KIRJALLINEN KYSYMYS E-1039/01

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle

(3. huhtikuuta 2001)

Aihe: Galicialaisten kalastajien kuolemaan johtaneet merionnettomuudet ja Euroopan unionin meriturvallisuuspolitiikka

Galicialaisten merimiesten kuolemaan johtaneet merionnettomuudet ovat traagisena esimerkkinä siitä, että on selvästi tarpeellista ryhtyä pikaisiin toimenpiteisiin EU:n kalastuslaivastoa kohtaavien hirveiden onnettomuuksien vähentämiseksi. Kolmesataa galicialaista kalastajaa kuoli onnettomuuksissa 90-luvulla 80 prosenttia tämäntyyppisistä onnettomuuksista koko Espanjassa. Tänä vuonna galicialainen kalastuslaivasto on joutunut jo useisiin onnettomuuksiin, kuten tammikuussa Lissabonin edustalla, jossa kuoli seitsemän galicialaista kalastajaa, ja vähän aikaa sitten Skotlannin vesillä, jossa kuoli kuusi merimiestä.

Kokemus osoittaa, että ankarien meriolosuhteiden ohella onnettomuudet ja kuolemantapaukset johtuvat suuressa määrin puutteellisista turvatoimista, joiden mukaan laitteiden pitää olla Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden määräysten mukaisia.

Mihin pikaisiin toimenpiteisiin neuvosto aikoo ryhtyä estääkseen kalastajien traagiset kuolemantapaukset?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(21. kesäkuuta 2001)

Komissio jakaa arvoisan parlamentin jäsenen huolen työtapaturmista merenkulkualalla ja erityisesti galicialaisten merimiesten työtapaturmista.

Komissio korostaa, että vuodesta 1989 se on luonut merkittävät oikeudelliset puitteet sekä työterveyden ja työturvallisuuden että kalastusalusten turvallisuuden parantamiseksi.

Työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamisen sekä työtapaturmien ja ammattitautien vähentämisen osalta mainittakoon toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12. kesäkuuta 1989 annettu neuvoston puitedirektiivi 89/391/ETY(1) ja seuraavat erityisdirektiivit: turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista kalastusaluksilla tehtävässä työssä 23. marraskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/103/ETY(2); terveyttä ja turvallisuutta varten asetettavista vähimmäisvaatimuksista sellaisessa käsin tapahtuvassa taakkojen käsittelyssä, johon liittyy erityisesti työntekijän selän vahingoittumisen vaara 29. toukokuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/269/ETY(3); työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille asetettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista 30. marraskuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/655/ETY(4) sellaisena kuin se on muutettuna 5. joulukuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/63/EY(5); työntekijöiden työpaikalla käyttämille henkilönsuojaimille turvallisuutta ja terveyttä varten asetettavista vähimmäisvaatimuksista 30. marraskuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/656/ETY(9) sekä terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon parantamiseksi 31. maaliskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/29/ETY(6).

Mitä tulee kalastusalusten turvallisuuteen, 11. joulukuuta 1997 annetussa neuvoston direktiivissä 97/70/EY(7), sellaisena kuin se on muutettuna 18. maaliskuuta 1999 annetulla komission direktiivillä 1999/19/EY(8), säädetään yhdenmukaistetun turvallisuusjärjestelmän luomisesta kalastusaluksille, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän. Direktiivi perustuu vuonna 1993 tehtyyn Torremolinoksen pöytäkirjaan (3 artiklan 4 kohta), mutta sen soveltamisala on laajempi, koska Torremolinoksen pöytäkirja koskee vain aluksia, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän. Direktiivissä säädetään lippuvaltion suorittamasta kalastusalusten tarkastamisesta vaatimustenmukaisuustodistuksien myöntämiseksi direktiivin 6 artiklan mukaisesti. Satamavaltiot suorittavat tarkastuksia kalastusaluksille direktiivin 7 artiklan mukaisesti. Artiklassa viitataan Torremolinoksen pöytäkirjan 4 artiklaan.

Jälkimmäinen määräys sallii siis yhden jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen tarkastamisen, kun se on satamassa toisessa jäsenvaltiossa.

Komissio pitää meriturvallisuutta yleensäkin erityisen tärkeänä. Tämän vuoksi komissio on vuoden 2000 aikana tehnyt kuusi ehdotusta (jotka tunnetaan Erika I ja Erika II -paketteina), jotka ovat parhaillaan neuvoston ja parlamentin käsiteltävinä. Hyväksymisen jälkeen nämä toimenpiteet edistävät osaltaan turvallisempaa merenkulkua ja puhtaampia vesiä.

(1) EYVL L 183, 29.6.1989.

(2) EYVL L 307, 13.12.1993.

(3) EYVL L 156, 21.6.1990.

(4) EYVL L 393, 30.12.1989.

(5) EYVL L 335, 30.12.1995.

(6) EYVL L 113, 30.4.1992.

(7) EYVL L 34, 9.2.1998.

(8) EYVL L 83, 27.3.1999.

(9) EYVL L 393, 30.12.1989.