ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1484/98 komissiolle esittäjä(t): Andrea Manzella (PSE) (7. toukokuuta 1998)

Aihe: Kenraali Oviedon tuomitseminen

Mikä on komission arvio Paraguayn nykytilanteesta ja mitä se on tehnyt vedotakseen moraalisesti käynnissä olevan vaaliprosessin puolesta. Vaalien rehellisyys on asetettu kyseenalaiseksi, koska kenraali Luis Oviedo on pidätetty ja tuomittu sekavassa oikeudenkäynnissä, jossa syytetylle ei oltu taattu kunnollista puolustautumisoikeutta. Kenraali Oviedo sai selvästi eniten ääniä esivaaleissa, jotka toimivaltainen oikeusviranomainen on tunnustanut laillisiksi. Hän on myös kaikkien mielipidemittausten mukaan vaalien selvä ennakkosuosikki.

Voiko komissio ilmoittaa Paraguayn hallituksen virallisten asiakirjojen perusteella, mistä kenraali Oviedoa syytetään, ovatko syytteet perusteltuja ja onko kenraali Oviedon saama tuomio oikeassa suhteessa väitettyyn väärinkäytökseen?

Komission jäsenen M. Marinin komission puolesta antama vastaus (25. toukokuuta 1998)

Yhteisö on vahvistanut kantansa Paraguayn vaaleihin Eurooppa-neuvoston 19. marraskuuta 1997 antamassa julistuksessa, johon komissio on yhtynyt.

Oikeudenkäynti, joka on nostettu Lino Oviedoa vastaan hänen huhtikuussa 1996 tekemänsä epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen, käytiin ensin sotaoikeudessa ja sen jälkeen Paraguayn korkeimmassa oikeudessa puolustuksen pyynnöstä. Korkein oikeus vahvisti sotaoikeuden tuomion, jossa Lino Oviedo tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen ja viraltapantavaksi armeijasta. Tällä tuomiolla hän menettää siviili- ja poliittiset oikeutensa.

Paraguayn kansanvaltaisen perustuslain tulkinta ja soveltaminen ja sen täytäntöönpanosäädökset kuuluvat Paraguayn tuomareiden ja tuomioistuinten yksinomaiseen toimivaltaan, ja ne yksin toimivat laillisuuden takeena, jota koskevat päätökset eivät kuulu komission toimivaltaan.
Virallinen lehti nro C 354 , 19/11/1998 s. 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1136/98 komissiolle esittäjä(t): José Apolinário (PSE) (24. huhtikuuta 1998) Aihe: EMOTR:n tukiosa/Azorit Portugalin Azorit on erittäin syrjäinen alue, jolle on Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa annettu erityisasema. Pyydän komissiota selvittämään, kuinka paljon tämä alue on saanut yhteisön tukea EMOTR:n tukiosasta rahoituskaudella 1994 - 1999 ja millaisia tukia komissio kaavailee rahoituskaudelle 2000 - 2006. Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 1998) Komissiolla ei tavallisesti ole käytettävissään alueittain eriteltyjä kansallisia lukuja. Tämä koskee myös Portugalia ja sen vuosina 1994-1999 tosiasiallisesti rahoitettuja menoja. Menot on keskitetty INGAlle (Instituto national de intervenção e garantia agricola), joka on maan ainoa hyväksytty maksajana toimiva elin. Sen vuoksi komission on mahdotonta toimittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle ainoastaan Azorien alueesta pyydettyjä tietoja. Komissio voi ainoastaan esittää arvioita siitä, kuinka paljon Azoreille myönnetään maatalousmäärärahoja Poseima-ohjelmasta vuodeksi 1999. Sille osoitetaan noin 20,65 miljoonan ecun määrärahat, jotka jakautuvat seuraavasti: 7,1 miljoonaa ecua hankintatukiin ja 13,55 miljoonaa ecua muihin tukiin.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0361/98 komissiolle esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) (24. helmikuuta 1998) Aihe: Kosmeettiset valmisteet Direktiivillä 76/768/ETY ((EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169. )) määritellään ne koostumusta koskevat ominaisuudet, jotka kosmeettisilla valmisteilla on oltava, sekä annetaan säännökset valmisteiden merkitsemisestä ja pakkaamisesta. Direktiivi 96/45/ETY ((EYVL L 213, 22.8.1996, s. 8. )) koskee kosmeettisten valmisteiden koostumuksen tarkastamisessa tarvittavia analyysimenetelmiä. Komissiolta kysytään: Kuinka moni jäsenvaltio rikkoo, ja mitkä jäsenvaltiot näin tekevät, direktiiviä 76/768/ETY ja siihen tehtyjä muutoksia sekä direktiiviä 96/45/ETY, ja mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa saadakseen jäsenvaltiot sisällyttämään kosmeettisia valmisteita koskevan yhteisön lainsäädännön kansalliseen lainsäädäntöönsä ja soveltamaan sitä asianmukaisesti? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (6. toukokuuta 1998) Kosmetiikkatuotteita koskeva lainsäädäntö on kokonaisuus, joka pohjautuu 27. heinäkuuta 1976 annettuun neuvoston direktiiviin 76/768/ETY kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ((EYVL L 262, 27.9.1976. )), jota neuvosto on muuttanut kuudesti * viimeksi 14. kesäkuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/35/ETY ((EYVL L 151, 23.6.1993. )) * ja jota komissio on täsmentänyt 23 kertaa, erityisesti 2. heinäkuuta 1996 annetulla komission direktiivillä 96/45/EY kosmeettisten valmisteiden koostumuksen tarkastamisessa tarvittavista analyysimenetelmistä ((EYVL L 213, 22.8.1996. )). Komissio valvoo, että lainsäädäntöä sovelletaan asianmukaisesti ja että se pannaan täytäntöön määräpäivään mennessä kaikissa jäsenvaltioissa. Tästä syystä komission edustajat tapaavat säännöllisin väliajoin kansallisia viranomaisia ja tarkastelevat yhdessä näiden kanssa sitä, miten määräysten saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä on edetty. Kahdenkeskisissä tapaamisissa onnistutaan usein löytämään ratkaisu mahdollisiin ongelmiin ja näin välttämään rikkomismenettely. Tästä huolimatta parhaillaan on käynnissä useita rikkomismenettelyjä. Useimmiten kyse on siitä, ettei säännöksiä ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, mutta muutamassa tapauksessa säännöksiä sovelletaan väärin. Kaikissa näissä tapauksissa on käynnistetty Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen rikkomismenettely. Direktiiviä 96/45/EY, joka piti saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä 30. syyskuuta 1997 mennessä, koskeva rikkomismenettely on käynnissä kuutta jäsenvaltiota vastaan.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0987/98 neuvostolle esittäjä(t):Cristiana Muscardini(NI),Amedeo Amadeo(NI),Roberta Angelilli(NI), Spalato Belleré (NI), Marco Cellai (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Gastone Parigi (NI), Salvatore Tatarella (NI) ja Antonio Trizza (NI) (31. maaliskuuta 1998) Aihe: Slovenian jäsenyysneuvottelut Viisikymmentä vuotta sodan päättymisestä Slovenian Italian suurlähettiläs on lausunut, että aika ei ole vieläkään kypsä Italian ja Slovenian välien normalisoitumiselle. Kuten tiedetään, jotkut Italian ja Slovenian kahdenvälisten suhteiden kysymykset ovat edelleen auki (vuonna 1947 Sloveniasta paenneiden takavarikoidun omaisuuden palauttaminen sekä Foiben joukkomurhan tunnustaminen). Nämä kysymykset ovat työllistäneet jo pitkään molempien maiden diplomaatteja heidän yrittäessä löytää niihin tyydyttäviä ratkaisuja, mutta suurlähettilään lausunnot osoittavat halua toimia täysin päinvastoin. Niitä onkin vaikeaa sovittaa yhteen Slovenian jäsenyyspyrkimysten kanssa, sillä EU merkitsee rauhaa ja tasapainoisia kansainvälisiä suhteita. 1. Miten neuvosto arvioi näitä lausuntoja juuri ennen Slovenian jäsenyysneuvottelujen aloittamista? 2. Puuttumatta kahdenvälisten suhteiden kysymyksiin, eikö tällainen vihamielinen suhtautuminen ole neuvoston mielestä ristiriidassa ystävällisten ja keskinäiseen kunnioitukseen perustuvien suhteiden kanssa, jollaiset vallitsevat unionin jäsenvaltioiden välillä? 3. Eikö tällainen varomaton lausunto, jota ei voida hyväksyä, koska se on ihmisoikeuksien vastainen kahdessa edellä mainitussa ratkaisemattomassa kysymyksessä, voi haitata neuvottelujen rauhallista ja puolueetonta kulkua? 4. Eikö neuvoston mielestä olisi ennakkotapauksena hyödyllistä pyytää Slovenialta selvitystä sen Italian suhteiden rauhoittumisesta ennen EU-jäsenyysneuvotteluiden aloittamista? Vastaus (6. heinäkuuta 1998) Sekä Slovenian Italian-suurlähettiläs että Slovenian ulkoasiainministeriö ovat kiistäneet lehdistössä julkaistun lausuman, johon kysyjät viittaavat.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0668/98 komissiolle esittäjä(t): Sir Jack Stewart-Clark (PPE) (10. maaliskuuta 1998) Aihe: Komission ehdotus tyhjien ääninauhojen veroksi Ymmärtääkseni komissio on laatinut äänituotannon tekijänoikeuskorvausta koskevan ehdotuksen, jonka mukaan tyhjille ääninauhoille, äänityslaitteille ja kopiointilaitteille asetetaan vero. Tällainen ehdotus aiheuttaisi vakavia taloudellisia seurauksia Ison Britannian paikallisille äänisanomalehtiyhdistyksille. Äänisanomalehtiyhdistykset tarjoavat arvokasta palvelua sokeille ja osittain näkövammaisille välittämällä heille uutisia ja tietoja tapahtumista. Nauhoitukset tehdään tyhjille ääninauhoille, jotka toimitetaan korvauksetta kuuntelijoille. Aikooko komissio sallia ei-kaupallisia palveluja, hyväntekeväisyysjärjestöjä ja äänisanomalehtiyhdistyksiä koskevan poikkeuksen tähän ehdotukseen, jotta ne välttyvät maksamasta veroa tyhjille kaseteille tehtävistä nauhoituksista? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 1998) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0297/98 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (17. helmikuuta 1998) Aihe: Lontoosta käsin suunniteltujen terroristi-iskujen lopettaminen 1. Voisiko neuvoston puheenjohtaja ilmoittaa, miten voidaan kartoittaa algerialaiset, bahrainilaiset ja egyptiläiset ryhmät, jotka suunnittelevat eri maihin kohdistuvia terroristi-iskuja Lontoosta käsin? 2. Onko neuvoston puheenjohtaja valmis kertomaan, miten edellä kuvattu tilanne saataisiin loppumaan? Vastaus (6. heinäkuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa kysymystä ei ole käsitelty neuvoston toimielimissä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0417/98 komissiolle esittäjä(t): Freddy Blak (PSE) (24. helmikuuta 1998)

Aihe: Työttömyyden torjunta

Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon EU-varoja käytetään työttömyyden torjuntaan kaupan alan eri sektoreilla?

Mitkä pääosastot hallinnoivat näitä varoja, ja mitä arviointikriteereitä hankkeiden priorisoinnissa käytetään?

Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (6. toukokuuta 1998)

Euroopan sosiaalirahasto (ESR) on yhteisön tärkein väline henkilöstöresurssien kehittämisessä ja työmarkkinoiden toiminnan parantamisessa koko yhteisön alueella. Rahaston toiminta ei ole alakohtaisesti rajoittunutta, vaan rahaston tehtäväkenttä kattaa monenlaista toimintaa, jolla pyritään parantamaan ihmisten työllistettävyyttä paikallisilla työmarkkinoilla kouluttamalla heitä täyttämään avoimena olevia työpaikkoja tai mahdollistamalla se, että he voivat käyttää uusia työllisyysmahdollisuuksia. Paikalliset viranomaiset voivat kuitenkin sovitun yhteisön tukikehyksen puitteissa ja ESR:sta annetun asetuksen mukaisesti ehdottaa erityisiä ohjelmia, joilla edistetään paikallista työllisyyskehitystä tietyllä alalla. Yli puolet ESR:sta henkilöstöresurssien kehittämiseen vuosina 1994-1999 varatuista varoista käytetään toimiin, jotka on suunnattu yleisesti työmarkkinoilta syrjäytyneille tai syrjäytymisvaarassa oleville. Näitä kokonaismääriä ei kuitenkaan ole mahdollista eritellä aloittain.

Vaikka ESR osaltaan auttaa työmarkkinoille eri tavoin liittyviä ihmisiä ylläpitämään tai parantamaan työllistettävyyttään, myös muut rakennerahastot, kuten Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (EMOTR), kalatalouden ohjauksen rahoitusväline (KOR) ja Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR), tukevat ja kehittävät työllisyysmahdollisuuksia. Tämä tapahtuu investoimalla infrastruktuuriin ja tuotantokyvyn kehittämiseen sekä maaseutualueisiin ja maatiloihin. Rakennerahastojen tukeen oikeutettujen projektien määrittämisessä käytetyt kriteerit esitetään täydentävissä suuntaviivoissa. Tämä tapahtui viimeksi välitarkistuksen yhteydessä ((Yhteisön rakenteelliset toimet ja työllisyys, KOM(96) 109, lopullinen. Selvitys toimenpiteistä taantuvilla teollisuusalueilla (tavoite 2) toiselle ohjelmakaudelle 1997-1999, 29.4.1996. Ensisijaiset tavoitteet rakennerahasto-ohjelmien tarkistamisesta vuoden 1999 loppuun - komission suuntaviivat, 30.5.1997. )).
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0157



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1415/98 komissiolle esittäjä(t): Riitta Myller (PSE) (11. toukokuuta 1998) Aihe: Euroopan unionin kansalaisten oikeus äänestää unionin jäsenmaiden paikallisvaaleissa Unionin kansalaisella tulisi olla yhtäläiset mahdollisuudet käyttää kansalaisoikeuksia, kuten oikeutta äänestää kunnallisissa vaaleissa jäsenvaltioissa, jossa hän asuu mutta jonka kansalainen hän ei ole, samoin edellytyksin, kuin kyseisen jäsenvaltion omilla kansalaisilla. OIkeus on ainakin periaatteessa merkittävä askel Kansalaisten Euroopan vahvistamisessa. Kuitenkin jäsenvaltioissa on ilmennyt puutteita tämän oikeuden takaamisessa. Kysyn siksi komission asianmukaiselta jäseneltä, mistä johtuu, etteivät esimerkiksi Ranskassa asuvat Euroopan unionin kansalaiset ole voineet äänestää paikallisvaaleissa? Onko sopimustekstissä käytetty termi ¨kunnallinen äänioikeus¨ liitettävä yksinomaan kunnallisvaaleihin, vai eikö kaikilla unionin kansalaisilla tulisi olla periaatteellinen oikeus äänestää myös muissa paikallisen tason vaaleissa, kuten Ranskan alue- ja departementtivaaleissa? Eikö olisi tärkeää, että edes näitä oikeusvaltion periaatteita Euroopan unionissa vahvistavia oikeuksia tulkittaisiin niiden tarkoitusperien mukaisesti, jotta unionin kansalaiset voisivat osallistua kansallisvaltiota laajemmassa yhteisössä paikallistason edustukselliseen päätöksentekoon? Lisäksi kysyn, kuinka turvataan käytännössä unionin kansalaisten oikeus äänestää kunnallisvaaleissa? Käytännössä on ilmennyt, että mm. Ranskassa ei kunnallista äänioikeutta ole kaikille Euroopan unionin kansalaisille taattu? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (10. kesäkuuta 1998) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Whiten esittämään suulliseen kysymykseen H-316/98 kyselytunnilla parlamentin istuntojaksolla huhtikuussa 1998 ((Parlamentin keskustelut (huhtikuu 1998). )).
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0691/98 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) (10. maaliskuuta 1998) Aihe: Altener II Viite: ¨Ehdotus neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä (Altener II)¨ (KOM(97) 87 lop. - 97/0106 SYN) ((EYVL C 192, 24.6.1997, s. 16. )) Voiko komissio vahvistaa viipymättä (eikä vuosittain) tavoitteet ja perusteet rahoituksen saamiseksi säilyttäen kuitenkin tarvittavan joustavuuden toimintatasolla ennalta määrättyjen rajojen mukaisesti siten, että kilpailua ei vääristetä? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1998) Monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä (ALTENER II) tehdyn päätösehdotuksen ((EYVL C 192, 24.6.1997. )), tavoitteet esitetään ehdotuksen 1 artiklassa ja toteutettavat toimenpiteet 2 artiklassa. Nämä ovat painopistealoja, joista keskustellaan ja jotka vahvistetaan vuosittain, jotta kutakin vuotta koskevat ehdotuspyynnöt voitaisiin kohdentaa asianmukaisesti. Helmikuun 2. päivänä 1998 pidetyssä ALTENER-komitean kokouksessa keskusteltiin vuoden 1998 ehdotuspyynnön sisällöstä. Asiaa koskevaan tiedotteeseen sisältyy luettelo kunkin toimen painopistealoista ja myös ohjelman voimassaoloaikana sovellettavat perusteet ja menettelyt. Nämä ovat osittain samoja kuin yhteisön ehdotuspyyntöihin sovellettavat yleiset perusteet ja menettelyt. Komissio on tehnyt niihin lisäyksiä, joita se pitää tarpeellisina painopistealueita tarkasteltuaan ja kuultuaan ALTENER-komiteaa. Rahoitusosuudet on määritelty päätösehdotuksen 3 artiklassa. Kohdennettujen toimien tarkoituksena on yksikkökustannusten pienentäminen, joten hintahaarukan määrittäminen ennalta näille toimille estäisi kilpailua.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0454/98 komissiolle esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) (27. helmikuuta 1998) Aihe: Matkapuhelinliikennettä ja langatonta puhelinjärjestelmää koskevat toimiluvat Tietoliikennepalvelut vapautettiin täysin kaikissa unionin maissa 1. tammikuuta 1998. Yhteisön direktiivillä 90/388/EY ((EYVL L 192, 24.7.1990, s. 10. )) ja siitä johtuvilla direktiiveillä säädetään toimilupien poistamisesta ja lisenssien antamisesta. Presidentin 19. syyskuuta 1997 antamassa säädöksessä nro 318 (asetus yhteisön direktiivien täytäntöönpanosta tietoliikennealalla) ei mainita lainkaan toimilupia. 1. Miksi Italian hallitus ei ole poistanut toimilupaveroa? Onko tämä ristiriidassa yhteisön määräysten kanssa? 2. Tietääkö komissio, että kyseinen vero tullaan poistamaan? 3. Eikö veron säilyttäminen ole ristiriidassa yhteisön direktiivien kanssa ja eikö se hankaloita tietoliikenteen kehittämistä? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1998) 1. Komissiolla ei ole ajantasaistettua tietoa parlamentin jäsenen mainitseman teleoperaattoreilta perittävän toimilupamaksun tilanteesta. Italian viranomaisten kanssa käydyn kahdenvälisen yhteydenpidon perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että Italian hallituksessa keskustellaan maksun poistamisesta. 2. Komissiolle ei ole tiedotettu toimilupamaksun poistamisen aikataulusta. 3. Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/13/EY ((EYVL L 117, 7.5.1997. )) käyttöön otetulla järjestelmällä etäännytään perinteisestä toimilupa-ajattelusta. Siitä vaaditaan, että maksuja peritään ainoastaan asianmukaisten valtuutusten antamisesta, hallinnoinnista, valvonnasta ja täytäntöönpanosta aiheutuvien hallintokustannusten kattamiseksi. Italian hallituksen, joka on jo saattanut kyseiset periaatteet osaksi kansallista lainsäädäntöä 19. syyskuuta 1997 annetulla presidentin asetuksella 319/97, on nyt toteutettava tarpeelliset toimenpiteet niiden noudattamiseksi. Direktiivin 97/13/EY 22 artiklan 1 kohdan mukaan kaikkien jäsenvaltioiden on pyrittävä kaikin tavoin saattamaan voimassa olevat valtuutukset direktiivin säännösten mukaisiksi 1. tammikuuta 1999 mennessä. Komissio valvoo olemassa olevien valtuutusten mukauttamismenettelyä.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0988/98 komissiolle esittäjä(t):Cristiana Muscardini (NI),Amedeo Amadeo (NI),Roberta Angelilli (NI), Spalato Belleré (NI), Marco Cellai (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Gastone Parigi (NI), Salvatore Tatarella (NI) ja Antonio Trizza (NI) (2. huhtikuuta 1998) Aihe: Slovenian jäsenyysneuvottelut Viisikymmentä vuotta sodan päättymisestä Slovenian Italian suurlähettiläs on lausunut, että aika ei ole vieläkään kypsä Italian ja Slovenian välien normalisoitumiselle. Kuten tiedetään, jotkut Italian ja Slovenian kahdenvälisten suhteiden kysymykset ovat edelleen auki (vuonna 1947 Sloveniasta paenneiden takavarikoidun omaisuuden palauttaminen sekä Foiben joukkomurhan tunnustaminen). Nämä kysymykset ovat työllistäneet jo pitkään molempien maiden diplomaatteja heidän yrittäessä löytää niihin tyydyttäviä ratkaisuja, mutta suurlähettilään lausunnot osoittavat halua toimia täysin päinvastoin. Niitä onkin vaikeaa sovittaa yhteen Slovenian jäsenyyspyrkimysten kanssa, sillä EU merkitsee rauhaa ja tasapainoisia kansainvälisiä suhteita. 1. Miten komissio arvioi näitä lausuntoja juuri ennen Slovenian jäsenyysneuvottelujen aloittamista? 2. Puuttumatta kahdenvälisten suhteiden kysymyksiin, eikö tällainen vihamielinen suhtautuminen ole komission mielestä ristiriidassa ystävällisten ja keskinäiseen kunnioitukseen perustuvien suhteiden kanssa, jollaiset vallitsevat unionin jäsenvaltioiden välillä? 3. Eikö tällainen varomaton lausunto, jota ei voida hyväksyä, koska se on ihmisoikeuksien vastainen kahdessa edellä mainitussa ratkaisemattomassa kysymyksessä, voi haitata neuvottelujen rauhallista ja puolueetonta kulkua? 4. Eikö komission mielestä olisi ennakkotapauksena hyödyllistä pyytää Slovenialta selvitystä sen Italian suhteiden rauhoittumisesta ennen EU-jäsenyysneuvotteluiden aloittamista? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 1998) Komissio voi ilmoittaa arvoisille parlamentin jäsenille, että ne Italian lehdistössä julkaistut artikkelit, joihin heidän kysymyksensä perustuivat, sisälsivät virheellistä tietoa. Slovenian ulkoministeriö kiisti välittömästi Slovenian Rooman-suurlähettilään lausunnon, joka julkaistiin hiljattain useissa italialaisissa sanomalehdissä. Suurlähettiläs vahvisti, että lehtien tiedot eivät vastanneet Slovenian virallista kantaa eivätkä hänen omaa kantaansa. Haastattelua seuranneena päivänä annetussa virallisessa tiedonannossa Slovenian ulkoministeriö totesi, että Italian ja Slovenian suhteet ovat erittäin hyvät. Tiedonannossa sanottiin, että suhteet perustuvat yhteisiin etuihin, joita ovat vakaus, ystävällishenkinen yhteistyö, yhteinen Eurooppa sekä Italian slovenialaisvähemmistön ja Slovenian italialaisvähemmistön suojelu. Vaikka komissiolla ei ole toimivaltaa Slovenian ja jäsenvaltioiden kahdenvälisissä kysymyksissä, se seuraa niitä tarkkaavaisesti varmistaakseen, että liittymistä valmistelevat neuvottelut sujuvat ongelmitta ja objektiivisesti.
Virallinen lehti nro C 310 , 09/10/1998 s. 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0885/98 komissiolle esittäjä(t): Bill Miller (PSE) (26. maaliskuuta 1998) Aihe: Asiakirjojen julkisuus Tunnustaako komissio yhteisön ensimmäisen oikeusasteen asiakirjojen julkisuudesta 6. helmikuuta 1998 antaman tuomion (asia T-124/96)? Jos tunnustaa, aikooko komissio noudattaa tämän tuomion 6 kohtaa, jossa määrätään käytännesäännöistä? Jos aikoo, onko komissio sitä mieltä, että 6 kohdan määräysten mukaan yleisölle on taattava mahdollisimman esteetön pääsy komission ja neuvoston säilyttämiin asiakirjoihin? Tässä yhteydessä asiakirjalla tarkoitetaan kaikkea kirjoitettua tekstiä - missä muodossa tahansa - joka sisältää olemassa olevia tietoja ja jota komissio tai neuvosto säilyttää? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (22. huhtikuuta 1998) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 6. helmikuuta 1998 antaman tuomion (asiassa T*124/96) 4*6 kohdissa on erittäin selkeä selvitys komission vuonna 1994 käyttöön ottamasta järjestelmästä, joka koskee yleisön oikeutta saada tietoja komission asiakirjoista. Komissio hyväksyi yleisön oikeutta saada tietoja komission asiakirjoista koskevan päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom ((EYVL L 46, 18.2.1994. )) 8. helmikuuta 1994. Tässä päätöksessä, jonka nojalla otetaan käyttöön yhdessä neuvoston kanssa 6. joulukuuta 1993 sovitut toimintasäännöt, vahvistetaan periaate siitä, että yleisöllä on oltava mahdollisimman laaja oikeus saada tietoja komission sisäisistä asiakirjoista. Tietojen antamisesta kieltäydytään ainoastaan sellaisissa tapauksissa, joissa julkinen tai yksityinen etu tai komission käsittelyjen luottamuksellisuus voi vaarantua. Komissio huomauttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että sen sitoutuminen avoimuuteen käy ilmi myös tilastotiedoista: ainoastaan 10 prosenttia pyynnöistä hylättiin vuonna 1997 jonkin toimintasäännöissä säädetyn poikkeuksen perusteella.