KIRJALLINEN KYSYMYS E-1004/00 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle. Laiton työvoiman vapaan liikkuvuuden rajoittaminen.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0199 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1004/00 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle (31. maaliskuuta 2000) Aihe: Laiton työvoiman vapaan liikkuvuuden rajoittaminen Hyväksyminen viralliseksi matkaoppaaksi edellyttää Italiassa seuraavien ehtojen täyttämistä: - Hakijan on suoritettava italialainen tutkinto, joita ei järjestetä säännöllisesti. Tutkintotilaisuuksien välillä saattaa olla jopa 1015 vuoden odotusaika. - Tutkintoon sisältyy italian kielen kirjallinen koe. Vaatimukset ovat hyvin tiukat, ja monet ulkomaiset oppaat reputtavat tämän tutkinnon. Oppaat puhuvat sujuvaa italiaa, mutta kirjoittavat heikommin kuin italialaiset oppaat. Italian kielen kirjallisen taidon vaatimus ei vaikuta asianmukaiselta, koska oppaat puhuvat usein työssään äidinkieltään. - Tutkinto antaa oikeuden toimia oppaana vain siinä kaupungissa / sillä alueella, jossa/jolla tutkinto on suoritettu. Tämän vuoksi oppaat eivät voi toimia koko maahan ulottuvien kiertomatkojen oppaina. Katsooko komissio, että tämänmuotoinen tutkinto ja tällainen lupakäytäntö ovat sopusoinnussa työvoiman vapaata liikkuvuutta koskevien yhteisön säännösten kanssa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (17. toukokuuta 2000) Matkaoppaan ammatin harjoittaminen Italiassa edellyttää kelpoisuutta, jonka tasosta on säädetty direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/51/ETY(1). Direktiivissä säädetään, että jäsenvaltion kansalaisella on oikeus harjoittaa toisessa jäsenvaltiossa ammattia, johon hän on kotijäsenvaltiossaan täysin pätevä. Vastaanottava jäsenvaltio voi edellyttää muuttajalta sopeutumisajan tai kelpoisuuskokeen suorittamista, mikäli muuttajan koulutuksen ja vastaanottavan jäsenvaltion vaatimusten välillä on merkittäviä eroja. Italia on pannut direktiivin täytäntöön vuonna 1994 annetulla asetuksella (Decreto Legislativo 2 maggio 1994, n. 319). Asetuksessa säädetään, että tutkinto voidaan tunnustaa, jos hakija on valintansa mukaan suorittanut joko sopeutumisajan tai kelpoisuuskokeen silloin kun hakijan koulutuksen ja kansallisessa laissa säädetyn koulutuksen välillä on merkittäviä eroja. Tämä asetus vaikuttaa yhdenmukaiselta yhteisön lain kanssa, ja hakijat voivat puolustaa oikeuksiaan sen nojalla. Komission tietojen mukaan kelpoisuuskokeita järjestetään säännöllisesti hakijoille, jotka ovat valinneet tällaisen korvaavan toimenpiteen. Koe suoritetaan italian kielellä, mutta sen tavoitteena on arvioida hakijan ammatillisia tietoja tietyissä ammatin harjoittamisessa tarvittavissa aineissa (esim. arkeologiassa tai taidehistoriassa) eikä kielitaidossa. Hakija voi joka tapauksessa valita kelpoisuuskokeen ja sopeutumisajan välillä; jälkimmäiseen ei sisälly kirjallista koetta. Lupien maantieteellisen ulottuvuuden osalta komissio muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että direktiivin mukaisesti hakijalla on oikeus harjoittaa ammattia samoilla edellytyksillä, joita sovelletaan vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisiin. Kyseiseen ammattiin pääsyä koskevien määräysten mukaisesti Italian kansalaisille myönnetyt luvat eivät ole laajempia kuin yhteisön kansalaisille vastavuoroisen tunnustamisen järjestelmän mukaisesti myönnetyt luvat, sillä ne ovat voimassa ainoastaan luvan myöntäneellä alueella. Luvan ulottaminen muille alueille kuuluu kansallisen lain piiriin, ja sitä sovelletaan kaikkiin yhteisön kansalaisiin. Erityisillä paikallisilla, kulttuurisilla ja historiallisilla näkökohdilla, jotka ovat olennainen osa kyseistä toimialaa, voitaisiin ilmeisesti perustella erityiset alueelliset määräykset. Näin ollen komissio katsoo, että asiassa ei ole selkeästi rikottu yhteisön lakia. (1) EYVL L 30, 9.2.1995 (sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna).