KIRJALLINEN KYSYMYS E-3776/00

esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle

(4. joulukuuta 2000)

Aihe: Moottoriajoneuvojen melutasot

Direktiiveissä 70/157/ETY(1), 78/1015/ETY(2) ja 97/24/ETY(3) vahvistetaan melurajat, joita tyyppihyväksytyt moottoriajoneuvot eivät saa ylittää. Nämä rajat on annettu dynaamista menetelmää varten, mikä merkitsee mittausta käynnissä olevalle ajoneuvolle. Tämä menetelmä aiheuttaa tiettyjä vaikeuksia elimille, joiden tehtävänä on valvoa ajoneuvojen melutasoja ja joita Espanjassa ovat paikallispoliisi ja katsastusasemat. Vaikeudet johtuvat siitä, että käytäntö edellyttää erityisjärjestelyjä eli asfalttia, aluetta ilman ääntä heijastavia pintoja (rakennukset), tarpeeksi tilaa ajoneuvon kuljettamiseksi huomattavalla nopeudella jne., joita ei ole lähes millään ajoneuvomelun valvonnasta vastaavalla elimellä.

Mainituissa direktiiveissä vahvistetaan samanaikaisesti vaihtoehtoinen käytäntö, joka on pysäköidylle ajoneuvolle tehtävä staattinen testi. Kyseessä on paljon yksinkertaisempi ja käytännöllisempi testi (se voidaan tehdä paikan päällä), ja tietyillä edellytyksillä kuka tahansa voi tehdä sen, jos hänellä on siihen tarvittavat laitteet. Vaikeus perustuu siihen, että direktiiveissä ei vahvisteta yksiselitteisesti ylärajoja. Pitää kuitenkin paikkansa, että direktiiveissä vahvistetaan tämän menetelmän yhteydessä, että ajoneuvojen tyyppihyväksyntäasiakirjoissa ilmoitettuja tasoja ei saa ylittää.

Ongelmana on, että ajoneuvojen meluvalvonnasta vastaavat henkilöt eivät pysty käyttämään menetelmää, koska heillä ei ole tyyppihyväksyntäasiakirjoja eikä täten myöskään staattista menetelmää varten ilmoitettuja melutasoja. Näin ollen staattiseen menetelmään sovellettavien tasojen puutteen ja dynaamisen menetelmän soveltamisen toteuttamiskelvottomuuden tuloksena on se, että ajoneuvojen melutasoja ei valvota laisinkaan täsmällisinä lähteinä.

Kaupunkimelun pääasiallinen lähde on liikenne ja tietyt huomattavan meluisat ajoneuvot, joita on kuitenkin vaikea luokitella edellä esitettyjen syiden vuoksi ja jotka lisäävät huomattavasti kaupunkien melutasoa.

Voisiko komissio ilmoittaa, mitkä ovat staattisessa menetelmässä sallitut melurajat? Onko olemassa tietokantaa, jossa on annettu tiedot staattisella menetelmällä mitatuista melutasoista eli arvoista, jotka on esitettävä ajoneuvojen tyyppihyväksyntäasiakirjoissa? Aikooko komissio julkaista näitä tietoja noudattaen täten avoimuuden periaatetta ja EU:n kansalaisten oikeutta saada tietoa?

(1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 16.

(2) EYVL L 349, 13.12.1978, s. 21.

(3) EYVL L 226, 18.8.1997, s. 1.

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(26. tammikuuta 2001)

Moottoriajoneuvojen aiheuttaman melun rajoittamista koskevat direktiivit käsittävät kaksi testausmenetelmää, dynaamisen täyden kaasun menetelmän sekä staattisen menetelmän. Dynaamisessa testausmenetelmässä käytetään desibeleinä ilmaistuja raja-arvoja sen varmistamiseksi, että uusien tiellä liikkuvien ajoneuvojen melutaso on hyväksyttävä. Tässä suhteessa komissio katsoo, että dynaamisella testausmenetelmällä voidaan riittävästi valvoa uusien ajoneuvojen melutasoa.

Staattisen menetelmän tarkoituksena on mahdollistaa käytössä olevien ajoneuvojen myöhemmät tarkastukset vertaamalla käytössä olevan ajoneuvon mitattua arvoa staattisen testin tulokseen tyyppihyväksyntää annettaessa. Staattisen testin tulokset kirjataan tyyppihyväksyntäasiakirjoihin. Nämä asiakirjat toimitetaan kaikille jäsenvaltioille siitä jäsenvaltiosta, joka antaa yhteisön tyyppihyväksynnän. Tämän tiedon perusteella kukin jäsenvaltio voi luoda käytössä oleville ajoneuvoille tehtäviä tarkastuksia varten tietokannan, joka sisältää tiedot kaikkien markkinoilla olevien ajoneuvojen melutasosta. Jotkin jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön tällaisen tietokannan, joka onkin erittäin hyödyllinen väline hyväksyttävän melutason aikaansaamiseksi teillä. Lisäksi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/156/ETY(1) muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/53/ETY voimaantulosta (henkilöautojen ja raskaiden ajoneuvojen osalta) sekä kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY voimaantulosta (kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen osalta) on myös staattinen testi sisältynyt vaatimustenmukaisuustodistukseen, joka seuraa kunkin ajoneuvon mukana. Näin niiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöviranomaisilla, jotka edellyttävät, että vaatimustenmukaisuustodistusta pidetään aina ajoneuvossa, on nopeasti saatavilla tarvittava tieto käytössä olevien ajoneuvojen melutason arvioimiseksi perusteellisesti.

(1) EYVL L 225, 10.8.1992.