ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2739/01 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle. Jalankulkijoiden oikeudet.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0154 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2739/01 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle (5. lokakuuta 2001) Aihe: Jalankulkijoiden oikeudet Mikä on jalankulkijoiden oikeuksien peruskirjan toteuttamisaste jäsenvaltioissa? Mitä lakialoitteita komissio aikoo tehdä tehostaakseen jalankulkijoiden oikeuksia turvaavien määräysten noudattamista julkisilla teillä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 2001) Euroopan parlamentti laati jalankulkijoiden oikeuksien peruskirjan vuonna 1988. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden ja niiden viranomaisten on noudatettava peruskirjan määräyksiä siltä osin kuin ne eivät ole ristiriidassa kansallisen lainsäädännön kanssa. Yhteisö on toteuttanut tiettyjä toimenpiteitä peruskirjan tavoitteiden saavuttamiseksi. Se on hyväksynyt useita lakeja, joiden tarkoituksena on vähentää kaupunkiajoon käytettävien ajoneuvojen, tavaroiden toimittamiseen käytettävien ajoneuvojen, linja-autojen ja kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästöjä(1) ja melutasoa(2). Se laati ehdotuksen vapaaehtoisesta sopimuksesta, joka koskee jalankulkijoiden suojelemista törmäyksessä ajoneuvon kanssa saatavilta vammoilta(3). Kyseinen sopimus on nyt parlamentin tutkittavana. Se laati myös kriteerit ajokortin saamiselle(4) tavoitteenaan kuljettajien entistä vastuullisempi liikennekäyttäytyminen. Lisäksi komissio hyväksyi tammikuussa 2001 ohjelman(5), jonka tarkoituksena on tarkistaa ja valmistella ilmanlaatua koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. Yhteisö edistää myös tutkimuksen ja kehittämisen alalla tehtävien aloitteiden kautta toimenpiteitä, jotka tukevat kestävän liikkuvuuden kehitystä. Civitas-ohjelma (City Vitality Sustainability) on hyvä esimerkki yhteisön kaupungeille kohdistamasta tuesta. Tieliikenteen turvallisuutta koskevassa toimintaohjelmassa vuosiksi 20022010 käsitellään myös kaikkein haavoittuvimpien tienkäyttäjien turvallisuutta koskevia kysymyksiä. (1) Direktiivi 98/69/EY (kevyet hyötyajoneuvot); direktiivi 1999/96/EY (raskaat ajoneuvot), direktiivi 97/24/EY (kaksi- ja kolmipyöräiset moottoriajoneuvot); direktiivi 98/70/EY (polttoaineiden laatu). (2) Direktiivi 70/157/ETY, 18.06.1992; (muutettu viimeksi direktiivillä 96/20/EY). (3) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Jalankulkijoiden turvallisuus: Euroopan autoteollisuuden sitoumus (KOM(2001) 389 lopullinen). (4) Direktiivi 2000/56/EY yhteisön ajokortista annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta. Parlamentin jäsenelle ja Euroopan parlamentin pääsihteeristölle lähetetään tarkempi asiaa koskeva liite. (5) Puhdasta ilmaa Eurooppaan -ohjelma (CAFE, Clean Air For Europe).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2717/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Uusi lyijytön bensiini ja kuluttajien suojelu Italiassa.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0150 - 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2717/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (3. lokakuuta 2001) Aihe: Uusi lyijytön bensiini ja kuluttajien suojelu Italiassa Lyijyä sisältävän bensiinin myynti lopetetaan virallisesti ensi vuonna. Tämän vuoksi kaikki ne kuluttajat, joiden autossa ei ole katalysaattoria, voivat ajaa autollaan enää ainoastaan käyttämällä erityistä lisäainetta, joka korkeaoktaaniseen polttoaineeseen lisättynä mahdollistaa auton käytön moottorin tehoa haittaamatta kyseistä asiaa ja ympäristönsuojelua koskevien yhteisön normien mukaisesti. Joissakin maissa kyseistä lisäainetta aiotaan myydä bensiiniin lisättynä suoraan bensiiniautomaateista. Esimerkiksi Espanjassa aletaan ensi vuodesta lähtien myydä uutta super 97 -bensiiniä, jolla on edellä mainitut ominaisuudet. Yksikään Italiassa toimivista öljy-yhtiöistä ei sitä vastoin ole tehnyt vastaavia aloitteita. Italiassa lisäaineen hinta tulee siis kokonaan kuluttajien maksettavaksi, kuten myös ajoneuvon muuttaminen uusien vaatimusten mukaiseksi. Voisiko komissio näin ollen ilmoittaa, 1. onko se tietoinen siitä, että Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa toimivat öljy-yhtiöt toteuttavat eri tavoin lyijyä sisältävän bensiinin myynnistä luopumisen; 2. katsooko se, että muidenkin öljy-yhtiöiden pitäisi tehdä samanlaisia aloitteita kuin espanjalaiset öljy-yhtiöt, jotta voitaisiin varmistaa yhteisön normien noudattaminen, ympäristönäkökohtien huomioonottaminen sekä tehokas kuluttajien suojelu; 3. katsooko se, että on välttämätöntä laatia kyseistä asiaa koskevat yhdenmukaiset normit kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioita varten; 4. katsooko se, että näin tärkeään asiaan olisi aiheellista puuttua, jotta voidaan välttää kuluttajien epätasa-arvoinen kohtelu Euroopan unionin alueella? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (23. marraskuuta 2001) Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta 13. lokakuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/70/EY(1) säädetään, että jäsenvaltioiden on kiellettävä lyijyä sisältävän bensiinin kaupan pitäminen 1. tammikuuta 2000 alkaen. Komissio on myöntänyt Italialle mainitun direktiivin 3 artiklan 3 kohdan nojalla poikkeuksen, joka sallii lyijypitoisen bensiinin kaupan pitämisen Italiassa 31. joulukuuta 2001 saakka. Direktiivissä 98/70/EC ei säädetä tarkkaan, miten jäsenvaltioiden pitäisi toteuttaa lyijypitoisen bensiinin asteittainen poistaminen käytöstä, eikä siinä määritellä, mitä lisäaineita pitäisi käyttää lyijyn korvaavaa lisäainetta sisältävässä bensiinissä tai miten tällaiset lisäaineiden lisätään bensiiniin. Komissio ei pidä tässä vaiheessa tarpeellisena, että yhteisön lainsäädännössä säädettäisiin lyijyn korvaamiseen käytettyjen lisäaineiden lisäämisestä korvaavaan bensiiniin, sillä tällaisen bensiinin myyntiä jatketaan ainoastaan siirtymäkauden ajan: sen kysyntä pienenee sitä mukaa kuin sitä käyttävien ajoneuvojen määrä pienenee. (1) EYVL L 350, 28.12.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2361/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Italialaisten maksukorttitariffien kallistuminen ja euro.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0065 - 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2361/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (6. elokuuta 2001) Aihe: Italialaisten maksukorttitariffien kallistuminen ja euro Tulevan yhteisvaluutan käyttöönottoon liittyen useat kaupallisen alan yhdistykset ovat syyttäneet pankkilaitoksia kilpailun vastaisista toimista ja valittaneet siitä, että Italian keskuspankki ei ole ottanut kantaa siihen, onko laillista korottaa pankki- tai luottokortilla suoritettuja maksuja koskevia tariffeja 0,2 prosentista 0,53 prosenttiin. Laskelmien mukaan tämä tulee maksamaan yrityksille ylimääräistä vuosittain noin 600 miljardia liiraa. Tämä määrä nousee helposti, kun otetaan huomioon euron käyttöönoton myötä todennäköisesti tapahtuva luottokorttien käytön lisääntyminen, koska korttien käyttö on käytännöllisempää. Voiko komissio 1. ilmoittaa, onko tällaista maksujen korottamista tapahtunut muissa unionin jäsenvaltioissa; 2. esittää vertailevan taulukon maksukorttimaksuista euroalueella; 3. ilmoittaa, onko euroalueen maiden ja sen ulkopuolisten maiden välillä eroja; 4. ilmoittaa, muodostavatko luottolaitokset kartellin, jos ne pyytävät korottamaan maksuja samanaikaisesti samalla summalla, mikä on kilpailusääntöjen vastaista? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (17. lokakuuta 2001) On tarpeen täsmentää, että maksun periminen kauppiaalta maksukortilla suoritetuista maksuista ei sinänsä ole kilpailun rajoittamista. Kauppiailta perittävistä maksuista sovitaan korttien tarjoajien (pankkien tai luottokorttiyhtiöiden) kanssa neuvotellen, jolloin otetaan huomioon vallitseva kilpailutilanne. Komissiolla ei ole kaupallista kilpailua koskevia eikä siihen liittyviä tietoja. Pankkialan kilpailualan toimivaltainen viranomainen, Italian keskuspankki, arvioi parhaillaan arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa tilannetta kilpailusääntöjen nojalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3040/01 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Kreikalta EMOTR:n puitteissa vaadittujen korjausten määrä.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0183 - 0184



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3040/01 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (30. lokakuuta 2001) Aihe: Kreikalta EMOTR:n puitteissa vaadittujen korjausten määrä Voiko komissio kertoa, mikä on niiden korjausten (varojen palautusten) määrä, jotka Kreikka on joutunut tekemään kunakin neljänä viimeisenä vuonna Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR:n) tukiosaston puitteissa, ja mistä syistä nämä korjaukset on tehty? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (19. joulukuuta 2001) Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle on lähetetty suoraan taulukko, jossa esitetään yksityiskohdat Kreikkaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR:n) tukiosaston puitteissa vuosina 19972000 sovelletuista oikaisuista. Lopullisia lukuja varainhoitovuodelta 2001 ei ole tällä hetkellä saatavilla. Oikaisut kuuluvat seuraaviin kahteen luokkaan: - Lopulliset oikaisut, jotka liittyvät esimerkiksi rahoitusseuraamuksiin, joita koituu tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksistä. Nämä seuraamukset aiheutuvat jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien heikkouksista, ja ne muodostavat varainhoidollisen riskin rahastolle. - Talousarvion kurinalaisuudesta 26 päivänä syyskuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2040/2000(1) 14 artiklan mukaiset oikaisut, jotka ovat luonteeltaan väliaikaisia ja jotka on vahvistettava tehtäessä edellä 1 kohdassa mainittuja päätöksiä tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä. Tällaisiin oikaisuihin sisältyy kolme merkittävää osa-aluetta: - Vähennykset, jotka johtuvat yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä säädettyjen määräaikojen laiminlyönneistä. - Vähennykset, jotka johtuvat maidon lisämaksun kokonaismäärän perimättä jättämisestä säädettyinä määräaikoina. Jäsenvaltioiden määräajan jälkeen perimät ja EMOTR:lle ilmoitetut summat palautetaan. - Vähennykset, jotka johtuvat edunsaajille suoritettavia maksuja koskevissa asetuksissa mainittujen määräaikojen noudattamatta jättämisestä. (1) EYVL L 244, 29.9.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2209/01 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle. Komission toimet PerryLux-tapauksen selvittämiseksi.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0039 - 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2209/01 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle (24. heinäkuuta 2001) Aihe: Komission toimet PerryLux-tapauksen selvittämiseksi Euroopan parlamentti antoi 4. huhtikuuta 2001 vuoden 1998 yleisen talousarvion toteuttamista koskevan päätöslauselman (A5-0112/2001), jonka 14 kohdassa komissiota pyydettiin - selvittämään, miksi se ei ole toistaiseksi esiintynyt asianomistajana Belgian oikeusviranomaisten käsiteltävänä olevassa nk. PerryLux-tapauksessa, eikä sillä näin ollen ole oikeutta tutustua asiakirjoihin, ja - esiintymään viipymättä asianomistajana myös Belgiassa, kuten se on jo jonkin aikaa tehnyt vastaavissa tapauksissa Luxemburgin tuomioistuimessa. Voiko komissio kertoa seuraavaa: 1. Kuka teki päätöksen siitä, ettei komissio ole esiintynyt Belgiassa toisin kuin Luxemburgissa asianomistajana alusta alkaen? 2. Miten päätöstä perusteltiin? 3. Milloin parlamentin pyyntöä asianomistajana esiintymisestä alettiin noudattaa? 4. Milloin komissio on pyytänyt Belgian oikeusviranomaisilta lupaa saada perehtyä asiakirjoihin ja onko tähän pyyntöön suostuttu? 5. Onko asiakirjoihin jo perehdytty ja jos on, onko tällöin havaittu komission virkamiesten tai entisten jäsenten suorittamia väärinkäytöksiä? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (4. lokakuuta 2001) Komissio ei ole tässä vaiheessa esiintynyt asianomistajana asiassa, johon arvoisa parlamentin jäsen viittasi. Komissio haluaa kuitenkin täsmentää, että niin Luxemburgin kuin Belgiankin oikeusviranomaisten hallussa olevien asiakirjojen läheisen seurannan takaa Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF), joka on ilmoittanut olevansa yhteydessä kansallisten oikeusviranomaisten kanssa. Koska kyse on edelleen oikeudenkäynnin kohteena olevista asioista, tiukkoja salassapitosäännöksiä sovelletaan. Harjoittamansa seurannan puitteissa OLAF toimittaa tarvittaessa ja tilanteen mahdollisesti aktivoituessa tarvittavat tiedot komission asianomistajana esiintymistä varten. Tätä odottaessaan komissio kunnioittaa ehdottomasti OLAF:in riippumattomuutta operationaalisten tehtäviensä hoidossa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2743/01 esittäjä(t): Anneli Hulthén (PSE) komissiolle. Tavoite 3 -kehittämisohjelma.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0090 - 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2743/01 esittäjä(t): Anneli Hulthén (PSE) komissiolle (5. lokakuuta 2001) Aihe: Tavoite 3 -kehittämisohjelma EU:n tavoite 3 -kehittämisohjelmaan kuuluvaa tukea voivat Ruotsissa hakea erilaiset yritykset, organisaatiot ja julkiset laitokset toimintansa kehittämiseen. EU:n tavoite 3 -ohjelmasta myönnettävän tuen maksamisen edellytyksenä on kirjanpitotositteiden esittäminen suoritetuista maksuista. Pienyritysten voi kuitenkin olla mahdotonta maksaa ensin suuri summa rahaa ja saada vasta sitten vastaava tuki. Kyseinen tuki voi olla ratkaisevan tärkeä pienyritysten kehityksen ja olemassaolon kannalta. Ruotsissa 8090 prosenttia suuryrityksistä on hakenut tätä tukea. Se, että jotkut pienet ja keskisuuret yritykset eivät sitä hae, johtuu selvästi edellä mainitusta säännöstä. EU:n tavoite 3 -ohjelmasta myönnettävän tuen maksamista eri jäsenvaltioissa koskevan selvityksen mukaan ainoastaan Ruotsissa vaaditaan asianomaisten tositteiden esittämistä ennen tuen maksamista. Muissa jäsenvaltioissa maksetaan 1/3 tukisummasta ennakkoon toiminnan käynnistämisen helpottamiseksi. Syynä näiden käytäntöjen eroihin voi olla se, että eri jäsenvaltioissa on erilaisia tulkintoja EU-tukien maksamistavoista. Onko Ruotsin käytäntö tavoite 3 -ohjelmaa koskevien sääntöjen mukainen vai Ruotsin viranomaisten tulkinta näistä säännöistä? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (15. marraskuuta 2001) Ennakon maksaminen tavoitetta 3 koskevasta ohjelmasta rahoitettavan toiminnan käynnistämisen helpottamiseksi on jäsenvaltioiden päätettävissä. Yhteisön säännöksissä sallitaan kansalliset ennakot, vaikka niihin ei voi hakea korvausta, sillä ne eivät vastaa todella toteutuneita ja maksettuja kustannuksia. Kansallisia ennakoita ei edellisenä ohjelmakautena sallittu Ruotsissa, vaikka ne olivatkin käytössä useimmissa muissa jäsenvaltioissa. Sen sijaan Ruotsissa hankkeen vetäjät saivat esittää korvaushakemuksia kuukausittain. Nykyisenä ohjelmakautena Ruotsin hallitus myöntää tietyin edellytyksin 10 %:n ennakkomaksun myönnetyistä varoista (enintään 10 000 SEK) pienille kansalaisjärjestöjen tai osuus- ja yhteisötalouden hankkeille, jotta hankkeiden käynnistäminen olisi helpompaa. Euroopan sosiaalirahastoa käsittelevä ruotsalainen neuvosto on ehdottanut Ruotsin hallitukselle, että ennakkomaksut ulotetaan koskemaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joissa on alle kymmenen työntekijää.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2473/01 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle. OLAFin toiminta.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0095 - 0096



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2473/01 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle (11. syyskuuta 2001) Aihe: OLAFin toiminta Kuten OLAFin valvontakomitea selkeästi toteaa(1), toimielimet ovat jo kauan halunneet vahvistaa keinoja yhteisön talousarvioon kohdistuvien petosten torjumiseksi. Moneen vuoteen ei ollut mahdollista saada luotettavia arvioita yhteisöltä (ja eurooppalaisilta veronmaksajilta) kavalletuista rahasummista. Karkeiden arvioiden mukaan petokset () koskivat kymmentä prosenttia talousarviosta, ja () yhteisön toimielimillä ei ollut käytännössä lainkaan valtaa tällä alueella. Valvontakomitea toteaa edelleen, että vasta kun monet suurta huomiota herättäneet petostapaukset tulivat ilmi 1990-luvun alussa, alettiin vahvistaa petostentorjunnan koordinointiyksikköä (UCLAF), jonka tehtävänä oli ollut koordinoida niiden monien hallinnollisten valvontavaltuuksien käyttöä, joita komissiolle oli myönnetty. Vaikka tällä toimenpiteellä olikin hyvä tarkoitus, siitä ei ollut hyötyä, sillä parlamentti ja neuvosto () löysivät varainhoitovuoden 1996 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä () säännönvastaisuuksia ja petoksia. Näin ollen päätettiin perustaa OLAF, joka aloitti toimintansa vuonna 1999. Voisiko komissio ilmoittaa tarkalleen summat, jokaista jäsenvaltiota kohti, jotka on viime vuosina saatu takaisin Euroopan unionin talousarvioon OLAFin toiminnan ansiosta? (1) EYVL C 360, 14.12.2000, s. 14. Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 2001) Komissio on tiedonannossaan hallinnon uudistamista käsittelevän valkoisen kirjan toimesta nro 96: Perusteettomasti maksettujen varojen takaisinperinnän tehostaminen määritellyt perintää koskevat toimintalinjat etenkin saamisten osalta suoraan hallinnoiduilla aloilla.(1) Toimintalinjoissa lisätään menoja hyväksyvien komission yksiköiden vastuuta sekä yhteistyötä tilinpitäjän ja komission oikeudellisen yksikön sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa ottaen huomioon viimeksi mainitun tehtävänä olevan suorittaa tutkimuksia, jotka saattavat johtaa oikeustoimiin. Komissio korostaa takaisinperinnän kuuluvan epäsuorien menojen ja omien varojen ollessa kyseessä ensisijaisesti jäsenvaltioille, myös OLAFin tutkimusten osalta. Lisäksi on otettava huomioon takaisinperinnän toteutumiseen tarvittavat määräajat (varsinkin takaisinperinnän keskeytyessä rikosoikeudellisen menettelyn yhteydessä). Asianomaisten yksiköiden vastuun lisääminen yhdessä OLAFin toiminnan käynnistymisen kanssa selventää kokonaistilannetta ja parantaa takaisinperinnän toteutumista. (1) SEC(2000) 2204/3. Tiedonanto valkoisen kirjan toimesta nro 96: Perusteettomasti maksettujen varojen takaisinperinnän tehostaminen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2793/01 esittäjä(t): Manuel Medina Ortega (PSE) komissiolle. Meriliikenteen tuet Kanarian saarilla.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0159 - 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2793/01 esittäjä(t): Manuel Medina Ortega (PSE) komissiolle (9. lokakuuta 2001) Aihe: Meriliikenteen tuet Kanarian saarilla Voiko komissio ilmoittaa, mitä perusteita ja ehtoja sovelletaan meriliikenteen tukemisessa Kanarian saarilla sekä saarten ja Euroopan mantereen välisessä liikenteessä? Liittyykö perusteisiin syrjintää sen mukaan, ovatko liikennepalveluja tarjoavat yritykset julkisia tai yksityisiä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (16. marraskuuta 2001) Parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemat meriliikenteelle myönnettävän tuen perusteet ja edellytykset määritellään meriliikenteen tukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(1), joita sovelletaan niin Kanarian saarten ja mantereen kuin Kanarian saariin kuuluvien yksittäisten saarten väliseen liikenteeseen. Suuntaviivoissa määritellään edellytykset, joiden perusteella merenkulkuyrityksille myönnetty julkinen, kansallinen tai aluetuki katsotaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Komissio ei tee tässä suhteessa mitään eroa sillä perusteella, onko tukea saava yritys julkinen vai yksityinen. Tällainen erottelu olisi vastoin EY:n perustamissopimuksen 295 artiklassa (entisessä 222 artiklassa) tarkoitettua puolueettomuuden periaatetta, jota sovelletaan omistusoikeuskäytäntöihin. (1) EYVL C 205, 5.7.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2877/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Valtiontuki Ryanair-lentoyhtiölle Charleroin lentokentällä.



Virallinen lehti nro 115 E , 16/05/2002 s. 0182 - 0183



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2877/01 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (22. lokakuuta 2001) Aihe: Valtiontuki Ryanair-lentoyhtiölle Charleroin lentokentällä Vastauksessaan kysymykseen P-1767/01(1) komissio toteaa, että koska asiaa koskevia tietoja (Vallonian antamasta valtionavusta Ryanair-lentoyhtiön toimintojen tukemiseksi, kysymyksen esittäjän huomautus) on julkaistu äskettäin myös sanomalehdissä, komissio aikoo kuitenkin tutkia, pitävätkö saadut tiedot edelleen paikkansa. Muut alueelliset lentokentät asettavat nimittäin suuria kysymysmerkkejä Vallonian osavaltion myöntämän tuen ylle. Heidän mukaansa tapauksessa on selvästi rikottu yhteisön kilpailulainsäädäntöä. Valtiontuen väitetään koskevan seuraavia Ryanair-lentoyhtiön toimintoja Charleroin lentokentällä: - matkustamomiehistön ja vastaanottovirkailijoiden koulutuksen rahoitus; - 5 000 Belgian frangin käsittelymaksun (matkatavaroiden käsittelemisestä, matkustajien saattamisesta jne.) määrääminen per lentokone, mikä summa ei kata edes kustannuksia, kun aiemmin maksu oli muiden lentoyhtiöiden osalta 60 000 Belgian frangia per lentokone; - kolmannen päivittäisen Dublinin lennon käsitteleminen ilmaiseksi; lentokenttäoperaattori BSCA:n (Brussels South Charleroi Airport) henkilöstöön kuuluvien työntekijöiden, joiden palkkakuluista valtio vastaa, asettaminen Ryanairin käyttöön; - Vallonian osavaltion maksamat piilotuet, joiden turvin Ryanair voi tarjota matkustajilleen ilmaisia lentolippuja. Onko komissio sille aiemmin toimitetut tiedot (koskien Vallonian myöntämää yhteiskunnan tukea Ryanair-lentoyhtiön toiminnoille Charleroin lentokentällä) tarkastettuaan edelleen sitä mieltä, että Vallonian osavaltion tuki on yhteisön kilpailulainsäädännön mukaista? Jos vastaus on myönteinen, miten komissio perustelee kantansa? Jos vastaus on kielteinen, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä huolehtiakseen siitä, että Vallonian osavaltio ja Ryanair alkavat mahdollisimman pian noudattaa yhteisön kilpailulainsäädäntöä? (1) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 222. Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2877/01 ja E-2941/01 (20. joulukuuta 2001) Lehdistössä julkaistiin kesällä 2001 tietoja, joiden mukaan Ryanair-lentoyhtiölle olisi myönnetty lentoliikenteen harjoittamiseen liittyviä etuuksia Charleroin lentoasemalla. Komissio on pyytänyt syyskuussa 2001 Belgian viranomaisia toimittamaan sille asiaa koskevia tietoja voidakseen arvioida Ryanair-lentoyhtiölle mahdollisesti myönnettyjen etuuksien luonteen EY:n perustamissopimuksen valtion tukea koskevien sääntöjen perusteella. Komissio päättää tapauksen jatkokäsittelystä saatuaan pyytämänsä tiedot.