KIRJALLINEN KYSYMYS P-3081/00 esittäjä(t): Françoise Grossetête (PPE-DE) komissiolle. Euroopan talousalue.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0237 - 0238



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3081/00 esittäjä(t): Françoise Grossetête (PPE-DE) komissiolle (25. syyskuuta 2000) Aihe: Euroopan talousalue Onko Norjalle myönnetty polyakryyliamidien luokitukseen liittyvä, vaarallisia aineita koskeva poikkeuslupa Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen mukainen? Jos on, niin millä perusteella? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (18. lokakuuta 2000) Parlamentin jäsen viittaa neuvoston direktiivistä 67/548/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1967, vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä(1), myönnettyyn poikkeukseen. Euroopan talousaluetta (ETA) koskevissa neuvotteluissa sovittiin seuraavasta poikkeuksesta: Sopimuspuolet sopivat tavoitteesta, jonka mukaan vaarallisia aineita koskevia yhteisön säädöksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1995 lähtien. [mldr] Jäljellä olevien ongelmien ratkaisemiseksi aloitetaan yhteistyö tämän sopimuksen allekirjoittamisesta lähtien, ja tilannetta arvioidaan vuoden 1994 aikana, jolloin tarkastellaan myös yhteisön lainsäädännön ulkopuolella olevia asioita. Jos Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) jäsenvaltio tulee siihen tulokseen, että se tarvitsee poikkeuksen luokitusta ja merkintöjä koskevista yhteisön säädöksistä, mainitut säädökset eivät koske sitä, ellei ETA:n sekakomitea sovi muusta ratkaisusta. Syynä tähän poikkeukseen oli se, että EFTA-maissa tuolloin voimassa olleet vaatimukset olivat tiukemmat kuin yhteisössä. Näiden vaatimusten peruuttamista olisi pidetty askeleena taaksepäin, varsinkin kun yhteisöllä on tarkoitus jatkuvasti kohottaa omaa vaatimustasoaan tällä alalla. Tilannetta on arvioitu noin kahden vuoden välein ETA-sopimuksen voimaantulosta lähtien, viimeksi vuonna 1998. Tämä johti ETA:n sekakomitean yhteiseen julkilausumaan(2) 26. maaliskuuta 1999, jolloin Norja julisti päättäneensä hyväksyä yhteisön voimassa olevan lainsäädännön 1. tammikuuta 1999 alkaen, mutta tiettyjä aloja koskevin poikkeuksin. Tavoitteena päätettiin edelleenkin pitää kyseisten yhteisön säännösten täydellistä soveltamista 1. tammikuuta 2001 lähtien. Tilannetta arvioidaan uudelleen vuoden 2000 kuluessa. Norjalle myönnetyt poikkeukset polyakryyliamidin luokittelusta karsinogeeniksi olivat EFTAn tuomioistuimen päätöksen aiheena 14. kesäkuuta 2000. Asia koski ETA:n sekakomitean tästä aiheesta vuosina 1995 ja 1999 antamien yhteisten julkilausumien tulkintaa. EFTAn tuomioistuin tulkitsi vuoden 1995 yhteisen julkilausuman sanamuotoa siten, että Norjalle annettiin oikeus luokitella aineita karsinogeeneiksi, mutta ei mahdollisuutta merkitä polyakryyliamideja siitä järjestelmästä poiketen, joka perustuu vaarallisia aineita koskevaan direktiiviin 67/548/ETY sekä neuvoston direktiiviin 88/379/ETY, annettu 7 päivänä kesäkuuta 1988, vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä(3). Lisäksi tuomioistuin totesi, että poikkeuksena ETA-sopimuksen perusperiaatteesta, eli tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, yhteisen julkilausuman sanamuotoa on tulkittava ahtaasti. Vuoden 1999 yhteisen julkilausuman sanamuoto on sama kuin vuoden 1995 yhteisen julkilausuman, mutta lisäyksenä on se, että Norja voi soveltaa karsinogeeneiksi luokiteltuihin aineisiin erilaisia säännöksiä epäpuhtauksien, lisäaineiden ja yksittäisten ainesosien suhteen. EFTAn tuomioistuin tuli siihen tulokseen, että yhteisen julkilausuman mukaan Norja voi asettaa omat merkitsemissääntönsä karsinogeenisten aineiden pitoisuusrajoista niiden esiintyessä epäpuhtauksina muissa aineissa. (1) EYVL B 196, 16.8.1967. (2) EYVL C 185, 1.7.1999. (3) EYVL L 187, 16.7.1988.