ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1699/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Maahanmuuttajien syrjintä sosiaalitukien myöntämisessä Luxemburgissa.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0078 - 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1699/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (29. syyskuuta 1999) Aihe: Maahanmuuttajien syrjintä sosiaalitukien myöntämisessä Luxemburgissa Luxemburgissa asuvia, sinne toisista jäsenvaltioista muuttaneita syrjitään sosiaalitukien myöntämisessä. Ennen päätöstä siitä, onko maahanmuuttajilla oikeus saada näitä tukia vai ei, heiltä vaaditaan selvitys heidän alkuperämaassaan olevasta omaisuudesta. Päätös tehdään sitten tämän lausunnon perusteella. Tietääkö komissio tästä tilanteesta? Eikö komissio katso, että Luxemburgin viranomaisten menettely loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta? Mitä komissio aikoo tehdä tämän ongelman ratkaisemiseksi? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (5. marraskuuta 1999) Komissio olettaa arvoisan parlamentin jäsenen viittaavan oikeutta vähimmäistuloon koskevaan Luxemburgin lainsäädäntöön, joka on otettu käyttöön osana yhteiskunnallisen syrjäytymisen vastaisia toimia Luxemburgissa. Luxemburgin lainsäädännön mukaan kyseisen sosiaalietuuden myöntäminen riippuu tarveharkinnasta, jossa otetaan huomioon myös hakijan kiinteä omaisuus Luxemburgissa ja ulkomailla. Komission käsityksen mukaan kyseessä ei ole kansallisuuteen perustuva syrjintä. Komissio perustaa käsityksensä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön(1), josta käy ilmi seuraavaa: Perustamissopimuksen 7 ja 48 artiklassa(2)... ei kielletä jäsenvaltioiden toimivaltaisia laitoksia katsomasta toisessa jäsenvaltiossa sattunutta tapahtumaa samankaltaiseksi kuin vastaavanlaista tapahtumaa, joka kansallisella alueella sattuneena olisi syy rahaetuuksia koskevan oikeuden menettämiseen tai keskeyttämiseen. (1) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen vastaavanlaisessa asiassa antamaa tuomiota (asiassa 1/78, Kenny, 28.6.1978 annettu tuomio, Kok. 1978, s. 1489). (2) Uuden perustamissopimuksen vastaavat artiklat ovat 12 ja 39.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1510/99 esittäjä(t): Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan rakennerahastojen määrärahojen liikakäyttö maanteiden rakentamiseen viidessä entisen Itä-Saksan osavaltiossa ja Itä-Berliinissä (tavoitteeseen 1 kuuluvat Saksan liittotasavallan alueet).



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0027 - 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1510/99 esittäjä(t): Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) komissiolle (1. syyskuuta 1999) Aihe: Euroopan rakennerahastojen määrärahojen liikakäyttö maanteiden rakentamiseen viidessä entisen Itä-Saksan osavaltiossa ja Itä-Berliinissä (tavoitteeseen 1 kuuluvat Saksan liittotasavallan alueet) Saksan liittotasavallan hallitus on päättänyt jakaa entisen Itä-Saksan osavaltioille rakennerahastoista AKR-varoja yhteensä huomattavat 3,4 mrd Saksan markkaa perusinfrastruktuuria varten. Tästä summasta 2/3 suunnataan maantieliikenteeseen ja ainoastaan 1/3 rautatieliikenteeseen. Tämä on ristiriidassa seuraavien Euroopan parlamentin keskeisinä pitämien rakennerahaston periaatteiden kanssa: - tavoitteena tasapainoinen ja kestävä kehitys; - tavoitteena työllisyyden parantaminen; - tavoitteena ympäristönsuojelu ja ympäristön tilan parantaminen; - eri liikennemuotojen välinen tasapaino; - paikallisten kuljetusjärjestelmien ja erityisesti kansalaisverkoston huomioon ottaminen; - tarpeellinen siirtyminen kestäviin liikennemuotoihin, millä autetaan yhteisöä täyttämään kasvihuonekaasujen vähentämistä koskevat tavoitteet; - kumppanuusperiaate, jolla paikalliset ja alueelliset yhteisöt, työmarkkinaosapuolet ja ympäristöalan yhteistyötä tekevät otetaan mukaan ohjelmien suunnittelua koskevaan päätöksentekoon; - lisäysperiaate, jonka mukaan rakennerahaston varoja ei saa väärinkäyttää kansallisen talousarvion menoerien kattamiseen. 1. Voiko komissio mielestään hyväksyä Saksan tavoitteen 1 alueiden kehityssuunnitelman havaittuine puutteineen? 2. Jos ei voi, niin millaista viivästymistä tämä aiheuttaa tavoitteen 1 alueiden kokonaissuunnitelmalle? 3. Mitä mieltä komissio on siitä, että huomattava osa perusinfrastruktuurin hankkeista koskee uusia rakennustöitä, vaikka Brandenburgin osavaltiota koskevassa väliarvioinnissa todetaan, että osavaltiolla on runsaasti maanteitä ja rautatielinjoja, mutta työllisyys on laskenut tuntuvasti? 4. Mitä mieltä komissio on eurooppalaisten periaatteiden noudattamisesta, jos AKR-varoja käytetään maantiehankkeisiin, jotka merkitsevät tuntuvia muutoksia suojeltavana pidettävään ympäristöön tai joita paikallisväestö selvästi vastustaa? 5. Mihin konkreettisiin toimiin komissio ryhtyy saadakseen Saksan liittotasavallan hallituksen noudattamaan rakennerahastoista annettuun asetukseen sisältyviä periaatteita? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (7. lokakuuta 1999) Komissio ei nykyisessä tilanteessa pysty ottamaan kantaa arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin, koska Saksa ei ole vielä toimittanut sille tavoitetta 1 koskevaa suunnitelmaansa ohjelmakaudeksi 20002006. Komissio vastaa esitettyihin kysymyksiin heti kun se on saanut kyseisen suunnitelman ja tarkastellut sitä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1576/99 esittäjä(t): Alonso Puerta (GUE/NGL) ja Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle. Aluekehitysohjelma.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0038 - 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1576/99 esittäjä(t): Alonso Puerta (GUE/NGL) ja Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle (1. syyskuuta 1999) Aihe: Aluekehitysohjelma Miten komissio suhtautuu tavoite 1 -alueita omaavien jäsenvaltioiden jättämiin sellaisiin kauden 20002006 aluekehitysohjelmiin, joiden kohdalla ei ole käyty määrättyä poliittista ja institutionaalista vuoropuhelua eikä pakollisia työmarkkinaneuvotteluita? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (11. lokakuuta 1999) Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1260/1999(1) 15 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla jäsenvaltion on toimitettava aluekehityssuunnitelmat komissiolle kuultuaan saman asetuksen 8 artiklassa määritettyjä kumppaneita (joita ovat alue- ja paikallisviranomaiset sekä muut toimivaltaiset julkiset viranomaiset, talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet sekä muut tässä yhteydessä toimivaltaiset elimet). Jäsenvaltion nimeämien edustavimpien kumppanien kuuleminen toteutetaan jäsenvaltion määrittelemien menetelmien mukaisesti. Komissio varaa kuitenkin itselleen mahdollisuuden vaatia jäsenvaltioita antamaan tiedoksi kyseistä kuulemista koskevat säännökset, jotka niiden on kuvattava kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti. Komissio käyttää tätä mahdollisuutta tarvittaessa. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1683/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Koulujen maidonjakelujärjestelmä.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0075 - 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1683/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Koulujen maidonjakelujärjestelmä Voiko komissio ilmoittaa, suunnitteleeko se lakkauttavansa koulujen maidonjakelujärjestelmälle myönnetyn tuen tai leikkaavansa sitä? Tämä järjestelmä on erityisen tärkeä köyhemmillä alueilla asuville lapsille maidosta saatavan kalsiumin takia ja lisäksi se hyödyttää paikallisia maidontuottajia. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (13. lokakuuta 1999) Komissio voi vahvistaa panneensa alulle keskustelun yhteisön roolista maidon jakelussa kouluissa ja erityisesti osallistumisesta rahoitukseen. Tämän aloitteen taustana on tarve tarkastella säännöllisesti ja kriittisesti tukitoimenpiteitä, jotka aiheuttavat merkittäviä menoja yhteisön budjetissa. Yhteisön koulumaito ohjelman kustannukset ovat yli 100 miljoonaa euroa. Tätä taustaa vasten komissio teetti ulkoisen arvioinnin, jonka johtopäätökset toimenpiteen kustannustehokkuudesta ovat melko kriittisiä. Samalla tämän arvioinnin johtopäätöksistä on keskusteltu ja neuvoteltu edelleen. Näiden näkökohtien perusteella komissio harkitsee tekevänsä järjestelmän tulevaisuudesta lainsäädäntöehdotuksen, josta päätöksen tekee neuvosto kuultuaan parlamenttia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2404/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Retex-yhteisöaloitteen määrärahojen käyttö.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0154 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2404/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Retex-yhteisöaloitteen määrärahojen käyttö Portugali on saanut tukea yhteisön tukikehyksiin vuosiksi 19931999 kuuluvasta yhteisöaloitteesta tekstiili- ja vaatetusteollisuusalueiden työllisyyden tukemiseksi (Retex). - Mikä oli Portugalin ja muiden jäsenvaltioiden osuus Retex-aloitteeseen osoitetuista määrärahoista, ja kuinka paljon varoja todella siirrettiin kyseisille jäsenvaltioille vuosina 19931999? - Mitä hankkeita rahoitettiin Retex-aloitteesta Portugalissa tuona ajanjaksona? Mikä oli hankkeiden kesto ja niihin kulunut rahamäärä? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (20. joulukuuta 1999) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1888/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Elävien eläinten kuljetus.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0116 - 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1888/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (29. lokakuuta 1999) Aihe: Elävien eläinten kuljetus Onko komissio tietoinen siitä, että eläinrääkkäystä vastustavan yhdistyksen RSPCA:n raportin mukaan Ranska ei vieläkään noudata elävien eläinten kuljetuksesta annettua EU:n direktiiviä 95/0029/EY(1)? Voiko komissio sanoa, mitä vaikutuksia on ollut Ranskaa vastaan nostetuilla jatkuvilla EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisilla sopimusrikkomusmenettelyillä, jotka johtuvat siitä, ettei Ranska ole ilmoittanut tarpeellisista toimista direktiivin sisällyttämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön? Miten komissio varmistaa yhteisön oikeuden tarkan noudattamisen? (1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 52. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 1999) Komission Ranskaa vastaan käynnistämä jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskeva menettely liittyy eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin 90/0628/ETY muuttamisesta 29. kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/0029/EY riittämättömään täytäntöönpanoon. Komissio on saattanut asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi 15. kesäkuuta 1999. Ranskan viranomaiset ovat tällä välin ilmoittaneet komissiolle, että direktiivin täydellisen täytäntöönpanon varmistamiseen tähtäävä lainsäädäntö on valmisteilla. Komission tarkastuksen jälkeen asiasta on tehty raportti. Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston Web-sivustossa saatavilla olevassa raportissa(1) esitetään useita epätyydyttäviin näkökohtiin liittyviä suosituksia Ranskalle. Komissio aikoo jatkaa asian käsittelyä, jos Ranska ei korjaa puutteita. (1) Web-sivuston osoite: http://europa.eu.int/comm/dg24/.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1887/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Geneettisesti valmistetun kasvuhormoni rBST:n vaikutukset eläinten terveyteen.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0115 - 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1887/99 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (29. lokakuuta 1999) Aihe: Geneettisesti valmistetun kasvuhormoni rBST:n vaikutukset eläinten terveyteen Aikooko komissio pitää huolen siitä, että asianomaiset komiteat tutkivat kaiken todistusaineiston, joka koskee geneettisesti valmistetun kasvuhormoni rBST:n vaikutuksia eläinten terveyteen siltä varalta, että kasvuhormonin omistava yritys hakee myyntilisenssiä EU:ssa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (15. marraskuuta 1999) Eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä tiedekomitea antoi 10. maaliskuuta 1999 lausuntonsa naudan somatotropiinin (BST) riskinarvioinnista. Raportissa tultiin siihen tulokseen, että BST:tä ei pitäisi antaa lypsylehmille, koska se voi aiheuttaa vakavia terveysongelmia (esimerkiksi utaretulehdusta sekä sorkka- ja jalkavaivoja) ja vaikuttaa haitallisesti lisääntymiseen. Ellei jokin yritys tuo ilmi tai jostakin tieteellisestä tutkimuksesta paljastu sellaisia seikkoja, joiden perusteella asiaa olisi tarkasteltava uudelleen, BST:n vaikutusta eläinten terveyteen ja hyvinvointiin käsittelevä riskinarviointi on saatu päätökseen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1631/99 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Azorien itsehallintoalueen sokerikiintiö.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0057 - 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1631/99 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (15. syyskuuta 1999) Aihe: Azorien itsehallintoalueen sokerikiintiö Asiakirjassa Portugalin liittymisestä Euroopan yhteisöihin (II osa XIV luku c kohta, s. 426) Azorien itsehallintoalueelle sijoittautuneen sokerintuotantoyrityksen kiintiöksi vahvistettiin 10 000 tonnia juurikassokeria. Tähän liittyi oikeus tuoda tämän tuotannon ja 20 000 tonnin määrän välistä erotusta vastaava määrä raakasokeria alennetuin tullimaksuin. 27 päivänä marraskuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) 3484/92(1) tätä määrää vähennettiin kuitenkin 10 000 tonniin, joka on sama kuin neuvoston asetuksessa (ETY) 1600/92(2) säädetty määrä. Äskettäin Euroopan komissio tulkitsi voimassa olevaa säännöstöä niin, että tämä tuontiraakasokerista puhdistetun sokerin määrä vähennetään 6 500 tonniin, eikä sekään vaihtoehto ole poissuljettu, että komissio ehdottaa Azorien itsehallintoalueen kiintiön pienentämistä entisestäänkin. Pitääkö komissio tätä Azorien itsehallintoalueen jatkuvaa ja järjestelmällistä sokerinjalostamiskiintiöiden vähentämistä EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisena. (1) EYVL L 353, 3.12.1992, s. 8. (2) EYVL L 173, 27.6.1992, s. 1. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18. lokakuuta 1999) On totta, että ennen Poseima-ohjelmaa Azorien sokeriteollisuudella oli oikeus jalostaa raakasokeria määrä, joka oli paikallisen juurikassokerintuotannon ja 20 000 tonnin välinen erotus. Poseima-ohjelman mukaisessa erityisessä hankintajärjestelmässä raakasokeria voidaan tuoda maailmanmarkkinahinnoin (tai voidaan myöntää vastaavaa tukea, jos käytetään yhteisön kiintiöön kuuluvaa raakasokeria), ja jalostusoikeus koskee enintään 10 000 sokeritonnia, joiden tarkoituksena on kattaa Azorien sokerin tarve näillä erityisedellytyksillä. Komissio määrittelee näissä rajoissa vuosittain Azorien tarvetta vastaavan arvioidun hankintataseen ja vahvistaa tuotavat määrät erityisesti paikallisen juurikassokerituotannon perusteella. Markkinointivuonna 1999/2000 määräksi vahvistettiin 6 500 tonnia (sama kuin 1998/1999), joten sokerintuotannon enimmäiskiintiötä ei ole pienennetty. Enimmäiskiintiötä voidaan aina käyttää juurikassokerin paikalliseen tuotantoon. Ainoastaan raakasokerin tuontia erityisessä hankintajärjestelmässä on rajoitettu. Kyseessä ei siis ole sokerinjalostuskiintiöiden asteittainen ja järjestelmällinen pienentäminen Azorien itsehallintoaluella. Näin ollen komissio ei katso, että Poseima-ohjelman soveltaminen olisi ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan kanssa (entinen 227 artikla).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2051/99 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Laivanrakennus Astanon telakalla Galiciassa.



Virallinen lehti nro 170 E , 20/06/2000 s. 0141 - 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2051/99 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (3. marraskuuta 1999) Aihe: Laivanrakennus Astanon telakalla Galiciassa Vastauksessaan esittämääni kirjalliseen kysymykseen (E-1432/99(1)) mahdollisen yksityistämisen (Espanjan hallituksen nimenomainen aikomus) vaikutuksista Astanon telakkaa koskevaan laivanrakennustoiminnan kieltoon komissio vahvisti, että omistussuhteiden muuttuminen ei vaikuttaisi mitenkään Astanon telakan toiminnalle asetettuihin rajoituksiin. Voiko komissio kertoa, mitkä oikeudelliset ja poliittiset syyt voivat tukea tällaista väitettä, kun otetaan huomioon, että kieltoa perusteltiin valtiontukien myöntämisellä julkisessa omistuksessa oleville espanjalaistelakoille? (1) EYVL C 27 E, 29.1.2000, s. 66. Mario Montin komission puolesta antama vastaus (30. marraskuuta 1999) Komissio on parlamentin jäsenelle antamassaan vastauksessa E-1432/99(1), johon parlamentin jäsen viittaa, selittänyt julkisessa omistuksessa olevien espanjalaisten telakoiden rakenneuudistustukeen vaikuttaneet olosuhteet. Voi kuitenkin olla hyödyksi, jos komissio yrittää selventää lisää Astanon toiminnan tämänhetkisten rajoitusten perusteita. Tietyille rakenneuudistuksen alaisille telakoille myönnettävästä tuesta 2 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1013/97(2) johdanto-osassa sallitaan poikkeus laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta 21 päivänä joulukuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/0684/ETY(3) säädetyistä valtiontukisäännöistä, jotta Espanjassa julkisessa omistuksessa olevien telakoiden jatkuva ja lopullinen rakenneuudistus on mahdollinen. Asetuksen johdanto-osassa todetaan selvästi, että julkisessa omistuksessa olevien telakoiden rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyviä kapasiteetin vähennyksiä täydennetään sillä, että Astanon telakkaa ei edelleenkään avata laivanrakennukseen. On selvää, että tällä rajoituksella ei ole aikarajaa ja se koskee telakkaa riippumatta siitä kuka sen omistaa, koska asetuksessa ei mainita mitään päinvastaista. Tätä korostaa se, että asetuksen johdanto-osassa sama kappaleessa viitataan erikseen siihen, että Astanderin telakalla ei muunneta laivoja niin kauan kuin se on valtion omistuksessa. Juuri näiden ja muiden asetuksessa säädettyjen ehtojen perusteella neuvosto suostui poikkeuksen myöntämiseen. Nämä ehdot toistettiin komission lopullisessa päätöksessä rakenneuudistustukipaketin hyväksymisestä(4), jonka 29 ja 35 kappaleet viittaavat Astanon tilanteeseen. Niin kuin komission vastauksessa parlamentin jäsenen edelliseen kysymykseen selitettiin, telakan laivanrakennuskapasiteetin rajoitukset olivat yhteisön sisäistä kilpailua mahdollisesti vääristävien vaikutusten minimoimiseksi välttämätön vastapaino myönnetylle huomattavalle tuelle. (1) EYVL C 27 E, 29.1.2000, s. 66. (2) EYVL L 148, 6.6.1997. (3) EYVL L 380, 31.12.1990. (4) EYVL C 354, 21.11.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1826/99

esittäjä(t): Robert Evans (PSE) komissiolle

(11. lokakuuta 1999)

Aihe: Kansainväliset lapsikaappaukset

Komissio on antanut ehdotuksen neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa KOM(1999) 220. Tämän ehdotuksen 4 artiklassa (Kansainväliset lapsikaappaukset) todetaan, että 3 artiklaan perustuvaa toimivaltaa on käytettävä kansainvälisestä lapsikaappauksesta 25 päivänä lokakuuta 1980 tehdyn Haagin yleissopimuksen mukaisesti.

Tiedottavatko jäsenvaltiot nykyisin kansalaisilleen kyseisen Haagin yleissopimuksen seurauksista ja valtuuksista esimerkiksi passien yhteydessä tai ulkomailla asumista käsittelevässä kirjallisuudessa? Muuttuuko tämä tilanne ehdotetun neuvoston asetuksen käyttöön ottamisen myötä?

Tietääkö komissio, ovatko jäsenvaltiot aina noudattaneet yleissopimuksen ehtoja?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(5. marraskuuta 1999)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisen lapsen huoltoa koskevissa asioissa annettavaa neuvoston asetusta koskevan ehdotuksen(1) 4 artiklassa säädetään, että asetukseen perustuvaa kansainvälistä toimivaltaa on käytettävä kansainvälisistä lapsikaappauksista vuonna 1980 tehdyn Haagin yleissopimuksen ja erityisesti sen 3 ja 16 artiklan mukaisesti. Toisin sanoen sen jäsenvaltion viranomaiset tai tuomioistuin, jotka puolisoiden yhteisen lapsen vakituisen asuinpaikan vuoksi ovat toimivaltaisia (asetusehdotuksen 3 artikla), eivät voi toteuttaa huoltajuuteen liittyviä toimenpiteitä ennen kuin Haagin yleisopimusta noudattaen on mahdollisesti tehty päätös lapsen palauttamisesta tai palauttamatta jättämisestä, jos vakinainen asuinpaikka on seurausta lapsen luvattomasta poisviemisestä tai palauttamatta jättämisestä.

Komissiolla ei ole tietoja toimenpiteistä, jotka jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tiedottaakseen kansalaisilleen Haagin yleissopimuksen seurauksista ja vaikutuksista. Asetuksen antaminen ei luo jäsenvaltioille tiedotusvelvoitteita; arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat tiedotustoimet kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komissio toteaa kuitenkin, että Haagin konferenssi järjestää säännöllisin väliajoin kaikkien keskeisten viranomaisten kokouksia yleissopimuksen täytäntöönpanon seuraamiseksi ja seminaareja, joiden tarkoituksena on lisätä kansallisten tuomioistuinten tietämystä Haagin yleissopimuksen toiminnasta.

Komissiolle ei ole ilmoitettu tapauksista, joissa tätä yleissopimusta ei olisi noudatettu. On kuitenkin syytä huomata, että yleissopimuksessa jätetään jonkin verran harkintavaltaa kansallisille viranomaisille, joille on esitetty luvattomasti maasta viedyn tai palauttamatta jätetyn lapsen palauttamista koskeva pyyntö. Näin on erityisesti silloin, kun lapsi on sopeutunut uuteen ympäristöönsä (12 artikla) tai palauttaminen saattaisi lapsen fyysisille tai henkisille vaurioille alttiiksi taikka lapsi joutuisi kestämättömään tilanteeseen (13 artikla).

(1) KOM(1999) 220 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2526/99 esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) komissiolle. Albanian liittyminen WTO:hon.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0177 - 0177



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2526/99 esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Albanian liittyminen WTO:hon Eri tietolähteiden mukaan EU katsoo Albanian täyttävän WTO:n jäsenyysehdot, ja se on näin ollen päättänyt tukea maan liittymistä tähän järjestöön. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että eräs jäsenvaltio (Ranska) on ilmoittanut WTO:ssa, ettei se kannata Albanian liittymistä. Voiko komissio vahvistaa nämä tiedot? Voiko se antaa kaikki tarpeelliset lisätiedot asiasta, jota voidaan monelta kannalta pitää äärimmäisen vakavana? Jos tiedot pitävät paikkansa, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä saadakseen kyseessä olevan jäsenvaltion yhtymään unionin tekemään päätökseen? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (7. tammikuuta 2000) Valmistelut Albanian liittymiseksi Maailman kauppajärjestö WTO:n jäseneksi ovat loppuvaiheessa, ja jäsenyyden käsittely voidaan pian saattaa päätökseen. Albanian viranomaisten ja yhteisön ponnistelujen ansiosta jäseneksi liittyminen on edennyt erittäin nopeasti kuluneen vuoden aikana. Albania on määrätietoisesti muuttanut lainsäädäntöään yhteensopivaksi WTO:n sääntöjen kanssa. Keskusteluja asianomaisten osapuolten kanssa jatketaan neuvottelujen saattamiseksi päätökseen.