KIRJALLINEN KYSYMYS E-3892/02

esittäjä(t): Marco Cappato (NI) neuvostolle

(13. tammikuuta 2003)

Aihe: Euroopan unionin tuki Sudanin hallitukselle

Eurooppalaisen troikan valtuuskunta allekirjoitti Sudanin vierailun yhteydessä 9.10. syyskuuta 2002 sopimuksen Sudanin hallituksen kanssa. Tämän sopimuksen mukaan perustetaan ensimmäinen rahasto, josta myönnetään tukea Khartoumin hallitukselle yhteistyöohjelman teknisiin valmisteluihin, jotka aloitetaan uudelleen heti kun lopullinen rauhansopimus on solmittu.

Kaikki tämä tapahtui joitakin viikko sen jälkeen kun Khartoumin hallituksen ja Sudanin kansan vapausarmeijan välisten rauhanneuvotteluiden toinen kierros ei johtanut tulokseen, koska presidentti el-Bashirin hallitus päätti hylätä kapinallisjoukkojen vaatimuksen, jonka mukaan ensimmäiseksi varapresidentiksi olisi nimitettävä edustaja Etelä-Sudanista, öljyntuotannosta saatavat tulot olisi jaettava tasapuolisesti ja Khartoumista olisi tehtävä tunnustukseton kaupunki.

Troikan jäsenet saivat vierailunsa aikana tietää lehtitietojen perusteella, että Sudanin hallitus oli ilmoittanut saaneensa alkuvuodesta virallisen ilmoituksen, jossa Euroopan unionin sitoutuu käynnistämään kehitysyhteistyön uudelleen 155 miljoonan euron pohjalta, joka maksettaisiin kesäkuussa 2000 tehdyn Cotonoun sopimuksen mukaisesti.

Ottaen huomioon Khartoumin hallituksen osuuden rauhansopimusneuvotteluiden osittaiseen epäonnistumiseen, millä perusteella neuvosto on päättänyt el-Bashirin hallitusta koskevien taloudellisten, rahoituksellisten ja poliittisten pakotteiden lakkauttamisesta?

Miten paljon on myönnetty varoja yhteistyöohjelman teknisiin valmisteluihin Sudanin viranomaisten kanssa solmitun sopimuksen pohjalta?

Voiko neuvosto vahvistaa sellaisen asiakirjan olemassaolon, jonka perusteella Euroopan unioni sitoutuu maksamaan 155 euroa tukea Khartoumin hallitukselle?

Yhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3892/02 ja E-0077/03

(13. toukokuuta 2003)

Sen jälkeen kun Euroopan unioni vuonna 1999 päätti aloittaa uudelleen poliittisen vuoropuhelun Sudanin hallituksen kanssa, Khartumissa on järjestetty vuosittain korkean tason kokouksia. Vuosittaisten kokousten tarkoituksena on arvioida edistymistä vuoropuheluun kuuluvilla aloilla (ihmisoikeudet, demokratia, oikeusvaltion periaate ja rauhanprosessi). Keskustelujen tulosten pohjalta laadittiin 10. joulukuuta 2002 yhteinen julkilausuma.

Neuvoston 17. kesäkuuta 2002 antamissa päätelmissä todetaan selkeästi, että edistyminen rauhanprosessissa on edelleen EU:n ensisijainen tavoite. Sudanin hallituksen on kuitenkin osoitettava edistyvänsä kaikkien poliittisen vuoropuhelun kriteerien täyttämisessä, jotta suhteet Sudaniin voitaisiin normalisoida. EU:n troikka arvioi joulukuussa 2002 tältä pohjalta ja vuonna 2001 määriteltyjen kriteerien mukaisesti vuoden 2002 aikana tapahtunutta edistymistä.

Kehitysyhteistyön uudelleen käynnistäminen ja kysyjän mainitsema 155 miljoonan euron tuki perustuu EU:n vuonna 2001 tekemään sitoumukseen, jonka mukaisesti unionin oli määrä ilmoittaa Sudanille vuoden 2002 aikana maakohtaisen strategia-asiakirjan laatimisesta kyseisen tuen määrän pohjalta. Maakohtainen strategia-asiakirja allekirjoitetaan kuitenkin vasta, kun rauhansopimus on allekirjoitettu. Näin ollen yhtään osaa kyseisestä tuesta ei ole vielä maksettu. Komissio jatkaa menettelyjä lopullisen päätöksen tekemiseksi (yhdessä jäsenvaltioiden ja EKR:n komitean kanssa) tuen maksamisesta sen jälkeen, kun kyseinen vaatimus on täytetty.

EU pyrkii kaikissa yhteyksissä kehottamaan Sudania kohentamaan ihmisoikeustilannettaan, erityisesti kuolemanrangaistuksen ja kidutuksen osalta. Se painostaa Sudanin hallitusta saattamaan päätökseen kidutuksen vastaisen yleissopimuksen ratifiointimenettelyn. Valitettavasti ruumiillisiin rangaistuksiin ja kuolemantuomioon liittyvät kysymykset ovat edelleen hankalia aiheita Sudanin hallituksen kanssa käytävässä vuoropuhelussa. Kyseisten asioiden laajempien vaikutusten vuoksi EU yrittää tässä vaiheessa painostaa Sudania myös Geneven ihmisoikeustoimikunnassa.

EU tukee edelleen rauhanprosessia ja on vakuuttunut siitä, että rauhansopimus loisi entistä paremmat edellytykset ihmisoikeuksien kunnioittamiselle. Viime neuvottelukierros saatiin päätökseen 5. helmikuuta, ja eräissä tärkeissä asioissa vallitseva yhteisymmärrys antoi mahdollisuuden yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoittamiseen. Seuraavalla kierroksella käsitellään muiden asioiden ohella vallankäyttöön ja vaurauden jakautumiseen liittyviä seikkoja.