KIRJALLINEN KYSYMYS P-1234/00 esittäjä(t): Karin Scheele (PSE) komissiolle. PVC:n sisältämä pehmitinseos (dietyyliheksyyliadipaatti).



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0211 - 0212



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1234/00 esittäjä(t): Karin Scheele (PSE) komissiolle (10. huhtikuuta 2000) Aihe: PVC:n sisältämä pehmitinseos (dietyyliheksyyliadipaatti) Itävallassa on tapana, että ruokakaupoissa itsepalveluperiaatteella myytävät elintarvikkeet, esimerkiksi paloiteltu juusto, pakataan tuorekelmuun (esim. PVC-muoviin). PVC-muovikelmut sisältävät muun muassa dietyyliheksyyliadipaatti -nimistä pehmitinseosta, jonka epäillään olevan terveydelle haitallinen. Pehmitinseos imeytyy osittain elintarvikkeisiin, erityisesti rasvaisiin tuotteisiin. 21.12.1989 annetussa komission direktiivissä 89/109/ETY(1) elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista tarvikkeista (muutettuna direktiivillä 95/3/EY(2)) asetetaan yleiseksi raja-arvoksi 60 mg/kg. Itävallassa Salzburgissa toimivan elintarviketutkimuslaitoksen suorittamassa tutkimuksessa on kuitenkin käynyt ilmi, että 73 prosentissa tapauksista tämä arvo ylittyi hyväksyttävää päivittäistä saantia koskevan mittauksen perusteella jopa nelinkertaisesti. 1. Onko komissio toteuttanut tai teettänyt viime aikoina tutkimuksia dietyyliheksyyliadipaatin mahdollisista terveyshaitoista tai onko tutkimuksia suunnitteilla lähitulevaisuudessa? Jos tutkimuksia on jo tehty, mitkä ovat niiden tulokset? 2. Onko komissio jo pohtinut PVC-muovikelmujen (erityisesti dietyyliheksyyliadipaatti -pehmitinseosta sisältävien muovien) kieltämistä? 3. Aikooko komissio ottaa käyttöön dietyyliheksyyliadipaattia koskevan raja-arvon? Jos aikoo, miten korkeaa raja-arvoa komissio suunnittelee? (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 38. (2) EYVL L 41, 23.2.1995, s. 44. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (10. toukokuuta 2000) 1. Komissio on tietoinen pehmittimien siirtymästä runsaasti rasvaa sisältäviin elintarvikkeisiin, ja siksi se on pyytänyt elintarvikealan tiedekomitealta lausuntoa dietyyliheksyyliadipaatin (DEHA) myrkyllisyydestä. Juuri elintarvikealan tiedekomitea käsittelee kysymyksiä, jotka liittyvät elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuviin materiaaleihin. Komitea hyväksyi kokouksessaan 16. joulukuuta 1994 tämän aineen hyväksyttäväksi päiväsaanniksi 0,3 mg painokiloa kohti. Näin 60 kg painavan henkilön hyväksyttävä ravinnon kautta saama DEHA-määrä on 18 mg päivittäin hänen elinikänsä ajan. Yhdistyneen kuningaskunnan maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö teki kaksi tutkimusta kuluttajien todellisen altistuksen arvioimiseksi tarkastelemalla DEHA:n tasoa päivittäisessä ravinnossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Molemmissa tutkimuksissa todettiin, että kuluttajien arvioitu altistuminen oli vähäisempää (toisessa tutkimuksessa huomattavasti vähäisempää) kuin elintarvikealan tiedekomitean vahvistamat hyväksyttävät arvot. 2. Ei, polyvinyylikloridikelmujen (erityisesti niiden, joiden pehmittimenä käytetään dietyyliheksyyliadipaattia) kieltäminen ei näytä perustellulta käytettävissä olevan tieteellisen tiedon perusteella. Komissio seuraa kuitenkin alan kehitystä. 3. Kyllä, komissio valmistelee elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista muovisista tarvikkeista 23. helmikuuta 1990 annetun komission direktiivin 90/128/ETY(1) muuttamista uudelleen säätääkseen dietyyliheksyyliadipaatin spesifisestä siirtymästä. Tässä vaiheessa on vielä ennenaikaista ennakoida spesifisen siirtymän raja-arvoa (SML). Asiaan liittyvien tahojen (jäsenvaltioiden, täytäntöönpanoon osallistuvien laboratorioiden jne.) kuuleminen on vielä käynnissä, ja lisäksi odotetaan tilastotietoa, joka voi vaikuttaa arvioon todellisesta altistuksesta ja komission kantaan asiassa. (1) EYVL L 75, 21.3.1990.