ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0173



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0433/98 komissiolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (24. helmikuuta 1998) Aihe: Montenegron myönteisen kehityksen tukeminen Siirtyminen demokraattiseen yhteiskuntaan on Jugoslavian liittotasavallan Montenegron osavaltiossa edennyt pidemmälle kuin maan toisessa osavaltiossa Serbiassa. Jos tämä kehitys jatkuu häiriöittä, saattaa sillä jo lyhyellä aikavälillä olla hedelmällinen vaikutus sekä Serbian että koko Jugoslavian liittotasavallan tilanteeseen. Tätä myönteistä kehitystä jarruttavat kuitenkin tietyt sisäiset ja ulkoiset tekijät. Sisäisesti on kyse Serbian viranomaisten kielteisestä vaikutuksesta, joka ilmenee joko suoraan tai Jugoslavian liittotasavallan toimielinten kautta. Serbian valtion tiedotusvälineet ovat jo kuukausia panetelleet Montenegron presidenttiä Djukanovicia ja hänen kannattajiaan. Ulkoisesti on taas kyse siitä, että Montenegro joutuu kamppailemaan niiden taloutta ja kauppaa rajoittavien toimenpiteiden keskellä, joita kansainvälinen yhteisö on asettanut Jugoslavian liittotasavallalle. Voisiko komissio ilmoittaa, onko joidenkin konkreettisten toimien avulla mahdollista tukea Montenegron myönteistä kehitystä? Onko komissio valmis sopivia vaikutuskanavia käyttäen vaatimaan, että Serbian ja Jugoslavian viranomaiset noudattaisivat Jugoslavian liittotasavallan perustuslaissa Montenegron osavaltiolle määrättyä itsemääräämisoikeutta? Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 19998) Komissio tukee Montenegron myönteisen kehityksen jatkamista myöntämällä tukea kaikkien tärkeiden tekijöiden vahvistamiseen. Näitä ovat kansanvallan edistäminen, ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittaminen ja tiedotusvälineiden riippumattomuus. Unioni tukee myös poliittisesti Montenegron todellisia demokratisointipyrkimyksiä. Jugoslavian liittotasavallan pääsy yksipuoliseen kauppajärjestelmään ja Phare-ohjelmaan riippuu siitä, miten hyvin maa täyttää asiaan kuuluvat poliittiset ja taloudelliset ehdot. Tätä ei vielä ole tapahtunut. Koska nämä toimet ja ohjelmat koskevat valtioita (s.o. Jugoslavian liittotasavaltaa) eikä sen osavaltioita (esim. Serbian ja Montenegron tasavaltoja), Montenegro ei nykyisellään voi päästä sen enempää yksipuoliseen kauppajärjestelmään kuin Phare-ohjelmaankaan. Sopivia hankkeita voitaisiin kuitenkin rahoittaa entisen Jugoslavian jälleenrakentamiseen käytettävistä budjettivaroista.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0110/98 komissiolle esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) (22. tammikuuta 1998)

Aihe: Kaupan esteiden poistaminen ja työntekijöiden lakko-oikeus

Euroopan komissio hyväksyi marraskuussa 1997 asetusehdotuksen, joka on jäsenvaltioiden harkittavana. Komissio saisi oikeuden väliintuloon, jos jossakin jäsenvaltiossa tapahtuisi tavaroiden maahantuonnin kieltämistä, tavaroiden pysäyttämistä tai hävittämistä.

Aikooko komissio toteuttaa asetusehdotuksen ohi kolmikantamenettelyn ilman työntekijäjärjestöjen kuulemista?

Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (30. maaliskuuta 1998)

Antaessaan 18. marraskuuta 1997 ehdotuksen neuvoston asetukseksi tiettyjen kaupan esteiden poistamiseksi perustettavasta komission väliintulojärjestelmästä ((EYVL C 10, 15.1.1998. )) komissio halusi vastata Amsterdamissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston kehotukseen tehokkaimmalla mahdollisella tavalla. Kyseiset esteet voivat aiheutua sekä jäsenvaltion toteuttamista toimenpiteistä että sen passiivisuudesta. Passiivisuudesta on kyse silloin, kun jäsenvaltio jättää toteuttamatta yleiset tai erityiset, tarpeelliset ja suhteutetut toimenpiteet, joilla voidaan lopettaa yksityishenkilöiden harjoittamat kaupan esteitä aiheuttavat toimet. Tähän liittyen komissio muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on 9. joulukuuta 1997 antamassaan tuomiossa ((Asia C-265/95 * komissio v. Ranska. )) katsonut, että jäsenvaltion passiivisuus on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan ja 5 artiklan kanssa. Kuten komissio korosti vastauksessaan parlamentin jäsenen Inger Schörlingin parlamentin kyselytunnilla helmikuun 1998 täysistunnossa esittämään suulliseen kysymykseen H-155/98 ((Parlamentin täysistuntokeskustelut (helmikuun 1998). )), ehdotettu väliintulojärjestelmä ei loukkaa perusoikeuksien harjoittamista, kuten lakko-oikeutta, eikä aiheuta sekaantumista kansallisella tasolla käytävään työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun. Lakko-oikeus ja lakko-oikeuden harjoittaminen taataan jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä, eikä yhteisön oikeus koske niitä. Lisäksi työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön peruskirjassa vuodelta 1989 lakko-oikeus sisällytettiin työntekijöiden perusoikeuksiin.

Mikäli neuvosto hyväksyy asetusehdotuksen, komissio tutkii sen mukaisesti tapaus tapaukselta, onko kyseinen jäsenvaltio ryhtynyt omaan oikeusjärjestelmäänsä sisältyviin tarpeellisiin ja suhteutettuihin toimenpiteisiin noudattaakseen tähän oikeusjärjestelmään sisältyviä säädöksiä (esimerkiksi tarkoituksenmukaisten kuulemismenettelyjen toteuttaminen), jotta se voisi poistaa nopeasti komission toteaman kaupan esteen ja turvata siten tavaroiden vapaan liikkumisen.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0167/98 komissiolle esittäjä(t): David Hallam (PSE) (28. tammikuuta 1998) Aihe: Nelivetoisten maastoautojen käyttäminen maaseudun kapeilla teillä Onko komissiolla tietoa vaarasta, jonka väitetään kohdistuvan moniin Ison-Britannian vanhoihin maaseututeihin nelivetoisten maastoautojen lisääntyneen autourheilukäytön vuoksi? Onko nelivetoisten maastoautojen käyttö kielletty tällaisilla teillä muissa EU-maissa, kuten Hollannissa ja Ranskassa, ja jos on, niin millä ehdoilla? Komission jäsenen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (27. helmikuuta 1998) Komissiolla ei ole pyydettyjä tietoja.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0073/98 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (30. tammikuuta 1998) Aihe: Elävien eläinten vienti EU:sta kolmansiin maihin Voiko komissio kertoa - täydennyksenä komission jäsenen Fischlerin komission puolesta 7. marraskuuta 1997 antamaan vastaukseen, joka koski kirjallista kysymystä E-3253/97 ((EYVL C 134, 30.4.1998, s. 127. )) - kuinka paljon elävän karjan viennille kolmansiin maihin on maksettu vientitukia 16. lokakuuta 1996 ja 15. lokakuuta 1997 välisenä aikana? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 1998) Lokakuun 16. päivän 1996 ja lokakuun 15. päivän 1997 välisenä aikana on alustavan arvion mukaan myönnetty 134,9 miljoonaa ecua elävien eläinten vientitukiin. Lisenssihakemuksiin perustuvan arvion mukaan yhteisö vei 271 483 eläintä vuonna 1997.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0501/98 neuvostolle esittäjä(t): Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) (17. helmikuuta 1998) Aihe: USA:n tunkeutuminen eurooppalaisten puhelin-, telefax- ja sähköpostiyhteyksiin 1. Onko neuvosto tutustunut Euroopan parlamentin aloitteesta laaditun ¨An Appraisal of Technologies of Political Control¨ -nimisen kertomuksen sisältöön? 2. Onko totta, että USA on tunkeutunut systemaattisesti kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden puhelin-, telefax-, sähköposti- ja teleksiyhteyksiin? 3. Onko totta, että Yhdistynyttä kuningaskuntaa pidetään tällaisen toiminnan väliasemana? Jos on, tietävätkö ja hyväksyvätkö sen kaikki muut jäsenvaltiot? Voisiko neuvoston puheenjohtaja kommentoida asiaa? 4. Harjoitettiinko edellä mainittujen kommunikaatiokanavien systemaattista salakuuntelua GATT:in ja WTO:n yhteydessä käytyjen neuvottelujen aikana sekä ¨Basic Telecoms¨ -sopimusta tehtäessä? Jos kuunneltiin, missä määrin se heikensi Euroopan unionin asemaa ja eurooppalaisten yritysten kaupallisia intressejä? Vastaus (30. huhtikuuta 1998) Kohdassa 1 mainittua raporttia ei ole virallisesti toimitettu neuvostolle. Neuvosto ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen 2, 3 ja 4 kohdassa mainitsemista seikoista.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0058/98 komissiolle esittäjä(t): Alex Smith (PSE) (29. tammikuuta 1998) Aihe: EU:n ja Etelä-Afrikan kauppa- ja yhteistyösopimus EU on parhaillaan neuvottelemassa kauppa- ja yhteistyösopimusta Etelä-Afrikan kanssa. Sopimus on hyvin tärkeä Etelä-Afrikan kansalle. Kokemus kuitenkin osoittaa, että naisten on usein hyvin vaikea osallistua yhteistyösopimuksessa ehdotettuihin toimenpiteisiin. Velvoittaako sopimus tutkimaan, onko naisilla todella mahdollisuus osallistua sopimuksen yhteistyöosan mukaisiin kehittämistoimenpiteisiin ja taloudellisiin yhteistyötoimenpiteisiin ja ottavatko he aktiivisesti osaa ehdotettuun yhteistyöhön inhimillisten voimavarojen kehittämisen, tiedotuksen ja tiedotusvälineiden, teknologisen ja yhteiskunnallisen yhteistyön aloilla? Jos vastaus on myönteinen, miten komissio aikoo toimia? Kerääkö se sukupuolittain eriteltyjä tietoja? Sopimuksia arvioidaan tavallisesti säännöllisesti. Kuinka neuvotteluosapuolet pyrkivät varmistamaan, että naisten edut otetaan huomioon tässä arvioinnissa? Onko kansalaisyhteiskuntaa edustavilla naisilla oikeutta osallistua tähän arviointiin? Keskustellaanko siitä, hyödyttääkö sopimus naisia? Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0057/98 ja E-0058/98 (12. helmikuuta 1998) Sukupuoleen liittyvät ongelmat ovat yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikassa etusijalla, ja Etelä-Afrikan hallitus on sitoutunut edistämään näiden ongelmien ratkaisua ja seuraamaan edistymistä alalla. Epäilemättä tämä tullaan mainitsemaan ja tätä painotetaan kehitysyhteistyötä ja yhteistyötä muilla aloilla koskevissa sopimuksen luvuissa. Komissio tukee ehdotuksia, jotka parantavat naisten asemaa arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemilla aloilla. Näin ollen sopimus on naisten kannalta edullinen. Neuvottelijat eivät ennakoi sopimuksessa minkäänlaisia tutkimusten suorittamista koskevia velvoitteita, mutta komissio on sitoutunut arvioimaan, minkälaisia vaikutuksia kaikilla jo käynnistetyillä ja vastaisuudessa käynnistettävillä Eurooppalaiseen Etelä-Afrikan jälleenrakennus- ja kehitysohjelmaan (EPRD) kuuluvilla ohjelmilla on naisiin. Sopimukseen tulee myös yhteisön ja Etelä-Afrikan yhteistyön seurantaa koskevia määräyksiä. Eurooppalaisen jälleenrakennus- ja kehitysohjelmaan kuuluvan kehitysyhteistyön osalta komissio neuvottelee vuosittain Etelä-Afrikan hallituksen kanssa tarkastellen käynnissä olevien ohjelmien tuloksia ja saavutuksia, ja käytäntö on tarkoitus sisällyttää myös uuteen sopimukseen. Erityisohjelmien arvioinnissa taas komissio ottaa tavallisesti huomioon tuen saajien omat näkemykset. Siten naisiin kohdistuvat vaikutukset arvioidaan soveltuvin osin yhdessä naisten edustajien kanssa.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4223/97 komissiolle esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Vancimuglio Lakko-oikeus, silloin kun se ei ole välineellinen, on työntekijöiden saavuttama etu ja sen sallivat jäsenvaltioiden perustuslait ja työlainsäädäntö. Tällä hetkellä Italiassa maanviljelijät ja karjankasvattajat osoittavat mieltään suojellakseen oikeudellisia etujaan, mutta hallitus on vastannut protestiin suhteettomalla tavalla ja antanut järjestyksestä vastaaville voimille määräyksen tukahduttaa mielenosoitukset määrätietoisesti. Kun otetaan huomioon, että myös poliisivoimat ovat osa työväestöä ja, että heidän velvollisuutenaan on saada ihmiset kunnioittamaan lakia, korostan, että mielenosoittamisen vapautta ei voi rajoittaa summittaisesti pidätysuhkauksilla ja syytteeseen joutumisella ja pyytäisin komissiota ottamaan kantaa italialaisten maanviljelijöiden katumielenosoituksiin toimilla, joilla turvataan ja puolustetaan ihmis- ja kansalaisoikeuksia. Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (11. maaliskuuta 1998) Yhteisön lainsäädännössä ei ole säännöksiä lakko-oikeudesta. Sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen, joka on tarkoitus sisällyttää Euroopan yhteisön perustamissopimukseen Amsterdamin sopimuksen nojalla, 2 artiklan 6 kohdassa mainitaan erikseen, että artiklan säännöksiä ei sovelleta lakko-oikeuteen tai oikeuteen panna toimeen työsulku. Komissiolla ei tämän mukaisesti ole toimivaltaa sellaisessa tilanteessa, jota arvoisa parlamentin jäsen on kuvaillut. Työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön peruskirjassa turvataan selvästi oikeus työtaistelutoimiin ja lakko-oikeus kansallisten säännösten ja työehtosopimusten määräämissä rajoissa. Eräässä aiemmassa tapauksessa, jossa mielenosoituksiin liittyi väkivaltaa ja vahingontekoa, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoi antamassaan tuomiossa (tapaus C-265/95), että jäsenvaltio ei ollut ryhtynyt tarvittaviin ja asianmukaisiin toimenpiteisiin tavaroiden vapaan liikkuvuuden turvaamiseksi yksityishenkilöiden häirinnältä.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3622/97 komissiolle esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Taksiautoilijoiden oikeudet Italiassa ja Euroopassa Onko komissio tietoinen Italian taksiautoilijoiden keskuudessa käynnistymässä olevasta valtavasta protestiliikkeestä? Taksiautoilijat valittavat sitä, että useat Italian lainsäädäntöön sisältyvät säännökset, jotka ovat täysin ristiriidassa Euroopan unionin direktiivien kanssa, kohtelevat heitä ankarasti palkkauksen ja verotuksen osalta. Italialaisille taksiautoilijoille ei esimerkiksi palauteta arvonlisäveroa auton oston tai heidän ainoan työn ja toimeentulon turvaamiseksi välttämättömien lisävarusteiden - bensiinistä varaosiin - oston yhteydessä. He ovat myös sidottuja niin sanottuihin ¨hallinnollisiin tariffeihin¨, jotka eivät perustu todellisiin kustannuksiin. Lisäksi, joitakin esimerkkejä mainitakseni, taksiautoilijoilta kerättiin vuonna 1990 silloisen sosialistiministeri Formican ¨asetuksen¨ mukaisesti 30 prosentin polttoainemaksu. Vuonna 1991 kerättiin toiset 30 prosenttia kristillis-demokraattisen ministerin Gorian toimesta ja vuonna 1992 vielä 30 prosenttia toisen sosialistin, Amaton, ollessa ministerinä. Näin ollen verojen ja ennakkojen jälkeen jäljelle jää 10 prosenttia. Aikooko komissio puuttua asiaan ja pyytää Italian hallitusta noudattamaan Euroopan unionin lainsäädäntöä tällä alalla? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 1998) Komissio on tietoinen siitä, että Italian arvonlisäverolainsäädännössä ei ole taksiyrityksille mahdollisuutta saada ostamiensa tavaroiden ja palveluiden arvonlisäveroa takaisin. Taksipalvelut on vapautettu verosta siirtymäajaksi säädetyn verotusperiaatteisiin sovellettavan poikkeuksen perusteella, joka on myönnetty kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977,jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste ((EYVL L 145, 13.5.1977. )). Tämä on edellä mainitun direktiivin säännösten mukaista, koska direktiivin mukaan arvonlisävero voidaan palauttaa, jos hankittuja tavaroita ja palveluja käytetään verotettavaan toimintaan. Jäsenvaltioilla on tietenkin oikeus kumota poikkeus ja periä henkilökuljetuksista arvonlisäveroa, jolloin hankintoihin sisältyvä arvonlisävero voidaan palauttaa.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4094/97 komissiolle esittäjä(t): Peter Truscott (PSE) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Hertfordshiren rahoitus vuosina 1994 - 1997: Pk-yritykset ja Philoxenia Voiko komissio kertoa, kuinka paljon rahoitusta Hertfordshire on saanut pk-yrityksiä varten, ja paljonko rahoitusta se on saanut Philoxenia-ohjelman kautta vuosina 1994, 1995, 1996 ja 1997? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Pienten ja keskisuurten yritysten rahoituksen osalta muistutetaan, että kuten vastauksessa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-4090/97 ((EYVL C 223, 17.7.1998, s. 92. )) on todettu, pk-yritykset ovat myös hyötyneet osasta tutkimukselle myönnettyä rahoitusta tutkimuksen neljännen puiteohjelman kautta. Matkailun osalta arvoisalle parlamentin jäsenelle muistutetaan, että neuvosto ei ole vielä hyväksynyt Philoxenia-ohjelmaa. Niiden erityistoimenpiteiden suhteen, joita vuosina 1994*1995 suoritettiin matkailun edistämiseksi ja joihin sovellettiin neuvoston 13. heinäkuuta 1992 tekemää päätöstä yhteisön toimintaohjelmasta matkailun edistämiseksi (92/421/ETY) ((EYVL L 231, 13.8.1992. )), voidaan todeta, että niiden rahoitusta ei myönnetty maantieteellisten kriteerien perusteella (alueelliset ja paikalliset) vaan aihekohtaisten kriteerien perusteella: kulttuurimatkailu, matkailu ja ympäristö, maaseutumatkailu, sosiaalinen matkailu, nuorisomatkailu. Tämän vuoksi rahoituksen myöntäminen tietylle alueelle ei tullut kysymykseen. On korostettava, että vuonna 1996 talousarviosta ei myönnetty lainkaan rahoitusta matkailun edistämiseen liittyville erityistoimenpiteille. Vuonna 1997 komissio ei myöskään käyttänyt alueellisia kriteerejä. Lisäksi arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastaukseen, jonka komissio on antanut hänen kirjalliseen kysymykseensä E-4093/97 ((EYVL C 196, 22.6.1998, s. 74. )).
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0044



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4042/97 neuvostolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (15. tammikuuta 1998) Aihe: Euroopan kulttuuripääkaupungit Aikooko Euroopan unionin kulttuuriministerien neuvosto päättää lähiaikoina Euroopan kulttuuripääkaupungista tai -kaupungeista vuonna 2001? Kuinka monta kaupunkia nimitetään? Mitkä ovat kriteerit, joiden mukaan Euroopan kulttuuripääkaupunki tai -kaupungit vuonna 2001 valitaan? Vastaus (27. huhtikuuta 1998) 1. Vuoden 2001 Euroopan kulttuuripääkaupungin nimeäminen kuuluu hallitusten välisten päätösten piiriin, koska neuvostossa kokoontuneet kulttuuriministerit ovat päättäneet Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumasta ja sitä koskevista säännöistä. 2. Ratkaisua asiassa ei siten vuoden 2001 osalta tee neuvosto, vaan jälleen neuvostossa kokoontuvat toimivaltaiset ministerit. 3. Neuvostossa parhaillaan tarkasteltavana olevaa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösehdotusta, jonka tarkoituksena on, että kyseisestä tapahtumasta päätettäisiin yhteisön tasolla, tuskin sovelletaan ennen vuotta 2002. 4. Tällä hetkellä olisi ennenaikaista yrittää arvioida, milloin neuvostossa kokoontuvat ministerit tekevät päätöksen vuoden 2001 osalta ja koskeeko tämä konsensusta edellyttävä päätös vain yhtä kaupunkia. Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta toivoo, että asiassa tehtäisiin mahdollisimman pian päätös.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0011



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4162/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (22. tammikuuta 1998) Aihe: Huolestuminen Surinamen ihmisoikeustilanteesta 1. Onko neuvosto tietoinen, että 25. lokakuuta 1997 Surinamessa pidätettiin 27 siviili- ja sotilashenkilöä epäiltyinä väitetyn vallankaappausyrityksen valmistelusta? 2. Paheksuuko neuvosto Alankomaiden ulkoministerin toimintaa, koska tämä antoi määräyksen toimittaa eräs näistä epäillyiksi nimitetyistä takaisin Surinamen oikeuden tuomittavaksi, kun hän viime vuoden lokakuussa pyysi alusvaatteisillaan turvapaikkaa Alankomaiden suurlähetystöstä, kun tiedetään, että edellisen, 8. joulukuuta 1982 tehdyksi väitetyn vallankaappausyrityksen 15 pidätettyä, joita syytettiin samalla tavalla osallisuudesta vallankaappaukseen, teloitettiin kenttäpikaoikeuden päätöksellä Paramaribossa? 3. Onko neuvosto tietoinen siitä, että Surinamen valtiollinen neuvonantaja Desi Bouterse on avoimesti uhannut useita korkeassa asemassa olevia surinamelaisia, kuten ihmisoikeusaktivisti Stanley Renschiä, toimittajia Iwan Bravea ja Johnny Kamperveeniä sekä Ware Tijd -sanomalehteä, väittäen näiden syyllistyneen petokseen? Mitä johtopäätöksiä neuvosto aikoo tästä vetää? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4160/97, E-4161/97, E-4162/97 ja E-4163/97 (18. toukokuuta 1998) Neuvosto on tietoinen ainoastaan Surinamin viranomaisten toimittamista tiedoista. Kyseisten tietojen mukaan joukko henkilöitä on pidätetty viikonloppuna 25. lokakuuta 1997 epäiltyinä vallankaappausyrityksen suunnittelusta. Neuvosto on myös tietoinen ¨Moiwana 86¨- ihmisoikeusjärjestön Amerikan ihmisoikeuskomissiolle lähettämästä kirjeestä, joka koskee arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa tapausta. Sikäli kuin neuvosto on onnistunut saamaan tietoa Alankomaiden suurlähetystöön lokakuussa 1997 tulleen väitetyn epäillyn tapauksesta, kyseinen henkilö ei hakenut turvapaikkaa. Neuvosto katsoo, että mikäli Surinamissa sattuu panttivankivälikohtaus, on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi. Neuvosto ei ole tietoinen niistä väitteistä ja syytöksistä, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa Desi Delano Boutersen lausuntoina. Ottaen lisäksi huomioon, että oikeudellinen tutkinta, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, on vielä kesken, neuvosto ei voi esittää huomioita asiasta.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4183/97 neuvostolle esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) (22. tammikuuta 1998) Aihe: Kidutusvälineiden tuotanto ja kauppa Hyväksyykö neuvosto, että määritelmän mukaan kidutusvälineitä käytetään ainoastaan niissä maissa, joissa loukataan ihmisoikeuksia? Hyväksyykö neuvosto siis myöskin, että sen vuosina 1991 ja 1992 hyväksymien asekauppaa koskevien kriteerien ja YK:n julistaman kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen meille asettamien velvoitteiden lisäksi EU-maissa kidutusvälineitä tuottavien ja kauppaavien yritysten toiminta täytyisi lopettaa välittömästi? Vastaus (11. toukokuuta 1998) Arvoisa parlamentin jäsen lienee samaa mieltä siitä, että on äärimmäisen vaikeaa määritellä tarkasti kaikkia välineitä ja tuotteita, joita voidaan käyttää kiduttamiseen. Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopan neuvoston hyväksymissä asiaan liittyvissä yleissopimuksissa ei yhdessäkään ole määritelmää kidutusvälineistä. On kuitenkin selvää, että jos välinettä käytetään kiduttamiseen, se voi tapahtua ainoastaan maissa, jotka eivät kunnioita ihmisoikeuksia. Eurooppa-neuvoston Luxemburgissa kesäkuussa 1991 ja Lissabonissa kesäkuussa 1992 määrittelemän kahdeksan perusteen osalta, joihin kuuluu ihmisoikeuksien kunnioittaminen vastaanottajamaassa, on korostettava, että niitä sovelletaan aseiden vientiin eivätkä ne sen vuoksi kata kaikkia tavaroita, mukaan lukien kaksikäyttötuotteet tai muut tavarat, joita voidaan käyttää kiduttamiseen. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin - ja jotkut niin tekevät - rajoittaa tai kieltää kansallisin perustein joidenkin tuotteiden viennin (esim. kannettavat laitteet, joita käytetään sähköiskujen antamiseen tai kivun tuottamiseen), joita voidaan käyttää kidutusaseina. Neuvosto tutkii parhaillaan asianmukaisinta tapaa valvoa koordinoidusti kyseisten välineiden vientiä.