KIRJALLINEN KYSYMYS E-2532/97 komissiolle esittäjä(t): Gunilla Carlsson (PPE) (24. heinäkuuta 1997)

Aihe: Valtion tuet ja avoimuus

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaan teollisuudelle myönnettävistä valtion tuista on ilmoitettava komissiolle, joka sitten tutkii tuen soveltuvuuden sopimuksen muiden osien kanssa, ettei tuki esimerkiksi ole ristiriidassa 92 artiklan 1 kohdassa mainittujen kilpailusääntöjen kanssa. Jäsenvaltion ilmoitus komissiolle on luottamuksellinen eikä se leviä jäsenvaltion ja komission ulkopuolelle. Mikään muu taho ei siten voi valvoa, vääristääkö tuki kilpailua vai ei.

Onko komissio sitä mieltä, että tämä avoimuuden puute sopii yhteen tehokkaasti valvotun ja kilpailun varaan perustuvan markkinatalouden kanssa?

Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (11. syyskuuta 1997)

Komissiomyöntää, että silloin kun kolmansien osapuolten näkemyksiä valtion tukea koskevissa asioissa on saatavilla, ne olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon. Komissio haluaa kuitenkin muistuttaa, että valtion tukea koskevat menettelyt, joista määrätään EY:n perustamissopimuksessa, perustuvat komission ja asianomaisen jäsenvaltion väliseen vuoropuheluun, ja kaikki tämän menettelyn tuloksena syntyvät päätökset osoitetaan kyseiselle jäsenvaltiolle.

Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan komission on pyydettävä kolmansien osapuolten huomautuksia perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisesti vasta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen. Jos komissiolla ei alustavan arvioinnin jälkeen ole epäilyksiä tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille, sen ei ole pakko kysyä kolmansien osapuolten näkemyksiä. Tällaisissa tapauksissa kolmansien osapuolten huomioiden pyytäminen olisi sitä paitsi kohtuutonta, koska se vain viivästyttäisi menettelyä, vaikka tuella ei ole haitallisia vaikutuksia kilpailuun yhteismarkkinoilla: noin 60 prosentissa kaikista komission valtiontukipäätöksistä hyväksytään tiedoksi annetut suunnitelmat, jotka ovat komission suuntaviivojen ja puitesääntöjen mukaisia. Tiedoksi annetut yksittäistapaukset ja tuet, joita ei ole annettu tiedoksi (yleensä yksittäistapauksia) muodostavat kumpikin noin puolet jäljelle jäävästä 40 prosentista. Edellisten osalta komissio on myös pannut merkille, että jäsenvaltiot ottavat enenevässä määrin huomioon suuntaviivoissa ja puitesäännöissä vahvistetut komission arviointiperusteet.

Lisäksi komissio katsoo, että jäsenvaltioiden tiedonantojen ja niiden kanssa käydyn kirjeenvaihdon luottamuksellisuus on usein tarpeen valtion tuen saajien kaupallisten etujen suojelemiseksi, eikä se haittaa valtion tuen valvonnan tehokkuutta.

Komission valtiontukipäätökset joutuvat myös yhteisöjen tuomioistuimen oikeudelliseen tarkasteluun. EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan mukaisesti komission on päätöksen asianmukaista oikeudellista tarkastelua varten esitettävä syyt, joiden perusteella se päättää tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. Jäsenvaltioilla ja kolmansilla osapuolilla, joita asia koskee, on oikeus saada käyttöönsä komissio valtiontukipäätökset, joiden perusteella ne voivat arvioida onko komissio toiminut perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Jos yksittäinen jäsenvaltio tai osapuoli, jota komission päätös suoraan koskee, katsoo, että komissio ei ole soveltanut sääntöjä oikein, kyseinen jäsenvaltio tai muu osapuoli voi EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan mukaan aloittaa yhteisöjen tuomioistuimessa menettelyn kyseistä päätöstä vastaan.