KIRJALLINEN KYSYMYS E-0542/02 esittäjä(t): Gilles Savary (PSE) komissiolle. Yhdistetyt kuljetukset ja ajoneuvojen suurin sallittu paino.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0162 - 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0542/02 esittäjä(t): Gilles Savary (PSE) komissiolle (28. helmikuuta 2002) Aihe: Yhdistetyt kuljetukset ja ajoneuvojen suurin sallittu paino Neuvoston direktiivillä 96/53/EY(1) vahvistetaan tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmat kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallitut mitat ja suurimmat kansainvälisessä liikenteessä sallitut painot. Siinä sallitaan painorajan nostaminen 40:stä 44:ään tonniin ainoastaan 40 jalan ISO-konttia käyttäville yhdistelmäliikenteen ajoneuvoille. Onko komissio tietoinen, että eräät jäsenvaltiot tulkitsevat tätä määräystä rajoittavasti ja esimerkiksi soveltavat sitä ainoastaan yhdistettyihin rautatiemaantie- tai maantiesisävesikuljetuksiin ja jättävät näin yhdistetyt maantiemerikuljetukset sen ulkopuolelle? Mitä komissio aikoo tehdä tilanteen korjaamiseksi? Yhteisö on ottanut yhdistettyjen kuljetusten kehittämisen poliittiseksi painopistealueekseen, mikä vahvistettiin äskettäisessä valkoisessa kirjassa eurooppalaisesta liikennepolitiikasta vuoteen 2010. Aikooko komissio siis ehdottaa direktiivin 96/53 muuttamista, jotta 44 tonnin poikkeusta, joka nyt sallitaan vain 40 jalan ISO-kontteja käyttäville yhdistetyille kuljetuksille, voitaisiin soveltaa kaikessa intermodaalisessa liikenteessä? Jos ei, mitä toimia se aikoo ehdottaa poistaakseen tämän esteen, joka haittaa yhdistettyjen kuljetusten, etenkin sellaisten, joihin on yhdistetty merikuljetukset, kehitystä? (1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 59. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (15. huhtikuuta 2002) Tieliikenteen ajoneuvoille sallituista kokonaispainoista säädetään tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista 25. heinäkuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/53/EY(1). Yhdistetyt kuljetukset puolestaan määritellään tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä 7. joulukuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/106/ETY(2). Määritelmän mukaan, mikäli kyseessä on merisatama, yhdistetyn kuljetuksen on täytettävä samanaikaisesti kaksi edellytystä: merenkulkuosuuden on oltava pituudeltaan yli 100 km linnuntietä ja maantieosuus (kuljetuksen alussa ja lopussa) saa olla enintään 150 km linnuntietä. Jotta voitaisiin soveltaa yhteisön lainsäädännön mukaista 44 tonnin painorajaa, yhdistetyn merimaantiekuljetuksen on näin ollen täytettävä seuraavat kolme edellytystä: - merikuljetuksen pituus yli 100 km linnuntietä; - maantiekuljetus matkan alku- ja loppuosuudella enintään 150 km:n säteellä linnuntietä; - 40 jalan ISO-kontin sekä kolmiakselisen moottoriajoneuvon ja kaksi- tai kolmiakselisen puoliperävaunun käyttö (kuten on esitetty direktiivin 96/53/EY liitteessä I olevassa 3 kohdassa). Kaikki jäsenvaltiot ovat saattaneet edellä mainitut kaksi direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komission tietojen mukaan Ranska soveltaa asianmukaisesti yhteisön oikeuden mukaisia sääntöjä, eikä komissiolla näin ollen ole tarvetta puuttua asiaan. Direktiivin 96/53/EY mukaan jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia sellaisten ajoneuvojen, joiden paino ja mitat poikkeavat direktiivissä säädetyistä, liikkumisen alueellaan. Tietyt jäsenvaltiot ovatkin tältä osin toteuttaneet vaadittua pitemmälle meneviä toimenpiteitä. Kyse on kuitenkin toimenpiteistä, joihin komissio ei voi velvoittaa jäsenvaltioita. Komissio ehdotti 10. heinäkuuta 1998 direktiivien 92/106/ETY ja 96/53/EY muuttamista(3). Hyväksymissään tarkistuksissa Euroopan parlamentti poisti kaksi keskeistä toimenpidettä, joilla olisi muutettu pysyväksi viikonloppuisin tapahtuvia kuljetuksia koskeva poikkeus sekä sallittu 44 tonnin enimmäispaino kaikissa yhdistettyjen kuljetusten tyypeissä. Näiden poistojen myötä ehdotus olisi menettänyt suurelta osin merkityksensä, joten komissio peruutti sen(4). Vaikka 44 tonnin sääntö voisikin olla hyödyllinen tiettyjen intermodaaliliikenteen muotojen kannalta, on vaikea arvioida sen myönteistä vaikutusta yhdistettyjen kuljetusten lisääntymiseen. Tällä hetkellä näyttäisi olevan ensisijaisen tärkeää puuttua rakenteellisiin ongelmiin, jotka hidastavat intermodaaliliikenteen kehittämistä. Marco Polo -ohjelma ja erityisesti siihen kuuluvat edistämistoimenpiteet sekä yhteisen tietämyksen rakentamiseen tähtäävät toimet auttanevat määrittelemään parhaimmat keinot tämän tavoitteen saavuttamiseksi. (1) EYVL L 235, 17.9.1996. (2) EYVL L 368, 17.12.1992. (3) Ehdotus neuvoston direktiiviksi direktiivin 92/106/ETY muuttamisesta ja ehdotus neuvoston direktiiviksi direktiivin 96/53/EY muuttamisesta, EYVL C 261, 19.8.1998. (4) KOM(2001) 763 lopullinen.