihin, henkilöresurssien kehittämiseen ja työllisyyteen ESR:stä annetun asetuksen (2) 2 ja 3 artiklan mukaisesti.

(1) Asetus (EY) N:o 1783/1999, annettu 12 päivänä heinäkuuta 1999.

(2) Asetus (EY) N:o 1784/1999, annettu 12 päivänä heinäkuuta 1999.