FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/574

(2004/C 88 E/0587)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1154/04

esittäjä(t): Brice Hortefeux (PPE-DE) komissiolle

(6. huhtikuuta 2004)

Aihe: Taistelu terrorismia vastaan

Madridin pommi-iskut osoittivat jälleen kerran, että tarvitaan kriisi tai jopa murhenäytelmä ennen kuin asiat etenevät Euroopassa. Kuukausien jahkailun jälkeen tunnustetaan vihdoin, että unioni tarvitsee perustuslain, jotta se pystyisi suojautumaan uhkatekijöitä vastaan ja luomaan vapauteen ja turvallisuuteen perustuvan yhteisen alueen, jota kansalaiset ovat jo pitkään vaatineet.

Tavoitteena ei pitäisi olla, kuten jotkut ovat vihjanneet, nykyisten elinten paisuttaminen tai byrokratian lisääminen. Sen sijaan olisi selvitettävä, ovatko hallitukset valmiita kehittämään unionin piirissä yhteistyötä poliisi- ja oikeusasioissa. Europol ja Eurojust on jo perustettu tätä tarkoitusta varten, mutta niitä hyödynnetään vain vähän ja kehnosti. Mikä vielä pahempaa, neuvoston sihteeristön selvitys terrorismin torjuntaa koskevasta toimintasuunnitelmasta osoittaa, että tehokkaan yhteistyön tärkein este on ennen kaikkea poliittinen, nimittäin epäluulo. Eihän ole mahdollista, ettei terroristeilla ole mitään rajoja, mutta poliisi-, oikeus- ja tiedusteluyksiköillä on rajat Euroopan unionin sisälläkin.

Miten komissio suhtautuu tähän ”salailukulttuuriin”?

Onko ryhdytty mihinkään toimiin mainitussa neuvoston sihteeristön kertomuksessa todettujen puutteiden korjaamiseksi, ja jos on, niin mihin?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa yhtä mieltä siitä, että vaikeus jakaa tietoa jäsenvaltioissa toimivien lukuisten tiedustelu- ja lainvalvontayksiköiden välillä on yksi tärkeimmistä kansainvälisen poliisiyhteistyön esteistä. Tällä on välitön kielteinen vaikutus terrorismintorjuntatoimiin.

Tietojen kerääminen ja analysointi on keskeisen tärkeää terrorismin ehkäisemisen, paljastamisen ja tutkinnan kannalta. Ehkäisytoimien sekä tutkinnan ja sen perusteella käynnistettävien syytetoimien onnistuminen riippuu kerättyjen tietojen laadusta ja niiden analysoinnista ja erityisesti siitä, miten hyvin pystytään välttämään tietojen vuotaminen ulkopuolisille henkilöille tai organisaatioille. Tämä selittää, miksi viranomaiset ovat luonnostaan haluttomia jakamaan tietoja.

Poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi yhteisen kannan 2001/931/YUTP 4 artiklan mukaisesti 19. joulukuuta 2002 tehty neuvoston päätös 2003/48/YOS on merkittävä edistysaskel tiedonvaihdon parantamiseksi.

Vaikeudet eivät tule ilmi ainoastaan kansainvälisissä yhteyksissä vaan myös kansallisten poliisivoimien kesken (ja toisinaan saman organisaation sisällä). Tiedonvaihto lisääntyy vähitellen ajan myötä, kun EU:n perustamissa virallisissa elimissä, kuten neuvoston työryhmissä, Europolissa, Eurojustissa tai poliisi-päälliköiden erityisryhmässä, tehdään jatkuvasti syvenevää yhteistyötä. Tällainen luonnollinen prosessi etenee kuitenkin hyvin hitaasti. Siksi tarvitaan keinoja päästä tuloksiin nopeammin.

Tehokkaita tapoja rakentaa luottamuksen ja yhteistyön henkeä ovat Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) piirissä toteutetut koulutustoimet, Europolin ohjelma tietoisuuden lisäämiseksi sekä tiedustelu- ja turvallisuuspalvelujen sisällyttäminen Europolin toimintaan.

Komissio on äskettäin esitellyt konkreettisia toimia edellä mainitun tilanteen korjaamiseksi. Näihin kuuluu komission tiedonanto toimien toteuttamisesta terrorismin ja muiden vakavien rikollisuuden muotojen torjumisen alalla erityisesti tietojenvaihdon parantamiseksi (1). Komissio on myös esittänyt ehdotuksen neuvoston päätökseksi terrorismirikoksiin liittyvästä tietojenvaihdosta ja yhteistyöstä (1).

(1) KOM(2004) 221 lopullinen.