Virallinen lehti nro C 076 , 11/03/1998 s. 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1712/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (23. toukokuuta 1997) Aihe: Sähkövirran jakelua koskeva laki Komission jäsen Van Miert lähetti Saksan valtiovarainministeri Rexrodtille 26.10.1996 kirjeen, jossa hän selitti, että komission tavoitteena tuulivoiman avulla tuotetun sähkövirran alalla on, että vuonna 1990 kaikkien saksalaisten sähkövirran toimittamisesta vastaavien yritysten kapasiteetti on 20 MW ja että vuotuinen lisäkuormitus on 500 000 - 1 000 000 D-markkaa. Tällaista laskutapaa noudatettaessa tuulienergian aiheuttamat lisäkustannukset nousevat enimmillään 0,0125 - 0,025 D-markkaan/kWh. Tämä laskelma on yhtäläinen Saksan kartelleja koskevan lainkäytön ja uudistuvia energianlähteitä kannattavien yhdistysten tietojen kanssa. Samanaikaisesti tämä luku on kuitenkin räikeässä ristiriidassa saksalaisen energiatalouden julistamien ja komission tarkastamatta omaksumien lisäkustannusarvioiden kanssa, jotka nousevat 900 miljoonaan vuonna 2005 (samalla kun tuulivoiman sähköntuotannon arvioidaan olevan 4 000 MW). Jos noudatetaan komission esittämää laskutapaa, niin vuonna 2005 lisäkustannukset olisivat enimmillään 100 - 200 miljoonaa D-markkaa kaikille saksalaisille sähkövirran toimittajille yhteensä. 1. Kuinka komissio selittää tämän silmiinpistävän ristiriidan lisäkustannusten aiheuttamassa kuormituksessa sekä sen seikan, ettei uudistuvia energianlähteitä kannattavien yhdistysten, jotka toimittivat vuonna 1996 useampaan otteeseen komissiolle perusteellista asiakirja-aineistoa asiasta, tietoja otettu millään tavalla huomioon tai että ainakaan niitä ei mitenkään mainittu 26.10.1996 päivätyssä kirjeessä? 2. Miksi komissio pitää uudistuville energianlähteille myönnettäviä edullisia virranjakelusta koituvia hyvityksiä tukimuotoina, vaikka asiaa epäillään vakavasti jopa komission oikeudellisessa yksikössä, joka pitää sähkövirran jakelua koskevan lain luokittelemista eurooppalaisen tukilainsäädännön piiriin kuuluvaksi ongelmallisena, koska valtiolle ei aiheudu kustannuksia eikä ole olemassa rahastoa, jota rahoitettaisiin pakollisilla avustuksilla? 3. Eikö kielteinen suhtautuminen sähkövirran jakelua koskevaan lakiin ole räikeässä ristiriidassa ympäristöystävällisen energiantuotannon tavoitteen kanssa, johon on jo pyritty valkoisessa kirjassa Euroopan unionin energiapolitiikasta sekä vieläkin selkeämmin vihreässä kirjassa uudistuvista energianlähteistä (KOM(96)576 lopull.)? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 ja E-1717/97 (31. heinäkuuta 1997) Komissio ei voi tässä vaiheessa kommentoida Saksan sähköteollisuuden kustannus- ja kapasiteettilukuja. Se haluaa kuitenkin vahvistaa sitoumuksensa uudistuvien energiavarojen käytön edistämiseen. Koska komissio sai myönteistä palautetta uusiutuvista energialähteistä julkaisemastaan vihreästä kirjasta ((KOM(96) 576 lopullinen )), se aikoo ehdottaa jatkotoimenpiteitä uusiutuvien energiavarojen käytön edistämiseksi yhteisössä, jotta ehdotettu 12 prosentin tavoite voitaisiin saavuttaa vuoteen 2010 mennessä. Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19. joulukuuta 1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/92/EY ((EYVL L 27, 30.1.1997. )) tuli voimaan 19. helmikuuta 1997. Direktiivin 8 artiklan 3 kohdassa ja 11 artiklan 3 kohdassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus antaa kuormituksen jakovaiheessa etusija sähkölle, jota tuotetaan joko uusiutuvista energianlähteistä, jätteestä tai yhdessä lämmön kanssa. Direktiivissä ei kuitenkaan käsitellä tällaisen toiminnan rahoitukseen liittyviä ongelmia, jotka on ratkaistava toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansallisina direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä. Komissio tutkii kaikki ehdotetut toimenpiteet ja niiden yhteensopivuuden direktiivin kanssa rajoittamatta asiaa koskevia EY:n perustamissopimuksen määräyksiä (varsinkaan kilpailumääräyksiä). Neuvosto antoi 27. toukokuuta 1997 uusiutuvien energialähteiden strategiaa koskevan päätöslauselman aiheesta julkaistun komission vihreän kirjan pohjalta. Päätöslauselmassa todetaan, että uusiutuvien energialähteiden kilpailuaseman parantamiseksi tarvitaan energiamarkkinoiden vapauttamisen yhteydessä toteutettavaa jäsenvaltioiden ja (toissijaisuusperiaatteen rajoissa) yhteisön tason politiikkaa. Komissio aikoo jatkaa aiheeseen liittyvien kysymysten, mm. sähkön syöttöä koskevien lakien tarkastelua valmistellessaan yhteisön strategiaa uusiutuvista energialähteistä. Kuten vihreässä kirjassa mainitaan, komission tarkoituksena on julkaista strategia valkoisena kirjana sekä ehdotuksena toimintasuunnitelmaksi myöhemmin tänä vuonna.