FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/77

(2004/C 84 E/0082)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3655/03

esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) komissiolle

(9. joulukuuta 2003)

Aihe: Euron seteleiden ja kolikoiden väärentäminen

Julkisuuteen on tullut tietoja, joiden mukaan euroalueen maissa esiintyy hyvin usein väärennettyjä euron seteleitä. Erityisesti Kreikassa on havaittu jopa väärennettyjä kahden euron kolikoita, ja samojen tietojen mukaan Bulgariassa toimii euroseteleiden väärennöspaja ja Turkissa kolikoiden väärennöspaja. Eurobaro-metrissa nro 58 viitataan lisäksi kyselytutkimuksen tuloksiin, joiden mukaan suuri osa euroalueen väestöstä on yhä henkisesti sidoksissa vanhaan kansalliseen valuuttaan ja katsoo euron olevan vastuussa hintojen pyöristykseen ylöspäin. Euroopan keskuspankki on ilmoittanut perustaneensa yhdessä tärkeimpien setelirahojen painatusviranomaisten kanssa väärennöksiä torjunnasta vastaavan keskuspankkien ryhmän (C.B.C.D.G.).

Pitääkö komissio euron käyttöönoton valmistelutoimia ja riittävän ajoissa aloitettua väärennöksien torjuntaa riittävinä?

Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus

(2. helmikuuta 2004)

Euron käyttöönottoon liittyneet hyvin vähäiset ongelmat ovat osoitus siitä, että komissio ja muut toimijat ovat onnistuneet valmistelutyössään. Komission tiedonannossa (1) Eurooppa-neuvostolle (”Selvitys käteisen eurorahan käyttöönotosta”) todetaan seuraavaa: ”Onnistumisesta voidaan kiittää jäsenvaltioiden, EU:n toimielinten (EKP:n ja Euroopan komission), kansallisten keskuspankkien, rahoituslaitosten, kauppojen, valvontaviranomaisten ja rahankuljettajien korkealaatuista ja äärimmäisen huolellista valmistautumista sekä kansalaisten aktiivista ja innostunutta osallistumista, sillä ilman heitä vaihto-operaatio ja euron nopea levitys eivät olisi onnistuneet” (2).

Komissio suhtautuu vakavasti kansalaisten näkemyksiin euron käyttöönotosta ja aikoo tehostaa euroa sekä talous- ja rahaliittoa koskevaa tiedotustaan vuonna 2004. Tavoitteena on ensinnäkin oikaista väärät tiedot euron käyttöönoton aiheuttamasta hintojen noususta. Lisäksi pyritään keskittymään positiivisiin uutisiin kuten rajatylittävistä maksuista perittävien palvelumaksujen alenemiseen.

Komissio, Euroopan keskuspankki, Europol ja jäsenvaltiot ovat toteuttaneet lukuisia toimia, joilla tehostetaan euroseteleiden ja -kolikoiden väärennösten torjuntaa.

Esimerkkeinä voidaan mainita seuraavat:

— Jäsenvaltioiden, EU:n toimielinten ja muiden organisaatioiden tasolla on luotu oikeudellinen kehys ja järjestelmät, joilla tehostetaan väärennösten torjunnasta vastaavien viranomaisten toimintaa (lainvalvontaviranomaiset, jäsenvaltioiden sekä liittymässä olevien ja kolmansien maiden keskuspankit, valtiovarainministeriöt jne.).

— Väärennöksiin kohdistettavia rikosoikeudellisia toimenpiteitä on tehostettu.

— Väärennösten torjuntaan osallistuville tahoille on järjestetty intensiivistä yleis- ja erikoiskoulutusta kansallisella, kansainvälisellä ja unionin tasolla. Keskeinen väline on tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta varten perustettu komission hallinnoima Perikles-ohjelma.

— Asiaan liittyvän lainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa valvotaan jatkuvasti; tarvittaessa annetaan kertomuksia ja ehdotuksia.

EU:n ja kansallisella tasolla toteutettu euroväärennösten torjunta on tuottanut hyviä tuloksia ja luonut kansalaisille turvallisemman toimintaympäristön.

Nämä toimet aloitettiin jo ennen eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönottoa. Europolin valtuudet ulotettiin koskemaan rahanväärennökset vuonna 1999. Rikosoikeudellisen suojan parantamisesta päätettiin toukokuussa 2000 (3) määrittämällä vähimmäisseuraamukset ja laajentamalla rangaistavien tekojen käsitettä. Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001 (4), jossa säädetään euroväärennösten torjuntatoimista, annettiin kesäkuussa 2001.

(1) KOM(2002) 124 lopullinen.

(2) Europaper No44 - huhtikuu 2002.

(3) Neuvoston puitepäätös, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, EYVL L 140, 14.6.2000.

(4) Euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä 28 päivänä kesäkuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, EYVL L 181, 4.7.2001. Laajennettu koskemaan niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa yhtenäisvaluutaksi, 28 päivänä kesäkuuta 2001 annetulla neuvoston asetuksella, EYVL L 181, 4.7.2001.