Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1688/97 komissiolle esittäjä(t): Wolfgang Kreissl-Dörfler (V) (20. toukokuuta 1997) Aihe: Agenda 21:n täytäntöönpano (vientituet) Viisi vuotta sitten kesäkuussa 1992 Riossa järjestetyssä YK:n ympäristö- ja kehityskokouksessa kansainvälinen valtioliitto sitoutui kestävän kehityksen toimintaohjelman eli Agenda 21:n tavoitteisiin. Toimintaohjelman ensimmäisen osan 2 luvussa todetaan, että kansainvälisen kaupan nykyisten vääristymien poistaminen on hyvin tärkeää. Tämän saavuttamiseksi on ennen kaikkea välttämätöntä vähentää asteittain ja laajamittaisesti maataloudelle maksettavia tukia ja avustuksia. Kuten Etelä-Afrikkaan vietävälle naudanlihalle annettu vientituki on osoittanut, EU:n tukipolitiikka uhkaa eteläisten maiden kehitystä viisi vuotta Agenda 21:n hyväksymisen jälkeenkin. Miten komissio aikoo noudattaa Agenda 21:n sitoumuksia tämän osalta? Onko komissio suorittanut vientitukipolitiikkansa läpikotaisen uudelleentarkistuksen tämän osalta? Mitä johtopäätöksiä se on saanut näistä tutkimuksista? Onko se jo julkaissut näitä kysymyksiä koskevan tutkimuksensa, vai aikooko se tehdä näin? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 1997) Euroopan yhteisöllä on ollut keskeinen asema Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1992 järjestetyssä Rion ympäristö- ja kehityskonferenssissa sekä Agenda 21:n täytäntöönpanon seurannassa. Sekä jäsenvaltiot että yhteisö pyrkivät varmistamaan, että YK:n yleiskokouksen myöhemmin tänä vuonna järjestettävässä erityisistunnossa jatketaan Agenda 21:n maailmanlaajuisen täytäntöönpanon edistämistä. Agenda 21:n maataloutta koskevan osan tarkastelua jatkettiin kestävän kehityksen toimikunnan (CSD) kolmannessa istunnossa vuonna 1995; sen yhteydessä julkaistiin tasapainoinen kokonaisuus maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevia suosituksia. Ne koskivat elintarviketurvaa, köyhyyttä ja paikallisyhteisöjen kehittämistä, maankäytön suunnittelua, heikkotuottoista maata viljeleviä pientilallisia, luonnonvarojen suojelua, tutkimusta, energiaa ja perintöainesta. Erityisesti maataloustuotteiden kaupan osalta CSD piti Uruguayn kierroksen saavutusten täysimittaista täytäntöönpanoa merkittävänä askeleena kestävään kehitykseen keskittyvän terveen alakohtaisen ja makrotaloudellisen ohjelmakehyksen luomisessa unohtamatta kaupan vapauttamisen vaikutusten seurantaa. Yhteisö on hyväksynyt säädöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa Uruguayn kierroksella tehtyjen vähennyssitoumusten asianmukainen täytäntöönpano. Lisäksi yhteisen maatalouspolitiikan vuoden 1992 uudistus edisti maatalousmarkkinoiden tasapainottamista ja vähensi vientitukien tarvetta ottaen samalla huomioon ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset. Kaikilta osiltaan toteutettu uudistus vähensi hintatukia ja toi käyttöön erotetun tulotuen vähentäen siten tehotuotantoa koskevia viranomaisten kannustustoimia. Maataloustuotteiden yhteisten markkinajärjestelyjen uudistamisessa on edistytty vuoden 1992 jälkeenkin. Hedelmien ja vihannesten markkinajärjestelyä muutettiin hiljattain markkinalähtöisempään suuntaan. Jatkokehityksen osalta on odotettavissa, että vuoden 1992 uudistuksia laajennetaan toistaiseksi uusille aloille ja syvennetään tarvittavien alojen osalta. Näiden toimien myötä hintatuen merkitys todennäköisesti vähenee, mikä puolestaan voi auttaa viljelijöitä käyttämään hyväksi uusia maailmanmarkkinoilla tarjoutuvia tilaisuuksia. Yhteisö on sitoutunut Uruguayn kierroksen saavutusten täysimittaiseen täytäntöönpanoon ja prosessin jatkamiseen erityisesti vähentämällä vientitukien määrää ja osuutta talousarviossa. Markkinoiden vapauttaminen ja tuen lakkauttaminen eivät kuitenkaan itsestään paranna ympäristön tilaa, edistä maaseudun kehitystä tai auta kehitysmaiden köyhiä ja nälkäänäkeviä. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan maatalouden moniulotteisen luonteen turvaavia liitännäisohjelmia.