FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/230

(2004/C 65 E/246)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2841/03

esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle

(25. syyskuuta 2003)

Aihe: Sosiaaliavustus ja oleskeluoikeus

Alankomaissa asuva saksalainen perhe on ongelmallisessa tilanteessa. Perheen (50-vuotias) äiti on yksinhuoltaja (ja eronnut) ja hänellä on kolme lasta (14-, 18- ja 19-vuotiaat). 19-vuotiaalla tyttärellä on lapsi, jolla on sekä Alankomaiden että Saksan kansalaisuus. Perhe on asunut jo 15 vuoden ajan Alankomaissa. Perheen äiti oli töissä Saksassa rajatyötekijänä yli kahdeksan vuotta, ja hän joutui sen jälkeen vastoin tahtoaan työttömäksi. Hän saa Alankomaiden työttömyyskorvausta asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti. Tämän korvauksen suoritus lopetetaan piakkoin. Perheellä on ollut työttömyysaikana oikeus saada lapsiavustusta ja sosiaalitukea, kuten vuokratukea, opintorahaa jne. Äidin työttömyysaikana uudistetussa oleskeluluvassa ilmoitetaan, että hän on ”taloudellisen toiminnan ulkopuolella oleva yhteisön kansalainen” ja että ”asuinpaikkaoikeus evätään, jos julkisista varoista pyydetään tukea”. Alankomaiden ulkomaalaispoliisi katsoo, että laillisen työttömyyskorvauksen päätyttyä Alankomaiden sosiaaliturvatukea ei myönnetä. Se on kuitenkin mahdollista, jos äiti ja vanhin tytär hakevat Alankomaiden kansallisen lain mukaista pysyvää oleskelulupaa (vergunning tot vestiging onbepaalde duur). Tämä lupa maksaa 511 euroa henkeä kohden (ja uusille EU-maista tuleville 890 euroa).

1. Sovelletaanko saksalaiseen äitiin ja hänen 19-vuotiaseen saksalaiseen tyttäreensä asetusta (ETY) N:o 1251/70 (2) (4 ja 7 artikla) ja asetusta (ETY) N:o 1612/68 (3) (7 artikla)?

2. Jos sovelletaan, voidaanko äidiltä ja tyttäreltä evätä Alankomaiden sosiaaliturvatuki?

3. Voidaanko yhteisön kansalaisen oleskeluluvassa ilmoittaa, että ”asuinpaikkaoikeus evätään, jos julkisista varoista pyydetään tukea”?

4. Onko sallittavaa, että EU:n/ETA:n kansalaiselta, joka on asunut Alankomaissa 15 vuoden ajan, pyydetään 511 euron maksua pysyvästä oleskeluluvasta?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(30. lokakuuta 2003)

1.ja 2. Kirjallisessa kysymyksessä annettujen tietojen perusteella saksalainen äiti ja yksikään hänen lapsistaan ei työskentele eikä ole työskennellyt Alankomaissa. Näin ollen he eivät ole käyttäneet oikeuttaan työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen muuttaessaan Alankomaihin; he ovat käyttäneet oikeuttaan henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen, josta säädetään oleskeluoikeudesta 28. kesäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/364/ETY (4). Näin ollen saksalainen äiti ja hänen 19-vuotias tyttärensä eivät kuulu työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15. lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (39 artiklan) eivätkä työntekijöiden oikeudesta jäädä jäsenvaltion alueelle työskenneltyään siinä valtiossa 29. kesäkuuta 1970 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1251/70 soveltamisalaan. Näissä asetuksissa säädettyjä unionin kansalaisten yhdenvertaista kohtelua koskevia sääntöjä ei näin ollen voida soveltaa tähän asiaan.

3. Koska siirtotyöläisiä ja eläkkeelle jääneitä työntekijöitä, jotka täyttävät asetuksessa (ETY) N:o 1251/70 säädetyt edellytykset, on kohdeltava yhdenvertaisesti vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisten kanssa kaikkien sosiaalietuuksien osalta (sosiaalihuolto mukaan luettuna), ei ole sallittua, että näille kansalaisille myönnettyihin oleskelulupiin sisältyisi ilmoitus, jonka mukaan ”asuinpaikkaoikeus evätään, jos julkisista varoista pyydetään tukea”. Komissio katsoo myös, että Alankomaiden viranomaisten käytäntö ei ole neuvoston direktiivin 90/364/ETY mukainen. Tästä syystä se on aloittanut Alankomaita koskevan rikkomismenettelyn ja lähettänyt Alankomaiden viranomaisille EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitetun perustellun lausunnon 3. huhtikuuta 2003.

4. Voimassa olevan yhteisön oikeuden mukaan jäsenvaltiolla on ainoastaan velvollisuus myöntää unionin kansalaisille määräaikaisia oleskelulupia (määräajan pituus riippuu oikeudesta, jonka nojalla kansalainen asuu toisessa jäsenvaltiossa, esimerkiksi vähintään viisi vuotta siirtotyöläisenä). Yhteisön oikeuden mukaan nämä oleskeluluvat on myönnettävä ja uusittava maksutta tai sellaista maksua vastaan, joka ei ylitä henkilötodistusten myöntämisestä kansalaisilta perittäviä maksuja ja veroja. Komissio katsoo kuitenkin, että pysyvien oleskelulupien myöntäminen unionin kansalaisille kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaisen toimivallan piiriin. Koska unionin kansalaisilla on yhdenvertainen oikeus saada määräaikaisia oleskelulupia, jäsenvaltion on päätettävä, myöntääkö se pysyviä oleskelulupia ja minkälaisin edellytyksin. Näin ollen komissio katsoo, että Alankomaiden lainsäädäntö ei riko yhteisön oikeutta.

(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.

(2) EYVL L 142, 30.6.1970, s. 24.

(3) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2.

(4) EYVL L 180, 13.7.1990.