ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3895/97 komissiolle esittäjä(t): Gerardo Fernández-Albor (PPE) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Euroissa ilmoitetut palkat Monet laitokset, elimet ja yritykset ovat aloittaneet käytännön, jossa työntekijöille ilmoitetaan palkat sekä euroissa että kansallisessa valuutassa, jotta työntekijät asteittain tottuisivat rahaan, joka muuttaa eurooppalaisten tavat. Tällaiset toimenpiteet, joihin liittyy muita vastaavia - kuten kunnallisverojen maksaminen euroissa - myötävaikuttavat kaikkien Euroopan kansalaisten euroa koskevaan käsityskykyyn. Voiko komissio kertoa, aikooko se käyttää vaikutusvaltaansa siihen, että aiemmin mainittuja käytäntöjä laajennetaan siten, että eurooppalaiset voivat käytännössä tottua käyttämään jo etukäteen euroa, mikä merkitsisi tottumista uuteen rahatodellisuuteen, joka vielä enemmän yhdistää kaikkia Euroopan unionin kansalaisia? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1998) Komissio on täysin samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa. Se on myös tyytyväinen siitä, että sekä julkinen että yksityinen sektori on sitoutunut tekemään yhteistyötä komission kanssa, jotta euron käyttöönotto tapahtuisi mahdollisimman mutkattomasti. Ne tavat, joilla komissio aikoo vastata euron asettamiin viestintähaasteisiin on esitetty hiljattain julkaistussa tiedonannossa nimeltä ¨Euron käyttöönottoon liittyvät käytännön kysymykset¨ ((Asiak. KOM(97) 491 lopullinen. )). Komissio on perustanut lukuisia neuvoa-antavia asiantuntijatyöryhmiä tutkimaan yksityiskohtaisesti viestintähaasteiden eri näkökohtia. Työryhmien on määrä laatia selvityksensä piakkoin, ja sen jälkeen komissio tekee asiasta nopeasti asianmukaiset toimintalinjaa koskevat päätelmänsä. Ensimmäinen ryhmä tutkii kaksoishinnoittelun (ts. hintojen ja/tai arvojen ilmoittaminen sekä kansallisena rahayksikkönä että euroina) teknisiä ja kustannusvaikutuksia. Toinen ryhmä tutkii, miten kansalaisia voidaan auttaa euromääräisten hintojen ja arvojen ymmärtämisessä. Komissio myöntää, että julkishallinnon viranomaisilla on keskeinen asema euroon siirtymisessä, ja se on pyytänyt kansallisia viranomaisia esittämään siirtymävaihetta koskevat suunnitelmansa vuoden 1997 loppuun mennessä. Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat jo esittäneet suunnitelmansa, joista useimmissa mahdollistetaan veroilmoitusten antaminen euroina siirtymävaiheen aikana. Useimpien jäsenvaltioiden kansalaisilla on siirtymävaiheen aikana oikeus tehdä myös henkilökohtaiset tuloja koskevat veroilmoituksensa euroina. Julkishallinnon euroon siirtymisen yksityiskohdista päättäminen kuuluu kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Komissio laatii selonteon jäsenvaltioiden siirtymävaihetta koskevista suunnitelmista lähitulevaisuudessa.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4040/97 komissiolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Ehdokkaat Euroopan kulttuuripääkaupungiksi Mitkä kaupungit ovat esittäneet tähän mennessä ehdokkuutensa Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuoden 2000 jälkeen? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4040/97 ja E-4041/97 (6. helmikuuta 1998) Komissio kehottaa arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan komission ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevan yhteisön aloitteen perustamisesta ((EYVL C 362, 28.11.1997. )) ja erityisesti kyseisen päätöksen 2 ja 3 artiklaan.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3283/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (21. lokakuuta 1997) Aihe: Vanhusten puutteellinen hoito sairaaloissa sydämen katetritutkimuksen jälkeen 1. Katsooko myös neuvosto, että vanhuksille katetritutkimuksia tekevien sairaaloiden on pidettävä potilaat tarkkailtavina vähintään kahden vuorokauden ajan tutkimusten jälkeen? Nederlandse Hartstichting (Alankomaiden sydänyhdistys) suosittelee tätä tiedotusmateriaalissaan, mitä suositusta ei kuitenkaan äskettäin noudatettu eräässä Amsterdamin sairaalassa sillä seurauksella, että potilas kuoli. 2. Voiko neuvosto ilmoittaa, missä määräyksissä tätä vaaditaan? 3. Voiko neuvosto taata näiden suuntaviivojen tiukan noudattamisen jäsenvaltioissa? 4. Voiko neuvosto vahvistaa, että se kasvava vanhusten joukko, joka on omalla työllään saattanut Euroopan kukoistavaan kasvuun, ei joudu sairaaloiden säästöpolitiikan uhriksi, vaan voi jäädä sairaalaan asiantuntevan tarkkailun alaiseksi kahdeksi päiväksi sydämen katetritutkimuksen jälkeen? Vastaus (26. helmikuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomasta kysymyksestä ei ole annettu säännöksiä perustamissopimusten mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4230/97 komissiolle esittäjä(t): Pierluigi Castagnetti (PPE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: YOA:n hyväksyminen Friuli Venezia Giulian alueen osalta kaudelle 1997 - 1999 Friuli Venezia Giulian alue esitti komissiolle elokuun alussa yhtenäisen ohjelma-asiakirjan (YOA) tavoitteen 2 osalta kaudelle 1997 - 1999. Komissio ei ole vieläkään hyväksynyt asiakirjaa, vaikka neuvotteluita on käyty tiiviiseen tahtiin ja päätös oli luvattu tehdä nopeasti. Voiko komissio selvittää, mistä viivästyminen johtuu? Tietääkö komissio, että perusteeton viivästyminen päätöksenteossa hankaloittaa huomattavasti aluehallinnon toimintaa suunniteltujen toimenpiteiden toteuttamisessa? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (6. helmikuuta 1998) Komissiolla on ilo ilmoittaa, että Friuli-Venezia-Giulian alueen tavoitteen 2 ohjelma-asiakirja vuosiksi 1997-1999 hyväksyttiin 18. joulukuuta 1997. Komissio valittaa päätöksen viivästymistä. Viivästys johtui pääosin siitä, että oli tarpeen selventää eräitä alueen tekemiä ehdotuksia ja että tahdottiin tehdä kaikki voitava, jotta alue selviytyisi ohjelman toteutusvaikeuksista.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3744/97 komissiolle esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Hotellien paloturvallisuus Aikaisemmin esittämääni kysymykseen E-1423/97 ((EYVL C 45, 10.2.1998, p. 29. )) viitaten, voisiko komissio ilmoittaa, mihin toimenpiteisiin on ryhdytty CETEN/APAVE -tutkimuksessa esitettyjen suositusten suhteen, erityisesti niiden, jotka liittyvät hotellin henkilöstön paloturvallisuuskoulutukseen, paloturvallisuusvälineiden tarkastukseen ja huoltoon, hotellien paloturvallisuutta koskevien kansallisten säännösten yhdenmukaistamiseen ja hotellien paloturvallisuusrekisterin luomiseen? Näitä ehdotettiin tutkimuksen osassaV.I (Yhteenveto ehdotuksista, sivut 716 ja 717). Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (9. tammikuuta 1998) Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää komission vastauksesta hänen kirjalliseen kysymykseensä E-1423/97, CETEN/APAVE:n toteuttamalla tutkimuksella pyrittiin tarkistamaan, missä määrin jäsenvaltiot olivat panneet kansallisessa lainsäädännössään täytäntöön hotellien paloturvallisuudesta 22. joulukuuta 1986 annetussa neuvoston suosituksessa 86/666/ETY ((EYVL L 384, 31.12.1986. )) annetut suositukset. Tutkimuksen tulos oli, että suosituksen eri osatekijät on sisällytetty jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön siinä määrin, että suosituksen eri osia voidaan pitää vähimmäisstandardeina, joita noudatetaan aina ja joita pidemmällekin mennään joskus. Tutkimuksen tekijät esittivät suosituksensa omasta aloitteestaan. Vaikka ne olivat ehdottomasti kiinnostavia ja mahdollisesti innostavat joihinkin uusiin toimenpiteisiin kansallisella tai yhteisön tasolla, ne eivät sido komissiota. Koska tutkimuksessa osoitettiin jo sovittujen toimenpiteiden menestyksellisyys, komissio ei suunnittele tällä hetkellä mitään erityisiä jatkotoimia näille suosituksille.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0098



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4192/97 neuvostolle esittäjä(t): Maria Berger (PSE) (22. tammikuuta 1998) Aihe: Aseiden yksityisomistus Jäsenvaltioissa ovat jo pitemmän aikaa lisääntyneet tapaukset, joissa häiriintynyt henkilö riehuu aseen kanssa surmaten lukuisia ihmisiä. Näistä teoista joutuvat kärsimään mitä erilaisimpiin ihmisryhmiin kuuluvat henkilöt, teoissa käytetään erilaisia, useimmiten suhteellisen helposti hankittavia aseita, ja tekijät ovat hyvin erilaisia. Tämän ongelman voi luultavasti pyrkiä ratkaisemaan vain säätelemällä ja rajoittamalla koko EU:ssa yhtä tiukasti aseiden yksityisomistusta ja ennen kaikkea yksityisten aseiden hankintaa ja aseiden myyntiä yksityishenkilöille. Aikooko neuvosto tiukentaa EU:n asedirektiiviä näiden jäsenvaltioissa sattuneiden tapausten vuoksi? Vastaus (30. maaliskuuta 1998) Kuten arvoisa parlamentin jäsen varmaankin tietää, yksityishenkilöiden suorittamaa aseiden hankintaa ja hallussapitoa valvotaan tällä hetkellä 18 päivänä kesäkuuta 1991 annetulla direktiivillä 91/477ETY (EYVL N:o L 256, 13. syyskuuta 1991). Kyseisen direktiivin mukaan henkilökohtaiset aseet jaetaan neljään ryhmään: aseet, joiden hankinta on kiellettyä, luvanvaraiset aseet, aseet, joista on tehtävä ilmoitus ja vapaasti myytävät aseet. Jäsenvaltioilla on lisäksi oikeus säilyttää tai ottaa käyttöön rajoittavampia toimenpiteitä, jos ne katsovat sen tarpeelliseksi. Itse asiassa useimmissa jäsenvaltioissa aseiden hankinta yksityishenkilöiden toimesta on kiellettyä tai luvanvaraista. Neuvosto ei tässä vaiheessa ole saanut käsiteltäväksi komission ehdotuksia, joiden tarkoituksena on vahvistaa kyseistä lainsäädäntöä.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3819/97 neuvostolle esittäjä(t): Viviane Reding (PPE) (28. marraskuuta 1997) Aihe: Maataloushinnat ja valuuttakurssien muutokset euron käyttöönoton jälkeen Miten joissakin jäsenvaltioissa tapahtuvan yhtenäisvaluutan käyttöönoton jälkeen tulee käymään toimenpiteille, joiden tarkoituksena on kompensoida valuuttakurssien muutoksista aiheutuvia menetyksiä EU:n sisäisessä maataloustuotteiden kaupassa? On ymmärrettävää, että tällaisia muutoksia ei tosiasiassa tule enää olemaan euro-alueella. Ongelmallinen on sen sijaan kysymys kauppavaihdosta euro-alueen ja toistaiseksi ulkopuolisten maiden välillä: tullaanko näitä korvauksia edelleen myöntämään maataloustuotteiden viennille euro-alueelta toistaiseksi ulkopuolisiin maihin silloin kun kyseessä ovat euro-alueen ulkopuoliset valuuttakurssien muutokset? Mikä on neuvoston kanta tähän erityiskysymykseen, joka on osa euron käyttöönoton vaikutuksia yhteiseen maatalouspolitiikkaan? Vastaus (26. helmikuuta 1998) Yhteisessä maatalouspolitiikassa sovellettavista muuntokursseista ja laskentayksiköstä annettu neuvoston asetus (ETY) 3813/92, jonka soveltamisaikaa ei ole rajattu, on neuvoston perusasetus toimenpiteistä, joilla tasataan valuuttavaihteluista aiheutuvia menetyksiä EU:n sisäisessä maataloustuotteiden kaupassa. Valuuttavaihteluista johtuvien maataloustulojen menetysten osalta neuvosto on kuitenkin antanut edellä mainitusta asetuksesta poikkeavan asetuksen (EY) N:o 724/97, jotta GATTin puitteissa asetettuja velvoitteita ja talousarviota koskevaa kurinalaisuutta voitaisiin noudattaa. Jälkimmäinen asetus on voimassa 30. huhtikuuta 1998 asti. Neuvosto ei ole tähän mennessä saanut komissiolta sellaisia säädösehdotuksia, joilla voimassa oleva lainsäädäntö voitaisiin mukauttaa ja joihin tuleva maatalouden valuuttajärjestelmä sisältyisi. Näin ollen neuvostolla ei tässä vaiheessa ole riittävää pohjaa lausua kantaansa vaikutuksista, jotka mahdollisilla tulevaisuuden valuuttavaihteluilla olisi maataloustuotteiden kauppaan yhteiseen rahajärjestelmään osallistuvien jäsenvaltioiden (IN) ja niiden jäsenvaltioiden välillä, jotka ovat ilmoittaneet siihen osallistuvansa (PRE-IN), sekä jäsenvaltioiden välillä, jotka eivät ensi vaiheessa kuuluisi euro-alueeseen. Euron käyttöönoton ennakoitavissa oleva vaikutus yhteiseen maatalouspolitiikkaan olisi arvioitava silloin, kun neuvostossa keskustellaan uusien säädösten antamisesta komission ehdotuksesta ja kun Euroopan parlamenttia on kuultu. Koska aihe on tärkeä, neuvosto kiinnittää kyseisten ehdotusten käsittelyyn erityistä huomiota.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4030/97 komissiolle esittäjä(t): Bryan Cassidy (PPE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Tuottajan vastuuseen liittyviä velvoitteita (pakkausjäte) koskevat Ison Britannian säännökset vuodelta 1966 Katsooko komissio, että Iso Britannia on vietävä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen sen toteamiseksi, estävätkö Ison Britannian pakkaussäännökset kaupan vapautta EU:ssa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4030/97 ja E-4034/97 (23. helmikuuta 1998) Komissio tutkii parhaillaan Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittamia säännöksiä, joilla pannaan täytäntöön pakkauksista ja pakkausjätteistä 20. joulukuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/62/EY ((EYVL L 365, 31. 12. 1994. )). Parlamentin jäsenelle voidaan taata, että komissio ryhtyy tarvittaviin toimiin, jos tämä perusteellinen tarkastelu paljastaa vapaan kaupan esteitä. Komissio ottaisikin parlamentin jäseneltä mielellään vastaan lisätietoja väitetyistä kaupan esteistä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3636/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Espanjassa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Espanjassa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3735/97 komissiolle esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) (21. marraskuuta 1997) Aihe: JEM-ohjelma (Junior EU-ASEAN Managers Exchange Programme) Haluaisin saada komissiolta tilannearvion JEM-ohjelman edistymisestä: 1. kuinka monta henkilöä on tähän mennessä osallistunut Euroopan unionin ja Aasian maiden väliseen vaihtoon, 2. kuinka moni yritys on ottanut vastaan osallistujia ja mitä aloja yritykset edustavat? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (12. joulukuuta 1997) JEM-ohjelma (Junior EU-ASEAN managers exchange programme) pantiin täytäntöön vuonna 1996 ja sen toiminta saatiin käynnistettyä kokonaisuudessaan saman vuoden marraskuussa. Ohjelma tarjoaa Euroopan ja Aasian yrityksille mahdollisuuden ottaa vastaan kumppanuusalueen nuoria johtajia ja johtotehtävissä toimivia virkamiehiä. Se mahdollistaa keskinäisen ammattikokemus- ja kulttuurivaihdon. Vuoden 1996 marraskuussa käynnistyneen vaihto-ohjelman puitteissa toistaiseksi kolme aasialaisista nuorista johtajista koostuvaa ryhmää (14, 17 ja 10 osanottajaa) on työskennellyt 19 eurooppalaisessa yrityksessä kuudessa jäsenvaltioissa kaupan, jakelun, liikenteen, elektronisten järjestelmien, energian ja ympäristön alalla. Vuoden 1998 tammi- ja helmikuulle suunnitellaan noin 15 eurooppalaisen nuoren johtajan lähettämistä Aasiaan jakelun ja mikroelektroniikan alalla ja 15 aasialaisen nuoren johtajan lähettämistä Eurooppaan jakelu-, viestintä- ja pankkialalla. Ohjelman ensimmäinen toimintavuosi tuotti erinomaisia tuloksia. Ohjelmaan osallistuneet yritykset sekä nuoret johtajat ja johtotehtävissä toimivat virkamiehet olivat todella tyytyväisiä kokemaansa. Komissio on antanut ulkopuoliselle konsultille tehtäväksi laatia ohjelmasta alustavan arvion.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0051



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3762/97 komissiolle esittäjä(t): Allan Macartney (ARE) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Lampailla käytettävien orgaanisia fosforiyhdisteitä sisältävien desinfiointiaineiden hävittäminen ja pohjaveden pilaantuminen Viitaten komission kirjeeseen P1242/90 (PO XI), mitä menettelyjä komissio on aloittanut Isoa-Britanniaa vastaan pohjavesidirektiivin rikkomisen johdosta? Onko mihinkään sellaisiin toimiin ryhdytty, jotka koskevat erityisesti Skotlantia ja lampailla käytettävien orgaanisia fosforiyhdisteitä sisältävien desinfiointiaineiden käytöstä johtuvaa pohjaveden pilaantumista? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1998) Komissiossa numerolla P1242/90 rekisteröidylle kanteelle on käsittelyvaiheessa annettu viitenumero 90/5242. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kanssa käymänsä lisäkirjeenvaihdon perusteella komissio on EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla katsonut aiheelliseksi toimittaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle lausunnon perusteluineen. Päätöstä pannaan paraikaa täytäntöön. Komissio katsoo, että pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta annettu direktiivi 80/68/ETY ((EYVL L 20, 26.1.1980. )) on saatettu epätäydellisesti osaksi Yhdistyneen kuningaskunnan (Skotlanti mukaan lukien) lainsäädäntöä. Erityinen esimerkki tästä on se, että kaikissa direktiivin edellyttämissä tilanteissa ei vaadita ennakkolupaa eikä hävittämistavan tutkimista. Samoin komissio katsoo, että lampaankasvatuksessa käytettävien epäorgaanisia fosforiyhdisteitä sisältävien desinfiointiaineiden hävittämisessä direktiivin vaatimuksia on sovellettu puutteellisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlanti mukaan lukien).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3728/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (21. marraskuuta 1997)

Aihe: Yleinen tullietuusjärjestelmä, Andien ryhmä ja Keski-Amerikan talousyhteisö: alkuperään liittyvät petokset ja takaukset

Tiedetään, että kolmansista maista, kuten Kolumbiasta ja Costa Ricasta peräisin olevaa tonnikalaa tuovien Euroopan yhteisön yritysten käyttämissä alkuperätodistuksissa on paljastunut petoksia.

Jos viejämaiden hallituksia pidetään komission valtuuttamina, ja ne vastaavat todistusten laatimisesta vieläpä viralliselle paperille, niin miksi tästä laittomuudesta syyllistetään yrityksiä, nehän toimivat hyvässä uskossa olettaessaan, että jonkin maan virallisen hallintoelimen niille myöntämä todistus on oikea?

Eikö tämä ole komission mielestä epäoikeudenmukaista?

Miksi toisaalta kaikki Euroopan yhteisön hallitukset eivät käsittele asiaa samalla tavalla, kun niiden yritykset ovat kyseessä: jotkut hallitukset eivät vaadi takuita tuonnista mikäli tutkimukset ovat kesken, toiset taas vaativat asettaen maansa yritykset selvästi epäedulliseen asemaan kilpailijoihin nähden.

Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 1998)

Arvoisan parlamentin jäsenen esille ottama tullietuusmenettelyjen toimintaa koskeva ongelma on erittäin laaja. Komissio muistuttaa antaneensa vuoden 1997 heinäkuun lopussa neuvostolle ja parlamentille tiedonannon ((Asiak. KOM(97) 402 lopullinen. )) asiasta.

Kyseisessä tiedonannossa annetaan täsmällinen vastaus ongelmiin, jotka koskevat ¨hyvää uskoa¨ ja jäsenvaltioiden tullienkantotoiminnan yhdenmukaisuutta. ¨Hyvän uskon¨ osalta komission on luonnollisesti noudatettava Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätelmiä, joiden mukaisesti luottamusta alkuperätodistuksen pätevyyteen ei tavallisesti suojella. Pätevyys siis voidaan kiistää esimerkiksi silloin, kun alkuperätodistuksen kattamia tavaroita ei ole tuotettu alkuperävaatimuksia noudattaen. Kolmansien maiden alkuperätodistuksia myöntävien viranomaisten luotettavuusasteesta riippumatta pätevyys on voitava kiistää myös silloin, kun petos tapahtuu todistuksen myöntämisen jälkeen (esimerkiksi jos yhteisöön tuotaessa tullille esitetään muut kuin viedyt tavarat). Tuomioistuimen ((Asia Van Gend & Loos NV; yhdistetyt asiat 98 ja 230/83; tuomioistuimen 13.11.1984 antama tuomio. Katso kuitenkin myös Faroe Seafood - yhdistetyt asiat C 153/94 ja C 204/94, 14.5.1997 annettu tuomio. )) mukaan muun muassa näistä tekijöistä muodostuu tavanomainen liiketaloudellinen riski.

Se että jäsenvaltiot eivät toimi yhdenmukaisesti johtuu siitä, että yhteisöllä ei ole yhtä ainoaa tullihallintoa. Komissio pyrkii parantamaan tilannetta monia aloja koskevan säädöksen tai yhteisön tullitoimintaa koskevan toimintaohjelman hyväksymisestä (¨Tulli 2000¨) 19 päivänä joulukuuta 1996 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 210/97/EY ((EYVL L 33, 4.2.1997. )) avulla.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3480/97 komissiolle esittäjä(t): Panayotis Lambrias (PPE) (31. lokakuuta 1997) Aihe: Yhteisön lainsäädännön soveltaminen Kuten käy ilmi yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa (1996) koskevasta kertomuksesta, komission jäsenvaltioiden kanssa pitämien ¨pakettikokousten¨ tuloksena on löydetty ratkaisut 42 %:iin käsitellyistä tapauksista. Kun otetaan huomioon, että tämä toimenpide, joka on luonteeltaan puhtaasti ennaltaehkäisevä, säästää merkittäviä rahasummia ja työtä komissiolta, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ja jäsenvaltioilta, komissiolta kysytään: 1. Aikooko se järjestelmällistää ja tihentää näitä kokouksia? 2. Mitä ¨pakettikokouksia¨ on suunniteltu pidettävän vuonna 1998, jotta olisi mahdollista valmistautua niihin perusteellisemmin? 3. Onko sillä käytettävissään riittävä määrä lakimiehiä, erityisesti ympäristöalalla ja poliittisten vapauksien alalla? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (10. joulukuuta 1997) 1. Komissio järjestää kansallisten viranomaisten kanssa ajoittain ¨pakettikokouksia¨, joissa käsitellään kaikkia meneillään olevia rikkomisasioita tietyllä alalla. Komissio käyttää tätä menettelyä kaikissa tapauksissa, joissa se on mahdollista. Komissio aikoo myös jatkaa kaikkien yhteisön direktiivien täytäntöönpanoa koskevia kahdenvälisiä tapaamisia jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten kanssa. Näiden tapaamisten (ns. direktiiviseminaarien) avulla viranomaisille voidaan tiedottaa heidän velvollisuudestaan siirtää direktiivit kansalliseen lainsäädäntöön ja auttaa heitä tässä tehtävässä. Tapaamisten seurauksena siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön nopeutuu ja yksittäiset rikkomistapaukset loppuvat. 2. Kansallisten viranomaisten kanssa keskustellaan parhaillaan näiden kahdentyyppisten kokousten vuoden 1998 ohjelmasta. 3. On.