ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1347/01 esittäjä(t): Diana Wallis (ELDR) komissiolle. Rooman sopimus.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0221 - 0221



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1347/01 esittäjä(t): Diana Wallis (ELDR) komissiolle (26. huhtikuuta 2001) Aihe: Rooman sopimus Voiko komissio kertoa, millaisella aikataululla se aikoo esittää Rooman sopimusta (II) koskevan ehdotuksen sopimuksiin perustumattomista velvoitteista ja määritellä samalla, millainen ehdotus on luonteeltaan (esim. vihreä kirja tai ehdotus asetukseksi), sekä selvittää, millaisia suunnitelmia sillä on neuvotella tästä laajalti kiistanalaisena pidetystä ja pitkään odotetusta ehdotuksesta? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (11. kesäkuuta 2001) Arvoisa parlamentin jäsen kysyy Rooman yleissopimukseen (II) tehtävästä muutoksesta, joka mahdollistaisi yhteisön tasolla annettavat, kansainväliseen yksityisoikeuteen perustuvat yhdenmukaiset säännöt sopimuksiin perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista. Sopimuksiin perustumattomista velvoitteista sovellettava laki on monimutkainen kysymys, jota komissiossa parhaillaan valmistellaan huolellisesti. Komissio pohtii erityisesti sähköisen kaupan erityispiirteisiin liittyviä ongelmia, joita eri osapuolet ovat tuoneet esiin sen jälkeen kun komissio järjesti marraskuussa 1999 julkisen kuulemisen sähköisen kaupankäynnin toimivaltaisista tuomioistuimista ja sovellettavasta lainsäädännöstä. Komissio tuntee suurimman osaan asiaan liittyvistä kysymyksistä ja tietää, miten ne olisi ratkaistava. Tämän vuoksi komissio onkin sitä mieltä, että tässä vaiheessa on parasta antaa suoraan asetusehdotus. Ehdotus ei tietenkään saa vaikuttaa yhteisön voimassaolevaan säännöstöön. Komissio pyytää asianomaisten näkemyksiä tekstiluonnoksesta ennen kuin antaa virallisen ehdotuksensa vuoden 2001 toisella puoliskolla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0736/01 esittäjä(t): Roy Perry (PPE-DE) komissiolle. Internet-yhteydet kouluihin.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0032 - 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0736/01 esittäjä(t): Roy Perry (PPE-DE) komissiolle (9. maaliskuuta 2001) Aihe: Internet-yhteydet kouluihin Vuoden 2000 Lissabonin Eurooppa-neuvosto pyysi jäsenvaltioita varmistamaan, että kaikilla kouluilla unionin alueella on pääsy Internetiin ja multimediaresursseihin vuoden 2001 loppuun mennessä ja että tarpeellinen määrä opettajia osaa käyttää Internetiä ja multimediaresursseja vuoden 2002 loppuun mennessä. Uskooko komissio, että näihin tavoitteisiin päästään, ja mitä todisteita sillä on esittää näkemyksensä tueksi? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (12. kesäkuuta 2001) Komissio voi ilokseen ilmoittaa, että nämä kunnianhimoiset tavoitteet saavutetaan luultavasti useimmissa jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden komission Tukholman huippukokouksessa esittämää alustusta Euroopan unionin mahdollisuuksien hyödyntäminen: Lissabonin strategian lujittaminen ja laajentaminen(1) varten toimittama aineisto osoittaa, että tavoitteessa liittää kaikki koulut Internetiin on edistytty hyvin. Itse asiassa monissa jäsenvaltioissa jo 100 prosenttia peruskouluista on yhteydessä Internetiin, tosin oppilaiden määrä tietokonetta kohti vaihtelee eri maissa (ks. liitteenä edellä mainitun kertomuksen sivu 19). Multimedialaitteistoja ja riittävän opettajamäärän koulutusta koskevien tavoitteiden saavuttamisessa voidaan olla optimistisia äskettäisen (ja kohta julkaistavan) opettajia koskevan Eurobarometri-tutkimuksen perusteella. Eurooppalaiset opettajat suhtautuvat uuteen teknologiaan ja sen käyttöön opetuksessa enimmäkseen avoimesti. Opettajista 55 prosenttia oli jo saanut alan koulutusta, ja noin 7 opettajalla 10:stä on kotona Internet-liittymä. (1) KOM(2001) 79 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1529/01 esittäjä(t): Alexander Radwan (PPE-DE) komissiolle. Ehdokasvaltioihin rajoittuvia alueita koskevat tuet.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0234 - 0235



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1529/01 esittäjä(t): Alexander Radwan (PPE-DE) komissiolle (15. toukokuuta 2001) Aihe: Ehdokasvaltioihin rajoittuvia alueita koskevat tuet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan mukaan jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista myönnetty tuki, joka vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille. EU:n itälaajentumisen myötä ehdokasvaltioihin rajoittuvilla alueilla syntyy kuitenkin suurista palkkaeroista johtuen huomattavia taloudellisia mukautumisongelmia, jotka kohdistuvat erityisesti käsityöalaan ja keskisuuriin yrityksiin. Mukautumisongelmia voitaisiin lieventää luomalla raja-alueita varten erityinen tukipolitiikka. Laajentumiskysymyksistä vastaava komission jäsen ilmoitti äskettäin, että muun muassa jäsenvaltioiden ja eri alueiden on tästä syystä saatava omia raja-alueita koskevia tukia varten laajemmat toimintapuitteet kuin mihin niillä on tähän asti ollut mahdollisuus (esimerkiksi vähämerkityksiset tuet). Onko komissio jo laatinut tämän asian suhteen konkreettisia suunnitelmia, määritelmiä ja/tai hankkeita? Jos on, millaisia? Jos ei ole, miten komissio aikoo ratkaista tämän ongelmallisen tilanteen? Milloin se aikoo tehdä tätä asiaa koskevan päätöksen? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 2001) Komissio laatii parhaillaan tiedonantoa laajentumisen vaikutuksista hakijamaihin rajoittuvilla alueilla ja tältä osin suunnitelluista yhteisön toimenpiteistä. Eurooppa-neuvoston Nizzan (joulukuu 2000) ja Göteborgin (kesäkuu 2001) kokouksissa pyydetyssä ja Euroopan parlamentin tukemassa tiedonannossa analysoidaan yhteisön raja-alueiden taloudellista tilannetta. Komissio tulee tämän analyysin perusteella tekemään ehdotuksia siitä, kuinka olemassa olevia välineitä voidaan hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla ja kuinka voidaan varmistaa toimien nykyistä parempi koordinoiminen raja-alueiden taloudellisen kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Valtiontuen valvontaa koskevat nykyiset asetukset, suuntaviivat ja kehykset, erityisesti alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat(1) sekä EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 69/2001(2) ja EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 12. tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 70/2001(3), tarjoavat jo nyt jäsenvaltioille moninaisia mahdollisuuksia sellaisen avun myöntämiseksi, jolla voidaan vähentää arvoisan parlamentinjäsenen esittämien ongelmien vaikutuksia. (1) EYVL C 74, 10.3.1998, muutettuna EYVL C 258, 9.9.2000. (2) EYVL L 10, 13.1.2001. (3) EYVL L 10, 13.1.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1904/01 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Valkoinen kirja nuorisopolitiikasta.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0210 - 0210



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1904/01 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (28. kesäkuuta 2001) Aihe: Valkoinen kirja nuorisopolitiikasta Komission jäsen ilmoitti syyskuussa 1999 Euroopan parlamentissa, että komissio aikoi ryhtyä laatimaan valkoista kirjaa Euroopan unionin nuorisopolitiikasta. Aloite esitettiin virallisesti marraskuussa 1999 pidetyssä nuorisoasioista vastaavien ministereiden neuvostossa. Hanke on vastaus Euroopan nuorisojärjestöille, jotka ovat jo pitkään vaatineet asiakirjaa yhteisön tason nuorisopolitiikasta. Vuonna 2000 on järjestetty kuulemistilaisuuksia Euroopan nuorten, hallitusten, kansalaisyhteiskunnan ja nuorisoasioiden erikoistuntijoiden keskuudessa. Nuorisoasioita käsittelevän valkoisen kirjan laatiminen on herättänyt innostusta ja toiveita, jotka ovat ylittäneet kaikki aiemmat odotukset. Komissio on ilmoittanut, että se esittää valkoisen kirjan Belgian puheenjohtajakauden aikana marraskuussa 2001. Missä vaiheessa Euroopan unionin nuorisopolitiikan valkoisen kirjan laatiminen on ja esitelläänkö se todella marraskuussa 2001? Mitä perusteita valkoisen kirjan laatimisessa on käytetty ja mihin tavoitteisiin sillä pyritään? Viviane Redingin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1694/01, E-1733/01, E-1903/01, E-1904/01 ja E-2050/01 (2. elokuuta 2001) Komission mielestä nuorisoalan yhteistyöpolitiikkaa Euroopan tasolla on vahvistettava. Tästä syystä komissio käynnisti vuoden 1999 lopulla koulutus- ja kulttuuriasioista vastuussa olevan komission jäsenen aloitteesta aihetta käsittelevän valkoisen kirjan valmistelemisen. Komissio halusi, että ennen valkoisen kirjan laatimista järjestettäisiin hyvin laaja kuuleminen: nuorten kuuleminen kussakin jäsenvaltiossa vuonna 2000 ja sen huipentumana Euroopan laajuinen tapaaminen Pariisissa lokakuussa 2000, kansalaisyhteiskunnan ja tutkijoiden kuuleminen sekä keskustelut jäsenvaltioiden kanssa. Kuuleminen päättyi maaliskuussa 2001 Uumajassa, Ruotsissa. Komissio valmistelee edelleen nuorten ja jäsenvaltioiden tuen vahvistamana valkoista kirjaa, joka julkaistaneen ennen vuodenvaihdetta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0534/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle. Euroopan patenttiviraston työkielet.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0139 - 0139



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0534/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle (28. helmikuuta 2001) Aihe: Euroopan patenttiviraston työkielet Euroopan unionissa noudatetaan periaatetta, jonka mukaan kuka tahansa voi asioida toimielinten kanssa jollakin yhdellätoista virallisella kielellä. Tässä yhteydessä huomio kiinnittyy Euroopan patenttiviraston työkielistä käytyyn keskusteluun. Myöntääkö neuvosto, että patentin hakemisen Euroopan patenttivirastolta on oltava mahdollista kaikilla EU:n yhdellätoista virallisella kielellä? Jos vastaus on myönteinen, miten neuvosto varmistaa sen, että yksityishenkilöt ja yritykset voivat hakea patenttia millä tahansa EU:n yhdellätoista virallisella kielellä? Jos vastaus on kielteinen, miten neuvosto perustelee poikkeavan kantansa? Vastaus (30. toukokuuta 2001) Neuvostolla ei ole toimivaltaa Euroopan patenttivirastoon eikä patenttivirastossa käytettäviin kieliin. Patenttivirasto ei ole Euroopan unionin toimielin. Se on Euroopan patenttijärjestöön kuuluva hallitustenvälinen järjestö, joka perustettiin Eurooppapatenttien myöntämisestä vuonna 1973 Münchenissä tehdyllä yleissopimuksella (Euroopan patenttisopimus). Neuvosto pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka neuvosto on antanut hänen samaa aihetta koskeneeseen kysymykseensä P-0762/01.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1283/01 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle. Keinottelutarkoituksessa tehtyjen pääomasiirtojen verotus.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0233 - 0233



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1283/01 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle (3. toukokuuta 2001) Aihe: Keinottelutarkoituksessa tehtyjen pääomasiirtojen verotus 1. Onko komissio keskustellut argumenteista keinottelutarkoituksessa tehtyjä pääomasiirtoja koskevan veron puolesta ja sitä vastaan? 2. Aikooko komissio ehdottaa tällaisiin pääomasiirtoihin kohdistuvaa veroa? 3. Kannattaako komissio mahdollisia puheenjohtajavaltio Belgian tekemiä ehdotuksia, joiden tarkoituksena on ottaa käyttöön keinottelutarkoituksessa tehtyihin pääomasiirtoihin kohdistuva vero? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (7. kesäkuuta 2001) Komissio on vastannut äskettäin useisiin tätä aihetta koskeneisiin suullisiin kysymyksiin (Jonas Sjöstedtin kysymyksiin H-0024/01 parlamentin helmikuun 2001 istuntojakson kyselytunnilla(1) sekä Yasmine Boudjenahin kysymyksiin H-0678/00, Alain Lipietzin kysymyksiin H-0665/00, Harlem Désirin kysymyksiin H-0663/00 ja Danielle Auroin kysymyksiin H-0661/00 parlamentin syyskuun 2000 istuntojakson kyselytunnilla(2)). Komissiolla ei tällä hetkellä ole suunnitelmia ehdottaa keinottelutarkoituksessa tehtäviin pääomansiirtoihin kohdistuvaa veroa. Komissio ei ole saanut puheenjohtajavaltio Belgialta ehdotusta keinottelutarkoituksessa tehtäviin pääomansiirtoihin kohdistuvan veron ottamisesta käyttöön. Jos tällainen ehdotus tehdään, komissio tarkastelee sitä asiaankuuluvalla tavalla. (1) Kirjallinen vastaus, 13.2.2001. (2) Kirjallinen vastaus, 6.9.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1527/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Viinin väärentäminen Länsi-Portugalissa.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0137 - 0137



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1527/01 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (21. toukokuuta 2001) Aihe: Viinin väärentäminen Länsi-Portugalissa Vuoden 2001 maaliskuun lopulla useat tiedotusvälineet uutisoivat Länsi-Portugalissa takavarikoidun 25 miljoonaa litraa viiniä, joka oli väärennetty lisäämällä vettä, sokeriruokoviinaa ja punajuurimehua. Todennäköisesti kyseinen yritys oli syyllistynyt samanlaiseen viinin väärentämiseen jo aikaisemmin. Sillä kertaa kyse oli Angolaan vietävästä erästä, joka paljastui Portugalin ja yhteisön viranomaisten suorittamassa tutkimuksessa, joka tehtiin siksi, että kyseiselle tuotteelle oli myönnetty yhteisön vientitukea. - Tietääkö komissio, onko yhteisön vientitukea maksettu jollekin sellaiselle länsiportugalilaiselle viinintuottajalle, joka olisi syyllistynyt viinin väärentämiseen? Jos on maksettu, niin mikä oli tuen määrä? - Jos tukea on maksettu, niin mihin toimiin on ryhdytty tilanteen korjaamiseksi? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (13. heinäkuuta 2001) Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF tutki vuonna 1999 Lageosa Do Daossa sijaitsevan portugalilaisen yrityksen viinin vientiä Angolaan. Tutkimuksessa havaittiin, että kyseinen yritys on järjestelmällisesti harjoittanut kiellettyjä viininvalmistusmenetelmiä viinin alkoholipitoisuuden lisäämiseksi ja saanut 11 miljoonaa euroa aiheetonta vientitukea. OLAFin tutkimuksen loppuraportti toimitettiin maaliskuussa 2000 Portugalin hallinto- ja oikeusviranomaisille. Portugalin hallintoviranomaiset aloittivat tuen takaisinperimistä koskevan menettelyn 28. heinäkuuta 2000. Portugalin viranomaiset laativat vuonna 2000 kaksi tiedonantoa, jotka perustuivat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä aiheettomasti maksettuja määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista ja näiden määrien takaisinperimisestä sekä tiedotusjärjestelmän luomisesta tällä alalla 4 päivänä maaliskuuta 1991 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 595/91(1). Saatuaan lisäksi tietää Portugalin lehdistön kirjoittaneen asiasta maaliskuussa 2001 OLAF pyysi 10. huhtikuuta 2001 lisätietoja Portugalin viranomaisilta. Viranomaiset vastasivat, että hallussaan olevien tietojen nojalla asiaan ei liittynyt yhteisön rahoitusta; lisäksi viranomaiset ovat maininneet tutkintamenettelyä koskevan salassapitovelvollisuuden. Asiasta ei ole annettu asetukseen (ETY) N:o 595/91 perustuvaa tiedonantoa. Kyseisessä asetuksessa säädetään, että kahden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle selvitys, jossa on tiedot sellaisista sääntöjenvastaisuuksia koskevista tapauksista, joissa on tehty ensimmäisen asteen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös. (1) EYVL L 67, 14.3.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2014/01 esittäjä(t): Jo Leinen (PSE) komissiolle. Suunnitelma suuren ostoskeskuksen rakentamiseksi Saksan ja Ranskan väliselle rajalle.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0237 - 0238



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2014/01 esittäjä(t): Jo Leinen (PSE) komissiolle (6. heinäkuuta 2001) Aihe: Suunnitelma suuren ostoskeskuksen rakentamiseksi Saksan ja Ranskan väliselle rajalle Saksan ja Ranskan väliselle rajalle, Mosellen departementissa sijaitsevan Forbachin alueelle, aiotaan rakentaa suuri 100 000 neliömetrin kokoinen ostoskeskus nimeltä Gigapole. Tällä aivan liian suurella ostoskeskuksella olisi erittäin kielteisiä vaikutuksia raja-alueen vähittäiskauppaan. Saarlandin elinkeinoyhdistys arvioi, että ostovoimaa siirtyisi 400 miljoonan Saksan markan edestä raja-alueella olevien liikkeiden sijaan uuteen ostoskeskukseen. Tämä ajaisi vähittäiskauppiaat taloudelliseen ahdinkoon raja-alueen kaupungeissa, joita Saarlandin alueella ovat Saarbrücken, Völklingen ja Saarlouis sekä Lorrainen alueella Sarreguemines ja Forbach, ja autioittaisi niiden keskustat. Suunnitelmassa tällaisen ylisuuren ostoskeskuksen rakentamiseksi hyödynnetään raja-alueen läheisyyttä, mistä syystä se rikkoo kaikkia suunnitelmallista kaavoitusta ja sosioekonomista kehitystä koskevia sääntöjä. Voiko komissio tästä syystä vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko komissio tietoinen suunnitelmista rakentaa Forbachin alueelle ostoskeskus nimeltä Gigapole? 2. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta tämän kilpailua vääristävän ja maankäytön periaatteita loukkaavan suunnitelman toteutuminen voidaan estää? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (10. syyskuuta 2001) Komissio ei ole saanut tietoa suunnitelmista Gigapole-nimisen ostoskeskuksen rakentamiseksi Forbachin alueelle. Ostoskeskusten perustamisen sääntely ei kuulu komission toimivaltaan. Aluesuunnittelusta ja maankäytöstä päättävät jäsenvaltioiden toimivaltaiset alueelliset ja kansalliset viranomaiset. Komissio ei siten voi ottaa kantaa tällaisiin asioihin. Komissio kuitenkin kannustaa toimivaltaisten alueellisten ja kansallisten viranomaisten yhteistyötä rajojen yli. Yhteisön kilpailusäännöt (EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla (ent. 85 ja 86 artikla)) koskevat yritysten välisiä sopimuksia, jotka rajoittavat kilpailua (esim. kilpailijoiden väliset sopimukset hinnoista), sekä määräävän aseman väärinkäyttöä. Perustamissopimuksen 82 artikla ei sinällään kiellä määräävää asemaa. Komissio on valmis tutkimaan kaikki sille esitetyt valitukset, mutta se ei voi tarkempien tietojen puuttuessa katsoa arvoisan parlamentin jäsenen tapaan, että Forbachin alueelle suunniteltu Gigapole-ostoskeskus todennäköisesti vääristäisi kilpailua yhteisön kilpailusääntöjen tarkoittamalla tavalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0068/01 esittäjä(t): Herman Schmid (GUE/NGL) komissiolle. Turkin pakolaiset.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0024 - 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0068/01 esittäjä(t): Herman Schmid (GUE/NGL) komissiolle (18. tammikuuta 2001) Aihe: Turkin pakolaiset On yleisesti tunnettua, että Turkin on parannettava olennaisesti kurdien ja muiden kansallisten vähemmistöjensä ihmisoikeuksia. Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että Itä-Turkissa oleskelee monia tuhansia Irakin ja Iranin kurdialueilta kotoisin olevia pakolaisia. YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu (UNHCR) on myöntänyt muutamille heistä pakolaisaseman, mutta muut ovat täysin vailla tunnustettua asemaa. Nämä henkilöt eivät kuulu automaattisesti Turkin kurdeja koskeviin vaatimuksiin, koska he eivät ole Turkin kansalaisia. Tästä syystä näiden pakolaisryhmien tilanne on riskialttiimpi kuin muiden kurdialkuperää olevien ryhmien tilanne. Mitä komissio aikoo tehdä näiden pakolaisryhmien suojelemiseksi ja sisällyttämiseksi vähemmistöjä ja ihmisoikeuksia koskevaan ohjelmaan, jonka tarkoitus on valmistaa Turkkia EU:n jäsenyyteen? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 2001) Turkin ihmisoikeustilannetta on todellakin parannettava Turkin valmistautuessa liittymään Euroopan unioniin. Turkkia koskevassa liittymiskumppanuudessa, jonka komissio hyväksyi 8. marraskuuta 2000(1), vahvistetaan ensisijaiset tätä asiaa koskevat tavoitteet. Jos Turkki toteuttaisi näiden tavoitteiden saavuttamisen edellyttämät toimenpiteet, kaikkien Turkin kansalaisten tilanne parantuisi olennaisesti heidän alkuperästään riippumatta. Pakolaisten tilanteen osalta - riippumatta siitä, ovatko he alkuperältään kurdeja - voidaan todeta, että oikeus- ja sisäasioita koskevassa yhteisön säännöstössä säädetään selkeästi jäsenyysvelvoitteista tässä suhteessa. Näihin velvoitteisiin kuuluu erityisesti vuoden 1951 Geneven yleissopimukseen tehdyn maantieteellisen varauman poistaminen, jotta luodaan oikeudellinen velvoite käsitellä kaikki turvapaikkahakemukset hakijan maantieteellisestä alkuperästä riippumatta. Turvapaikka-asiat yleensä olivat yhtenä aiheena Euroopan unionin asiantuntijaryhmän vierailulla, joka tehtiin Turkkiin syyskuussa 2000 osana toimia oikeus- ja sisäasioiden alalla. Siinä yhteydessä turvapaikka-asioiden asiantuntijat korostivat tämän ulottuvuuden tärkeyttä ja yksilöivät useita puutteita sekä mahdollisia rahoitusyhteistyön aiheita, joista keskustellaan lähiaikoina Turkin kanssa. Tarkoituksena on tukea maan turvapaikkalainsäädännön suuren muutoksen käytännön täytäntöönpanoa. Pakolaiskysymystä käsitellään myös liittymiskumppanuudessa, jossa kehotetaan erityisesti kehittämään Turkissa olevien pakolaisten majoitustiloja ja heille annettavaa sosiaalista tukea. (1) KOM(2000) 714 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0356/01 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle. BSE-tauti.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0095 - 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0356/01 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle (6. helmikuuta 2001) Aihe: BSE-tauti Onko komissio tietoinen tapahtumasarjasta, jossa nautoja kuljetetaan kolmessa vaiheessa maasta toiseen? Ensin naudat kuljetetaan Turkista Kreikan kautta Salentoon, jossa ne seisautetaan kahteen eri teurastamoon ja josta ne lopulta kuljetetaan Belgiaan. Viimeiseen kuljetusvaiheeseen osallistuvat kaksi belgialaista vienti- ja tuontiyritystä ovat tuoneet vasikanlihaa Italiaan. Vasikan päistä on maksettu alhaista hintaa, lihaan liittyvän huomattavan riskin vuoksi. Belgian viranomaiset lienevät kiinnostuneita tilanteesta, kun otetaan vielä huomioon, että kyseisissä vasikan päissä saattaa esiintyä BSE-tautia. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (24. huhtikuuta 2001) Komissio ei tunne tätä tapausta eikä siksi voi ottaa kantaa mainittuihin väitteisiin, mutta ottaisi kiinnostuneena vastaan väitteitä vahvistavia tietoja. Yleisesti ottaen olisi pantava merkille, että Turkilla ei ole lupaa tuoda eläviä nautoja yhteisön alueelle, koska se ei täytä terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten, lampaiden, vuohien ja sikojen sekä tuoreen lihan ja lihatuotteiden tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/462/ETY(1) vaatimuksia. Kreikassa esiintyvän bluetongue-tautiepidemian vuoksi elävien nautojen siirtäminen Kreikan maaperältä muihin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin on marraskuusta 1999 lähtien ollut kiellettyä Kreikan kansallisen lainsäädännön ja bluetongue-taudin epidemiologisesta valvonnasta Kreikassa ja tietyistä toimenpiteistä taudin leviämisen estämiseksi 2 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2000/350/EY(2) mukaisesti. (1) EYVL L 302, 31.12.1972. (2) EYVL L 124, 25.5.2000.