KIRJALLINEN KYSYMYS E-1790/02

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(24. kesäkuuta 2002)

Aihe: Kreikassa sattunut työtapaturma ja ylimielinen suhtautuminen uhreihin

Syyskuussa 1999 Ateenaa koetteli suuri maanjäristys, jonka seurauksena kymmenet rakennukset sortuivat ja satoja ihmisiä kuoli. Sortuneiden rakennusten joukossa oli myös Attikan läänin Aharnesissa sijaitseva rakennus, jossa toimi Ricomex-niminen yritys ja jossa 39 ihmistä kuoli ja 10 loukkaantui. Loukkaantuneista neljä on pysyvästi vammautunut. Kreikkalaiset viranomaiset ovat luonnehtineet Ricomexin rakennuksen sortumista työtapaturmaksi, vieläpä Kreikan nykyhistorian eniten kuolonuhreja vaatineeksi työtapaturmaksi. Toimivaltaiset kreikkalaiset valtion viranomaiset ovat laatineet viralliset päätelmät, jotka osoittavat, kuka on vastuussa heikoista rakenteista ja tapahtuneista omavaltaisuuksista ja kohtuuttomuuksista sekä rakennuksen yleisen kelvottomuuden.

Huomattakoon, että lähes kolme vuotta rakennuksen sortumisen jälkeen ei ole langetettu vastuita, eikä mitään tyydyttäviä korvauksia ole myönnetty uhrien omaisille tai loukkaantuneille. Kuolonuhrien sukulaiset saavat valtiolta niukkaa eläkettä ja tyypillistä on, että yrityksen työntekijä, joka nyt on invalidi ja jonka bruttopalkka vuonna 1999 oli 262 500 drakmaa (770,35 euroa), saa nyt invalidieläkettä 475,48 euroa. Huomattakoon myös, että Kreikan hallituksen ministerien virallisesti heti onnettomuuden jälkeen antamia sitoumuksia, joiden mukaan kuolonuhrien ja loukkaantuneiden omaiset otettaisiin työhön Kreikan julkiselle sektorille, ei ole koskaan täytetty. Itse yritys ei ole maksanut korvauksia kaikille kärsimään joutuneille ja väittää, että jos se näin tekisi, se joutuisi lopettamaan toimintansa.

Voisiko komissio kertoa, maksetaanko muissa unionin jäsenvaltioissa työtapaturmien uhreille ja sukulaisille korvauksia ja mistä varoista? Voiko komissio saada kreikkalaisilta viranomaisilta täydelliset yrityksen taloutta koskevat tiedot (johtokunnan jäsenten palkat, myynti, voitot, vienti ulkomaille, mitä lainoja yritys on ottanut ja minkälaisilla takuilla ym.) vuodesta 1999 nykypäivään ja Ateenaan sijoittuneiden osakeyhtiömuotoisten teollisuusyritysten verotuksesta vastaavan toimivaltaisen viraston rekisterissä olevat tiedot? Onko loogista, että raunioista vedettiin esiin ihmisiä, jotka jäivät invalideiksi, mutta heitä ei kuitenkaan pidetä työtapaturman uhreina, koska sortumishetkellä he olivat rakennuksessa yrityksen vierailijoina? Onko komissio tietoinen siitä, että kreikkalaiset viranomaiset vaativat kuolonuhrien lapsia maksamaan kohtuuttoman korkeita summia veroina vanhempiensa ennen tapaturmaista kuolemaansa heidän omistukseensa siirtämistä kiinteistöistä? Onko missään Euroopan unionin jäsenvaltiossa sattunut vastaavaa työtapaturman ennakkotapausta, jossa oikeuden jakaminen on viivästynyt ja uhrit

ja sukulaiset ovat joutuneet kärsimään tällä tavalla? Voiko komissio puuttua asiaan, jotta todettaisiin viivytysten syyt ja syyt siihen, miksi uhrit ja sukulaiset ovat tyytymättömiä ja heille on aiheutettu kärsimyksiä?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(24. heinäkuuta 2002)

Komissiolla ei ole tietoja vuonna 1999 Ateenan maanjäristyksen yhteydessä sattuneista työtapaturmista eikä niiden korvauksista. Työtapaturmien korvauksiin liittyvät kysymykset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, eikä komissiolla näin ollen ole arvoisan parlamentin jäsenen pyytämiä tietoja.

Lisätietojen saamiseksi sosiaalisesta suojelusta ja työtapaturmista jäsenvaltiossa ja Euroopan vapaakauppa-alueella (Efta-maissa) arvoisaa parlamentin jäsentä kehotetaan tutustumaan sosiaaliturvaa koskevan yhteisön keskinäisen tiedotusjärjestelmän (MISSOC-järjestelmän) julkaisussa(1) olevaan taulukkoon VIII, jossa esitetään vakuutusturva työtapaturmien ja ammattitautien varalta.

(1) http://europa.eu.int/comm/employment_social/soc-prot/missoc98/english/f_main.htm.