KIRJALLINEN KYSYMYS E-2601/01

esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle

(26. syyskuuta 2001)

Aihe: Bakteerien saastuttamasta lihasta kuluttajille aiheutuvat riskit

1. Onko komissio tietoinen siitä, että eläimille aiheutetut kärsimykset niiden kuljetuksen aikana voivat johtaa bakteerien joutumiseen suoliston limakalvoihin, joiden kautta ne imeytyvät imunesteen ja veren mukana koko elimistöön ja että tämän takia erityisesti sisäelinten, kuten maksan ja pernan, mutta myös luustolihaksien käyttö ravintona voi johtaa kuluttajien ruokamyrkytyksiin ja vakavissa tapauksissa jopa kuolemaan?

2. Vaikka kuljetukset olivat suhteellisen asianmukaisia, testeissä löydettiin suolistobakteereja 2025 prosentilta teuraseläimiä. Koska kyseiset eläimet vaikuttavat ulkoisesti terveiltä, bakteriologisia testejä ei tavallisesti tehdä ja näin ollen kuluttajia ei suojella eläinten kärsimyksistä johtuvalta lihan saastumiselta. Pyrkiikö komissio ratkaisemaan tämän kuluttajansuojaan liittyvän ongelman ja jos pyrkii, miten?

3. Teuraseläimille aiheutetaan kärsimyksiä luultavasti myös muualla kuin kuljetuksen yhteydessä. Onko komissio tietoinen tähän liittyvistä kuluttajille aiheutuvista riskeistä? Mihin toimiin komissio on ryhtynyt teuraskarjan kärsimysten torjumiseksi ja missä määrin voimassa olevia määräyksiä valvotaan?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(31. lokakuuta 2001)

Komissio on tietoinen siitä, että stressi voi aiheuttaa eläimillä fysiologisia muutoksia, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa. Yhteisön lainsäädännössä otetaan huomioon elintarvikehygieniaan ja eläinten hyvinvointiin liittyvä tieteellinen ja tekninen tietämys.

Nykyisessä yhteisön lainsäädännössä säädetään huomattavasta määrästä toimia, joilla turvataan tuoreen lihan turvallisuus ja soveltuvuus. Lainsäädäntö on osoitettu jäsenvaltioille, joiden toimivaltaiset viranomaiset ovat vastuussa sen täytäntöönpanosta. Lainsäädännön sisältämistä toimista voidaan erityisesti mainita terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26. kesäkuuta 1964 annettu neuvoston direktiivissä 64/433/ETY(1), eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana 19. marraskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/628/ETY(2) sekä eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä 22. joulukuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/119/EY(3). Ensin mainitussa direktiivissä pidetään hyvin tärkeänä lihan hygieenistä tuotantoa, ja muissa mainituissa direktiiveissä eläinten stressin välttämistä lastaamisen, kuljetuksen, purkamisen ja käsittelyn aikana matkalla tainnutettavaksi tai teurastettavaksi sekä tainnutuksen tai teurastuksen aikana.

Kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean 12. huhtikuuta 2004 antamassa lausunnossa elintarvikkeiden zoonooseista(4) korostetaan tiettyjen patogeenisten mikro-orgasmien kaikenkattavaa luonnetta ja/tai moninaisia lähteitä matkalla tilalta pöytään. Lausunnossa tehdään myös zoonoosien ehkäisemiseen tai hallitsemiseen liittyviä ehdotuksia. Komissio on tehnyt 8. kesäkuuta 2001 päätöksen 2001/471/EY laitoksissa suoritettavia yleisenhygienian säännöllisiä tarkastuksia koskevista säännöistä(5). Päätöksessä määrätään muiden seikkojen ohella, että ennen 8. kesäkuuta 2002 kaikkien tuottajien on suoritettava riittävän usein säännöllisiä tarkastuksia ruhonäytteistä siellä, missä mikrobiologisen saastumisen vaara on todennäköisin.

Kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean 23. syyskuuta 1999 antama lausunto koski mikrobiologisten kriteerien arviointia eläinperäisissä elintarvikkeissa, ja sen 24. helmikuuta 2000 antama lausunto koski lihantarkastusmenettelyjen tarkistamista. Lisäksi 20.21. kesäkuuta 2001 annetussa lausunnossa lihantuotantoon tarkoitettuja eläimiä koskevista lajien tai luokkien tunnistetiedoista integroiduissa tuotantojärjestelmissä, joissa tarkastamista voidaan tarkastella uudelleen, viitataan vuoden 2000 lausuntoon. Siinä mainittiin suositus ottaa käyttöön teurassioille vaihtoehtoinen lihantarkastusjärjestelmä, jolla minimoidaan ristikontaminaation mahdollisuus välttämällä viilto- ja tunnustelumenetelmiä teurastusprosessissa. Siinä mainitaan myös, että post mortem -käsittelyn vähentäminen edellyttää vertikaalisesti integroituneen laitosjohtoisen laadunvarmistusjärjestelmän käyttämistä. Ruhojen mikrobiologista testausta elintarvikkeiden patogeenien osalta pitäisi verrata mikrobiologisiin standardeihin, joita toimivaltainen viranomainen on asettanut ja joita se seuraa. Näiden tieteellisten lausuntojen ansiosta komissio on voinut aloittaa kahden erityishankkeen työstämisen jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa. Toinen liittyy ehdotukseen ajantasaistaa ja laatia koko ravintoketjua koskevat mikrobiologiset kriteerit, jotka perustuisivat elintarviketieteen tuoreimpiin tuloksiin ja joiden tarkoituksena olisi parantaa kuluttajien elintarviketurvallisuutta. Toinen hanke koskee ante- ja post mortem -tarkastuksia, ja siinä otetaan huomioon voimaperäinen kasvatus sekä siihen liittyvät uudet taudit.

(1) EYVL B 121, 29.7.1964.

(2) EYVL L 340, 11.12.1991.

(3) EYVL L 340, 31.12.1993.

(4) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scv/outcome_en.html

opinions.

(5) EYVL L 165, 21.6.2001.