KIRJALLINEN KYSYMYS E-0319/98 komissiolle esittäjä(t): Magda Aelvoet (V) (17. helmikuuta 1998)

Aihe: Afrikan Suurten järvien alueen turvallisuus

Aikooko komissio tukea kansainvälisiä pyrkimyksiä, joiden tarkoituksena on aktivoida uudelleen Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälinen tutkintakomitea (Ruanda) ja jatkaa tämän valtuuksia Suurten järvien alueelle suuntautuvan aseviennin tutkimiseksi Euroopan parlamentin kehotuksen mukaisesti? Tukeeko komissio niitä kansainvälisiä pyyntöjä, jotka koskevat Yhdistyneiden kansakuntien tai Afrikan yhtenäisyysjärjestön sotilastarkkailijoiden sijoittamista tärkeimmille kiitoradoille ja rajanylityspaikoille Suurten järvien alueella?

Komission jäsenen João de Deus Pinheiron vastaus komission puolesta (22. huhtikuuta 1998)

Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 1013 (1995) perustettu kansainvälinen tutkintakomitea, joka tutki Ruandan entisen hallituksen joukoille Suurten järvien alueelle suuntautuvaa asevientiä, päätti tehtävänsä vuoden 1996 lopulla. Se antoi raporttinsa, jota täydensivät YK:n sihteeristön vuoden 1997 aikana hallituksilta vastaanottamat tiedot. YK:n turvallisuusneuvoston 22. joulukuuta 1997 pitämässä tiedotustilaisuudessa YK:n pääsihteerin Suurten järvien alueen erityislähettiläs Mohamed Sahnoun kehotti aloittamaan uudelleen tutkintakomitean työn. Useat turvallisuusneuvoston jäsenet tukivat ehdotusta, ja turvallisuusneuvosto harkitsee nyt komitean aktivoimista uudelleen. Tutkimusten jatkamista ja niiden tavoitteen asettamista koskeva päätös, mukaan lukien tutkimuksen maantieteellinen kattavuus, kuuluu YK:n turvallisuusneuvoston toimialaan.

Yhteisön yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan mukaisesti komissio on ilmaissut toistuvasti kantanaan huolestuneisuutensa Ruandan ja Burundin väkivaltaisuuksista sekä erilaisten aseistettujen ryhmien läsnäolosta Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa. On totta, että asekauppa on jossain määrin ruokkinut Suurten järvien alueen väkivaltaisia yhteenottoja. Koska alueellista turvallisuussopimusta tai YK:n asettamaa alueellista asevientikieltoa ei kuitenkaan ole voimassa, Suurten järvien alueella käytävän asekaupan tutkiminen olisi erittäin vaikeaa. Monet Suurten järvien alueelle suuntautuvat asetoimitukset päätyvät hallituksille, joihin ei kohdistu mitään kansainvälisen asekaupan rajoituksia. Kyseiset hallitukset vastustaisivat todennäköisesti kaikkia tutkimuksia, jotka eivät ole kansainvälisen oikeuden nojalla perusteltuja.

Ainoa kansainvälisesti voimassa oleva asevientikielto kohdistuu Ruandan entisen hallituksen asevoimiin (FAR), joka on vain yksi monista alueella toimivista aseistetuista ryhmittymistä. Kahdeksan Suurten järvien alueen valtion kesäkuussa 1996 Bujumburassa tapahtuneen vallankaappauksen jälkeen Burundiin kohdistama saarto ei ole johtanut YK:n julistamaan saartoon. Myös turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 1011 (1995) Ruandan hallitukselle asetettua velvoitetta ilmoittaa YK:n seuraamuskomitealle kaikki aseiden ja sotatarvikkeiden hankintansa ei ole pantu täytäntöön syyskuun 1996 jälkeen.

Komissio tukee kaikkia realistisia pyrkimyksiä hillitä aseiden vientiä Suurten järvien alueelle. Tällaisilla pyrkimyksillä on kuitenkin oltava luja oikeusperusta ja niissä on otettava huomioon hallitusten laillinen oikeus puolustautua aseellista hyökkäystä vastaan. Alueellinen asevientikielto olisi käyttökelpoinen toimenpide vain, jos se pantaisiin täytäntöön tehokkaasti ja jos siihen liittyisi Suurten järvien alueen valtioiden välinen alueellinen turvallisuussopimus mukaan lukien keskinäiset takuut rajojen turvallisuudesta. Koska tällaisia sopimuksia ei ole eikä niiden tekemistä koskevia aloitteita ole tehty, tutkintakomitean työn uudelleen aloittaminen tai YK:n taikka Afrikan yhtenäisyysjärjestön (OAU) tarkkailijoiden sijoittaminen Suurten järvien alueen tärkeimmille kiitoradoille olisivat varsin tehottomia keinoja rajoittaa asekauppaa ja vähentää alueen surullisen kuuluisia etnisiä ja poliittisia väkivaltaisuuksia.

Lopuksi on syytä muistaa, että Ruandan kansanmurha tehtiin suureksi osaksi maataloustyökaluilla kuten machete-veitsillä ja kuokilla eikä sotilasaseilla. Edes tiukasti täytäntöönpannulla alueellisella asevientikiellolla ei olisi voitu estää tällaista kansanryhmien välisen väkivallan määrää. Tämä korostaa sitä, miten tärkeää on etsiä Suurten järvien alueen selkkauksille kestäviä poliittisia ratkaisuja ja miten tarpeellista on edistää kansallisen sovinnon aikaansaamista yhteiskunnan kaikilla tasoilla.