ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0395/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: Huumeiden käytön ehkäisyä ja vieroitushoitoa koskevien ohjelmien edistyminen Huumeiden käyttäjille ja entisille käyttäjille tarjottava hoito, psykologinen tuki sekä myös mahdollisuus perustaitojen kohentamiseen ja ammatillisen pätevyyden parantamiseen auttavat heitä palaamaan perheidensä ja yhteiskunnan pariin sekä välttymään syrjäytymiseltä. "Yhteiskunnallinen syrjäytyminen" -nimisen ohjelman 3. alaohjelman 5. toimen sekä ohjelman "Terveys-sosiaalihuolto" 2. alaohjelman ("Sosiaalihuolto") 4. toimen tavoitteena on tarjota ratkaisuja huumeiden käyttäjien ja entisten käyttäjien ongelmiin Kreikassa. Koska näille alaohjelmille on laadittu konkreettinen aikataulu, komissiolta kysytään: 1. Kuinka edellä mainitut alaohjelmat ovat edistyneet ja mitkä toimet ovat edenneet? 2. Onko määrärahojen käyttöönotto viivästynyt ja jos näin on tapahtunut, mitkä ovat viivästymisten tärkeimmät syyt? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 1999) Työmarkkinoilta syrjäytymisen torjuntaa koskevan toimintaohjelman (Kreikkaa koskeva yhteisön tukikehys 1994-1999) 3 alaohjelman 5 toiminnon mukaisesti on toteutettu integroituja toimia, joihin kuuluu valmentavaa koulutusta, ammatillista koulutusta sekä liitännäis- tai tukitoimia. Näillä toimilla pyritään kohentamaan entisten huumeiden käyttäjien perustaitoja ja auttamaan heitä integroitumaan uudelleen yhteiskunnan toimintaan ja työmarkkinoille. Vuosina 1994-1999 käytettiin tätä erityistä kohderyhmää varten varatusta kokonaisbudjetista noin 27 % (noin 9 miljoonaa euroa). Suhteellisen alhainen käyttöaste liittyy lähinnä toimintaohjelman täytäntöönpanossa vuosina 1994-1997 esiintyneisiin ongelmiin, joita aiheuttivat innovatiivinen lähestymistapa, epäasianmukaiset hallinnolliset ja johtorakenteet, täytäntöönpanosta vastaavien tahojen puuttuminen sekä hyväksyntään liittyvät puutteet. Koska kyseisen kohderyhmän hyväksi toteutettuja toimia oli niin vähän, komissio kehotti Kreikan viranomaisia tehostamaan toimiaan, jotta ohjelmalla tavoitettaisiin mahdollisimman suuri määrä entisiä huumeiden käyttäjiä, niin että he voisivat täysimääräisesti käyttää hyväkseen toimintaohjelman tarjoamia mahdollisuuksia. Toimintaohjelman "Terveys ja sosiaalihuolto" (Kreikkaa koskeva yhteisön tukikehys 1994-1999) sosiaalihuoltoa koskevan alaohjelman yhteydessä suunnitellaan huumausaineita väärinkäyttäville vangeille tarkoitetun vieroitushoitokeskuksen perustamista. Tämän toimenpiteen toteuttamista varten Kreikan viranomaiset (oikeusministeriö) ovat hankkineet asianmukaisen kiinteistön Voiotiksen prefektuurin lähistöltä. Muutostyöt, jotka ovat tarpeen keskuksen turvallisuuden takaamiseksi, ovat käynnissä suunnitellun aikataulun mukaisesti. Töiden valmistuttua keskuksen kapasiteetti on 360 paikkaa, ja keskusta voidaan tarvittaessa laajentaa.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0098



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0352/99 esittäjä(t): Eva Kjer Hansen (ELDR) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Eurooppalaisen ankeriaan pyyntiä ja kasvatusta koskevat säännökset Vastauksessaan kysymykseeni P-3994/97(1) komissio totesi, ettei se halua tehdä aloitetta eurooppalaisen ankeriaan (Anguilla anguilla L.) pyyntiä ja kasvatusta koskevien säännösten käyttöön ottamiseksi ja ilmoitti odottavansa Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kertomusta. Tämä kertomus on nyt julkaistu, ja komissiota pyydetään ilmoittamaan, mitä aloitteita se aikoo tehdä sen johdosta, että kertomuksen johtopäätökset uhanalaisen ankeriaan tilanteesta ovat hälyttäviä. Komissiota pyydetään samalla kuvaamaan mahdollisten ankeriaskannan lisäämiseen tarkoitettujen ohjelmien sisältöä. Komissiota pyydetään myös ilmoittamaan, harkitaanko väliaikaista vientikieltoa Euroopan markkinoiden vakauttamiseksi. Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 1999) Komissio on ottanut huomioon kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) näkemyksen ankeriassaaliiden vähentymisestä ja Euroopan ankeriaskannan tilasta. ICES:n ohjeiden perusteella on myös selvää, että tutkijat eivät ole pystyneet vahvistamaan vähenemisen syitä. ICES on ilmoittanut, että ankeriaan biologiaa ja kalastusta koskevassa tietämyksessä on vielä suuria puutteita. Tämän vuoksi ei ole saatu tarvittavia taustatietoja, joiden perusteella olisi mahdollista laatia kattava ankeriaskannan hoitostrategia. Tällaisen strategian olisi perustuttava käytännöllisiin ja toimiviin toimenpiteisiin, joilla edistetään kannan kehittymistä. Sen vuoksi olisi saatava enemmän tietoja tutkijoilta, jäsenvaltioilta ja ankeriaankalastukseen perustuvan elinkeinon harjoittajilta. Komissio järjesti vuonna 1998 joukon tapaamisia näiden elinkeinon edustajien kanssa. Näitä tapaamisia on tarkoitus jatkaa vuonna 1999. ICES:ää on myös pyydetty toimittamaan vuonna 1999 lisätietoja mahdollisista hoitotoimenpiteistä. Komissio on valmis tukemaan ankeriaan jatkotutkimusta. Se on myös osoittanut rahoitusta hankkeelle, jonka tarkoituksena on seurata ankeriaanpoikasten kulkeutumista Eurooppaan. Koska kasvuankeriaiden vientikielto muodostaisi kaupan rajoituksen, jollaisia yhteisöllä on tapana pyrkiä välttämään, se olisi perusteltava riittävällä määrällä kieltoa tukevaa taustatietoa. Nykyiset tieteelliset tiedot eivät riittävän yksiselitteisesti tue tällaista toimenpidettä. Uutta tietoa odotellessa komissio tutkii mahdollisuuksia saada Kiinan viranomaiset käsittelemään kahdenvälisesti ongelmaa, jonka kasvuankeriaiden rajoittamaton kauppa aiheuttaa. (1) EYVL C 187, 16.6.1998, s. 108.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1073/99 esittäjä(t): Anne McIntosh (PPE) komissiolle (13. huhtikuuta 1999) Aihe: Sosiaaliturvaan liittyvät vaatimukset Komissio on myöntänyt minulle 11. maaliskuuta 1999 päivätyssä Padraig Flynnin kirjeessä, että asetuksen 1408/71(1) nojalla on kiellettyä pyytää Ranskassa asuvalta toisen EU:n jäsenvaltion kansalaiselta syntymätodistuksen käännöstä Ranskan henkilötunnusta anottaessa. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä Ranskan viranomaisten suhteen itäisillä Pyreneillä, koska he ovat rikkoneet tämän asetuksen 84 artiklan 4 kohtaa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 1999) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että se aikoo lähettää Ranskan viranomaisille kysymyksessä mainittua asiaa koskevan kirjeen. Ranskan viranomaisilta kysytään, mihin toimenpiteisiin ne aikovat ryhtyä sen johdosta, että ranskalainen sosiaaliturvalaitos Pyrénées-Orientalesin departementissa vaati toisen jäsenvaltion kansalaiselta syntymätodistuksen ranskankielisen käännöksen hänen anoessaan Ranskan henkilötunnusta, vaikka sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 1408/71 84 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jäsenvaltion viranomaiset, laitokset ja tuomioistuimet eivät saa jättää tutkimatta niille toimitettuja hakemuksia tai asiakirjoja sillä perusteella, että ne on kirjoitettu toisen jäsenvaltion virallisella kielellä. (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0267/99 esittäjä(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Ajokortin myöntävien tahojen välinen kilpailu Voisiko komissio ilmoittaa, miten pitkälle se on edennyt ajokortin myöntävien tahojen välistä kilpailua käsittelevän kysymyksen E-2907/98(1) vastaamiseen tarvittavien tietojen keräämisessä? Missä ajassa komissio katsoo voivansa vastata edellä mainittuun kirjalliseen kysymykseen? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 1999) Annettuaan vastauksen arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-2907/98(2) komissio on tehnyt tiedusteluja jäsenvaltioille kysymyksessä mainituista järjestelyistä. Komissio on saanut vastauksen 12 jäsenvaltiolta. Yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY(3) liitteessä II olevassa 11 kohdassa määrätään, että jäsenvaltion valtuuttaman toimielimen on seurattava ja valvottava katsastusmiesten työtä. Komissio tekee saamiensa vastausten perusteella sen johtopäätöksen, että ajokokeiden järjestämisestä vastaavien viranomaisten nimeäminen on jäsenvaltioissa järjestetty seuraavasti. Belgiassa, Saksassa, Alankomaissa, Portugalissa ja Suomessa tämä tehtävä on lain mukaan uskottu yksityisille elimille. Belgiassa ja Saksassa useat viranomaiset ovat vastuussa ajokokeiden järjestämisestä. Jokainen näistä elimistä on vastuussa ajokokeiden järjestämisestä tietyllä alueella. Portugalissa ja Suomessa nimetyt elimet (maantiekuljetusten osasto Portugalissa ja Ajoneuvohallintakeskus Suomessa) voivat tehdä sopimuksia palvelujen tarjoajien kanssa ajokokeiden järjestämisestä tietyillä maantieteellisillä alueilla. Palvelujen tarjoajat valitaan avoimen tarjouskilpailun perusteella. Yhdistyneessä kuningaskunnassa teoriakokeen logistinen järjestäminen on annettu alihankkijan tehtäväksi avoimen tarjouskilpailun perusteella. Jäsenvaltioissa on käytössä erilaisia menettelytapoja valittaa ajokortteja myöntävien viranomaisten tekemistä päätöksistä. Jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella päätöksestä valitetaan pääsääntöisesti hallinto- tai siviilituomioistuimeen (D, F, IRL, NL, FIN, UK). Joissakin jäsenvaltioissa on ilmoitettava tai valitettava ajokortin myöntäneelle viranomaiselle ennen valitusta tuomioistuimeen (NL, FIN). Toisissa jäsenvaltioissa on käännyttävä ylemmän (GR) tai toisen (P) ajokoeviranomaisen puoleen toisen ajokokeen suorittamiseksi. Belgiassa riippumattomista johtavista virkamiehistä koostuva erityistoimikunta käsittelee valitukset. Espanjassa, Italiassa ja Luxemburgissa virallinen menettelytapa on hallituksen vastuuelimen ylimmille viranomaisille suunnattu valitus. Tähän mennessä vastanneet jäsenvaltiot ovat osoittaneet, että ainoastaan nimetyt toimielimet saavat järjestää ajokokeita. (1) EYVL C 96, 8.4.1999, s. 153. (2) EYVL C 96, 8.4.1999, s. 153. (3) EYVL L 237, 24.8.1991.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0085



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0498/99 esittäjä(t): Mark Watts (PSE) komissiolle (25. helmikuuta 1999) Aihe: Direktiivin 93/119/ETY määräysten rikkominen Ranskassa Eid-el-Kabir -festivaalin aikana Komissio on useaan otteeseen tehnyt selväksi, että direktiivin 93/119/ETY(1) mukaan kouluttamattomat henkilöt eivät saa suorittaa rituaaliteurastuksia. Siitä huolimatta Ranskassa teurastetaan vuosittain tuhansia lampaita rituaalimenoin Eid-el-Kabir -festivaalin aikana. Siksi kysyn komissiolta: 1. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä saadakseen Ranskan viranomaiset toteuttamaan direktiiviä 93/119/ETY niin, että tämän vuoden Eid-el-Kabirin aikana ei suoriteta uskonnollisia teurastuksia? 2. Aikooko komissio käynnistää EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen menettelyn, koska Ranska ei ole täyttänyt velvoitteitaan direktiivin 93/119/ETY toteuttamisessa? 3. Aikooko se määrätä eläinlääkintäyksikkönsä seuraamaan tämänvuotista Eid-el-Kabir -festivaalia Ranskassa ja arvioimaan ongelman luonnetta ja laajuutta? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (30. maaliskuuta 1999) 1. ja 2. Komission puututtua asiaan Ranska vahvisti, että eläinten suojelusta lopettamis- tai teurastushetkellä 22 päivänä joulukuuta 1993 annettu direktiivi 93/119/EY on pantu asianmukaisesti täytäntöön sen alueella. Ranskan viranomaiset myönsivät kuitenkin, että tiettyjen kaupunkialueiden, joilla on runsaasti muslimiväestöä, teurastamokapasiteetti ei riitä Eid-el-Kabir -festivaalien aikana tarvittavien suurten eläinmäärien teurastamiseen kaikkien sovellettavien lainsäädännöllisten vaatimusten mukaisesti. Useat paikalliset viranomaiset ovat yleisen järjestyksen ja kansanterveyden vuoksi katsoneet tarpeelliseksi nimetä tiettyjä teurastamojen ulkopuolella sijaitsevia alueita festivaalien viettopaikoiksi. Ottaen huomioon, että asia on erityisen arkaluontoinen, komissio on ottanut sen esille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa. Useimmat jäsenvaltiot ovat korostaneet, että ne ovat panneet direktiivin täytäntöön kieltäen teurastukset teurastamoiden ulkopuolella. Komissio aikoo kuitenkin keskustella tuloksista pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa uudelleen ja tehdä päätelmänsä sen jälkeen. 3. Komissiolla on näyttöä siitä, että festivaalia on vietetty teurastamoiden ulkopuolella, eikä Ranska ole kieltänyt, etteikö tätä festivaalia olisi vietetty tietyillä kaupunkialueilla. Nykyisessä tilanteessa tarkastuksia ei katsota toistaiseksi tarpeellisiksi. (1) EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0807/99

esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle

(6. huhtikuuta 1999)

Aihe: Turkin terästuotteiden vienti

Turkki on vapautettu yhteisön ennakkotarkkailusta ("surveillance") niiden rauta- ja terästuotteiden osalta, jotka kuuluvat Euroopan yhteisön sekä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimusten soveltamisalaan, huolimatta Kreikan vastustuksesta ja sen asiasta vastaavalle Euroopan hiili- ja teräsyhteisön hallintokomitealle hyvissä ajoin ilmaisemasta vastalauseesta.

Edellä mainittu vapauttamispäätös suosii turkkilaisia terästuotteita, joita tarjotaan markkinoille alhaisin hinnoin, mikä puolestaan haittaa EU:n jäsenvaltioiden tuotantoa. Viimeaikaisten tilastotietojen mukaan terästuotteiden vienti Turkista yhteisön jäsenvaltioihin kasvoi viime vuonna 105 %:lla, minkä seurauksena erityisesti Kreikan terästeollisuus joutui kärsimään huomattavia tappioita. Kreikka pyysi äskettäin virallisesti Turkin terästeollisuuden vientituotteiden asettamista yhteisön ennakkotarkkailuun.

Voiko komissio ilmoittaa minulle tullaanko tämä pyyntö toteuttamaan ja millä aikataululla? Kysyn myös onko laadittu arvioita Turkin terästuotteiden yhteisön markkinoille tunkeutumisen haitallisista vaikutuksista yhteisön terästeollisuuden tuotantoon?

Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus

(29. huhtikuuta 1999)

Turkista peräisin olevat, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvat terästuotteet jätettiin yhteisön ennakkotarkkailun ulkopuolelle maaliskuussa 1998 ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvat tuotteet tammikuussa 1999, kun Turkki poisti jäljellä olevat yhteisön terästuotteiden tuontiin soveltamansa tullit.

Terästuotteiden tuonti kolmansista maista yhteisöön lisääntyi kokonaisuutena katsoen voimakkaasti vuonna 1998 eli noin 23,5 miljoonaan tonniin, mikä on noin 45 prosenttia enemmän kuin vuonna 1997. Tuonti Turkista yhteisöön lisääntyi 66 prosentilla noin 1,7 miljoonaan tonniin ja terästuotteiden tuonti Turkista Kreikkaan 90 prosentilla 406 000 tonniin. Kreikan osuus kaikesta yhteisöön Turkista tuodusta teräksestä on noin 23 prosenttia.

Tämän kehityksen aikana suurin osa Turkin terästuotteista oli vielä yhteisön ennakkotarkkailussa, joten tuonnin odotettavissa olevasta kehityksestä oli saatavissa ennakkotietoja ilman eri toimenpiteitä annettujen tuontilupien perusteella. Se, että joihinkin maihin sovelletaan tai ei sovelleta yhteisön ennakkotarkkailujärjestelmää, ei siten selitä tuonnin kasvua vuonna 1998. Kolmansista maista, myös Turkista, peräisin olevien terästuotteiden tuonnin kasvu johtuu kansainvälisten teräsmarkkinoiden sekasortoisuudesta, mikä puolestaan on seurausta Kaakkois-Aasian ja Venäjän kriiseistä.

Komissio seuraa tarkoin kansainvälisen talouskriisin vaikutuksia ja käy säännöllistä vuoropuhelua Turkin ja lukuisten muiden kolmansien maiden kanssa teräsalan kehityksestä. Komissio ja Turkki vaihtavat kuukausittain yksityiskohtaisia tilastotietoja terästuotteiden kaupasta.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0176/99 esittäjä(t): José Torres Couto (PSE) komissiolle (11. helmikuuta 1999) Aihe: Portugalilaisten toimittajien sananvapautta koskevat loukkaukset Angolassa Angolan hallitus on äskettäin määrännyt erään portugalilaisen toimittajan karkotettavaksi Angolasta ja evännyt eräältä toiselta toimittajalta maahanpääsyn. Angolan viranomaiset menettelivät näin, koska nämä kaksi Diário de Notícias -lehden palveluksessa olevaa toimittajaa olivat kirjoittaneet erään kyseisessä lehdessä julkaistun artikkelin, josta Luandan viranomaiset eivät pitäneet. Ottaen huomioon Angolan kanssa tehdyt yhteistyösopimukset, mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa tällaisten tiedottamisen vapautta koskevien loukkausten ehkäisemiseksi? Komission jäsenen J. Pinheironkomission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 1999) Komissio on hyvin huolestunut tilanteen huonontumisesta Angolassa, jossa sota on syttynyt uudestaan, huolimatta kansainvälisistä vetoomuksista aina YK:n turvallisuusneuvostossa asti, aiheuttaen pahoja seuraamuksia humanitaarisella ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen tasolla. Tämä huolestuminen ilmaistiin erityisesti puheenjohtajamaan julistuksessa, jonka se antoi Euroopan unionin nimissä 28. joulukuuta 1998 ja jossa kehotetaan Angolan hallitusta sekä erityisesti UNITAa kunnioittamaan välittömästi ihmisoikeuksia.... Erityisesti lehdistön vapautta koskevan ongelman osalta komissio kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että komissio rahoittaa erästä ohjelmaa Lehtimiehet ilman rajoja -järjestön (RSF) hyväksi, jolla pyritään valvomaan lehtimiehiin kohdistuneita oikeuksien rikkomuksia. Tässä yhteydessä komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että RFS on reagoinut välittömästi ja toimittanut Angolan viranomaisille vastalausekirjeen kyseisestä tapauksesta.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0475/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Työllisyysaloitteen vaikutukset Euroopan parlamentti asetti vuoden 1998 talousarvion painopisteeksi niin kutsutun työllisyysaloitteen, jolle varattu kokonaissumma on 150 miljoonaa euroa. Tätä strategiaa jatkettiin myös tämänvuotisessa talousarviossa, ja se konkretisoituu pk-yritysten toiminnan edistämiseen tarkoitetussa budjettikohdassa B5-512. 1. Miten komissio arvioi työllisyysaloitteen tähänastista onnistumista Luxemburgin huippukokouksen päätelmien valossa? 2. Kuinka monta työpaikkaa näillä varoilla luotiin tai turvattiin? 3. Millaista budjettipolitiikkaa Euroopan unionin olisi tulevaisuudessa harjoitettava, jotta voitaisiin tukea jäsenvaltioiden kohdennettua ja tehokasta työllisyyspolitiikkaa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 1999) Kun otetaan huomioon kasvua ja työllisyyttä koskevan ohjelman valmistelun ja käynnistämisen vaatima aika, on liian varhaista arvioida ohjelman vaikutusta yritysten toimintaan. Kaikkia kolmea asiaan liittyvää rahoitusjärjestelmää on joka tapauksessa onnistuttu kehittämään. Euroopan teknologian rahoitusjärjestelmän (European technology facility, EFT) käynnistys on rahoitettu rahastoista, joita on kolmessatoista viidestätoista jäsenvaltiosta. Rahoituksen välittäjät on nimetty kahdessa jäsenvaltiossa, ja seitsemän muuta rahastoa neuvottelee parhaillaan Euroopan investointirahaston (EIR) kanssa. Arvioitavia ehdotuksia on yli viisikymmentä. Euroopan investointirahasto on ottanut yhteyttä kaikkiin jäsenvaltioiden viranomaisiin valittaessa kansallisia rahoituksen välittäjiä pienten ja keskisuurten yritysten takuurahastolle. Kaksi jäsenvaltiota on allekirjoittanut sopimukset antaen jo takuita. Lisäksi kuudessa jäsenvaltiossa neuvotellaan parhaillaan tiiviisti rahoituksen välittäjien kanssa. Eurooppalaisen yhteisyritysohjelman (Joint European Venture, JEV) yhteydessä komissio on hyväksynyt 31. maaliskuuta 1999 lähtien 18 hanketta, joihin osallistuu 36 yhteisössä toimivaa pientä ja keskisuurta yritystä. Puolet hankkeista liittyy tuotantoon, ympäristöön tai tietotekniikkaan. Ohjelmaan osallistuvien pk-yritysten tekemien ennusteiden mukaan kunkin hankkeen odotetaan luovan keskimäärin 15 uutta työpaikkaa. Rahoitusjärjestelmien seurannassa ja arvioinnissa pyritään selvittämään myös uusien työpaikkojen kokonaismäärä ja mikäli mahdollista sisällyttämään tämä tieto komission vuosittain parlamentille ja neuvostolle laatimaan kertomukseen. Ensimmäinen kertomus ilmestyy myöhemmin tänä vuonna. Työllisyysstrategian avulla määritetään painopisteet ja keskitytään jäsenvaltioiden ja yhteisön tulevaan työllisyyspolitiikkaan. Päävastuu on jäsenvaltioilla. Työllisyyttä koskevien suuntaviivojen kohteet ja tavoitteet määräävät jäsenvaltioiden toiminnan. Yhteisön pääasiallinen tuki ohjataan uudistettujen rakennerahastojen, etenkin Euroopan sosiaalirahaston kautta.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0282/99 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Heikko ympäristö- ja terveystilanne Tamburin alueella Tarantossa Taranton kaupungissa, erityisesti Tamburin alueella, joka sijaitsee ILVA:n terästehtaan ja Shellin jalostamon vieressä, ympäristö- ja terveystilanne on huono. Vuonna 1997 tilastoidut syöpäsairaudet todistavat kiistatta, että Taranto on nykyisin yksi maailman saastuneimmista paikoista. Noin 90 prosenttia ILVA:n käyttämistä materiaaleista sisältää asbestia (Taranton ASL:n tekemä tutkimus), mikä on lisännyt tämän aineen aiheuttamia vakavia sairauksia. Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta ja aikooko se tehdä asialle jotain? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (31. maaliskuuta 1999) Komissio ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen kuvaamasta tilanteesta. Ilman pilaantumisen estämisen tai vähentämisen osalta voidaan olettaa, että teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28. kesäkuuta 1984 annettua neuvoston direktiiviä 84/360/ETY(1) sovelletaan parlamentin jäsenen mainitsemiin terästehtaaseen ja jalostamoon. Direktiivin mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tällaisten laitosten toiminnalle tarvitaan viranomaisten myöntämä ennakkolupa. Lupa voidaan myöntää ainoastaan, jos kaikki asianmukaiset toimenpiteet ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi on toteutettu, mukaan luettuna parhaan saatavilla olevan tekniikan käyttäminen, edellyttäen, että tällaisten toimien toteuttaminen ei aiheuta kohtuuttomia kustannuksia. Viranomaisten on myös oltava vakuuttuneita siitä, ettei laitoksen toiminta aiheuta merkittävää ilman pilaantumista. Jäsenvaltioiden on lisäksi pantava täytäntöön toimintasuunnitelmia ja strategioita sekä asianmukaisia toimenpiteitä olemassa olevien laitosten mukauttamiseksi parhaaseen saatavilla olevaan tekniikkaan. Öljynjalostamot sekä metallin tuotanto- ja käsittelylaitokset on mainittu direktiivin liitteessä I. Asbesti sisältyy direktiivin liitteessä II olevaan tärkeimpien pilaavien aineiden luetteloon. Direktiivissä ei kuitenkaan aseteta raja-arvoja pilaavien aineiden päästöille. Parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella ei voida päätellä, että yhteisön lainsäädäntöä olisi rikottu. (1) EYVL L 188, 16.7.1984.