ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0338/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Maataloustuotteiden hinnat.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0180 - 0180



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0338/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (13. helmikuuta 2001) Aihe: Maataloustuotteiden hinnat Jatkona komission jäsenen Franz Fischlerin 11. lokakuuta antamalle vastaukselle kirjalliseen kysymykseen E-2730/00(1), aikooko komissio selvittää, miksei maatalousmarkkinoiden sääntelystä vastaavien henkilöiden käytettävissä ole paremmin ajan tasalla olevia markkinatietoja? (1) EYVL C 113 E, 18.4.2001, s. 159. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 2001) Arvoisa parlamentin jäsen kysyi kirjallisessa kysymyksessään E-2730/00, millaiseksi komissio arvioi prosentuaalisen eron yhteisön viiden merkittävimmän maataloustuotteen hinnan kunkin viiden viimeksi kuluneen vuoden ajanjaksoon kuuluvan vuoden lopussa ja samojen tuotteiden maailmanmarkkinoilla noteerattujen hintojen välillä. Vastaus tähän kysymykseen perustui hintatietoihin, jotka saatiin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) Producer Support Estimate -tietokannasta (OECD:n sihteeristön OECD-maissa yleisesti hyväksyttyjen menetelmien mukaisesti laatima tietokanta) vuosilta 19951998. Yhteisten markkinajärjestelyjen hoidossa komissio käyttää sekä sisämarkkinoita että maailmanmarkkinoita koskevia yksityiskohtaisia ja ajantasaisia hintatietoja. Nämä tiedot voivat vaihdella päivittäin tai viikoittain riippuen muiden tekijöiden ohella kyseisistä erityismarkkinoista, tuote-eritelmistä, tuotteiden lopullisesta käyttötarkoituksesta ja alkuperämaasta. Tiedot ovat markkinasääntelystä vastaavien henkilöiden käytössä mukaan lukien jäsenvaltioiden virkamiehet pysyvien hallintokomiteoiden välityksellä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0336/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Happosateiden vähentämistä koskeva lainsäädäntö.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0179 - 0179



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0336/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (13. helmikuuta 2001) Aihe: Happosateiden vähentämistä koskeva lainsäädäntö 1. Aikooko komissio ilmoittaa, millä Euroopan unionin lainsäädännön säännöksillä pyritään hillitsemään happosateiden vaikutuksia? 2. Voiko kansallisella lainsäädännöllä komission mukaan olla vastaavaa tehoa? 3. Pystyykö komissio arvioimaan happosateiden valtioiden rajojen yli ulottuvaa vaikutusta? Mistä esimerkiksi voivat olla peräisin Yhdistynyttä kuningaskuntaa saastuttavat happosateet? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 2001) 1. Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista(1) on parhaillaan parlamentin toisessa käsittelyssä. Sen tarkoituksena on puolittaa happamoitumisen kriittisen kuorman ylitys yhteisössä vuoteen 2010 mennessä vuoden 1990 tilanteeseen nähden. Esimerkiksi liikenteen päästöjen ja suurista polttolaitoksista vapautuvien päästöjen(2) hallitsemiseen tähtäävät alakohtaiset toimenpiteet auttavat omalta osaltaan tämän tavoitteen saavuttamisessa, mihin myös ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskeva direktiivi 96/61/EY(3) myötävaikuttaa. 2. Hapan sade on laajamittainen rajat ylittävä ongelma. Sitä ei voida ratkaista pelkästään kansallisella lainsäädännöllä. 3. Parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristöön toimitetaan taulukot, joista käy ilmi, missä määrin jäsenvaltiot, ehdokasmaat sekä Pohjanmeren ja Itämeren päästöt ovat vaikuttaneet happamoitumista aiheuttavien epäpuhtauksien (hapettuneet rikkiyhdisteet ja typpi) kerrostumiseen kussakin jäsenvaltiossa vuonna 1997(4). (1) EYVL C 56 E, 29.2.2000, yhteinen kanta (EYVL C 375, 28.12.2000). (2) Direktiivi 88/609/ETY (EYVL L 336, 7.12.1988), tarkistettua ehdotusta koskeva yhteinen kanta (EYVL C 375, 28.12.2000). (3) EYVL L 257, 10.10.1996. (4) Euroopan seurantatyön arviointiohjelmaan (EMEP) kuuluvan Meterological Synthesizing Centre West (MSC-West) laatima arvio.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0025/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Alueelliset kalastusjärjestöt.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0093 - 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0025/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (17. tammikuuta 2001) Aihe: Alueelliset kalastusjärjestöt Komission inhimillisten ja taloudellisten voimavarojen riittämättömyys on käymässä hälyttävän selväksi ja herättää epäilyjä sen neuvottelukyvystä näissä kansainvälisissä järjestöissä. Kahdesta viimeisimmästä esimerkkitapauksesta ensimmäinen liittyy kauppasaartoon, jonka Yhdysvallat on julistanut yhteisön Tyynenmeren kalastuslaivastolle, koska yhteisö ei ole sisällyttänyt oikeusjärjestykseensä ICCATin suosituksia delfiinien suojelusta tonnikalan pyynnissä. Kauppasaarron perimmäisenä syynä on komission viivyttely näiden toimenpiteiden esittelyssä neuvostolle. Voisiko komissio selittää, miksi tähän kriittiseen tilanteeseen on päädytty? Toiseksi äskettäin Marrakechissa pidetyssä ICCATin kansainvälisessä kokouksessa kävi selväksi, että komission neuvottelukapasiteetti kyseisessä kokouksessa järjestetyissä eri foorumeissa oli hyvin rajoittunut. Euroopan parlamentti on toistuvasti kiinnittänyt huomiota tilanteeseen ja pyytänyt Euroopan unionia ryhtymään toimiin sen ratkaisemiseksi. Miten komissio aikoo ratkaista tämän kehnon tilanteen, joka kyseenalaistaa yhteisön johtamiskyvyn alueellisissa kalastusjärjestöissä? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 2001) On totta, että monenkeskiseen kalakantojen suojeluun avomerellä kuuluu useita niin määrältään kuin vaikeusasteeltaankin jatkuvasti kasvavia haasteita, joihin yhteisön on vastattava. Tämä tapaus ei ole kuitenkaan irrallinen, ja myös muut komission toiminnan alueet vaativat lisääntyvää huomiota. Tässä ympäristössä komission on kohdattava kaikki nämä haasteet ajanjaksolla 20002002 rajallisen henkilömäärän turvin. Komissio tekee käytettävissä olevan henkilöstömäärän puitteissa kaikkensa varmistaakseen, että yhteisön edustus kansainvälisissä kokouksissa on riittävä sekä virkamiesten määrän että heidän pätevyytensä osalta. Jokin aika sitten pidetyssä Atlantin tonnikalavarojen suojelua käsittelevän kansainvälisen komission (ICCAT) kokouksessa komissiolla oli suhteellisen suuri valtuuskunta (kuusi virkamiestä), joka oli riittävä hoitamaan eri neuvottelut, vaikkakin tämä vaati merkittäviä henkilökohtaisia ponnistuksia. Muihin kansainvälisiin kokouksiin komissio lähettää myös niin monta virkamiestä kuin on tarpeen riittävän läsnäolon varmistamiseksi, mutta tähän vaikuttavat luonnollisesti yleiset koko komission käytettävissä olevan henkilöstön määrästä johtuvat rajoitukset.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0346/01 esittäjä(t): Helena Torres Marques (PSE) komissiolle. Eurojen jakelu ennen tammikuuta 2002.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0218 - 0219



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0346/01 esittäjä(t): Helena Torres Marques (PSE) komissiolle (6. helmikuuta 2001) Aihe: Eurojen jakelu ennen tammikuuta 2002 Komission euroon siirtymisen valmisteluja (Preparation for the changeover to the euro) koskevan kuukausitiedotteen lopussa olevan taulukon mukaan vähittäiskauppiaille aletaan toimittaa ennakkoon euroja 1.9.2001 ja 17.12.2001 välisenä aikana. Voiko komissio vahvistaa tämän? Mikä on komission kanta siihen, että kansalaisille toimitetaan ennakkoon 5 ja 10 euron seteleitä jo 1.12.2001 lähtien? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (15. maaliskuuta 2001) Komission kuukausijulkaisun Preparation for the changeover to the euro lopussa julkaistu taulukko koottiin komissiossa euroalueen jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta. Talous- ja rahaliiton jäsenvaltiot ovat sopineet, että kansallisten rahojen ja euroseteleiden ja -kolikoiden rinnakkaiskäyttö pidetään mahdollisimman lyhyenä. Näin pyritään välttämään sekaannusten syntymistä kuluttajien keskuudessa ja lyhentämään aikaa, jonka vähittäiskauppa joutuu käsittelemään kahdenlaisia rahoja. Seteleiden ennakkojakelu yleisölle voisi itse asiassa pidentää rinnakkaiskäyttöä ja vaarantaa ne hyödyt, joita lyhyellä rinnakkaiskäytöllä tavoitellaan. Lisäksi seteleiden ennakkojakelu yleisölle voisi johtaa siihen, että setelit tulisivat liikkeeseen jo ennen tammikuun 2002 alkua. Tästä syystä valtiovarainministerit ja komissio ovat yhtyneet Euroopan keskuspankin kantaan, että seteleitä ei jaeta yleisölle ennakkoon.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0700/01

esittäjä(t): Eurig Wyn (Verts/ALE) komissiolle

(8. maaliskuuta 2001)

Aihe: Yhdistyneen kuningaskunnan osallistuminen Bagdadin pommituksiin

Tukeeko komissio Yhdistyneen kuningaskunnan osallistumista Bagdadin pommituksiin?

Eikö komissio ole samaa mieltä, että Irakin kansalaiset ovat kärsineet jo tarpeeksi taloussaarrosta ja että USA:n ja Ison-Britannian ilmaiskut vain lisäävät heidän kärsimyksiään ja että demokratian ja ihmisoikeuksien nimissä nämä hyökkäykset pitäisi tuomita?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(4. huhtikuuta 2001)

Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan hiljattain yhdessä toteuttamista ilmahyökkäyksistä Irakin sotilaskohteita vastaan on keskusteltu sekä Euroopan parlamentissa että neuvostossa. Vaikka tästä yhteisestä sotatoimesta saatetaankin olla montaa mieltä, vallalla on yleinen yhteisymmärrys siitä, että Irakin nykyiseen tilanteeseen on syynä se, että maan hallitus ei noudata tiettyjä Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) turvallisuusneuvoston päätöslauselmia. Kyseisten päätöslauselmien mukaan Irakin olisi tuhottava kaikki joukkotuhoaseet ja sallia YK:n tarkastaa, valvoa ja tutkia tätä prosessia. Kieltäytymisellään toimimasta yhteistyössä YK:n tarkastajien kanssa Irakin hallitus on jatkanut taloussaartoa ja on siten itse vastuussa maansa väestön kärsimysten jatkumisesta.

Komissio pahoittelee Irakissa menetettyjä ihmishenkiä. On kuitenkin pidettävä mielessä se, että kieltäytymällä yhteistyöstä YK:n kanssa Saddam Husseinin hallinto on kokonaan vastuussa päivittäin Irakissa vallitsevasta kärsimyksestä ja siellä tapahtuvista kuolemantapauksista. Öljyä ruoasta -ohjelman turvin Irakilla on riittävästi varoja helpottaa väestön tilannetta, mutta se ei ole sitä kuitenkaan tehnyt.

Mahdolliset ratkaisut nykyiseen tilanteeseen on löydettävä YK:n käymien neuvottelujen turvin. Tässä yhteydessä komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että YK ja Irakin hallitus aloittivat neuvottelut uudestaan helmikuun 2001 lopussa, ja toivoo myönteisiä tuloksia, joiden ansiosta Irakin väestön tilanne lopulta paranisi.

Komissio on kuitenkin huolissaan Irakin väestön kärsimyksistä ja tekee kaiken voitavansa valtuuksiensa ja käytettävissä olevien varojensa rajoissa tilanteen helpottamiseksi. Vuonna 1991 käydystä Persianlahden sodasta lähtien yhteisö on ollut merkittävin humanitaarisen avun antaja Irakissa. Annetun avun määrä on yli 250 miljoonaa euroa. Vuonna 1999 komissio antoi apua 8 miljoonaa euroa ja vuonna 2000 10 miljoonaa euroa. Vuonna 2001 avun määrä säilyy vastaavalla tasolla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0018/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Sinisimpukan viljely Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0089 - 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0018/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (17. tammikuuta 2001) Aihe: Sinisimpukan viljely Euroopan unionissa Sinisimpukan viljelyllä on Galician rannikkoalueella erittäin suuri merkitys, sillä se työllistää välittömästi noin 11 500 henkilöä, joista 8 500 vakituisesti, sekä välillisesti 7 000 henkilöä. Se on sitäkin merkittävämpää ottaen huomioon, että tuotantotoiminnan synnyttämät varat jakautuvat sosiaalisesti laajalle alalle, ja koska päätöksentekovalta on kyseisellä alueella, ne myös investoidaan alueelle. Tämä luo kerrannaisvaikutuksen paikallistaloudessa ja vakauttaa sosiaalis-taloudellista tilannetta. Vesiviljelyalalla juuri sinisimpukan viljely on kantava ja vakautta luova voima; Galiciassa sitä viljellään 250300 miljoonaa kiloa vuodessa. Galicia onkin Kiinan jälkeen maailman toiseksi suurin tuottaja sekä suurin tuottaja Euroopassa, jossa se tuottaa 50 % EU:n kokonaistuotannosta. Sen tuotannosta 35 % menee tuoretavaramarkkinoille, 41 % tavanomaisiin säilykkeisiin ja 24 % uusiin, vaihtoehtoisiin jalosteisiin, joiden osuus on jatkuvassa kasvussa. Galician sinisimpukan viljelyn sääntelyneuvosto on jo hakenut tuotteelle suojattua alkuperänimitystä (SAN). Siitä tulisi maailmanlaajuinen vertauskohta, sillä tämä olisi ensimmäinen kerta, kun SAN myönnetään kalastus- tai vesiviljelytuotteelle. Jotta Euroopan unionin kuluttajia voitaisiin suojella tehokkaammin, eikö komissio katso, että kyseinen SAN auttaisi perustavalla tavalla tunnistamaan nilviäiset aukottomasti laadukkaaksi lopputuotteeksi tai muiden lopputuotteiden laadukkaaksi pääraaka-aineeksi? Mihin toimiin EU on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä tyydyttääkseen laadukkaiden nilviäisten kysynnän Euroopan markkinoilla ja helpottaakseen nilviäisten tunnistamista, jottei virheellinen tai epäselvä tunnistaminen tuottaisi etua kolmansista maista tuleville huonolaatuisille tuotteille tai tuotteille, jotka eivät täytä EU:n markkinoilla asetettuja terveyttä ja hygieniaa koskevia vähimmäisvaatimuksia? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (12. maaliskuuta 2001) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan hänen aiemmin esittämiinsä kirjallisiin kysymyksiin E-0013/01(1) ja E-0016/01(2) annettuihin komission vastauksiin. (1) Katso sivu 87. (2) Katso sivu 88.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0234/01

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle

(8. helmikuuta 2001)

Aihe: Laittomat belgialaiset viisumit ja passit

Belgialaisia viisumeita ja passeja koskeviin väärennöksiin on kiinnitettävä asianmukaista huomiota Euroopan unionin kolmannen pilarin (oikeus- ja sisäasiat) puitteissa, erityisesti sen vuoksi, että väliaikainen tai pysyvä oleskeluoikeus Belgian liittovaltiossa antaa saman tien vapaan pääsyn kaikkiin Schengen-maihin. Tuollaiset oleskeluluvat ovat rikollisille kullanarvoisia ja ne tekevät maahantulosektorista erittäin korruptioalttiin.

Viime vuosina on käynyt ilmi, että Belgian ulkoministeriössä on käyty kauppaa diplomaattipasseista ja että Belgian Sofian suurlähetystössä harjoitettiin laajamittaista viisumeiden väärentämistä. Vuoden 1997 loppupuolella ulkoministeriön virkamies tunnusti myyneensä venäläisille noin 300 erityisviisumia. Sama henkilö luovutti myös tuhansia erityisviisumeja suurlähetystöjen kotitaloustyöntekijöille, lähinnä filippiiniläistytöille, joita usein hyväksikäytettiin ja jotka usein päätyivät prostituutioon.

Vuonna 1996 nosti Belgian Sofian suurlähetystön ensimmäinen lähetystösihteeri laittomia toimia koskevan siviilikanteen suurlähettilästä ja tämän avustajia vastaan. Ensimmäinen lähetystösihteeri oli todennut, että maksua vastaan sai nopeasti viisumin tai passin. Hän väitti, että suurlähetystössä oli käynnissä jopa ketjupetos, joka käsitti belgialaisten yritysten väärennettyjä kutsuja. Huhtikuussa vuonna 2000 kaksi tuomioistuimen edustajaa matkusti Sofiaan ja he vahvistivat, että Belgian suurlähetystöstä oli todellakin jo vuosien ajan luovutettu laittomia viisumeita.

Onko neuvosto tietoinen belgialaisista viisumi- ja passipetoksista?

Jos vastaus on myönteinen, mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt saadakseen Belgian liittovaltion etsimään ratkaisun tähän ongelmaan?

Jos vastaus on kielteinen, aikooko neuvosto nyt ottaa selvää kyseisistä viisumi- ja passipetoksista, ottaen huomioon mikä merkitys niillä on Euroopan unionin kolmannelle pilarille (oikeus- ja sisäasiat) ja Schengen-maiden politiikalle?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0234/01 ja E-0235/01

(14. toukokuuta 2001)

Neuvosto pitää asiakirjarikosten torjuntaa tärkeänä asiana. Tämän vuoksi asiantuntijat ovat jo pitkään kokoontuneet neuvoston työryhmissä vaihtamaan tietoja ja kokemuksia sekä tarkastelemaan alaa koskevia aloitteita ja ehdotuksia.

Arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys koskee kuitenkin toimivaltaisten Belgian viranomaisten ratkaistavaksi kuuluvaa asiaa.

Neuvostolla ei ole tapana vaatia unionin jäsenvaltioilta selvitystä kysymyksistä, jotka kuuluvat niiden sisäiseen toimivaltaan.

Siinä tapauksessa, että jäsenvaltion toimet tai laiminlyönnit vaarantaisivat viisumeihin liittyvien yhteisön sääntöjen moitteettoman toiminnan, olisi komission asiana varata kyseiselle jäsenvaltiolle tilaisuus esittää huomautuksensa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0550/01 esittäjä(t): Dirk Sterckx (ELDR) komissiolle. Belgialaisen kinkun boikotti Portugalissa dioksiinikriisin seurauksena.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0226 - 0226



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0550/01 esittäjä(t): Dirk Sterckx (ELDR) komissiolle (19. helmikuuta 2001) Aihe: Belgialaisen kinkun boikotti Portugalissa dioksiinikriisin seurauksena Portugalin viranomaiset asettivat vuonna 1999 boikottiin useita erään flanderilaisen yrityksen kinkkutoimituksia. Tuotteissa oli päivämäärä, jonka perusteella voitiin epäillä, että ne saattoivat olla dioksiiniin saastuttamia. Dioksiinin aiheuttamaa saastumista tutkittiin varastoissa olevista samankaltaisista ja samalta ajalta peräisin olevista tuotteista. Portugalin viranomaiset eivät ole, toisin kuin muiden maiden viranomaiset, ottaneet käyttöön testinäytemenetelmää. Tutkimusten kestäessä tuotteet julistettiin ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi ja ne täytyy tuhota. Kyseinen yritys ei saa Belgiasta tukia epäillyltä ajalta peräisin olevien tuotteiden hävittämiseen, koska määräaika tällaisen tuen anomiseksi on päättynyt. Onko komissio tietoinen Portugalin viranomaisten asenteesta belgialaisia testausmenetelmiä ja näytteiden analysointia kohtaan? Voidaanko hyväksyä, että Portugalin viranomaisten asenteen vuoksi tuotteet on nyt julistettu ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi ja että kyseinen yritys ei enää voi tuhota tuotteita käyttäen hyväksi Belgiasta saatavana olevaa tukea epäiltyjen tuotteiden tuhoamiseksi? Montako valitusta komissio on tähän mennessä saanut jäsenvaltioiden toimenpiteistä belgialaisia tuotteita vastaan dioksiinikriisin johdosta? David Byrnen komission puolesta antama täydentävä vastaus (29. maaliskuuta 2001) Komissiolle on useaan otteeseen ilmoitettu ongelmasta, joka liittyy Belgiasta dioksiinikriisin aikaan Portugaliin toimitettuihin elintarvike-eriin. Lisäksi kyseiset jäsenvaltiot ottivat ongelman esiin pysyvän eläinlääkintäkomitean kokouksessa 4. huhtikuuta 2000. Kuten Internetissä(1) julkaistusta pysyvän eläinlääkintäkomitean kokousraportista käy ilmi, komissio ei kyennyt löytämään ongelmaan ratkaisua vaan kehotti osapuolia pyrkimään kompromissiratkaisuun. Vaikka asia nousikin esiin dioksiinikriisin aikana toteutettujen yhteisön toimenpiteiden täytäntöönpanon yhteydessä, kyseessä on itse asiassa kahden yksityisen yrityksen välinen kauppariita. Kumpikin jäsenvaltio on puolustanut oman valtionsa alueella toimivaa yritystä tulkitsemalla eri tavalla riidan ratkaisemiseksi vaadittavaa näytteenottoa. Komissio on tähän mennessä vastaanottanut 166 kantelua, jotka koskevat niitä toimenpiteitä, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet belgialaisten tuotteiden osalta dioksiinikriisin seurauksena. (1) http://europa.eu.int/comm/food/fs/rc/svc/index_en.html.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0022/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Kalastusmarkkinat.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0092 - 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0022/01 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (17. tammikuuta 2001) Aihe: Kalastusmarkkinat Markkinoiden uudistamisen seikkaperäinen pohdinta on jäänyt komissiossa vähäiseksi, ja samalla on pyritty välttämään sellaisten näkökohtien perusteellista käsittelyä, jotka tällä hetkellä ovat kuluttajille erityisen tärkeitä: - kaiken raaka-aineen ja kaikkien johdettujen tuotteiden standardointi ja tyypittäminen - yhtenäisen etiketöinnin käyttöönotto koko yhteisössä - yhdenmukaisten terveys- ja laatutarkastusten puute. Milloin komissio aikoo lopullisesti päättää yhteisen markkinajärjestelyn muodosta? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (27. helmikuuta 2001) Uudistetun kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisen markkinajärjestelyn(1) huomattava uudistus on uusi vähittäismyyntipaikassa sovellettava etiketöintivaatimus, joka parantaa tuotteen jäljitettävyttä ja vähentää näin myydyn tuotteen alkuperään ja luonteeseen liittyvien petosten mahdollisuutta. Komissio pitää tätä säännöstä ja sen asianmukaista soveltamista hyvin tärkeänä. Yhteistä markkinajärjestelyä koskevan asetuksen asiaa koskeva artikla (4 artikla) tulee voimaan 1. tammikuuta 2002. Siksi komissio keskustelee täytäntöönpanoasetuksesta jäsenvaltioiden kanssa kalastustuotteiden hallintokomiteassa vuoden 2001 aikana. Se kuulee myös teollisuutta kalastustuotteiden neuvoa-antavan komitean välityksellä. Suurin osa muista komission asetuksista, joilla yhteinen markkinajärjestely pannaan täytäntöön, on nyt hyväksytty. Vastauksena arvoisan parlamentin jäsenen kalastustuotteiden terveystarkastuksia koskeviin erityisiin huomautuksiin voidaan todeta, että niistä on jo säädetty neuvoston direktiivissä 91/493/ETY terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille(2). Direktiivi perustuu EY:n perustamissopimuksen aikaisempaan 43 artiklaan (nykyinen 37 artikla) ja sen tarkoituksena on luoda yhteinen järjestelmä kalastustuotteita koskevia terveydellisiä kysymyksiä varten ja varmistaa samalla kuluttajansuojan korkea taso. Direktiivissä säädetään kalastusalan velvollisuuksista varmistaa, että kalastustuotteet vastaavat erityisiä terveydellisiä vaatimuksia, ja jäsenvaltioiden velvollisuuksista varmistaa, että tuottajat ja valmistajat noudattavat näitä vaatimuksia. Komissio valvoo tapaa, jolla jäsenvaltiot panevat täytäntöön nämä vaatimukset. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 104/2000, annettu 17 päivänä joulukuuta 1999 EYVL L 17, 21.1.2000. (2) EYVL L 268, 24.9.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0753/01

esittäjä(t): Giovanni Procacci (ELDR) komissiolle

(7. maaliskuuta 2001)

Aihe: Teiden turvakaiteita valmistavien yritysten tarjouskilpailut Italiassa

Italiassa voimassa olevaan teiden turvakaiteiden hyväksymistä koskevassa lainsäädännössä, erityisesti julkisten töiden ministeriön 18. helmikuuta 1992 tekemässä päätöksessä nro 223, jota on muutettu 15. lokakuuta 1996, 3. kesäkuuta 1998 ja 11. kesäkuuta 1999 tehdyillä päätöksillä, ei edelleenkään sovelleta Euroopan standardointikomitean (CEN) huhtikuussa 1998 hyväksymiä eurooppalaisia standardeja, jotka Italian olisi pitänyt sisällyttää lainsäädäntöönsä lokakuuhun 1998 mennessä.

Ministeriön päätöksen 4 artiklan voimaantuloa aikaistettiin noin puolella vuodella teiden rakentamisesta vastaavan ANAS:in kiertokirjeellä. Kiertokirjeen perusteella tarjouskilpailujen järjestäjät voivat vaatia jommankumman törmäystestien tekemiseen valtuutetun laitoksen testejä kilpailusta poissulkemisen uhalla. Tämän takia pätevät ja hyväksytyt pienet ja keskisuuret yritykset eivät voi osallistua vapaasti tarjouskilpailuihin, koska niiltä edellytetään etukäteen tehtyä törmäystestiä ja harvat testejä tekevät laitokset saattavat periä testeistä suuria summia. Lisäksi laitokset päättävät oman harkintansa mukaan ja tarjouskilpailun kokonaissumman perusteella, suorittavatko ne testin vai eivät ja valitsevat tällä tavalla, ketkä voivat osallistua kilpailuihin.

Voiko komissio tarkistaa,

1. onko kyseinen ministeriön päätös yhteisön lainsäädännön mukainen ja

2. onko päätetty ehdoista, jotka mahdollistavat teiden turvakaiteita valmistavien yritysten rehellisen ja vapaan kilpailun Italiassa ja joilla vältetään monopoliasemien syntyminen, joka johtaa tällä hetkellä alan monien pienten ja keskisuurten yritysten katoamiseen ja konkursseihin?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(2. huhtikuuta 2001)

Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen esiin nostamasta ongelmasta ja on 6. joulukuuta 2000 lähettämässään kirjeessä pyytänyt Italian viranomaisilta tietoja, joiden perusteella se voi arvioida, onko teiden turvakaiteita koskeva Italian lainsäädäntö yhteisön lainsäädännöstä johtuvien velvoitteiden mukainen.

Kysymystä on lisäksi käsitelty Italian viranomaisten kanssa Roomassa 19. joulukuuta 2000 pidetyssä kokouksessa, jossa Italian viranomaiset vakuuttivat toimittavansa komissiolle pyydetyt tiedot.