FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/246

(2004/C 78 E/0250)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3273/03

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(5. marraskuuta 2003)

Aihe: Merialusten (alankomaalaisten merialusten) jäähdytysaineiden päästöt

Alankomaiden asutus-, maankäyttö- ja ympäristöministeri esitti 27. elokuuta 2003 tutkimuksen troolareiden ja kuttereiden jäähdytysaineiden päästöistä (http:/www.vrom.nl/docs/milieu/koudemiddelen_het_schip_in_juni2003.pdf). Aluksien päästöt olisivat sen mukaan kymmenen kertaa suuremmat kuin maalla sijaitsevien jäähdytyslaitteiden päästöt. Jäähdytysaineet vaurioittavat otsonikerrosta ja edistävät kasvihuonekaasuilmiötä.

Tutkimuksesta käy ilmi, että troolareiden jäähdytyslaitteiden jäähdytysaineista vuotaa keskimäärin puolet. Kuttereiden jäähdytysaineet vuotavat jopa 80-prosenttisesti. Tämä on huomattavasti suurempi kuin maalla sijaitsevien jäähdytyslaitteiden päästöprosentti, joka on keskimäärin 4,5 prosenttia. Maalla sijaitseviin laitteistoihin verrattuna merialukset aiheuttavat enemmän jäähdytysaineiden päästöjä ja siitä syntyviä seurauksia. Alankomaissa käytetyistä jäähdytysaineista merialusten jäähdytysaineet muodostavat vain 5 prosenttia kokonaismäärästä, mutta niistä aiheutuu 35 prosenttia päästöistä.

Voiko komissio ilmoittaa, koskeeko ongelma erityisesti Alankomaiden merialuksia, vai muidenkin jäsenvaltioiden aluksia?

Katsooko komissio, että merenkulkualalla on ryhdytty tehokkaisiin toimiin Kioton pöytäkirjan liitteessä mainittavien kasvihuonekaasupäästöjen vuoksi? Näitä kasvihuonekaasuja ovat liitteen mukaan hiilidioksidi (CO2), metaani (CH4), typpidioksidi (N2O), fluorihiilivedyt (HFC), perfluorihiilivedyt (PFC) ja rikki-heksafluoridi (SF6). Missä määrin asutus-, maankäyttö- ja ympäristöministeriön tutkimusten mukaan asetuksen (EY) N:o 2037/2000 valvottavien aineiden vuotoja koskevaa 17 artiklaa on loukattu?

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä vähentääkseen otsonikerrosta tuhoavien aineiden ja hiilidioksidin kaltaisten kasvihuonekaasujen päästöjä merenkulkualalla?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(22. joulukuuta 2003)

Komissio suhtautuu myönteisesti Alankomaiden tekemään tutkimukseen kutterien ja troolarien jäähdytysnesteiden päästöprosenteista, erityisesti, jos tutkimuksen perusteella ryhdytään lisätoimiin jäähdytys-ainepäästöjen estämiseksi. Otsonikerrosta heikentävistä aineista 29. kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 (1) 17 artiklassa säädetään seuraavaa: ”Jäsenvaltioiden on toteutettava toteutettavissa olevat varotoimet valvottavien aineiden vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi. Erityisesti kiinteät laitteet, jotka sisältävät enemmän kuin kolme kiloa jäähdytysnestettä, on tarkistettava vuotojen varalta vuosittain.”

Komissiolla ei tässä vaiheessa ole tietoja vastaaviin muissa jäsenvaltioissa käytettäviin aluksiin asennettujen jäähdytys- ja ilmastointilaitteiden päästöprosenteista. Asetuksessa (EY) N:o 2037/2000 ei ole säädetty standardeista tällaisten laitteiden otsonikerrosta heikentävien aineiden erityisistä päästöprosenteista, vaikka asetukseen sisältyy säännöksiä, joissa vahvistetaan tällaisia laitteita käyttävän henkilökunnan pätevyysvaatimukset. Komissio uskoo, että pätevän henkilökunnan käyttäminen jäähdytys- ja ilmastointilaitteiden huollossa voi olla tärkeä osa jäsenvaltioiden pyrkimyksiä vähentää otsonikerrosta heikentävien aineiden vuotoja. Lisäksi jäsenvaltioilla on velvollisuus raportoida komissiolle toteutetuista aloitteista, joiden tavoitteena on vähentää otsonikerrosta heikentävien aineiden vuotoja. Kun komissio saa tarkkoja tietoja jäsenvaltioiden ohjelmista, joihin voi sisältyä jäähdytys- ja ilmastointilaitteiden otsonikerrosta heikentävien aineiden päästörajoituksia, se pystyy paremmin edistämään päästöprosentteja koskevia eurooppalaisia standardeja asetuksen (EY) N:o 2037/2000 17 artiklan säännösten soveltamisalaan kuuluvien laitteiden osalta.

Komissio on asetuksen (EY) N:o 2037/2000 17 artiklan mukaisesti ryhtynyt useisiin toimiin vähentääkseen otsonikerrosta tuhoavien aineiden päästöjä merenkulkualalla. Tällä alalla tehokkain tapa on vähentää vaiheittain tällaisten aineiden käyttöä. Unionissa toimiviin kauppa-aluksiin ei enää saa asentaa ilmastointi-ja jäähdytyslaitteita, joissa käytetään kloorifluorihiilivetyjä (CFC-yhdisteitä), eikä ilmastointi- ja jäähdytyslaitteita saa huoltaa niin, että käytetään CFC-yhdisteitä. Nykyiset CFC-yhdisteitä käyttävät vuotavat laitteet on näin ollen vaihdettava, kun ne lakkaavat toimimasta jäähdytysaineen loppumisen vuoksi. Lisäksi unionin laivanvarustamoteollisuutta koskevat seuraavat säännökset: ilmastointi- ja jäähdytyslaitteiden huollossa voidaan käyttää käyttämättömiä osittain halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä (HCFC-yhdisteitä) — joilla korvataan CFC-yhdisteitä väliaikaisesti — vuoteen 2010 asti ja talteenotettuja HCFC-yhdisteitä vuoteen 2015 asti, mutta uusien HCFC-yhdisteitä sisältävien laitteiden asentaminen on kielletty. Ehkä vieläkin tärkeämpää on niiden suuren otsonia kuluttavan ominaisvaikutuksen vuoksi alusten sammutus- kalustossa käytettävien halonien käytöstä poistaminen. Halonia sisältävät sammutusjärjestelmät on poistettava käytöstä 31. joulukuuta 2003 mennessä ja talteenotettu haloni asetuksen 16 artiklan mukaisesti.

Tarkasteltaessa Kioton pöytäkirjassa mainittujen kasvihuonekaasujen päästöjä merialusten osalta yleisemmällä tasolla komissio uskoo, että tehtävää on vielä paljon. Komission hiljattain teettämässä alusten päästöjä koskevassa määrällisessä selvityksessä arvioitiin, että unionin merialueiden alusten hiilidioksidipäästöt olivat 157 miljoonaa tonnia vuonna 2000 — enemmän kuin yhdeksän yksittäisen jäsenvaltion maalla tapahtuvat päästöt. Kioton pöytäkirjassa ei erikseen mainitta merialusten päästöjä, mutta 2 artiklan 2 kohdassa kehotetaan sopimuspuolia rajoittamaan tai vähentämään meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden kasvihuonekaasupäästöjä Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) yhteistyön avulla.

IMO on näin ollen ottanut tämän asian hoidettavakseen, ja sen meriympäristökomiteassa on viimeistelty päätöslauselmaluonnos IMOn kasvihuonekaasustrategiasta, jota käsitellään IMOn 23. yleiskokouksessa joulukuussa 2003. Unionin ministerineuvosto on kehottanut IMOa hyväksymään käytännönläheisen, kunnianhimoisen kasvihuonekaasustrategian, ja komissio osallistuu yhdessä useiden jäsenvaltioiden, myös Alankomaiden, kanssa IMOn päätöslauselmaa koskeviin keskusteluihin varmistaakseen, että syntyvä strategia tosiaan on käytännönläheinen ja kunnianhimoinen.

Mitä tulee unionin toimiin merenkulkualan kasvihuonekaasujen vähentämiseksi, kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa edellytetään komission yksilöivän ja toteuttavan erityisiä toimia meriliikenteestä aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, jos tällaisista toimista ei sovita IMOssa vuoteen 2003 mennessä. Tämä sitoumus heijastuu komission uudempaan tiedonantoon parlamentille ja neuvostolle — Euroopan unionin strategia merialuksista peräisin olevien ilmakehään joutuvien päästöjen vähentämiseksi, (2) jossa ehdotetaan unionin tavoitteeksi alusten hiilidioksidipäästöjen vähentämistä ja jossa komissio sitoutuu harkitsemaan unionin toimia alusten kasvihuonekaasujen vähentämiseksi, ellei IMOn yleiskokouksessa 2003 sovita käytännön toimista.

(1) EYVL L 244, 29.9.2000.

(2) KOM(2002) 595 lopullinen, nide I.