FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/461

(2004/C 78 E/0487)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3086/03

esittäjä(t): Bruno Gollnisch (NI) komissiolle

(20. lokakuuta 2003)

Aihe: Savukkeiden myynti Ranskassa

Ranskassa tupakkavalmisteiden veroja on nostettu huomattavasti. Näin ollen savukkeita ei enää ainoastaan kuljeteta laittomasti Ranskan läpi myyntitarkoituksissa, vaan myös tuodaan Ranskaan laittomasti myytäväksi.

Varsinkin rajaseuduilla tupakkavalmisteiden lailliset myyjät joutuvat kilpailemaan naapurivaltioiden tupakkakauppiaiden kanssa. Ranskalaiset asiakkaat menevät naapurivaltioihin ostamaan savukkeita joskus yli oman tarpeen. Kuitenkin Ranskassa toimii 34 000 tupakkakauppaa, jotka muodostavat korvaamattoman lähikauppojen verkoston erityisesti maaseudulla.

Tutkimusten mukaan laittomasti myytävät savukkeet tulevat pääasiassa Itä-Euroopan maista ja joistakin tulevista jäsenvaltioista. Laittomasti myytäviä tavaroita on helppo kuljettaa Euroopan unionin alueella. Yhteisön sisäinen rajavalvonta puuttuu, joten seuraukset voivat olla kohtalokkaita ja jopa edistää rikollisuutta.

Euroopan unionin laajentumiseen on enää muutama kuukausi jäljellä.

— Mitä komissio aikoo tehdä varmistaakseen Euroopan unionin ulkorajojen todellisen ja tehokkaan valvonnan?

— Mitä komissio aikoo tehdä rajoittaakseen epäreilua kilpailua, josta joutuvat kärsimään ranskalaiset tupakkavalmisteiden vähittäismyyjät erityisesti rajaseuduilla?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(5. joulukuuta 2003)

Aluksi on syytä täsmentää, että järjestelmällisten tullitarkastusten poistaminen unionin sisärajoilta on mahdollistanut tulli- ja valmisteveroviranomaisten huomion keskittämisen unionin ulkorajoille. Savukkeiden laittoman myynnin torjuminen on ensisijainen tavoite, ei ainoastaan siksi, että tämä laiton myynti synnyttää vilpillistä kilpailua lailliselle kaupalle, vaan myös talousarviosyistä sekä EU:n että jäsenvaltioiden kannalta.

Savukkeiden laittoman myynnin torjunta kuuluu ensi sijassa jäsenvaltioiden vastuualueeseen, ja niiden on toimittava sekä erillään että yhdessä. Jos tämä laiton myynti kuitenkin vaikuttaa yhteisön taloudellisiin etuihin, sen torjuminen kuuluu yhteisesti yhteisölle ja jäsenvaltioille (EY:n perustamissopimuksen 280 artikla). Komissiolla on etenkin Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kautta aktiivinen rooli eri jäsenvaltioiden toteuttamien toimenpiteiden koordinoinnissa. Tarkemmin sanoen OLAF on perustanut toimintatason yhteyksien verkoston jäsenvaltioihin sekä ehdokasmaihin ja liittyviin maihin helpottaakseen nopeaa toimintaa savukkeiden laittoman myynnin torjumisessa samoin kuin tällaisen myynnin alkulähteiden vastaisessa taistelussa. OLAFilla on lisäksi tätä tarkoitusta varten erikoisyksikkö, joka huolehtii valvonnasta jäsenvaltioissa ja ehdokasmaissa.

Lisäksi jäsenvaltiot järjestävät Euroopan unionin perustamissopimuksella perustetussa tulliyhteistyön työryhmässä (kolmas pilari — oikeus- ja sisäasiat) vuosittain yhteisten tullivalvontaoperaatioiden ohjelman, joka kohdistuu laittomasti myytävään tavaraan. Nämä operaatiot kohdistuvat usein savukkeiden, tupakan ja alkoholijuomien laittomaan myyntiin EU:ssa. Komissio osallistuu operaatioiden rahoitukseen rahoitusohjelma AGISin kautta.

Yleensä ottaen kysymys tarkastuksista ulkorajoilla on aina ollut tärkeä komissiolle. Se antoi hiljattain tullin roolia ulkorajojen yhdennetyssä valvonnassa koskevan tiedonannon (1), jossa määritellään komission strategia tällä alalla. Tavoitteena on vahvistaa EU:n ulkorajat ylittävien tavaroiden turvallisuutta ympäristöä, terveyttä ja kansalaisten turvallisuutta uhkaavia tekijöitä vastaan. Kyseisessä tiedonannossa ehdotetaan yhteistä riskienhallintaa, jota voisivat soveltaa kaikki jäsenvaltiot ja joka mahdollistaisi ensisijaisten tarkastusten valikoimisen ulkorajoilla. Näin tarkastukset ulkorajoilla olisivat tehokkaampia.

Mainittakoon, että uusi ohjelma Tulli 2007, kuten edeltäjänsä Tulli 2002, pitää huolen siitä, että jäsenvaltiot toteuttavat yhdenmukaisesti korkeatasoista tullivalvontaa, erityisesti ulkorajoilla. Tässä tarkoituksessa yksi tärkeimmistä tavoitteista on vahvistaa tulliviranomaisten välistä yhteistyötä petostentorjunnan parantamiseksi. Tämä ohjelma hyödyttää nykyisiä jäsenvaltioita mutta myös liittyviä valtioita.

Komissio haluaa pitää kiinni sisämarkkinoita säätelevien periaatteiden mukaisesta yhteisön kansalaisen perusvapaudesta hankkia toisesta jäsenvaltiosta valmisteveron alaisia tuotteita, jotka hän kuljettaa itse ja jotka on tarkoitettu hänen omaan käyttöönsä, ilman että tämä hankinta johtaa valmisteveron maksuun siinä jäsenvaltiossa, jossa hän oleskelee.

Tällä hetkellä yhteisön lainsäädännössä säädetään ainoastaan valmisteveron vähimmäisverokannoista, joiden pohjalta jäsenvaltiot vahvistavat vapaasti omat verokantansa. On syytä mainita, että komission ehdotuksesta näitä valmistettuun tupakkaan sovellettavia valmisteveron vähimmäisverokantoja nostettiin hiljattain (2). Lisäksi tällä direktiivillä otettiin käyttöön euroina ilmoitettava kiinteä vähimmäisveromäärä savukkeiden valmisteveron vähimmäisverokannan varmistamiseksi jäsenvaltioissa.

Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että koska jäsenvaltiot eivät ole tehneet sopimusta valmisteverojen pidemmälle menevästä yhdenmukaistamisesta, erot sovellettavissa valmisteverokannoissa synnyttävät kilpailun vääristymiä eri jäsenvaltioiden myyjien välillä, pääasiassa rajaseuduilla. Tämän ongelman ratkaisemiseksi komissio on aina kannattanut valmisteverojen pidemmälle menevää lähentämistä, etenkin valmistetun tupakan osalta. Komissio aikoo vastakin puoltaa tätä lähestymistapaa sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi.

(1) KOM(2003) 452 lopullinen.

(2) Neuvoston direktiivi 2002/10/EY, annettu 12 päivänä helmikuuta 2002, direktiivien 92/79/ETY, 92/80/ETY ja 95/59/EY muuttamisesta valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteen ja valmisteverokantojen osalta, EYVL L 46, 16.2.2002.