ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3077/97 komissiolle esittäjä(t): John Iversen (PSE) (2. lokakuuta 1997) Aihe: Vasikat Tanskalaisen Landsbladet-lehden mukaan Tanskasta viedään vuosittain yli 40 000 vasikkaa Hollantiin, jossa niitä sitten kasvatetaan karsinavasikoina. Koska Tanskassa vasikoiden teurastuksen painoraja on 110 kg ja Hollannissa vastaava raja on 138 kg, vienti johtaa siihen, että vasikat, joilla ei ole mitään arvoa Tanskassa, ovat kaksin verroin arvokkaampia Hollannissa. Sen lisäksi, että hollantilaiset saavat teurastuspalkkion, he myös kasvattavat karsinavasikoita, joiden liha voidaan myydä. Eikö komissio ole sitä mieltä, että tämä menettely on niiden suunnitelmien vastainen, joiden tarkoituksena on lihan poistaminen markkinoilta? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (3. marraskuuta 1997) Komissio ei ole nähnyt kyseistä lehtiartikkelia, joka on saattanut johtaa arvoisaa parlamentin jäsentä harhaan eräissä merkittävissä kohdissa. Jalostuspalkkioita maksetaan ainoastaan erittäin nuorten vasikoiden teurastuksesta silloin, kun niiden liha ei tule lainkaan osaksi ravintoketjua. Toinen vasikoista maksettava palkkio, nimittäin aikaistettua markkinoille saattamista koskeva palkkio, maksetaan silloin, kun vasikat teurastetaan lihan myymiseksi ennen kuin niiden paino on ylittänyt jäsenvaltioissa perinteisesti sovelletun rajan. On todennäköistä, että joistakin Tanskassa syntyneistä vasikoista vaaditaan näitä palkkioita Alankomaissa. Komission mielestä vasikoiden kuljettaminen jäsenvaltiosta toiseen ei ole uhka lihantuotannon vähentämiselle. Tilanne on pikemminkin päinvastainen; jos nimittäin kyseiset 40 000 vasikkaa olisi kasvatettu Tanskassa, niitä olisi todennäköisesti lihotettu huomattavasti kauemmin kuin Hollannissa. Siten niistä saatu liha olisi kasvattanut yhteisön ylijäämää enemmän.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3417/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (28. lokakuuta 1997) Aihe: Maailmankauppa ja eläintensuojelu WTO:n määräyksissä ei nykyään sallita sellaisten perusteiden avulla tehtävää erottelua, joita ei voida osoittaa ¨lopputuotteessa¨. Eläintensuojelullisesti tällaiset nk. tuotteeseen liittymättömät tuotantomenetelmät (non-product related Process & Production Methods, PPMs) - kuten kasvatus- ja hoito-olot, pyyntitavat tai eläinten käyttö erilaisia rokotteita testattaessa - taas ovat olennaisen tärkeitä. 1. Missä määrin tämä määräys voidaan yhdistää XX artiklan suojelua koskeviin ehtoihin? Onko eläintensuojelussa ylipäänsä mahdollista tehdä eroa ¨tuotannon¨ ja ¨lopputuotteen¨ välillä? 2. Jos tuotteeseen liittymättömät tuotantomenetelmät saataisiin ottaa huomioon, voitaisiinko EU:n eläintensuojeluun liittyvät vaatimukset joko säilyttää sellaisinaan tai jopa parantaa niitä vastalauseitta - vaikka XX artiklaa tulkittaisiinkin eläinsuojelun kannalta haitallisesti? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3414/97, E-3415/97, E-3417/97 ja E-3418/97 (24. marraskuuta 1997) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi rouva Oddyn esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2569/94 ((EYVL C 145, 12.6.1995. )).
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3354/97 komissiolle esittäjä(t): Bertel Haarder (ELDR) (15. lokakuuta 1997) Aihe: Itä- ja Keski-Euroopalle Agenda 2000:n mukaisesti myönnettävä rakennetuki Komissio on toistuvasti vakuuttanut, että myös muut maat kuin Puola, Unkari, Tsekki, Slovenia ja Viro voivat päästä mukaan ensimmäisellä kierroksella, mikäli ne kehittyvät nopeasti ja lähentyvät EU:n jäsenille asetettavia vaatimuksia. Näin totesi muun muassa komission puheenjohtaja Jacques Santer vastauksessaan kysymykseeni parlamentin heinäkuun istunnon yhteydessä Strasbourgissa. Tätä taustaa vasten on kummallista, että komissio esittää, että edellä mainituille viidelle maalle on määrä antaa 38 miljardia ecua rakennetukea, kun taas maille, jotka ensimmäisellä kierroksella joutuvat odottamaan jäseneksi pääsyä, on määrä antaa vain 7 miljardia ecua. Tällainen varojen jakautuminen voi vain vahvistaa epäilystä siitä, että maat jaetaan niihin, joilla on ja jotka saavat enemmän - sekä niihin, joilla ei ole ja jotka saavat vähemmän. Tällainen ¨Matteus-periaate¨ on valitettava ja kohtuuton ja lähettää vääriä signaaleja maille, jotka tarvitsevat eniten apua pysytelläkseen demokratian ja markkinatalouden tiellä. Haluan siksi kysyä komission jäseneltä, pitääkö komissio tätä jakaumaa tarkoituksenmukaisena ja aikooko komissio harkita tämän jakauman muuttamista sekä aikooko se itse lähettää muutetun ehdotuksen parlamentille. Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (11. marraskuuta 1997) Komissio on aina vakuuttanut, että laajeneminen on kaikki jäsenyyttä hakeneet maat käsittävä kokonaisvaltainen prosessi, joka sisältää liittymistä valmistelevien neuvottelujen aloittamisen eri maiden kanssa, riippuen jokaisen maan edistymisestä suhteessa Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminassa asettamiin liittymisehtoihin. Komissio on sitoutunut laatimaan neuvostolle joka vuosi selvityksiä, joista ensimmäinen ilmestyy vuoden 1998 lopulla, joissa komissio aikoo suositella neuvostolle neuvottelujen aloittamista kaikkien niiden maiden kanssa, jotka komission mielestä täyttävät edellä mainitut edellytykset. Rahoitusmäärien osalta komissio ei yhdy arvoisan parlamentin jäsenen mielipiteeseen, että Agenda 2000 ((Asiak. KOM (97/2000) lopullinen. )):ssa määrätty, liittymistä edeltävä yhteenlaskettu tuki nousisi 21 000 miljoonaan ecuun, koska vuosittainen keskiarvo muodostuisi kaksinkertaiseksi vuodeksi 1999 suunniteltuun tasoon nähden. Liittymistä edeltävä tuki maille, jotka joutuvat odottamaan jäseneksi pääsyä, niin kuin arvoisa parlamentin jäsen asian ilmaisee, vaikuttaa täysin kohtuulliselta, sillä sen prosenttimääräinen suuruus näiden maiden bruttokansantuotteesta on täysin vertailukelpoinen muiden jäsenyyttä hakeneiden maiden tuen tason kanssa.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2582/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (24. heinäkuuta 1997) Aihe: Internet Tiedättekö, että Xs4All niminen Internet-palvelujen tarjoja on päättänyt pitää verkossa olevista palveluistaan poissa kaiken aineiston, joka sisältää lapsipornoa? Onko teknisesti ja oikeudellisesti mahdollista saada kaikki Internetin palveluntarjoajat tekemään samoin ja onko komissio valmis toteuttamaan mahdollisuuksiensa mukaan saman toimenpiteen? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1997) Ei ole mitään laillisia tai teknisiä esteitä sille, että muut Internet-palvelujen tarjoajat seuraavat hollantilaisen palveluntarjoajan esimerkkiä ja poistavat palvelimiltaan lapsipornografian. Lapsipornografian julkaiseminen on laitonta kaikissa jäsenvaltioissa riippumatta levitystavasta, Internet mukaan lukien. Lainvalvojan on puututtava laittomaan sisältöön siellä, missä aineisto lasketaan liikkeelle. Ala voi itse vähentää laittoman sisällön levitystä toimivan itsesääntelyn avulla (esimerkiksi yhteiset pelisäännöt, ilmoituspalvelut) oikeusjärjestyksen tuella. Kolmansien osapuolten aineistoa välittäviä palvelinten ylläpitäjiä ei voida velvoittaa tarkastamaan välittämänsä aineiston sisältöä etukäteen, mikäli niillä ei ole syytä epäillä sisällön olevan laiton. Jos ne ovat tietoisia laittomasta sisällöstä, kuten lapsipornografiasta, niiden pitää ryhtyä toimiin sisällön poistamiseksi. Koska tällaista aineistoa voidaan panna levitykseen mistä tahansa maasta, jossa Internetiä käytetään, taistelu Internetin kautta välitettävää lapsipornografiaa vastaan edellyttää kansallista, Euroopan laajuista ja kansainvälistä yhteistyötä. Komissio pyrkii yhdessä muiden toimielinten ja jäsenvaltioiden kanssa aktiivisesti edistämään tehokasta toimintaa tällä alalla, mutta se ei voi korvata kansallisia lainvalvojia. Linkit tärkeimpiin asiakirjoihin löytyvät osoitteesta http://www2.echo.lu/legal/en/internet/internet.html.
Virallinen lehti nro C 134 , 30/04/1998 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3241/97 komissiolle esittäjä(t): Alfonso Novo Belenguer (ARE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Tavoitteeseen 1 kuuluvat alueet Heinäkuun 16. päivänä 1997 Euroopan komissio esitti Agenda 2000 -tiedonannon, jossa kuvataan Euroopan unionin tulevan vuosisadan alun näkymiä. Tiedonannossa korostuu rakennerahastojen uudistusta käsittelevä kappale, jossa komissio ehdottaa ensisijaisten tavoitteiden määrän vähentämistä nykyisestä seitsemästä kolmeen. Lyhyesti sanottuna ehdotetaan, että vuoden 1999 jälkeen tavoite 1 koskisi yksinomaan alueita, joiden BKTL jää alle 75 %:n yhteisön keskiarvosta. Kuitenkin tavoitteeseen 1 kuuluville alueille, jotka vuoden 1999 jälkeen ylittävät 75 %:n tason yhteisön BKTL:sta, ehdotetaan siirtymäkautta, toisin sanoen eräänlaista järjestelyä, jossa asteittain luovutaan rakennerahastojen tavoitteen 1 tuista. 1. Voiko komissio edellä olevan perusteella täsmentää, mitä tämä asteittainen luopuminen käytännössä tarkoittaa? 2. Ellei sitä ole vielä täsmennetty, milloin komissio voi antaa tietoja tästä järjestelystä? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (10. marraskuu 1997) Komissio on ehdottanut, että kaudella 2000 - 2006 tavoitteeseen 1 kuuluvien tukikelpoisten alueiden valintaperusteena käytettäisiin tiukasti henkeä kohti laskettuun bruttokansantuotteeseen (BKT) sidottua perustetta, jonka mukaan kyseisen henkeä kohti lasketun BKT:n on oltava alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Alueet, jotka ovat nykyisin tavoitteeseen 1 kuuluvia tukikelpoisia alueita, mutta joiden henkeä kohti laskettu BKT on enemmän kuin edellä mainittu kynnysarvo, saisivat pitkäaikaista siirtymäkauden tukea, jonka määrä laskisi vähitellen. Tämän tavoitteeseen 1 kuuluvan siirtymäkauden tuen on kuitenkin määrä poistua ennen kauden 2000 - 2006 päättymistä siten, että komission suosittamaan maantieteellisen keskittymisen tavoitteeseen päästäisiin vuonna 2006. Komissio täsmentää siirtymäjärjestelyn käytännön yksityiskohdat rakennerahastoja koskevista uusista asetuksista käytävissä keskusteluissa vuoden 1998 kuluessa.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2477/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (16. heinäkuuta 1997) Aihe: NATURA 2000 1. Onko olemassa luetteloita ja tietoja NATURA 2000-hankkeeseen liittyvistä alueista, jotka voitaisiin julkaista? Jos on (kuten toivomme), millä tavoin komissio aikoo suojella sellaisia lajeja, joita uhkaa sukupuuttoon kuoleminen, jotta ne eivät joudu laittomien kaupallisten intressien tai matkamuistojen metsästäjien saaliiksi? 2. Yksi suurimmista ongelmista on se, että paikallisen tason maanomistajat pelkäävät, että NATURA 2000- hankkeen luetteloon joutuminen merkitsee myös sitä, ettei alueita voi hyödyntää muulla tavoin. Miten komissio aikoo tehdä selväksi paikallisella tasolla direktiivin toiminnan? 3. Talousarviossa LIFE-hankeelle myönnetään vain 450 miljoonaa ecua, vaikka parlamentti alensikin alunperin vaatimaansa 800 miljoonan ecun suuruista summaa ensimmäisessä käsittelyssä 600 miljoonaan ecuun. Kompromissina sovittiin, että budjettikohtaa tarkastellaan uudelleen vuonna 1997, jotta mahdollinen lisärahoitus on mahdollista selvittää ja jotta rahoituksesta on mahdollista keskustella uudelleen. Miltä budjettikohdan rahoitustarve näyttää tällä hetkellä ja harkitseeko komissio sitä, kuinka se hankkisi lisärahoitusta LIFE-hankeelle? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (11. syyskuuta 1997) 1. NATURA 2000 -verkko luodaan kolmessa vaiheessa: jäsenvaltiot ehdottavat alueita, komissio päättää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa yhteisön kannalta tärkeiden alueiden luettelosta ja lopulta jäsenvaltiot nimeävät valitut alueet erityisten suojelutoimien alueiksi. Tällä hetkellä käynnissä olevan ensimmäisen vaiheen aikana jokaisen luonnonmaantieteellisen alueen tulee laatia hyväksytyistä alueista luettelo, joka sisältää tiedot niiden maantieteellisestä sijainnista. Sellaisissa poikkeustapauksissa, joissa tietojen julkaiseminen voi aiheuttaa haittaa jonkin lajin suojelutavoitteille, jäsenvaltio välittää tapausta koskevat tiedot yksinomaan kirjallisesti. Näitä tietoja ei syötetä tietokonejärjestelmään. 2. Vastuu vuoropuhelusta kaikkien asianosaisten maanomistajien kanssa kuuluu jäsenvaltiolle. Komissio puolestaan pyrkii tiedottamaan sosio-ekonomisille eturyhmille ja mielipidevaikuttajille NATURA 2000 -verkon luomisesta ja sen käytännön seurauksista. Komissio julkaisee myös tiedotteen, jonka toivotaan saavan laajaa vastakaikua. 3. Ympäristöalan rahoitusvälineen perustamisesta (Life) annetun asetuksen (ETY) N:o 1973/92 muuttamisesta 15 päivänä heinäkuuta annetussa 1996 neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1404/96 ((EYVL L 181, 20.7.1996. )) esitettiin ohjelman määrärahaksi 450 miljoonaa ecua vuosiksi 1996*1999. Vuosittaisten määrärahojen tulee pysyä taloudellisten suuntaviivojen rajoissa. Edellä mainitun asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkennetaan, että neuvosto tutkii määrärahan uudelleen ennen 31 päivää joulukuuta 1997 komission sille ennen 30 päivää syyskuuta toimittaman kertomuksen pohjalta. Komissio ei tämänhetkisten rahoitusnäkymien tiukkuuden vuoksi aio tässä vaiheessa pyytää asetuksessa mainittua määrärahan korotusta.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2925/97 neuvostolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (16. syyskuuta 1997) Aihe: USA:n tarjoama koulutus Ruandan armeijalle Ranskalaisen Le Monde-lehden mukaan (28. elokuuta 1997) USA:n armeija antaa taistelukoulutusta ja sissisotakoulutusta tutsivaltaiselle Ruandan armeijalle. Le Monde-lehti vakuutti nähneensä Pentagonin kertomuksen, jossa asia vahvistetaan. Näyttää siltä, että sotakoulutusohjelma alkoi vuonna 1994. Kertomuksen mukaan yhdeksän amerikkalaista armeijan ohjaajaa kouluttaa parastaikaa kuuttakymmentä ruandalaista upseeria. Ruandan armeijaa on syytetty satojen tuhansien hutujen massamurhista itäisessä Zairessa. Onko neuvosto tehnyt USA:n veranomaisille minkäänlaisia valituksia tästä kertomuksesta? Mitä mieltä se on, rikotaanko tällaisella sotilaallisella yhteistyöllä YK:n Ruandalle asettamaa aseiden kauppasulkua millään tavoin? Mitä toimia neuvosto aikoo toteuttaa tämän asian yhteydessä? Vastaus (21. marraskuuta 1997) Neuvosto seuraa tiiviisti Suurten Järvien alueen tilannetta ja on ilmaissut huolestuneisuutensa Zairessa, nykyisessä Kongon demokraattisessa tasavallassa tehtyjä joukkomurhia koskevien väitteiden johdosta. Unioni on vedonnut Kongon viranomaisiin, jotta Yhdistyneet Kansakunnat voisi tutkia asian ja esteettä selvittää tosiasiat ja vastuussa olevat henkilöt. Neuvostolle ei ole toimitettu raporttia arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista tapauksista, joihin lehdistössä on viitattu. Se ei ole näin ollen ottanut yhteyttä Yhdysvaltojen viranomaisiin kyseisessä asiassa. Mitä tulee Yhdistyneiden kansakuntien Ruandalle asettaman aseidenvientisulun mahdolliseen rikkomiseen, neuvosto kiinnittää huomiota YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin 918 (1994), 1011 (1995) ja 1053 (1996). Päätöslauselmassa 918, annettu 16. toukokuuta 1994, määrätään, että kaikkien valtioiden on esitettävä aseiden ja kaikentyyppisen niihin liittyvien tarvikkeiden, mukaan lukien aseet ja ampumatarvikkeet, ajoneuvot, sotatarvikkeet, puolisotilaallisen poliisin tarvikkeet sekä varastot, myyminen tai toimittaminen Ruandalle. Päätöslauselmassa viitataan yksinomaan tarvikkeisiin eikä sotilaskoulutukseen. Päätöslauselmassa 1011, annettu 16. elokuuta 1995, poistetaan päätöslauselmassa 918 määrätyt pakotteet Ruandan hallitukselle suuntautuvan myynnin tai toimituksen osalta. Päätöslauselmassa 1053, annettu 23. huhtikuuta 1996, turvallisuusneuvosto ilmaisee päättäväisyytensä panna täysimääräisesti täytäntöön päätöslauselmansa 1011 (1995) mukaisesti kiellon, joka koskee Ruandassa käytettäväksi tarkoitettujen aseiden tai niihin liittyvien tarvikkeiden myyntiä tai toimittamista muille kuin hallituksen joukoille.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0118



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2971/97 komissiolle esittäjä(t): Michael Hindley (PSE) (17. syyskuuta 1997) Aihe: Persianlahden yhteistoimintaneuvoston valtuuskunta Koska Persianlahden yhteistoimintaneuvostoon kuuluvien maiden kanssa käytävällä kaupalla on huomattava merkitys, aikooko komissio perustaa Persianlahden yhteistoimintaneuvoston valtuuskunnan? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (27. lokakuuta 1997) Komissio seuraa jatkuvasti edustustoverkostonsa toimivuutta. Komissio on hyvin tietoinen siitä, että yhteisön ja Persianlahden yhteistyöneuvostoon (GCC) kuuluvien maiden suhteet ovat muuttumassa yhä tärkeämmiksi. Tämän vuoksi komission yhtenä tavoitteena on edelleen edustuston avaaminen Riadissa. Uutta edustustoa ei kuitenkaan ole mahdollista avata ilman siihen tarvittavia varoja, joita voidaan saada joko kohdentamalla uudelleen käytettävissä olevia varoja tai kasvattamalla budjettivaroja.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2888/97 neuvostolle esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) (16. syyskuuta 1997)

Aihe: Pastori Yusefin kuolema Iranissa syyskuussa 1996

Voiko neuvosto antaa tietoja siitä, mihin toimenpiteisiin se on ryhtynyt kristityn pastorin Yusefin murhan johdosta, joka tapahtui syyskuussa 1996 Iranissa?

Onko neuvosto tietoinen siitä, että pastori Yusefi murhattiin mahdollisesti ainoastaan kristillisen uskonsa vuoksi? Eikö tällöin ole kysymyksessä ihmisoikeuksien loukkaus?

Vastaus (26. marraskuuta 1997)

Mohammed Yusefi, joka kääntyi kristinuskoon 24 vuoden ikäisenä ja joka toimi pastorina kristillisissä seurakunnissa Iranissa, löydettiin kuolleena 28. syyskuuta 1996 lähellä kotikaupunkiaan Saria Mazandaranin provinssissa. Hänen kuolemaansa liittyvistä olosuhteista esitetyissä selonteoissa viitattiin siihen, että hänet olisi mahdollisesti murhattu ja useita henkilöitä pidätettiin kuulusteluja varten. Iraninen viranomaiset väittävät kuitenkin, että pastori Yusefi oli tehnyt itsemurhan ja että sekä kirkolla, johon pastori Yusefi kuului että hänellä itsellään ei ollut mitään ongelmia Iranin viranomaisten kanssa.

Euroopan unioni otti pastori Yusefin tapauksen esiin Iranin viranomaisten kanssa EU:n ja Iranin välisen kriittisen vuoropuhelun yhteydessä, joka huhtikuuhun 1997 saakka toimi puitteina muun muassa ihmisoikeuskysymysten esille ottamiseksi Iranin kanssa.

Unioni ja sen jäsenvaltiot osallistuvat lisäksi aktiivisesti asioiden käsittelyyn YK:n ihmisoikeustoimikunnassa ja YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa, jotka ovat tärkeimmät foorumit Iraninin ihmisoikeustilanteen käsittelemiseksi.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2356/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) 18. heinäkuuta 1997) Aihe: Syyrian ja Irakin välisen rajan avaaminen osittain 1. Onki Syyria, joka on tärkeä osapuoli Lähi-idän rauhanprosessissa ja EU:n Välimeren politiikan kumppani, antanut YK:lle ja EU:lle takuut siitä, että se ei kuljeta tai muulla tavalla toimita Irakin vastaisen rajan kautta aseita, strategista materiaalia tai komponentteja, joista voidaan valmistaa bakteriologisia aseita? 2. Onko Komissio vaatinut taloudellisista sopimuksista, jotka koskevat 31 miljoonaa ecua televiestintään, matkailun edistämiseen ja historiallisen perinnön suojeluun,käydyissä neuvotteluissa, että Syyrian osallisuus huumeiden tuotantoon Bekaan laaksossa loppuu viipymättä? Näiden huumeiden arvo katukaupassa arvioidaan kahdeksi miljoonaksi guldeniksi. 3. Ellei ole, miten neuvosto ja komissio aikovat selittää EU:n kansalaisille 31 miljoonan ecun käyttämisen, ottaen huomioon, että nämä Syyrian ja Turkinkautta tulevat huumeet turmelevat EU;n nuorison terveyttä? 4. Miksi neuvosto ei vieläkään anna Euroopan parlamentin käyttöön arviointikertomusta ihmisoikeuksista Syyriassa? Onko siinä jotain piilottelemista? Vastaus 17. marraskuuta 1997) 1. Neuvosto edellyttää, että Syyria noudattaa YK:n turvallisuusneuvoston kaikkia Irakia koskevia päätöslauselmia. 2. ja 3. Arvoisan parlamentin jäsenen olisi osoitettava kysymyksensä komissiolle,joka on vastuussa Syyrialle annettavan rahoituksen toteuttamisesta. Televiestintää ja matkailun edistämistä koskevat hankkeet esitettiin MED-komitealle vuoden 1996 touko- ja syyskuussa. Komissio käy kuitenkin edelleen nauvotteluja Syyrian viranomaisten kanssa puitesopimuksesta, jossa määritellään MEDA-ohjelman toteuttamista koskevat kokonaisjärjestelyt Syyriassa. Näiden neuvottelujen päättymistä odotettaessa hankkeita ei ole toteutettu. 4. Neuvosto ottaa EY:n ja Syyrian yhteistyösopimuksen yhteydessä esille demokratian vahvistamiseen, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja perusvaatimuksiin liittyviä kysymyksiä. Neuvosto pani yhteistyöneuvoston viimeksi pidetyssä kokouksessa vuonna 1996 tyytyväisyydellä merkille Syyrian ihmisoikeustilanteessa todetut parannukset,mutta totesi, että kehitys on edelleen tarpeen. Komissiota, eikä neuvostoa, on pyydetty raportoimaan parlamentille Syyrian ihmisoikeustilanteesta.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2488/97 neuvostolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (28. heinäkuuta 1997) Aihe: EU:n jäsenvaltioiden sotilaiden raakuudet Somaliassa Kansainvälisessä lehdistössä esiintyneiden tietojen mukaan EU:n jäsenvaltioiden sotilaat, jotka olivat mukana YK:n suojeluksessa toimineissa 21 valtion kansainvälisissä joukoissa, syyllistyivät ennenkuulumattomiin ja julmiin Somalian siviiliväestöön kohdistuneisiin väkivaltaisuuksiin ja kidutuksiin. Näiden joukkojen tavoitteena piti olla tämän afrikkalaisen maan sisällissodan koetteleman kansan suojeleminen ja auttaminen, mutta esitetyt syytökset (kidutuksista, lasten ja naisten nöyryyttämisestä, raiskauksista ja armottomista pahoinpitelyistä) kertovat vakuuttavasti, että loppujen lopuksi tiettyjen jäsenvaltioiden sotilaiden käytös ei sovi yhteen sen kuvan kanssa, joka Euroopan valtioiden tulisi antaa itsestään nykyisessä maailmassa. Haluaisin saada tietää neuvostolta: Miten se aikoo reagoida näihin ennenkuulumattomiin julmuuksiin, jotka unionin jäsenvaltioihin (ja vieläpä perustajavaltioihin) kuuluvat sotilaat aiheuttivat ja jotka vahingoittavat vaarallisella tavalla unionin yleistä mainetta sekä tekevät tyhjiksi sen ¨ihmisoikeuksien suojelua¨ koskevat julistukset? Vastaus (13. marraskuuta 1997) Arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys ei kuulu neuvoston toimivaltaan.