KIRJALLINEN KYSYMYS E-1452/03 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle. Akryyliamidi.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0200 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1452/03 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle (28. huhtikuuta 2003) Aihe: Akryyliamidi Perunatuotteista, erityisesti ranskalaisista perunoista, löydetty akryyliamidi saattaa olla peräisin joihinkin paistorasvoihin lisättävästä silikoniöljystä. Voiko komissio kertoa, onko akryyliamidi peräisin paistorasvaan lisättävästä silikoniöljystä? Onko aiheesta olemassa tutkimuksia tai tieteellisten työryhmien kannanottoja? Aikooko komissio tutkituttaa kyseisen asian? Mikä on silikoniöljyn suurin sallittu pitoisuus Euroopan unionissa? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä silikoniöljyn kieltämiseksi paistorasvoissa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (6. kesäkuuta 2003) Nykyiset tiedot osoittavat, että akryyliamidia voi muodostua paljon tärkkelystä sisältävässä ruoassa, kun sitä kypsennetään korkeassa lämpötilassa, esimerkiksi paistettaessa, grillattaessa, uunikypsennyksen aikana tai paahdettaessa. Akryyliamidin muodostumismekanismit ruoassa ovat monimutkaisia, ja komissio on parhaillaan keräämässä tietoa niistä. Tiettyjen aminohappojen ja sokereiden väliset reaktiot näyttävät olevan akryyliamidin pääasiallinen muodostumistapa ruoassa, mutta muillakin tekijöillä on osuutta asiaan. Nykyisen tietämyksen perusteella on epäselvää, millainen merkitys ruokien paistoöljyn valinnalla on pyrittäessä estämään suurien akryyliamidipitoisuuksien muodostumista. Paistoöljyissä käytettävä silikoniöljy on elintarvikkeiden sallittu lisäaine, dimetyylipolysiloksaani-silikoniyhdiste E 900. Elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista 20 päivänä helmikuuta 1995 annetun parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/2/EY(1) mukaan dimetyylipolysiloksaanin sallittu määrä paistorasvoissa ja -öljyissä on 10 milligrammaa kilogrammassa (mg/kg). Raja-arvo on asetettu tieteellisen elintarvikekomitean (Scientific Committee on Food) lausunnon perusteella. Lausunnon mukaan toksikologinen tietämys osoittaa, ettei turvallisuus vaarannu tällaisella käyttötasolla, joten tämän aineen hyväksyttävän päivittäisen saannin ilmoittavaksi ADI-arvoksi (Acceptable Daily Intake) on asetettu 1,5 mg elopainokiloa kohti. Dimetyylipolysiloksaania käytetään vaahdottumisen estoaineena, ja aine vaikuttaa kosteuden vapautumiseen paiston aikana. Komissio on tietoinen siitä, että erään tutkimuksen perusteella kosteuden ja akryyliamidipitoisuuden välillä on mahdollisesti yhteys. Yhteys osoittautui kuitenkin selväksi, kun käytetyt dimetyylipolysiloksaanimäärät ylittävät kaupallisessa käytössä sallitun rajan. Parhaillaan tehdään tutkimustyötä, jotta voitaisiin paremmin ymmärtää akryyliamidin muodostumistapaa elintarvikkeissa. Komissio on luonut eri tutkimushankkeita lyhyesti esittelevän tietokannan, johon voi tutustua komission Internet-sivulla(2). Akryyliamidin muodostumista ruoassa koskevan nykyisten tietämyksen perusteella komissiolla ei ole tietoa siitä, että sallittu määrä dimetyylipolysiloksaania olisi tärkeä vaikuttava tekijä. Tätä kysymystä on kuitenkin tarkasteltava uudelleen, kun saadaan lisätietoa akryyliamidin muodostumismekanismeista ruoassa. (1) EYVL L 61, 18.3.1995. (2) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/fcr/acrylamide/acryl_index_en.html.