ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0169/02 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) neuvostolle. Kuolemantuomioiden täytäntöönpano Kiinassa.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0086 - 0087



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0169/02 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) neuvostolle (5. helmikuuta 2002) Aihe: Kuolemantuomioiden täytäntöönpano Kiinassa Kiinalla on arveluttava maailmanennätys kuolemantuomioiden määrässä, ja siellä annettiin jo yksistään vuoden 2001 aikana noin 2 000 kuolemantuomiota. Kiinan kansantasavallan laissa säädetään kuolemantuomion käytöstä useissa eri rikoksissa, kuten esimerkiksi joissakin tapauksissa luvattomassa haltuunotossa, kavalluksissa ja laittomien lahkojen perustamisessa. Tällaisia rikoksia käytetään yleisesti poliittisena aseena kansalaisten vapauden rajoittamiseksi. Katsooko neuvosto, joka puolustaa ihmisoikeuksia Euroopan unionin nimissä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden osallistumista Kiinassa vuonna 2008 järjestettäviin olympialaisiin pitäisi harkita uudelleen? Katsooko neuvosto, ettei Euroopan unionin jäsenvaltioiden pidä tukea Kiinassa 2008 järjestettäviä olympialaisia, jos toimielimissä ei heti ryhdytä asianmukaisiin toimiin? Vastaus (21. toukokuuta 2002) Neuvosto on kysyjän tavoin huolissaan kuolemanrangaistuksen soveltamisen laajuudesta Kiinassa. Euroopan unioni on ilmaissut useasti huolensa Kiinan viranomaisille. Neuvosto on myös yrittänyt saada Kiinan hallitukselta selkeitä tilastoja kuolemaan tuomittujen ja teloitettujen henkilöiden määristä, mutta toistaiseksi valitettavasti turhaan. Neuvosto ei ole harkinnut mahdollisuutta kehottaa jäsenvaltioita boikotoimaan vuoden 2008 olympiakisoja keinona painostaa Kiinaa luopumaan kuolemanrangaistuksesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0442/02 esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR) komissiolle. Selvitys arktisten alueiden aluepolitiikasta.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0141 - 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0442/02 esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR) komissiolle (12. helmikuuta 2002) Aihe: Selvitys arktisten alueiden aluepolitiikasta Komission tuoreessa raportissa taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistymisestä(1) tuodaan esille, että komissio on valmistelemassa selvityksiä alueista, joilla on pysyviä luonnonolosuhdehaittoja. Lisäksi komissio on järjestämässä useita seminaareja, joissa pohditaan näiden alueiden ongelmia. Komissio suunnittelee tekevänsä kaksi tutkimusta, toisen saarialueista ja toisen vuoristoalueista. Tavoitteena on kerätä tietoa tekijöistä, jotka haittaavat alueellista kehitystä. Samalla tavoitteena on pohtia alueiden kehitystarpeita sekä menetelmiä, miten kyseisillä alueilla saadaan uutta kehitystä aikaan. Pyydän saada tietää, tekeekö komissio tutkimuksen myös pohjoisen harvaanasutun alueen tarpeista ja kehittämismenetelmistä. Miten komissio huomioi näiden alueiden ongelmat, kun se järjestää erilaisia seminaareja EU:n tulevan aluepolitiikan valmistelemiseksi? (1) KOM(2002) 46. Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (7. maaliskuuta 2002) Kuten ensimmäisessä taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevassa väliraportissa(1) mainitaan, komissio on käynnistänyt kaksi tutkimusta, joista toinen koskee saarialueita ja toinen vuoristoalueita. Tutkimusten tarkoituksena on saada objektiivinen selvitys näiden alueiden tilanteesta. Vuoristoalueisiin kuuluvat arktiset alueet eli 62. leveysasteen pohjoispuoliset alueet. Näiden alueiden kohdalla tutkimuksessa pyritään vertaamaan ja arvioimaan niillä esiintyviä haittoja, kuvaamaan niiden erityistarpeita ja analysoimaan jäsenvaltioiden ja unionin kehittämiä toimia ja politiikkoja sekä niiden vaikutuksia. Pohjoisten harvaan asuttujen alueiden tilannetta käsitellään myös Brysselissä 27. ja 28. toukokuuta 2002 järjestettävässä alueellisten toimintalinjojen seminaarissa, johon kutsutaan myös parlamentin edustajia. Aihe liittyy erityisesti alueiden integroitumista käsittelevään työryhmään. Näissä seminaareissa pyritään selvittämään, olisiko kussakin toimintalinjassa löydettävissä sellainen yhteisön toimille soveltuva ja rajattavissa oleva alue, joka muodostaisi myöhemmin rakennerahastojen tukiperusteen. (1) KOM(2002) 46 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0523/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle. Yksityiset audiovisuaalisen alan tiedotusvälineet Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0160 - 0160



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0523/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle (19. helmikuuta 2002) Aihe: Yksityiset audiovisuaalisen alan tiedotusvälineet Euroopan unionissa Euroopan audiovisuaalisen alan seurantakeskuksen tilastojen mukaan Euroopan unionissa toimii tällä hetkellä 843 televisioyhtiötä ja 1424 radioyhtiötä, joista monet ovat yksityisiä. Kysyn komissiolta: Mikä on yksityisiä audiovisuaalisia tiedotusvälineitä koskeva järjestely Kreikassa ja erityisesti, ovatko taajuuksien hallussapitäjät velvollisia suorittamaan maksun taajuuksien käytöstä? Lisäksi kysyn: Sovelletaanko direktiiviä 89/552/ETY(1) sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1997, erityisesti II luvun 2 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa sekä VII luvun 25 artiklan 2 kohdassa olevia säännöksiä, jotka koskevat radio- ja televisioasemien toiminnan laillisuuden valvontaa? (1) EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23. Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (21. maaliskuuta 2002) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3. lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 30. kesäkuuta 1997 annetulla parlamentin ja neuvoston direktiivillä(1), 2 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava alueellaan vapaus vastaanottaa toisten jäsenvaltioiden televisiolähetyksiä. Tämä televisio ilman rajoja -direktiivi noudattaa sisämarkkinoiden periaatteita, ja erityisesti alkuperämaata koskevia sääntöjä. Toimilupien myöntäminen televisiolähetystoiminnalle kuuluu jäsenvaltioiden vastuualaan. Tämän yhteydessä on noudatettava erityisesti palveluiden tarjoamisen vapautta koskevia EY:n perustamissopimuksen perusperiaatteita. Myös verkkoon pääsy ja taajuuksien varaaminen kuuluvat jäsenvaltioiden vastuualaan, jos niistä ei säädetä muissa asiaa koskevissa direktiiveissä (jotka kuuluvat sähköisen viestinnän lainsäädäntökokonaisuuteen). Televisio ilman rajoja -direktiivin 25 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava kyseisessä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Tästä syystä jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta ilmoittaa komissiolle lupamenettelyistään. (1) EYVL L 202, 30.7.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0834/02 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle. Kalastuslaivastojen romuttamisesta.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0224 - 0225



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0834/02 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle (26. maaliskuuta 2002) Aihe: Kalastuslaivastojen romuttamisesta Parlamentin kyselytunnilla 12. maaliskuuta 2002 komission jäsen Franz Fischler vastasi kysymykseeni vuoden 2002 budjetin käsittelyn yhteydessä hyväksytystä kalastuslaivastojen romuttamisen tukemisesta. Hän ei kuitenkaan vastannut kysymykseen eikä lisäkysymykseen siltä osin, voidaanko EU-tukea tässä yhteydessä maksaa myös sellaisten laivojen romuttamiseen, jotka on rakennettu jollain muulla aikaisemmin saadulla EU-tuella. Kysyn siis uudelleen, voidaanko? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (22. huhtikuuta 2002) Kuten kalastuksesta vastaava komissaari selitti parlamentin jäsenen suulliseen kysymykseen H-83/02 parlamentin maaliskuun 2002 istunnon kyselytunnilla antamassaan vastauksessa(1), tällä erityistoimenpiteellä, joka johtuu siitä, että Marokon kanssa tehtävää sopimusta ei ole saatu valmiiksi, käyttöön saatettavat varat tulevat kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (KOR) saatavien varojen lisäksi. Kaikki jäsenvaltiot voivat saada rahoitusta KOR:stä, ja sitä koskevat säännöt ja edellytykset on vahvistettu kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2792/1999(2). Näiden sääntöjen mukaan kalastusalusten romuttaminen kuuluu tukikelpoisiin toimenpiteisiin. Yksi romuttamista koskevista pääedellytyksistä on, että alusten on oltava vähintään 10 vuotta vanhoja. Sama koskee myös aluksia, joiden rakentamiseen on saatu julkista tukea. Tämä tarkoittaa sitä, että aikaisemmin yhteisön rakennustukea saaneita aluksia ei ole automaattisesti suljettu pois. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin muistettava, että tämä ei ole romuta ja rakenna -ohjelma, sillä laivaston hallinnoinnin tärkeimpiin edellytyksiin kuuluu vaatimus siitä, että julkisella tuella rakennettu kapasiteetti korvataan poistamalla vähintään yhtä suuri määrä ilman tukea rakennetusta kapasiteetista ja että julkisella tuella poistettua kapasiteettia ei korvata. (1) Suullinen vastaus, 12.3.2002. (2) EYVL L 337, 30.12.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0733/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Kap Verde.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0206 - 0206



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0733/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (15. maaliskuuta 2002) Aihe: Kap Verde Voiko komissio antaa selonteon Kap Verdeä koskevista hankkeista, jotka on hyväksytty rahoitettaviksi Euroopan unionin talousarviosta vuonna 2001, ja ilmoittaa rahoituksen kokonaissumman? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0732/02, E-0733/02, E-0734/02, E-0735/02, E-0736/02,E-0737/02, E-0738/02, E-0739/02, E-0740/02 ja E-0741/02 (13. toukokuuta 2002) Komissio lähettää suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle pyydetyt tiedot.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0094/02

esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) neuvostolle

(22. tammikuuta 2002)

Aihe: Eurooppa-koulut

Vanhempien osallistuminen koulujen johtamiseen on yhä yleisempää yhteisön jäsenvaltioissa. Tämä on tervetullutta kehitystä sekä oppilaiden, perheiden ja opettajien edun että koulujen viihtyvyyden kannalta ja se on myös eri yhteisöjen voimavara. Poikkeuksena näyttävät olevan Eurooppa-koulut Belgiassa, Luxemburgissa, Italiassa, Espanjassa ja muissa maissa, joissa vanhemmilla on vain vähän tai ei ollenkaan oikeuksia osallistua lastensa käymien koulujen johtamiseen. Kun otetaan huomioon, että kansalliset virkamiehet edustavat kaikkia jäsenvaltioita Eurooppa-koulujen hallintoelimissä, mihin järjestelyihin he ovat valmiita ryhtymään taatakseen että näissä hallintoelimissä olisi demokratian ja yhtäläisen osallistumisen nimissä tarkoituksenmukainen vanhempainedustus?

Eurooppa-kouluja rahoitetaan aivan oikein jäsenvaltioiden varoin, minkä vuoksi Euroopan parlamentilla on niiden suhteen välitön intressi. Katsooko neuvosto, että nykyisten järjestelyiden vallitessa Eurooppa-koulujen opettajien ja avustajien määrä ja asiantuntemus vastaa EU:n jäsenvaltioiden ensi- ja keskiasteen valtion koulujen tasoa?

Onko neuvosto tietoinen, että ne edustajat, jotka jäsenvaltiot nimittävät Eurooppa-koulujen hallintoelimiin, ovat tyypillisesti virkamiehiä, jotka eivät asu niissä maissa, jossa koulut sijaitsevat, ja että he eivät ole selkeästi ja yhteisesti vastuussa päätöksistään millekään selvästi määritellylle hallintoelimelle tai ryhmälle? Kyseisillä virkamiehillä voi olla omassa maassaan hankittua ammattitaitoa ja kokemusta ja he ovat todennäköisesti hyvin motivoituneita. Miten jäsenvaltiot voivat kuitenkin taata, että heidän Eurooppa-koulujen hallintoelimissä olevat edustajansa ovat kunnolla perillä päivittäisistä ja strategisista opetus- ja resurssitapeista, sekä koulujen varuste- ja tulostasosta?

Vastaus

(21. toukokuuta 2002)

Vaikka neuvosto panee merkille ja ymmärtää kysyjän huolen Eurooppa-koulujen tehokkaasta hallinnosta, se muistuttaa, että Eurooppa-koulut on perustettu Eurooppa-koulujen säännöistä vuonna 1957 tehdyn yleissopimuksen pohjalta, ja sen sopimuspuolina ovat pelkästään jäsenvaltiot (ei Euroopan yhteisö). Yhteisön ja jäsenvaltioiden 21. kesäkuuta 1994 allekirjoittaman uuden yleissopimuksen, jolla muun muassa muutetaan koulujen elinten päätöksentekomenettelyä, on tähän mennessä ratifioinut vasta yksitoista kahdestatoista sopimuksen allekirjoittaneesta jäsenvaltiosta, eikä se ole näin ollen vielä tullut voimaan. Kysymys ei tämän vuoksi kuulu neuvoston institutionaaliseen toimivaltaan, vaan se on osoitettava jäsenvaltioille, joiden tehtävänä on Eurooppa-koulujen johtokunnan jäsenten nimeäminen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0693/02 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (UEN) komissiolle. Telecom Italian liittymämaksut.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0193 - 0194



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0693/02 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (UEN) komissiolle (5. maaliskuuta 2002) Aihe: Telecom Italian liittymämaksut Italiassa televiestintäverkkoja hoitava yhtiö ei ole enää monopoliasemassa, joten Telecom Italian olisi pitänyt poistaa asiakkailtaan liittymämaksut jo vuoden 2001 aikana. Mitkä ovat todelliset syyt siihen, että italialaisilta puhelimen käyttäjiltä peritään edelleen tällaisia maksu? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 2002) Puhelinverkon liittymämaksu (canone) kattaa puhelinkeskuksen ja tilaajan välisen kuparijohdon ylläpitokustannukset. Sillä korvataan Telecom Italialle palvelut, joita sen on tarjottava yhtä hyvin kilpailu- kuin monopolitilanteessakin. Helmikuun 26 päivänä 1998 avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/10/EY(1) 17 artiklan 2 kohdassa määrätään tähän liittyen, että julkisen palvelun kiinteästä puhelinverkosta ja sen puhelinpalveluista perittävien käyttömaksujen täytyy noudattaa kustannuksiin suhteuttamisen periaatteita. Kansallisten valvontaviranomaisten on valvottava, että vahvassa markkina-asemassa olevat puhelinpalvelujen tarjoajat noudattavat näitä periaatteita. Italiassa tuosta valvonnasta vastaa kansallinen televiestintäviranomainen (AGCOM). Lisäksi 28 päivänä kesäkuuta 1990 telepalvelumarkkinoiden kilpailusta annetun komission direktiivin 90/388/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna, 4 b artiklan mukaan jäsenvaltioiden on sallittava puhelumaksujen mukauttaminen niistä aiheutuviin kustannuksiin. Tämän velvoitteen tavoitteena on välttää kustannuksia alhaisempien hintojen ylläpitäminen markkinoilla. Tuollaiset eriytettyjä tilaajayhteyksiä halvemmat vähittäishinnat vähentävät uusien toimijoiden kysyntää ja estävät todellista paikallistason kilpailua. Tämä tarkoittaa sovellettavan yhteisön lainsäädännön mukaan sitä, että entisten monopolien täytyy voida periä tilaajiltaan niin korkeita liittymämaksuja, että ne riittävät kattamaan liittymäpalvelujen tarjoamisesta aiheutuvat kulut. Komissio ei hyväksy useiden jäsenvaltioiden tapaa rajoittaa vakiintuneiden teleoperaattoriensa vapautta mukauttaa liittymämaksujaan palvelujen tarjonnasta aiheutuviin kustannuksiin. Italian tapauksessa on syytä muistaa, että AGCOM soveltaa Telecom Italian hinnoittelussa hintakattojärjestelmää. Siten Telecom Italian on liittymämaksuja nostaessaan samalla aina laskettava muita hintojaan, jotta se pysyisi AGCOM:n asettamissa rajoissa. Tavallisen kuluttajan puhelumaksuihin toimenpiteellä ei siis ole vaikutuksia. (1) EYVL L 101, 1.4.1998. (2) EYVL L 192, 24.7.1990.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0289/02 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle. Lisävakuutuskassan aiheuttama kilpailun vääristyminen Saksan rakennusalalla.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0109 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0289/02 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle (11. helmikuuta 2002) Aihe: Lisävakuutuskassan aiheuttama kilpailun vääristyminen Saksan rakennusalalla 1. Mitä mieltä komissio on Saksan rakennusalalle muuhun Eurooppaan verrattuna koituvasta haitasta, joka aiheutuu pakollisista maksuista Wiesbadenissa sijaitsevalle rakennusalan lisävakuutuskassalle (ZVK)? 2. Mitä komissio aikoo tehdä tämän kilpailun vääristymisen suhteen? Onko jo tehty selvityksiä, tutkimuksia, päätöksiä tai muita suunnitelmia siitä, miten tämän Saksan rakennusalaa koskevan epätasa-arvoisen kohtelun suhteen tulisi menetellä? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 2002) EU:n kilpailusäännöissä kielletään kilpailua vääristävät yritysten väliset sopimukset, (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 81 artikla), määräävän aseman väärinkäyttö (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 82 artikla) ja tietyt valtiontuet, jotka saattavat vääristää kilpailua. Sen sijaan Euroopan kilpailuoikeus ei koske kansallisia sääntöjä, jotka ovat tulosta säädöksistä tai työehtosopimuksista ja jotka saattavat heikentää jonkin sektorin kilpailukykyä. Olisikin vastoin työmarkkinaosapuolten itsenäisen sopimuksenteko-oikeuden periaatetta, jos yhteisön lainsäädäntö estäisi niitä neuvottelemasta työntekijöiden palkkauksesta ja siihen liittyvistä menettelyistä jollakin alalla. Oikeudellisista säännöistä huomattakoon, että sellaisilla säännöksillä, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa, ei ole haittaa muiden jäsenvaltioiden yrityksille, eikä niihin näin ollen ole tarvetta puuttua yhteisötasolla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0138/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle. Rantojen kunnostus Málagan rannikolla.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0077 - 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0138/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle (1. helmikuuta 2002) Aihe: Rantojen kunnostus Málagan rannikolla Matkailuala Málagan provinssissa Espanjassa on ensimmäisenä ryhtynyt toimiin Costa del Solin rantojen surkean tilan takia. Äskettäiset itärannikon myrskyt ovat monin paikoin aiheuttaneet huomattavaa tuhoa rannoille. Alueen matkailualasta pääasiassa vastuussa olevat tahot ovat kaikilla tasoilla olleet syvästi huolestuneita tästä asiasta. Nimittäin jos rantoja ei saada kuntoon lähikuukausina, vaikutukset Costa del Solin matkailuelinkeinolle ovat hyvin kielteisiä. Voiko komissio ilmoittaa, mitä yhteisön tukia on mahdollista ottaa pikaisesti käyttöön myrskytuhojen korjaamiseksi Málagan alueen rannoilla? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (11. maaliskuuta 2002) Komissio ei voi myöntää poikkeuksellista tukea, sillä parlamentti poisti vuonna 1997 erityisen budjettikohdan hätäapu, joka oli tarkoitettu luonnonmullistusten aiheuttamien tuhojen korjaamiseen jäsenvaltioissa. Tähän budjettikohtaan oli varattu talousarviossa vuosittain noin viisi miljoonaa euroa. Näin ollen komissio voi tukea luonnonmullistusten koettelemien seutujen jälleenrakennusta vain voimassa olevin, erityisesti aluepoliittisin välinein. Málagan provinssi kuuluu Andalusian toimenpideohjelman perusteella kulumassa olevalla kaudella 20002006 rakennerahastojen tavoite 1 -alueisiin. Espanjan viranomaiset ovat vastuussa eri toimenpideohjelmien hallinnoinnista ja voivat näin ollen päättää vahinkoja kärsineitä tuotannonaloja koskevien infrastruktuuri- ja kehittämishankkeiden yhteisrahoituksesta edellyttäen, että hankkeet ovat ohjelman tavoitteiden mukaisia, tukikelpoisia rakennerahastoista toteutettavaan rahoitukseen ja noudattavat voimassa olevia säännöksiä. Komissio haluaa korostaa, että se tutkii mahdollisimman ripeästi Espanjan viranomaisten mahdollisesti tekemät ilmoitukset. Tuen myöntämistä koskeva päätöksenteko kuuluu kuitenkin Espanjan viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0728/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Isyysloma.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0204 - 0205



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0728/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (15. maaliskuuta 2002) Aihe: Isyysloma Äidit ovat jo kauan voineet pitää synnytyksen jälkeen äitiyslomaa. He eivät kuitenkaan ole yksin vastuussa lasten kasvatuksesta. Kaikissa EU:n jäsenvaltioissa on nykyisin lakeja, joilla miehille taataan oikeus isyyslomaan. Se, missä määrin tätä oikeutta käytetään, vaihtelee kuitenkin huomattavasti jäsenvaltioittain sen mukaan miten tärkeänä asiaa pidetään. Saksan liittotasavallassa käsitellään parhaillaan mielenkiintoista, vanhempainlomaa koskevaa ehdotusta. Ehdotuksen mukaan isän ja äidin olisi mahdollista ottaa vanhempainlomaa yhtä aikaa ja heidän olisi myös mahdollista työskennellä edelleen 30 tuntia viikkoa kohti. Tällä järjestelyllä on tarkoitus taata, etteivät perheen tulot vähene liian jyrkästi ja että vanhempainlomasta tulisi miehille houkuttelevampi vaihtoehto. Voiko komissio ilmoittaa, mihin toimiin se on tähän mennessä ryhtynyt isyyslomaa koskevien säännösten yhdenmukaistamiseksi unionissa? Eikö olisi perheitä tukevan Euroopan edun mukaista tarjota äideille ja isille yhtäläiset mahdollisuudet lasten kasvatukseen? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 2002) Tärkein arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemalla alalla tähän mennessä toteutettu toimi on UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3. kesäkuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/34/EY(1). Puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdassa myönnetään työntekijöille, niin naisille kuin miehille, yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan lapsen syntymän tai adoptoimisen vuoksi, jotta he voivat huolehtia lapsesta vähintään kolmen kuukauden ajan tiettyyn ikään, kuitenkin enintään kahdeksanteen ikävuoteen asti. Lisäksi puitesopimuksen yleishuomioiden 8 kohdassa mainitaan, että miehiä olisi kannustettava kantamaan yhtäläinen osuus perhevelvollisuuksista. Komissio tutkii parhaillaan direktiivin täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja aikoo hyväksyä asiaa koskevan tiedonannon myöhemmin tänä vuonna. Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen lailla huolestunut isyyslomaa kohtaan osoitetusta vähäisestä kiinnostuksesta. Tämän vuoksi komissio on valinnut vuoden 2002 sukupuolten tasa-arvoa koskevan rahoitusohjelman ensisijaiseksi tavoitteeksi työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen ja korostanut asiaa koskevassa avoimessa ehdotuspyynnössään(2) erityisesti miesten osallistumista hoitotyöhön. (1) EYVL L 145, 19.6.1996. (2) EYVL C 23, 25.1.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0596/02 esittäjä(t): Hans Modrow (GUE/NGL) komissiolle. Tyhjillään olevien asuintilojen käyttö rajaseuduilla.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0169 - 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0596/02 esittäjä(t): Hans Modrow (GUE/NGL) komissiolle (6. maaliskuuta 2002) Aihe: Tyhjillään olevien asuintilojen käyttö rajaseuduilla 1. Euroopan unionin ulkorajalla Saksan liittotasavallassa on Oder- ja Neisse-jokien alueella huomattava määrä tyhjiä asuntoja. Esimerkiksi Görlitzissä 25 prosenttia asunnoista on tyhjillään, ja Puolassa Zgorzelecissa tyhjillään olevien asuntojen määrä on yhtä suuri. Pitäisikö komissio arveluttavana, jos Saksa tarjoaisi asuntoja puolalaisten käyttöön? 2. Voisiko komissio tukea tällaista Görlitzissä toteutettavaa hanketta taloudellisesti sekä rajaseudun hallintoviranomaisille ja Saksan ja Puolan hallituksille antamilla asiaa koskevilla suosituksilla? 3. Olisiko komission mielestä mahdollista tukea muita vastaavia hankkeita muilla raja-alueilla, esimerkiksi Saksan liittotasavallan ja Tekin tasavallan rajalla tai muiden jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden välisillä rajoilla? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 2002) Komissio muistuttaa, että asuntojen vuokraaminen kuuluu jäsenvaltioiden yksityisoikeuden piiriin, eikä komissiolla siten ole siihen liittyvää toimivaltaa. Rakennerahastojen osalta ei myöskään ole oikeusperustaa, jonka nojalla komissio voisi tukea Saksassa sijaitsevien asuntojen luovuttamista Puolan kansalaisten käyttöön. Euroopan aluekehitysrahastosta 12 päivänä heinäkuuta 1999 annetun parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1783/1999(1) 2 artiklassa määritellyn rahaston soveltamisalan perusteella asuntoihin liittyvät tukitoimenpiteet eivät ole mahdollisia. Jotta Puolan kansalaiset voisivat todella osallistua Saksassa toteutettaviin hankkeisiin, kuten yritysharjoitteluun tai kieltenopetukseen, heidän majoittamistaan voitaisiin kuitenkin tukea osana laajempaa yhteistyöhanketta Interreg III -yhteisöaloitteen ja sen rajat ylittävää yhteistyötä koskevan osan perusteella. Tukeen olisivat oikeutettuja tietenkin kaikki unionin raja-alueet. (1) EYVL L 213, 13.8.1999.