ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/333

(2004/C 84 E/0392)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0241/04

esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) komissiolle

(2. helmikuuta 2004)

Aihe: Kielisyrjintä — kieltä äidinkielenään puhuvat

Komissio on vastauksessaan kysymykseen E-2764/02 (1) tunnustanut, että vaatimus ”kieltä äidinkielenään puhuva” työpaikkailmoituksessa on laittomasti syrjivä ja rikkoo siten työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta annettuja yhteisön säännöksiä. Komissio katsoo, että yhteisön lainsäädäntö kieltää kyseisen ilmaisun käyttämisen työpaikkailmoituksissa.

Yhteisön teknisen avun toimistot, kansalaisjärjestöt ja komission rahoittamat yksityiset yritykset ovat viime vuosina julistaneet yhteisön tasolla avoimeksi yli 700 työpaikkaa, jotka ovat olleet varattuja yksinomaan englantia äidinkielenään puhuville (”native English speakers”/”English mother tongue”). Kyseisiin tehtäviin ei ole etsitty henkilöitä, joiden englannin taito on erinomainen tai erittäin hyvä, vaan nimenomaan ja ainoastaan henkilöitä, joiden äidinkieli on englanti. Tällaisia ilmoituksia näytään julkaistavan edelleenkin. Järjestöt näyttävät nykyään korvaavan ilmaisun ”English mother tongue” ilmaisuilla ”English mother tongue or equivalent” ja ”English native speaker level” ja kutsuvan sitten haastatteluun pelkästään englantia äidinkielenään puhuvia.

1. Aikooko komissio ryhtyä toimiin asian korjaamiseksi? Jos aikoo, miten? Jos ei aio, miksi?

2. Aikooko komissio jatkossakin tehdä yhteistyötä sellaisten järjestöjen kanssa, jotka syrjivät muita kuin englantia äidinkielenään puhuvia henkilöitä?

Stavros Dimasin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-0201/04, E-0210/04, E-0236/04 ja E-0241/04

(22. maaliskuuta 2004)

Komissio haluaa kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion vastaukseen, jonka se antoi asiaa koskevaan Jan Dhaenen kirjalliseen kysymykseen E-0046/04 ja Nelly Maesin kirjallisen kysymykseen E-0086/04 (2).

Syrjinnän torjumista koskeva yhteisön toimintaohjelma, joka hyväksyttiin 27. marraskuuta 2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä, perustuu Amsterdamin sopimuksen 13 artiklaan, jossa yhteisölle annetaan toimivalta torjua kaikenlaista sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää. Kieleen perustuva syrjintä ei siis kuulu toimiin, jotka voivat sisältyä ohjelmaan, eikä komissio näin ollen aio rahoittaa tällaista toimintaa.

Komissio on kirjoittanut Intrasoft- ja Ogilvy-yrityksille kiinnittääkseen niiden huomion ongelmaan ja ilmoittaakseen, että niiden olisi otettava asia huomioon henkilöstön rekrytoinnissa.

Intrasoft, jonka tietoon komissio oli tuonut tämän aikaisemmissa kirjallisissa kysymyksissä esiin otetun asian, ei yrityksen www-sivustolla julkaistujen avoimien työpaikkojen perusteella komission toteamuksen mukaan enää käytä arvostelua aiheuttanutta muotoilua. Komissio on kuitenkin lähettänyt yritykselle kirjeen muistuttaakseen sitä näistä vaatimuksista.

(1) EUVL C 92 E, 17.4.2003, s. 207.

(2) Katso sivu 302.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/699

(2004/C 84 E/0786)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0957/04

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(23. maaliskuuta 2004)

Aihe: Sorefame-Bombardier-yrityksen toiminnan lakkauttamisaikeita koskeva ilmoitus

Viitaten 28. marraskuuta 2003 esittämääni kysymykseen E-3672/03 (1) näyttää siltä, että pahimmat odotukset toteutuvat, koska Bombardier-yritys on ilmoittanut aikeistaan lakkauttaa täysin tai suurimmalta osaltaan joitakin yksiköltään Euroopassa, erityisesti Sorefame-Bombardierin Amadorassa Portugalissa.

Kuten aikaisemmin ilmoitin, kyseessä on kapasiteetin ja teknisen osaamisen suhteen korkealuokkainen yritys, joka on tunnettu laadustaan, kapasiteetistaan ja tekniikan tasostaan suurten laitteiden, erityisesti junakaluston valmistamisessa. Yritys työllistää suoranaisesti 550 ihmistä ja alihankkijoidensa kautta noin tuhat työntekijää.

Tilanne on hyvin outo, sillä Portugalissa on meneillään hankkeita, jotka toteutuessaan voivat ratkaista ongelman. Näihin kuuluvat erityisesti Lissabonin ja Porton metron laajentamista ja kaluston parantamista sekä Porton lähijunia koskeva suunnitelma muiden suurten hankkeiden ohella. Joillekin niistä on myönnetty yhteisön rahoitusta.

Viitaten muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa tapahtuneisiin asioihin pyydän komissiolta seuraavia tietoja:

1. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä — muiden muassa yrityksiä, julkisia investointeja ja tarjouskilpailuja koskevien tukimekanismien mukaisesti — varmistaakseen Sorefame-Bombardierin työpaikat ja korkealaatuisen tuotannon ja myötävaikuttaakseen näin siihen, että Portugalin talouslama ei pahene?

2. Aikooko komissio hyväksyä toimenpiteitä, joilla Portugalissa tehtäviä tilauksia annetaan kyseisen yrityksen toimitettavaksi, jotta vältetään lyhyellä aikavälillä yrityksen työntekijöiden työpaikkoihin vaikuttava kokoonpanolinjan lakkauttaminen, sillä tiedossa on, että Portugalissa työttömyys kasvaa tällä hetkellä nopeimmin Euroopan unionissa?

3. Eikö komissio katso, että tämä esimerkki muiden ohella todistaa, että on tarpeen tehdä julkisia investointeja strategisen tärkeisiin yrityksiin, erityisesti monikansallisiin yrityksiin, työllisyyden, tuotannon ja kehityksen varmistamiseksi?

Franz Fischienti komission puolesta antama vastaus

(21. huhtikuuta 2004)

Komissio ei ole Bombardier-ryhmittymän suunnitteleman yksiköiden lakkauttamisen sosiaalisten vaikutusten osalta saanut uusia tietoja arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-3672/03 (2) antamansa vastauksen jälkeen.

Strategisten teollisuusalojen elvyttämiseen tähtäävien asianomaisten toimenpiteiden toteuttaminen kuuluu Portugalin viranomaisille. Ne ovat sopineet komission kanssa ottavansa käyttöön järjestelmiä, joilla tuetaan kyseisellä alalla toimivia yrityksiä ja komission hyväksymien talouden ja liikenteen toimenpideohjelmien mukaisesti tehtäviä julkisia investointeja (3). Tällainen tuki on myönnettävä mm. julkisia hankintoja koskevia yhteisön sääntöjä ja toimintatapoja noudattaen.

(1) EUVL C 78 E, 27.3.2004.

(2) EUVL C 78 E, 27.3.2004.

(3) K(2000) 1774, 28.7.2000 ja K(2000) 2382, 28.7.2000.
—

Työvoiman tuottavuus työtuntia kohti on Espanjassa alhaisempi kuin EU:n jäsenvaltioissa keskimäärin (83,8 prosenttia 15 EU-maan keskiarvosta (1)). Lisäksi työvoiman tuottavuuden vuotuinen kasvu työllistettyä työntekijää kohti on vuodesta 1997 lähtien ollut Espanjassa EU-maiden keskitasoa alhaisempi. Työllisyyden hyvin nopea kohentuminen on eittämättä vaikuttanut heikentävästi työvoiman tuottavuuteen. Tuottavuuteen kuitenkin vaikuttavat myös edistysaskeleet osaamistalouteen siirtymisessä. Siten kytkös alhaisen tuottavuuden ja osaamistalouden haurauden välillä luokiteltiinkin Espanjan keskeiseksi haasteeksi jo talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa vuosiksi 2003—2005.
1.

Ottaen huomioon, että Gariglianon jokialueella ja männikköalueella on kolme Natura 2000 -verkostoon kuuluvaa yhteisön tärkeänä pitämää erityissuojelualuetta (SPA) tai erityisten suojelutoimien aluetta (SCA), tehdäänkö kaikista passiivisista turvatoimista, mukaan lukien polttoainesauvojen kuljetus Saluggiaan, ympäristövaikutusten arviointi, josta on säädetty direktiivissä 85/337/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/ll/EY (2) (Italiassa annetut asetukset DPCM 337, 10.7.1988, ja DPCM 27.12.1988, sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna), ja alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointi, josta on säädetty luontotyyppidirektiivissä 92/43/ETY (3) (jota koskeva asetus annettiin Italiassa 3. syyskuuta 2002 ja julkaistiin Italian virallisessa lehdessä nro 224, 24. syyskuuta 2002)?
2.

Siksi komissio on seurannut kiinnostuneena ”oikeudenmukaisesti tuotettuja kukkia” edistävän liikkeen kehitystä sekä yleensäkin reilun kaupan ja eettisen kaupan järjestelmien kehitystä. Ne antavat asiakkaalle mahdollisuuden vaikuttaa tuotanto-olosuhteisiin valitsemalla tuotteita, jotka vastaavat hänen odotuksiaan ja toiveitaan. Komissio aikoo seurata nykyisten järjestelmien vaikutusta ja harkita, voitaisiinko niiden tehoa lisätä eurooppalaisilla aloitteilla. Maataloustuottajien terveystilanne on tärkeä aihe kehitysyhteistyöpolitiikassa. Erityisohjelmat toteutetaan aina yhteistyössä edunsaajamaiden kanssa. Esimerkki tällä alalla toteutettavasta ohjelmasta on torjunta-aineita koskeva aloiteohjelma, johon kuuluvia toimia toteutetaan kaikissa AKT-maissa ja johon on varattu määrärahoja 29,12 miljoonaa euroa. Ohjelmaa hallinnoi ”COLEACP” (ks. www.coleacp.org), ja torjunta-aineiden turvallinen käyttö on yksi sen päätavoitteista. Kaikille neuvoteltaville sopimuksille tehdään säännönmukaisesti kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arviointi, jotta saadaan selville kauppaan liittyvät mahdolliset vaikutukset ympäristöön, sosiaaliseen kehitykseen ja talouteen. Jokaisessa kestävään kehitykseen kohdistuvassa vaikutusten arvioinnissa tarkasteltavia sosiaalisia tekijöitä ovat köyhyys, sukupuolten tasa-arvo ja terveys. Yhdistämällä kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinnin tulokset päätöksentekoon voidaan lopulta lisätä kaupan ja kehityspolitiikan johdonmukaisuutta ja lievittää mahdollisia kielteisiä vaikutuksia sosiaalisesti heikossa asemassa oleviin ryhmiin. Komissio on myös aktiivisesti mukana kehitysmaihin kohdistuvien, yritysten yhteiskuntavastuuseen liittyvien käytäntöjen kehittämisessä. Sen lisäksi, että komissio edistää useita yritysten yhteiskuntavastuuseen liittyviä vakiintuneita välineitä, se on perustanut yritysten yhteiskuntavastuuta käsittelevän sidosryhmien välisen eurooppalaisen foorumin yritysten yhteiskuntavastuusta laatimansa tiedonannon (1) mukaisesti. Kehitykseen liittyviä kysymyksiä käsittelevässä foorumin pyöreän pöydän keskustelussa on tarkasteltu lukuisia kestävän kehityksen kannalta olennaisia ongelmia sekä sosiaalisten ja ympäristöön liittyvien normien vahvistamista kehitysmaissa. Keskustelunaiheita ovat olleet muun muassa yritysten yhteiskuntavastuuta koskevien maailmanlaajuisten normien ja sääntöjen merkitys, mahdollisuus kehittää yritysten yhteiskuntavastuuta koskevia alakohtaisia toimintamalleja, yritysten yhteiskuntavastuuta koskevat paikallis- ja aluetason tiedotustoimet sekä se, miten tärkeää on soveltaa yritysten yhteiskuntavastuuseen liittyviä käytäntöjä kehitysmaissa läpi koko tuotantoketjun.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/919

(2004/C 84 E/1015)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0932/04

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(26. maaliskuuta 2004)

Aihe: Kalastuksesta saatavien maksujen merkitys EU:n taloudessa

Onko komissiolla tietoa siitä, mikä on virkistyskalastuksesta ja kaupallisesta kalastuksesta saatavien maksujen merkitys EU:n taloudessa? Mikä on kaupallisen kalastuksen nettoarvo EU:n taloudessa, toisin sanoen hallitusten myöntämien tukien vähentämisen jälkeen? Mikä on vapaa-ajan kalastuksen nettoarvo?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(21. huhtikuuta 2004)

EU:n kalastusalan tuotos oli vuonna 2001 noin 24 miljardia euroa (0,3 % EU:n bruttokansantuotteesta (BKT)), josta aluksista purettujen saaliiden osuus oli noin 6 miljardia euroa, vesiviljelytuotannon noin 3 miljardia euroa ja jalostusteollisuuden noin 15 miljardia euroa.

Komissiolla ei ole käytettävissään arvoisan parlamentin jäsenen pyytämiä tietoja virkistyskalastuksen osuudesta.

Jäsenvaltioiden osarahoittamaa yhteisön rakennetukea myönnetään kalastusalalla lukuisille eri toimenpiteille monivuotisten ohjelmien kautta. Tukea on käytettävissä seitsemän vuotta kattavaksi kaudeksi 2000—2006 yhteensä 5,6 miljardia euroa. Komissio toteuttaa myös muita kuin määrällisesti ilmaistavia toimenpiteitä, minkä vuoksi kaupallisen kalastuksen nettoarvon laskeminen ei ole mahdollista.
1. ja 2.

Arvoisa parlamentin jäsen näyttää viittaavan kolmeen eri juomaveden saastumista koskevaan tapaukseen Irlannissa. Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnalle esitetyt vetoomukset 333/98, 661/2000 ja 1497/2002 koskivat Galwayn kreivikunnassa sijaitsevan Carraroen kaupungin juomaveden mikrobiologista kontaminaatiota, Kilkennyssä sijaitsevan Troyswoodin kaupungin juomaveden mikrobiologista kontaminaatiota ja korkeaa alumiinipitoisuutta sekä leväesiintymiä Lough Guitanessa, Kerryn kreivikunnan juomavesivarastossa. Irlannin julkisen vedenjakelun vakavin ja sitkein ongelma on mikrobiologinen kontaminaatio. Se on vaikuttanut moniin julkisiin vedenjakelujärjestelmiin, myös Carraroessa ja Troyswoodissa, mutta vakavimmat ongelmat liittyvät Irlannin yksityisiin vesivarastoihin. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut asiasta tuomion Irlantia vastaan (2). Komissio on ollut yhteydessä Irlannin viranomaisiin varmistaakseen, että mikrobiologiseen kontaminaatioon liittyvät ongelmat saadaan poistettua ja että yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota aletaan panna mahdollisimman kiireesti täytäntöön. Juomaveden Huoraamista ei näissä vetoomuksissa mainita lainkaan eikä asiasta myöskään ole valitettu Irlannin viranomaisille.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/312

(2004/C 84 E/0359)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0133/04

esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle

(20. tammikuuta 2004)

Aihe: Vigoon sijoitettava kalastuksenvalvontavirasto

Eurooppa-neuvosto hyväksyi 13. joulukuuta 2003 kalastuksenvalvontaviraston perustamisen. Viraston sijoittamispaikaksi vahvistettiin Vigo.

Onko komissio jo aloittanut asetusehdotuksen laatimisen, jotta virastolle saataisiin tarvittava oikeusperusta? Mitkä ovat asetuksen peruspiirteet ja mitä välineitä siihen sisältyy?

Onko komissio jo ryhtynyt laatimaan taloudellista selvitystä viraston toimintaa varten?

Milloin komissio arvioi kalastuksenvalvontaviraston voivan aloittaa toimintansa Vigossa?

Kuinka monta Euroopan yhteisöjen virkamiestä ja väliaikaista toimihenkilöä virastossa on määrä työskennellä ja mihin ura-alueisiin he kuuluvat? Mikä on komission arvio siitä, kuinka monta paikallista toimihenkilöä virastoon otetaan tavanomaisen henkilöstön lisäksi?

Onko komissio jo ryhtynyt etsimään Vigosta rakennusta, johon viraston toimitilat voitaisiin sijoittaa? Ovatko Espanjan viranomaiset tehneet komissiolle tarjousta rakennuksesta? Millaisista tarjouksista tässä tapauksessa tarkalleen ottaen on kyse?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(12. helmikuuta 2004)

Komissio on tyytyväinen valtioiden ja hallitusten päämiesten tasolla 13. joulukuuta 2003 Brysselissä kokoontuneiden jäsenvaltioiden edustajien tekemään päätökseen perustaa yhteisön kalastuksenvalvonta-virasto. Virasto sijoitetaan Espanjaan.

Komission tietojen mukaan Espanjan hallitus haluaa sijoittaa viraston Galiciassa sijaitsevaan Vigon kaupunkiin.

Komissio esittelee maaliskuussa 2004 neuvostolle ja parlamentille ehdotuksensa asetuksesta yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamiseksi. Ehdotukseen sisältyy viraston talousarvio, joka sisältää yksityiskohtaisia tietoja viraston toimihenkilöiden lukumäärästä ja ura-alueista.

Komission vuonna 2003 pyytämässä selvityksessä arvioidaan viraston toimintatapoja.

Virasto aloittaa toimintansa asteittain perustamisen jälkeen. Viraston sijoittamisesta sovitaan joka tapauksessa Espanjan viranomaisten ja viraston välillä sen jälkeen, kun virastolle on nimitetty hallintoneuvosto ja johtaja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/546

(2004/C 88 E/0556)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0874/04

esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle

(22. maaliskuuta 2004)

Aihe: Nigerialaisten ääriainesten boikotti poliorokotusta vastaan

Viime vuonna kirjattiin seitsemässä maassa poliotapauksia, joihin Unicefin johtajan mukaan ovat syyllisiä Pohjois-Nigerian islamilaiset viranomaiset.

Islamilaiset viranomaiset ovat keskeyttäneet rokotuskampanjat väittäen, että rokotteista on löydetty estrogeenia eli hormonia, jota käytetään ehkäisypillerien valmistamiseen.

Voiko komissio ilmoittaa, aikooko se käytettävissään olevien pakotekeinojen asettamissa rajoissa vaatia kyseisiä islamilaisia viranomaisia sanoutumaan irti boikotista, jotta voidaan estää lasten halvaantuminen siksi, että he eivät perusteettomien huhujen takia saa rokotusta ajoissa?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 2004)

Poliotapauksia ilmenee Nigeriassa maailmanlaajuisesti tarkasteltuna edelleen hyvin paljon ja se onkin yksi polion hävittämiseen tähtäävien toimien ensisijaisista kohdemaista. Yhteisö osallistuu maailmanlaajuiseen polionhävityskampanjaan useiden eri välineiden avulla sekä myöntämällä lisävaroja Nigeriassa suoritettaviin poliorokotuksiin. Komissio on aikeissa myöntää lisävaroja polion torjuntaan tällä alueella.

Komissio käy Nigeriassa toimivan lähetystönsä kautta vuoropuhelua Nigerian viranomaisten kanssa ja jatkaa alueella toteutettavien polionhävitysohjelmien tukemista ja parantamista. Komissio on tietoinen siitä, että Pohjois-Nigeriassa äskettäin puhjennut polioepidemia, joka on levinnyt muihin Afrikan maihin, on merkittävä takaisku kansainvälisten yhteistyökumppaneiden koordinoimalle maailmanlaajuiselle polion-hävityskampanjalle. On syytä todeta, että Nigerian presidentti Olusegun Obasanjo on sitoutunut polioviruksen hävittämiseen Nigeriasta ennen maailmanlaajuista määräaikaa eli vuotta 2005. Tästä huolimatta on olemassa todisteita rokotuskampanjoiden lykkääntymisestä Pohjois-Nigeriassa, mikä mahdollistaa viruksen leviämisen. Komission tietojen mukaan tämä tilanne vallitsee vain Nigeriassa, ja komissio olettaa, että rokotusohjelmien tuloksekas toteuttaminen koko alueella vakuuttaa viranomaiset ohjelmien jatkamisen tärkeydestä. Islamilaisten maitten järjestö (Organisation of the Islamic Conference, OIC) itse asiassa hyväksyi lokakuussa 2003 Malesiassa viimeksi pidetyssä huippukokouksessaan päätöslauselman polion hävittämisestä sen kaikista jäsenvaltioista. Nykyään poliota ei esiinny 52:ssa OIC:n 57 jäsenvaltiosta.

Kampanjan toteuttamisesta vastaavien Maailman terveysjärjestön ja polion hävittämiseen tähtäävien kansainvälisten yhteistyökumppanien toiminta keskittyy teknisiin erityiskysymyksiin kuten estrogeenin mahdolliseen käyttöön rokotteissa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/900

(2004/C 84 E/0994)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0880/04

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(22. maaliskuuta 2004)

Aihe: Asetuksen (EY) N:o 1954/2003 5 artikla

Tämän kysymyksen tarkoituksena on selkeyttää asetuksen (EY) N:o 1954/2003 (1) 5 artiklan tulkintaa ja pyytäisin siksi komissiota vastaamaan seuraaviin kysymyksiin:

— Tuleeko kyseinen artikla välittömästi voimaan vai onko komission hyväksyttävä ensin asianomaiset täytäntöönpanosäännöt?

— Jos jäsenvaltiot voivat rajoittaa ”kalastuksen koskemaan niitä aluksia, jotka on rekisteröity kyseisten saarten satamissa”, miten ne voivat ilmoittaa haluavansa tehdä sen?

— Kuka määrittelee ja kuinka sen perinteisesti harjoitetun pyyntiponnistusten tason, joka koskee niitä Azorien laivastoon kuulumattomia aluksia, joilla on lupa harjoittaa kalastusta kyseisillä vesillä 100 meripeninkulman rajoissa?

— Kuinka näiden rajoitusten täytäntöönpanoa aiotaan seurata seuraavien kolmen vuoden aikana?

Franz Fischienti komission puolesta antama vastaus

(21. huhtikuuta 2004)

Komission kanta arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin on seuraava:

— Asetus (EY) N:o 1954/2003 (2) tuli voimaan sen 16 artiklan mukaisesti seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä, eli 14. marraskuuta 2003.

Koska asetuksessa ei toisin säädetä, myös sen 5 artikla tuli voimaan kyseisenä päivänä.

— Kuten edellä mainitusta käy ilmi, kyseisen artiklan voimaantulosta säädetään 16 artiklassa, eikä siihen vaikuta mahdollisten soveltamissääntöjen antaminen.

— Kalastustoiminnan rajoittaminen kyseisessä säännöksessä määritellyllä alueella toteutetaan kunkin asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. Komission ja jäsenvaltioiden väliseen yhteistyöhön kuuluu, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle kaikki kyseisen artiklan moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tarvittavat tiedot.

— Kyseisillä vesillä perinteisesti kalastavat yhteisön alukset tunnistetaan tarvittaessa mainitun säännöksen soveltamissääntöjen mukaisesti sen jälkeen, kun asianomaisia osapuolia on kuultu.

— Tässä vaiheessa ei ole mahdollista ennakoida nykyisen rajoitusjärjestelmän tarkistamisen tarvetta. Mainitun artiklan mukaista tilannetta ja sen vaikutuksia arvioidaan joka tapauksessa sen 2 kohdassa säädetyssä kertomuksessa.

(1) EUVL L 289, 7.11.2003, s. 1.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 1954/2003, annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/943

(2004/C 78 E/0998)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0224/04

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(2. helmikuuta 2004)

Aihe: ”Militaria e Dintorni in Europa” -messut

Roomassa on jo monena vuotena järjestetty ”Militaria e Dintorni in Europa” -messut. Kyseessä on tapahtuma, jossa on näytteillä aseita ja sotilasvarusteita. Siitä on kasvanut niin suuri ja merkittävä, että se on nykyisin ainoa laatuaan Keski- ja Etelä-Italiassa. Messuja alettiin järjestää italialaisten ja ulkomaalaisten sotilastarvikkeiden keräilijöiden toimesta alan harrastajille, ja näytteillä on ollut esineitä Ranskasta, Englannista, Saksasta, Espanjasta, Puolasta, Yhdysvalloista ja Venäjältä.

Messujen järjestelykomitean asiaan paneutumisen ja esillä olleiden esineiden erikoisuuden vuoksi tapahtuma on laajentunut huomattavasti alkuperäisestä ideasta ja siitä on tullut tilaisuus, jolla on todellista historiallista ja kulttuurista painoarvoa. Vuosien varrella on ollut esillä asepukuja, asiakirjoja, aseita ja muistoesineitä, joiden historiallinen arvo on suuri (esimerkiksi Enrico Totin polkupyörä, Giuseppe Mazzinin henkilökohtaisia tavaroita, Guglielmo Marconin käyttämiä laitteita, Menotti Garibaldin miekka, Chiaffredo Bergian kunniamerkkejä sekä laajoja kokoelmia tina- ym. leikkisotilaita, joko alkuperäisiä tai taidokkaasti tehtyjä jäljennöksiä, jotka ovat pieniä taideteoksia).

Tämän tapahtuman merkitys näkyy parhaiten tukijoissa, joita se on eri vuosina saanut: Lazion alue, Rooman maakunta, Rooman kaupunki ja XVIII kaupunginosa, jossa messut pidetään. Vielä selvemmin tapahtuman tärkeys käy ilmi osallistujista, joita ovat muun muassa karabinieerimuseo, tulli- ja veropoliisi, Rooman poliisilaitos, Italian Punaisen ristin sotilasasioiden yksikkö ja luonnollisesti historialliset yhdistykset kuten garibaldinit ja Mentanan museo sekä yksityiset kansalaiset.

Valitettavasti kustannukset, joita syntyy muun muassa alueen vuokrasta, rakentamisesta, yleisistä järjestelyistä sekä vakuutuksista ja mainoksista, ovat paljon lippujen myynnistä ja esilleasettamismaksuista kertyviä tuloja suuremmat.

Onko olemassa yhteisön rahoitusta tällaisten aloitteiden tukemiseen?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(17. helmikuuta 2004)

Komissio tukee monikansallisia kulttuuriyhteistyöaloitteita ainoastaan Kulttuuri 2000 -ohjelmasta, ja rahoitusta myönnetään ohjelman valintakriteerit täyttäviin aloitteisiin. Kulttuuri 2000 -ohjelma onkin ainoa unionin kulttuuriyhteistyön rahoitus- ja ohjelmasuunnitteluväline.

Ohjelmasta tuetaan hankkeita, joiden tuotantoon ja rahoitukseen osallistuu vähintään kolme toimijaa vähintään kolmesta ohjelman osallistujamaasta.

Arvoisa parlamentin jäsen voi etsiä asiasta lisätietoja Internet-sivustolta (http://europa.eu.int/comm/culture/ eac/index_en.html).

Komission tietojen mukaan muut jäsenvaltiot eivät ole esittäneet tämäntyyppisiä hanke-esityksiä.