ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2598/98 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Libyan valtion velkarästit kreikkalaisille teollisille ja kaupallisille liikeyrityksille Libyan hallitus on vuodesta 1980 asti ollut velkaa joukolle kreikkalaisia teollisia ja kaupallisia liikeyrityksiä summia, jotka yhteensä nousevat 644 miljoonaan USA:n dollariin. Nämä velat johtuvat Libyassa suoritetuista töistä tai muusta toiminnasta, joita ei koskaan maksettu normaalisti ja joita lakattiin kokonaan maksamasta sen jälkeen, kun kauppasaarto astui voimaan. Kreikan talousministeriön ja Libyan hallitusta edustavan komitean väliset tapaamiset, joissa käsiteltiin tätä asiaa, osoittautuivat tuloksettomiksi huolimatta siitä, että Libyan hallitus itse myöntää olevansa velkaa huomattavan osan summasta, jota yritykset yrittävät periä. Ottaen huomioon, että muutkin yritykset, muistakin EU:n jäsenvaltioista (Saksasta, Italiasta jne.) ovat samassa asemassa, voisiko komissio kertoa minulle, aikooko se ryhtyä toimenpiteisiin, joilla ongelma voitaisiin ratkaista? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 1998) Komissio on pannut merkille, että Libyan hallitus on kauppasaarron voimaantulosta lähtien laiminlyönyt maksuvelvollisuutensa kreikkalaisia yrityksiä kohtaan. Komissiolla ei kuitenkaan ole yksinomaisen toimivaltansa alalla (taloudelliset ja sosiaaliset asiat osana ensimmäistä pilaria) oikeusperustaa toimia, koska yhteisön ja Libyan välillä ei ole tehty sopimuksia. Lockerbie-jutun viimeaikainen kehittyminen ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston mahdollisesti määräämä kauppasaarron kumoaminen saattavat luoda uuden perustan maksujen lakkaamisesta aiheutuneen ongelman ratkaisemiselle kahdenvälisesti kyseisten jäsenvaltioiden ja Libyan välillä. Jos kyseiset ponnistukset eivät tuota tulosta, komissio on valmis tukemaan toimivaltansa asettamissa rajoissa kyseisten jäsenvaltioiden asianomaisilla eurooppalaisilla tahoilla mahdollisesti toteuttamia toimia.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0010



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1102/98 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (8. huhtikuuta 1998) Aihe: Tutkan sijoittaminen Thessalonikin lentokentälle Kreikka on hankkimassa lentoliikenteen seurannassa ja valvonnassa välttämättömän tutkajärjestelmän. Yksi tutkista aiotaan sijoittaa Perean kuntaan, lähelle Thessalonikin lentokenttää. Perean kunta ja monet sen asukkaat ovat ilmaisseet olevansa huolestuneita tutkan vaarallisuudesta ja sitä ympäröivän turvavyöhykkeen leveydestä. Asukkaille tiedottaminen on nimittäin ollut huomattavan puutteellista, mikä on vahvistanut tätä huolestuneisuutta. Voisiko komissio arvioida niitä vaikutuksia, joita tutkan asentamisella Perean kuntaan tulee olemaan, ja edistää Perean tutkan sijoittamiseen liittyvää tiedotuksen parantamista ja turvallisuuden valvontaa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (4. kesäkuuta 1998) Komissio ei pysty arvioimaan lentoliikenteen seurantaa ja valvontaa varten Thessalonikiin sijoitettavan tutkan vaikutuksia. Tästä arvioinnista vastaavat jäsenvaltiot, joiden on varmistettava, että tällaiset laitteet ovat alalla sovellettavan, erityisesti ympäristöä ja sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan lainsäännön mukaisia. Mitä tulee alueen asukkaiden terveysvaikutuksista kantamaan huoleen, komissio viittaa vuonna 1996 julkaisemaansa tieteelliseen tutkimukseen ionisoimattoman säteilyn lähteistä, tutkat mukaan lukien, väestön altistumisesta ja terveysvaikutuksista(1). Tässä tutkimuksessa korostettiin, että tutkat pyörivät täyden 360o kaaren, joten niiden eri suuntiin lähettämän säteilyn keskimääräinen teho on suhteellisen alhainen. Tutkan läheisyydessä olevat henkilöt ovat säteilylle suoraan alttiina ainoastaan sen lyhyen hetken ajan, kun tutka osoittaa heihin päin. Yleensä pyöriminen vähentää tehoa tekijällä 100. Komissio on tietoinen siitä, että monet jäsenvaltiot toivovat neuvoja siitä, miten ionisoimattomalta säteilyltä voitaisiin suojautua. Tästä syystä se valmistelee parhaillaan ehdotuksia neuvoston suosituksiksi tällä alalla. (1) Euroopan komissio, Ionisoimaton säteily: lähteet, altistuminen ja terveysvaikutukset, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1996, ISBN 92-827-9276-5.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1682/98 esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Phare-varojen käyttö Unkarissa Koulutusyhteistyö on yksi tärkeimpiä ruohonjuuritason yhteistyömuotoja unionin ja unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden välillä. Siksi kysynkin komissiolta, kuinka paljon ja kuinka suuri osuus Unkarille myönnetyistä Phare-varoista on kohdistettu vuonna 1997 tähän tarkoitukseen.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1898/98 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle (16. kesäkuuta 1998) Aihe: Välillisten verojen yhtenäistäminen Katsooko komissaari Monti, että EU:ssa on pyrittävä edelleen yhtenäistämään välillistä verotusta ja etenkin valmisteveroja? Kun otetaan huomioon hänen vastauksensa kysymykseeni E-0037/98(1) sekä hänen äskettäiset kommenttinsa Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita käsittelevässä valiokunnassa, milloin voimme odottaa erillistä kertomusta alkoholijuomista? Viimeksi määräajaksi on ilmoitettu maaliskuu 1998. Jos tämä ei ole mahdollista, voiko komissaari vahvistaa, että on toivottavaa koordinoida jäsenvaltioiden valmisteveropolitiikkaa veroerojen tasapainottamiseksi, jolloin voidaan minimoida kilpailun vääristyminen naapurijäsenvaltioissa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (28. heinäkuuta 1998) EY:n perustamissopimuksen 99 artiklassa määrätään välillisestä verotuksesta, joka mahdollistaa sisämarkkinoiden toteuttamisen ja moitteettoman toiminnan. Koska valmisteveroja ei ole tähän mennessä riittävästi yhdenmukaistettu, seurauksena on ollut mm. kilpailun vääristymistä sekä liiketoiminnan ja tulojen siirtämistä alhaisemman verotuksen maihin. Näissä olosuhteissa verotulojen menetykseltä ei voida välttyä. Siitä on jo saatu näyttöä, vaikka korkeimman verotuksen jäsenvaltioille on myönnetty poikkeuksia, joiden avulla ne voivat säilyttää eurooppalaisten matkustajien oikeuksiin liittyvät tiukat rajoitukset. Yhdenmukaistamista on siis tarpeen jatkaa erityisesti valmisteverojen alalla. Parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-37/98 annetussa vastauksessa mainitaan, että tupakkatuotteita koskeva kertomus valmistuisi maaliskuussa 1998. Se julkaistiin 15. toukokuuta 1998(2). Vastauksen mukaan alkoholijuomia koskeva kertomus pyritään saamaan valmiiksi mahdollisimman pian. Kyseiseen kysymykseen annetussa vastauksessa selostetaan myös syyt viivästymiseen. Lisäksi parlamentin jäsenelle annetaan tiedoksi, että kertomuksen viimeisin tilanne on selvitetty kesäkuussa 1998 pidetyn istuntojakson kyselytunnilla(3) Anne McIntoshin tekemään suulliseen kysymykseen H-557/98 annetussa vastauksessa. Komissio yhtyy näkemykseen, jonka mukaan naapurijäsenvaltioiden verotusten välisiä eroja on pyrittävä kaventamaan. Komissio tekee yhdenmukaistamista koskevia ehdotuksia tähän tavoitteeseen pääsemiseksi. (1) EYVL C 196, 22.6.1998, s. 110. (2) KOM(98) 320 lopullinen. (3) Euroopan parlamentin keskustelut (kesäkuuta 1998).
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1856/98

esittäjä(t): W.G. van Velzen (PPE) komissiolle

(5. kesäkuuta 1998)

Aihe: Matkateleviestinnän taajuuksien huutokauppaaminen

Alankomaiden tie- ja liikenneministeriön televiestinnästä ja postitoiminnasta vastaava pääjohtaja ilmoitti Financieel Dagblad -lehden haastattelussa 19. toukokuuta 1998, että Alankomaiden valtio ryhtyy huutokauppaamaan yleisen matkateleviestintäjärjestelmän taajuuksia kahden vuoden kuluessa. Huutokauppamenetelmällä on etunsa ja haittansa. Huutokauppa on hyvä niukasti saatavilla olevien tavaroiden jakamisen väline ja valtiolle taloudellisesti tuottoisa. Haittana on muun muassa yritysten innovatiivisuuden ja investointikapasiteetin väheneminen varsinkin sellaisilla markkinoilla, jotka kasvavat nopeasti ja joilla kilpailu on yhtä kovaa kuin televiestintäalalla.

1. Onko komissio tietoinen Alankomaiden valtion aikeesta ryhtyä huutokauppaamaan yleisen matkateleviestintäjärjestelmän taajuuksia kahden vuoden kuluessa?

2. Onko komissio valmis laatimaan tutkimuksen huutokaupan eduista ja haitoista niukasti saatavissa olevan tavaran jakamisen välineenä ja julkistamaan nämä tutkimustulokset ennen kuin jäsenvaltiot alkavat huutokaupata yleisen matkateleviestintäjärjestelmän taajuuksia?

Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus

(8. heinäkuuta 1998)

Huutokauppamenettelyn käyttäminen rajoitettujen resurssien jakamiseen televiestintäalalla on ollut monien akateemisten ja konsulttitutkimusten kohteena, joita on tehty eri hallintoviranomaisten ja yritysten toimeksiannosta. Komissio analysoi parhaillaan, ovatko kaikki tarvittavat tiedot saatavissa jo tehdyistä tutkimuksista vai tarvitaanko vielä lisäselvityksiä.

Huutokauppojen käyttö on aiheena vuoden 1998 jälkipuoliskolla julkaistavassa, taajuuspolitiikkaa käsittelevässä komission tiedonannossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Tiedonantoa seuraa julkinen kuuleminen, jonka aikana eri osapuolet voivat esittää näkemyksensä asiasta, myös huutokauppamenettelyn käytöstä. Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, missä määrin huutokaupoin saatuja tuloja käytetään radiotaajuuksien tehokkaan käytön edistämiseen sekä innovatiivisten palvelujen ja kilpailun kehityksen tukemiseen.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2378/98 esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Julkisia palveluhankintoja koskevan lainsäädännön rikkominen Beneventon maakunnassa sijaitsevan San Giorgio del Sannion kunnanvaltuusto päätti vuonna 1988 myöntää Italgas Sud -yritykselle 30 vuoden mittaisen sopimuksen kaasun jakeluverkoston suunnittelemiseksi ja rakentamiseksi kyseiselle alueelle. Kunnanhallitus hyväksyi 15. lokakuuta 1997 uuden toteuttamista koskevan suunnitelman, jossa ehdotettiin edellä mainitun sopimuksen muuttamista. Koska suunnitelmaan sisältyi huomattavia muutoksia kustannuksiin ja sopimuksen kestoon, kyse oli itse asiassa aivan uudesta sopimuksesta. Tämä on selvästi julkisista palveluhankinnoista annetun direktiivin 92/50/ETY(1) ja vapaata kilpailua koskevan yhteisön lainsäädännön sekä vuonna 1995 annetussa Italian laissa nro 216 olevan 21 pykälän vastaista. Näiden säännösten mukaisesti kaikki sopimukset on myönnettävä taloudellisesti edullisimman tarjouksen perusteella, ja aina kun työn arvo on vähintään 5 miljoonaa ecua, on järjestettävä avoin ja julkinen tarjouskilpailu. Edellä kuvattu menettely ei näytä vastaavan hallintotoimilta vaadittuja taloudellisuuden, avoimuuden ja julkisuuden perusteita, koska vapaan kilpailun periaatteen vastaisesti tässä nimenomaisessa tapauksessa ei järjestetty avointa tarjouskilpailua, joka olisi mahdollistanut kaikkien ehdot täyttävien yritysten tasavertaisen osallistumisen. Katsooko komissio näin ollen, että olisi tarpeen ja syytä tarkastaa, oliko edellä mainitussa kunnassa noudatettu menettely asianmukainen? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (19. lokakuuta 1998) Komissio on pyytänyt asianomaiselta jäsenvaltiolta tietoja niistä tosiseikoista, joihin kunnianarvoisa jäsen on viitannut. Komissio ilmoittaa hänelle näistä tiedoista. (1) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1341/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: EURO 1999 Euroopan komission asiakirjan "EURO 1999 - 25. maaliskuuta 1998 - Talouksien lähentymisen arviointi ja talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen siirtymistä koskeva suositus" sivulla 110 todetaan seuraavaa: "Siinä missä nämä tekijät aiempina vuosina kasvattivat julkisen talouden velkasuhdetta useimmissa jäsenvaltioissa, hallitukset ovat viime vuosina ryhtyneet toimiin julkisen velan määrän rajoittamiseksi hallinnoimalla rahoitusvarallisuuttaan aiempaa huolellisemmin." Voiko komissio kertoa, millaisista toimista on kyse? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (4. kesäkuuta 1998) Valtio on aina toteuttanut rahoitustoimia, myös talouspoliittisista syistä toteutettavia rahoitustoimia, joita ovat muun muassa lainojen ja ennakkomaksujen myöntäminen sekä osakkeisiin sijoittaminen. Budjetin hallintaan liittyvistä syistä valtiolla on myös rahavaroja. Nämä rahoitustoimet vaikuttavat julkisen talouden velkaantuneisuuteen. Jotta valtio saisi tarvittavat varat lainojen myöntämiseen tai osakkuuksien hankkimiseen, se voi laskea liikkeeseen velkakirjoja. Valtio voi myös lainata yli oman tarpeensa supistaakseen valtiontalouden alijäämää ja käyttää kyseisiä tuottoja rahavarantonsa kasvattamiseen. Toisaalta valtio voi käyttää takaisinmaksettuja lainavaroja tai osakkeiden myyntituottoja lainojensa takaisinmaksuun. Valtionyritysten yksityistämisestä saatavia tuottoja voidaan käyttää jäljellä olevien lainojen takaisinmaksuun tai muun rahoitusomaisuuden hankkimiseen. Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa julkisesta velasta on annettu karkea määritelmä, jossa otetaan huomioon ainoastaan julkiset vastuut. Niinpä julkisen rahoitusomaisuuden myynnillä voidaan vähentää julkista bruttovelkaa. Vähentääkseen julkista velkaansa jäsenvaltiot ovat viime vuosina kiinnittäneet enemmän huomiota rahoitusomaisuuden hallintaan. Tällä alalla on toteutettu muun muassa seuraavia toimenpiteitä: - valtion lainojen myöntämisen vähentäminen ja jäljellä olevien lainojen takaisinmaksun lisääminen (esimerkiksi Alankomaissa sosiaalisen asuntotuotannon ala maksoi takaisin vuosina 1993-1995 jäljellä olevat lainat, joiden määrä oli yhteensä lähes 8 prosenttia bruttokansantuotteesta, BKT), - laajojen yksityistämisohjelmien toteuttaminen (esimerkiksi Portugalissa vuonna 1997 toteutetussa televiestintä- ja sähköalan valtionyritysten yksityistämisestä saaduista tuloista käytettiin julkisen velan vähentämiseen samana vuonna määrä, joka vastasi lähes 4 prosenttia BKT:sta), - kultavarannon myyminen ja siitä saatavien tuottojen käyttäminen julkisen velan vähentämiseen (esimerkiksi vuonna 1996 Belgian hallitus maksoi takaisin osan veloista keskuspankin kullan myynnistä saamillaan tuotoilla, jotka olivat yli 2 prosenttia suhteessa BKT:hen), - valtion likvidien varojen vähentäminen (esimerkiksi vuonna 1994 Espanja supisti rahavarojaan yhteensä 2 prosenttia suhteessa BKT:hen).
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1635/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Matkaviestintä ja langaton viestintä Viitteet: a) Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle matkaviestinnän ja langattoman viestinnän uusista kehitysnäkymistä. Euroopan unionin haasteita ja valintoja. (KOM(97) 0217 lopull.) ja b) "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle matkaviestinnän ja langattoman viestinnän (UMTS) tulevan kehittämisen strategiasta ja toimintaperiaatteista. Julkisen kuulemisen tulokset ja ehdotukset suotuisan ympäristön luomiseksi" (KOM(97) 0513 lopull.). Voiko komissio varmistaa, että käytettävissä olevat taajuudet ovat riittäviä siirryttäessä pois GSM:stä ja toisen sukupolven järjestelmistä (DCS 1800 ja PCS 1900)?
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1773/98 esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle (5. kesäkuuta 1998) Aihe: Villieläinten pyydystäminen tiettyjen menetelmien avulla Onko laillista rajoittaa häkkipyydyksin ja ns. valikoivin pyydyksin pyydystämällä sellaisten petonisäkkäiden kantoja, jotka aiheuttavat suurta tuhoa Euroopassa riistan istutukseen käytettyjen lajien keskuudessa? Kyseisissä pyydyksissä silmukan ympäryksen on oltava suurempi kuin 19 cm, jolloin pyydystettävien lajien määrää rajoitetaan tehokkaasti edellyttäen, että pyydyksiä ei käytetä ilvesten, susien ja maakarhujen esiintymisalueilla. Jos tällaiset pyyntimenettelyt kielletään yleisesti, mitä menettelyjä tai rajoituksia sovelletaan poikkeuslupiin? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 1998) Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) 15 artiklassa kielletään tiettyjen keinojen käyttö tiettyjä luonnonvaraisia eläinlajeja pyydystettäessä tai tapettaessa. Erityisesti siinä mainitaan valikoimattomien pyydysten periaate tai niiden käyttöedellytykset, mutta siinä ei rajoiteta tiukempien kansallisten säännösten soveltamista. Valitettavasti komissio ei pysty vastaamaan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen, koska kysymyksessä mainituista eläinlajeista ja mainitun ansatyypin tarkoista käyttöedellytyksistä annetut tiedot ovat puutteellisia. Mainitun direktiivin 16 artiklassa säädetään erityisistä poikkeuksista, jotka koskevat tiettyjen tiukasti suojeltujen lajien yksilöiden valikoitua ja rajoitettua ottamista ja hallussapitoa. Jäsenvaltio voikin antaa luvan tiettyihin poikkeuksiin mainitun artiklan nojalla. (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2437/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: EU:n rahoitus uudelleenmetsitykseen Kreikassa Kreikan viimeaikaiset tulipalot hävittivät laajoja aloja metsää. Kreikan valtiollisen koneiston kykenemättömyys yhdessä yhteisön ympäristölainsäädännön sisällyttämistä kansalliseen lainsäädäntöön ja sen noudattamista kohtaan osoitetun välinpitämättömyyden kanssa ovat johtaneet metsien, omaisuuden ja ihmishenkien menettämiseen. Metsien hävittäminen Kreikan mantereelta muodostuu valitettavasti lopulliseksi, koska palaneita alueita ei metsitetä uudelleen. Pyytäisin saada tietää Euroopan komissiolta: Onko mahdollista saada rahoitusta palaneiden alueiden uudelleenmetsitykseen unionin jäsenvaltioissa, sekä ovatko kreikkalaiset viranomaiset jättäneet, ja koska, ehdotuksen tiettyjen tulipalojen tuhoamien alueiden uudelleenmetsityksestä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 1998) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Alexandros Alavanosin esittämään suulliseen kysymykseen H-805/98 kyselytunnilla parlamentin istuntojaksolla syyskuussa 1998(1). (1) Parlamentin keskustelut (syyskuussa 1998).
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1698/98 esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Tsernobylin ydinvoimalan sulkemiseen tähtäävät toimet Tsernobylin ydinvoimalan sulkemiseen tähtäävät toimet tavoittelevat koko voimalan lopullista sulkemista vuoteen 2000 mennessä. Ukrainan poliittinen tahto on asiassa epäyhtenäinen ja hankkeen rahoitus eri tahoilta vielä toteutumatta. Unioni on päättänyt olla rahoittamatta hanketta, ja parlamentti on päätöksen siunannut. Nyt Tsernobylissä ollaan avaamassa kolmatta reaktoria. Mitä komissio aikoo tehdä, jotta kansalaisiimme kohdistuva uhka saadaan poistettua ja lupaukset katettua? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (1. heinäkuuta 1998) Tsernobylin ydinvoimalan kolmas yksikkö pantiin jälleen käyntiin 15. toukokuuta 1998 pitkällisten korjausten jälkeen. Komissio on myös huolissaan tämän reaktorin turvallisuudesta. Tsernobylin ydinvoimalan lopullinen sulkeminen kuuluu osana seitsemän teollistuneimman maan (G7) ja Ukrainan tekemään yhteisymmärryspöytäkirjaan. Komissio osallistuu täysin kyseisen yhteisymmärryspöytäkirjan seurantaan G7:ssa. Komissio osallistuu myös joidenkin yhteisymmärryspöytäkirjaan kuuluvien hankkeiden täytäntöönpanoon suoralla yhteisörahoituksella (Tacis) ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) ydinturvallisuustilin kautta. Euratomin ja EBRD:n antamaa lainarahoitusta harkitaan Rovno 4:n ja Kmelnitski 2:n kahden reaktorin saattamiseksi valmiiksi. Komissio ryhtyy kaikkiin mahdollisiin toimiin saadakseen kyseiset hankkeet edistymään mahdollisimman nopeasti sen varmistamiseksi, että yhteisymmärryspöytäkirja pannaan kokonaan täytäntöön Tsernobylin ydinvoimalan sulkemisella vuoteen 2000 mennessä.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0140



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2264/98 esittäjä(t): Miguel Arias Cañete (PPE) komissiolle (22. heinäkuuta 1998) Aihe: EMOTRin tukiosaston tuki Itävallalle vuonna 1995 Kuinka paljon Itävalta on saanut EMOTRin tukiosastosta kaiken kaikkiaan määrärahoja vuonna 1995, ja miten nämä määrärahat jakautuvat: - luvuittain (peltokasvien viljely, sokeri, kuitukasvit ja silkkiäistoukat, muut kasviperäiset tuotteet, viini, tupakka, maito ja maitotuotteet, naudanliha, lampaan- ja vuohenliha, sianliha, kananmunat ja siipikarja, muut eläinperäisiin tuotteisiin liittyvät toimet, jalostetuille maataloustuotteille myönnetyt tuet, EU:n elintarvikeapuun liittyvät tuet, maataloustuotteiden jakelu vähäosaisille, tukitoimenpiteet, markkinoiden toimintaan liittyvät maaseudun kehittämistoimet, muut toimet, tulotuet ja Euroopan kalastuksen takuurahasto)? - Miten tuet jakautuvat tukityypeittäin (vientituet, hintatuet, hehtaarituet, karjan määrään liittyvät tuet, ohjaustuet, yksityisen varastoinnin tuet, poistot ja muut vastaavat toimet, valuutan takuumaksut, YMP:n uudistuksen tukitoimenpiteet sekä julkisen varastoinnin kustannukset)?
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1613/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (25. toukokuuta 1998) Aihe: Avaruusasema Alpha Voiko komissio ilmoittaa, missä määrin Euroopan unioni osallistuu kansainväliseen avaruusasemahankkeeseen nimeltä "avaruusasema Alpha"? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (2. heinäkuuta 1998) Kahdeksan jäsenvaltiota osallistuu kansainväliseen avaruusasemahankkeeseen. Ne ovat mukana Euroopan avaruusjärjestön (ESA) ohjelmassa, jossa kehitetään kansainvälistä avaruusasemaa, ja kansainvälisessä sopimuksessa, jonka muina osapuolina ovat Yhdysvallat, Venäjä, Kanada ja Japani. Euroopan avaruusjärjestön maa- ja avaruusinfrastruktuurin kehittämisohjelman kokonaisrahoitus vuosien 1996-2004 aikana on 2 651 miljoonaa ecua. Laskevan prosentuaalisen tukiosuuden mukaisessa järjestyksessä jäsenvaltiot ovat: Saksa 41 %, Ranska 27,6 %, Italia 18,9 %, Belgia 3 %, Espanja 2 %, sekä Tanska, Alankomaat ja Ruotsi alle 2 % kukin. Yhteisö ei osallistu hankkeeseen millään lailla.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0651/98 esittäjä(t): Gerardo Fernández-Albor (PPE) komissiolle (10. maaliskuuta 1998) Aihe: Vanhusten talvimatkailu Komissio vastasi kysymykseeni E-3544/97(1), että yhteisön osallistumista vanhusten talvilomaohjelmaan voitaisiin tutkia yhdessä muiden aloitteiden kanssa vanhusten talvilomaohjelman laajentamiseksi Espanjasta muihin yhteisön maihin. Vastaus herätti hyvin laajaa kiinnostusta vanhusten muodostamissa yhteisöissä eri maissa, minkä vuoksi olisi tärkeää voida vastata tyydyttävästi heidän odotuksiinsa kyseisestä aiheesta. Tarkoittaako komission antama vastaus kirjalliseen kysymykseeni sitä, että sen mielestä olisi tehtävä alustavia tutkimuksia kokemusten vaihdosta ja yhteistyöstä komission, jäsenvaltioiden ja matkailualan välillä, jotta se voisi tehdä aiheesta varsinaisia toimintaehdotuksia? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (21. huhtikuuta 1998) Kuten komission vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-3544/97 jo todettiin, komissio katsoo, että vanhusten talvilomaohjelmaa Espanjassa ja muita vastaavia aloitteita kannattaisi tutkia komission, jäsenvaltioiden ja matkailualan välisen kokemusten vaihdon ja yhteistyön yhteydessä. Vaikka komissio ei aio aloittaa alustavaa tutkimusta tähän aiheeseen liittyvästä jäsenvaltioiden ja matkailualan kanssa käytävästä kokemusten vaihdosta ja yhteistyöstä, se huomauttaa, että matkailualan neuvoa-antava komitea on kansallisille viranomaisille sopiva väylä näiden asioiden esille tuomiseen ja että komissio käyttää myös kaikki mahdolliset tilaisuudet kiinnittääkseen huomiota tähän aloitteeseen. (1) EYVL C 158, 25.5.1998, s. 148.