ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1641/01

esittäjä(t): Robert Goebbels (PSE) komissiolle

(12. kesäkuuta 2001)

Aihe: Kaasun hinnan indeksisidonnaisuus

Voidaanko komission noudattamassa energiamarkkinoiden vapauttamispolitiikassa tyytyä kaasumarkkinoihin, joilla hinnanmuodostus ei seuraa kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutusta, vaan yksinomaan erillistä indeksiä, jossa kaasun hintoja verrataan öljyn hintoihin? Miksei komissio reagoi tähän kilpailunvastaiseen tilanteeseen, joka ei ole sopusoinnussa markkinoiden totuttujen sääntöjen kanssa?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

Sekä kaasun kuluttaja- että tuontihinnat Euroopassa ovat olleet perinteisesti sidoksissa öljyn ja öljytuotteiden hintoihin. Syynä voi olla Euroopan kaasumarkkinoiden kehityshistoria. Euroopan kaasumarkkinoiden kehittyessä 1960-80-luvulla maakaasu kilpaili teollisuudessa selvästi öljyn eli muun muassa raskaan polttoöljyn kanssa ja kotitalouksissa kaasuöljyn kanssa. Päästäkseen energiamarkkinoille ja vallatakseen markkinaosuuden, kaasun oli oltava kilpailukykyinen tärkeimpiin energiatuotteisiin nähden eli sen hinta oli suhteutettava näiden polttoaineiden hintoihin ja varsinkin öljyn hintoihin.

Kaasun vakautettua onnistuneesti asemansa markkinoilla kaasun ja öljyn hinnan välinen automaattinen ja sopimusperusteinen kytkentä ei ole enää tarpeen, minkä vuoksi käyttöön otetaan muita kaasun hinnoittelumekanismeja, muun muassa sellaisia, jotka heijastavat kaasualan sisäisen kilpailun vähittäistä kehitystä. Kaasun viitehinnat määritetään yhä useammin päivittäin uusissa kaasukauppaan erikoistuneissa kaupankäynnin keskuksissa.

Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 22. kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/30/EY(1) perustavoitteena on kehittää kaasualan sisäistä kilpailua. Direktiivi piti saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä vuoden 2000 elokuuhun mennessä. Maakaasudirektiivissä ennakoidaan jo kaasualan sisäisen kilpailun kehittymistä siten, että vaatimukset täyttävät asiakkaat saavat oikeuden päästä verkkoon aina tuotantolähteeseen saakka. Kun yhä useammat vaatimukset täyttävät asiakkaat kilpailuttavat toimittajiaan, kaasuntuottajien ja -toimittajien on tehostettava keskinäistä hintakilpailuaan.

Maailman muiden, jo vapautettujen kaasumarkkinoiden kokemukset osoittavat, että kaasun ja öljyn hintojen välistä sidonnaisuutta voidaan vähentää.

Energian sisämarkkinoiden toteuttaminen helpottaisi myös kaasualan sisäistä kilpailua. Vuoden 2000 maaliskuussa kokoontuneen Lissabonin Eurooppa-neuvoston kehotuksesta nopeuttaa markkinoiden vapauttamista komissio antoi vuoden 2001 maaliskuussa tiedonannon(2), jossa ehdotetaan kaasun ja sähkön sisämarkkinoiden toteuttamista. Ehdotuksella maakaasudirektiivin muuttamisesta annettavaksi direktiiviksi pyritään lisäämään kilpailua kaasumarkkinoilla ja siten varmistamaan, että kaasun hinta määräytyy yhä useammin kilpailulle avoimilla kaasumarkkinoilla sekä kaasun kysynnän ja tarjonnan sekä kaasun toimituskustannusten perusteella, mikä vähentää kaasun ja öljyn hinnan välistä sidonnaisuutta.

(1) EYVL L 204, 21.7.1998.

(2) KOM(2001) 125 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0855/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Tuloveroprosentti.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0015 - 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0855/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (22. maaliskuuta 2001) Aihe: Tuloveroprosentti Tietääkö komissio, mikä on valtion tulot maksimoiva marginaaliveroprosentti EU:n jäsenvaltioissa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (15. kesäkuuta 2001) Komissiolla ei ole tietoja kunkin jäsenvaltion voimassaolevasta korkeimmasta marginaaliveroasteesta saatavista verotuloista, eikä veroasteista, joista todennäköisesti saataisiin suurimmat tulot. Kyseiset tiedot liittyvät veropohjiin ja erilaisiin veromääräyksiin, jotka kuuluvat kokonaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Olisi lisäksi harhaanjohtavaa tarkastella korkeinta marginaaliveroastetta erillään muista verolainsäädännön näkökohdista. Erityisesti tuloveroasteikon progressiivisuus, vapautuksista säätäminen (esimerkiksi tiettyjen sosiaaliturvaetuuksien osalta), verovähennykset, kuten perhelisät, ja pääomatuloja ja kiinteistöjä koskevat erityisjärjestelmät voivat vaikuttaa huomattavasti verotulon tasoon. Korkeimmat henkilökohtaiset tuloverot ilmaistuina prosentteina verotettavista tuloista ja niitä vastaavat tulorajat on laskettu ja kopio siitä on lähetetty tiedoksi suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. Edellä mainittujen asiaa mutkistavien seikkojen vuoksi kyseisten verojen laskemisessa voidaan käyttää useita tapoja. Tärkeä huomioon otettava seikka on se, että tietyissä jäsenvaltioissa alueellista ja/tai kunnallista tuloveroa kannetaan valtiollisen tuloveron lisäksi. Kyseisten jäsenvaltioiden osalta keskimääräinen alueellinen ja/tai kunnallinen tuloveroaste on lisätty korkeimpaan valtiolliseen marginaaliveroasteeseen korkeimman marginaaliveroasteen kokonaismäärän saavuttamiseksi. Espanjan osalta keskimääräinen alueellinen veroaste on laskennassa korvattu kansallisessa lainsäädännössä säädetyllä korkeimmalla alueellisella veroasteella. Alueelliset ja/tai kunnalliset veroasteet on esitetty arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle lähetetyn taulukon viimeisessä sarakkeessa. Ne on ilmaistu prosentteina verotettavasta tulosta, paitsi Belgian osalta kyseessä ovat lisämaksut, jotka ilmaistaan prosentteina valtiollisesta verosta. Kaiken kaikkiaan kyseiset luvut osoittavat, että jäsenvaltioiden soveltamien korkeimpien marginaaliveroasteiden välillä on suuria eroja.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2337/01 esittäjä(t): Maurizio Turco (TDI) komissiolle. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäinen rakenneuudistus.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0238 - 0239



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2337/01 esittäjä(t): Maurizio Turco (TDI) komissiolle (26. heinäkuuta 2001) Aihe: Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäinen rakenneuudistus Euroopan petostentorjuntavirastoon perustettiin 3. heinäkuuta uusi linja C, jonka toimialana on tiedonhankinta, toimintastrategiat ja tietotekniikka. Mitkä ovat kyseisen linjan alaan kuuluvat erityistehtävät? Kuuluuko sen tehtäviin arkaluontoisten tietojen käsittely, ja mitkä ovat sitä koskevat menettelyt? Ottaen huomioon ilmeiset tietosuojaan liittyvät ongelmat, eikö komissio katso, että kyseisiä menettelyjä olisi valvottava asiamukaisesti ja että siksi olisi tarpeen säätää mahdollisimman pian valvontaan liittyvistä erityistoimista, joita Euroopan parlamentti toteuttaa? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (13. syyskuuta 2001) Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) uusi C linja on vastuussa viraston tietotekniikkainfrastruktuurista. Se myös kerää ja analysoi kaikki viraston tehtävien kannalta tarpeelliset tiedot. C linja käsittelee ainoastaan tietoja, jotka liittyvät joko suoraan tai epäsuorasti päätöksen N:o 1999/352/EY, EHTY, Euratom(1) 2 artiklassa ja asetusten N:o 1073/1999 ja 1074/1999(2) 1 artikloissa määriteltyihin tilanteisiin sekä henkilötietoihin. Tiedot saadaan julkisilta viranomaisilta, viraston omista tutkimuksista tai ns. avoimista lähteistä (kaupallisista tietokannoista, Internetistä jne.). Henkilötietoja suojataan asetuksen N:o 45/2001 mukaisesti(3). Asetuksella perustetaan Euroopan tietosuojavaltuutettu, joka toimii riippumattomana valvontaviranomaisena. Petostentorjuntaviraston tietosuojasta vastaavan henkilön nimitysprosessi on parhaillaan käynnissä. Asetusten N:o 1073/1999 ja 1074/1999 8 artikloissa säädetään myös, että viraston johtaja huolehtii siitä, että viraston henkilökunta noudattaa henkilötietojen suojaa koskevia EU:n ja jäsenvaltioiden säännöksiä, kuten direktiivin 95/46/EY(4) säännöksiä. Valvontakomitea valvoo puolestaan kyseisen artiklan säännösten soveltamista. (1) Komission päätös, tehty 28 päivänä huhtikuuta 1999, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustamisesta. EYVL L 136, 31.5.1999. (2) Parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetus (Euratom) N:o 1074/1999 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista. Molemmat asetukset on annettu 25. toukokuuta 1999. EYVL L 136, 31.5.1999. (3) Parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta. EYVL L 8, 12.1.2001. (4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi N:o 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta. EYVL L 281, 23.11.1995.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2173/01

esittäjä(t): Helena Torres Marques (PSE) komissiolle

(12. heinäkuuta 2001)

Aihe: Sisämarkkinat ja luottokorttijärjestelmät euroalueella

Luottokortin käytöstä peritään yhä komissiota eräissä euroalueeseen kuuluvissa maissa.

Milloin komissio aikoo ehdottaa lainsäädäntöä, jolla luodaan tätä asiaa koskevat yhtenäismarkkinat ja annetaan yrityksille, jotka tekevät sopimuksia luottokorttiyhtiöiden (VISA, Mastercard, jne.) kanssa, mahdollisuus tehdä sopimus siellä missä se on kaikkein edullisinta, eikä välttämättä omassa maassaan, niin kuin nyt on tehtävä?

Esimerkiksi Accord-ryhmään kuuluva hotelli Ranskassa sopi VISAn kanssa alle yhden prosentin komissiosta, kun Portugalissa komissio on viisi prosenttia? Miten on mahdollista, että sisämarkkinat toimivat näin tällä alalla?

Olemme huolissamme kaikenlaisesta tavara- ja palvelukaupasta, jossa maksu tapahtuu luottokortilla ja luottokorttimaksujen suuresta vaikutuksesta inflaatioon, kuluttajien ostovoimaan ja erityisesti pk-yritysten voittoihin.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(21. syyskuuta 2001)

Komissio katsoo, että yhtenäismarkkinoiden perustamisen ja yhteisen rahan käyttöönoton jälkeen on perustettava niitä täydentävä yhtenäinen maksualue. Yhtenäisellä maksualueella kaikkia euromääräisiä maksuja, niin kotimaisia kuin rajatylittäviä maksuja, on kohdeltava samalla tavalla. Komissio hyväksyi 25. heinäkuuta 2001 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rajatylittävistä euromääräisistä maksuista(1). Ehdotuksella pyritään siihen, että yritysten maksamat provisiot luottokortilla suoritetuista rajatylittävistä maksuista eivät ole kotimaisista maksuista perittäviä provisioita suuremmat.

Arvoisan parlamentinjäsenen kysymykseen suhteista luottokorttiyhtiöihin komissio huomauttaa, että VISAn ja Eurocard-MasterCardin maksukorttiverkkojen säännöissä pankkien sallitaan vastedes ottaa asiakkaikseen yrityksiä muista jäsenvaltioista (myös yrityksiä, joiden kaikki myyntipisteet sijaitsevat yhdessä jäsenvaltiossa).

(1) KOM(2001) 439 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1702/01 esittäjä(t): Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) komissiolle. Mielenosoituksen rahoitus.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0081 - 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1702/01 esittäjä(t): Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) komissiolle (14. kesäkuuta 2001) Aihe: Mielenosoituksen rahoitus Voiko komissio kertoa, onko EU:n talousarvion mistään kohdasta rahoitettu mitään toimia, jotka liittyivät toukokuussa Lontoossa pidettyyn mielenosoitukseen, jolla vastustettiin suunniteltua Marks & Spencer -ketjun liikkeiden sulkemista? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 2001) Komissio ei ole myöntänyt tukea budjettikohdasta B3-4000 (Teolliset suhteet ja sosiaalinen vuoropuhelu), B3-4002 (Työntekijäjärjestöjä koskevat tiedotus- ja koulutustoimet) eikä B3-4003 (Yritysten edustajille tiedottaminen, heidän kuulemisensa ja osallistumisensa) toimintaan, jonka tarkoitus oli järjestää tai tukea toukokuussa 2001 Lontoossa pidettyä mielenosoitusta, jolla vastustettiin ehdotusta sulkea Marks & Spencer -ketjun liikkeitä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1840/01 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle. Brysselin jätevesipuhdistamot.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0119 - 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1840/01 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle (26. kesäkuuta 2001) Aihe: Brysselin jätevesipuhdistamot Vastauksessaan suulliseen kysymykseeni H-0355/98(1) komissio ei katso Belgian viranomaisten täyttäneen yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY(2), erityisesti sen 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan. Sen vuoksi komissio ilmoitti perussopimusten valvojana ryhtyneensä tarpeellisiin toimenpiteisiin EY:n perustamissopimuksen 169 mukaisen rikkomusmenettelyn käynnistämiseksi. Ovatko Belgian viranomaiset sittemmin täyttäneet direktiivin vaatimukset ja mitä seurauksia on ollut komission käynnistämästä rikkomusmenettelystä? (1) Kirjallinen vastaus 31.3.1998. (2) EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (5. syyskuuta 2001) Belgia ei ole pannut ajoissa täytäntöön yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. toukokuuta 1991 annettua neuvoston direktiiviä 91/271/ETY(1). Brysselin lisäksi useissa muissa Flanderin ja Wallonian suurissa taajamissa yhdyskuntajätevesiä ei edelleenkään käsitellä asianmukaisesti. Komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin kahdella taholla. Ensimmäinen rikkomisesta johtuva menettely aloitettiin vuonna 1998, koska direktiivin täytäntöön panemiseksi laaditun ohjelman sisältö ei ollut direktiivin mukainen. Komission toimet ovat johtaneet Belgian tuomitsemiseen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa 6. heinäkuuta 2000 annetulla tuomiolla(2). Toinen rikkomisesta johtuva menettely aloitettiin vuonna 1999, koska direktiivin täytäntöönpano oli viivästynyt viemärijärjestelmien ja jätevedenpuhdistamojen rakentamisen osalta haavoittumiselle alttiilla alueilla. Brysselin pääkaupunkialuetta varten on rakennettu jätevedenpuhdistamo, joka pystyy käsittelemään asukasvastinelukua (avl) 360 000 vastaavan määrän jätevettä. Toinen puhdistamo, jonka suunniteltu kapasiteetti on 1 100 000 avl, on kuitenkin vasta suunnitteluvaiheessa. Brysselin pääkaupunkialue suunnittelee voivansa korjata tilanteen direktiivin mukaiseksi vuoteen 2005 mennessä. Koska Brysselin alue on määritelty alueeksi, joka johtaa jätevetensä haavoittumiselle alttiille alueelle, edellä mainitut direktiivin vaatimukset olisi pitänyt täyttää jo 31. joulukuuta 1998 mennessä. Direktiivin 17 artiklan johdosta Brysselin viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle täytäntöönpano-ohjelman, mutta ohjelma on edelleen puutteellinen keruujärjestelmän osalta. Belgialle toimitettiin asiasta perusteltu lausunto vuonna 2000. Viimeisimmässä rikkomistapauksia käsitelleessä kokouksessaan komissio päätti siirtää asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. (1) EYVL L 135, 30.5.1991. (2) Asia C-236/99, Komissio v. Belgian kuningaskunta, ei vielä julkaistu, http://curia.eu.int/fi/index.htm.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2309/01 esittäjä(t): Massimo Carraro (PSE) komissiolle. Toinen metsäteollisuusfoorumi.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0235 - 0236



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2309/01 esittäjä(t): Massimo Carraro (PSE) komissiolle (20. heinäkuuta 2001) Aihe: Toinen metsäteollisuusfoorumi Tukholmassa järjestettiin 21. kesäkuuta 2001 toinen metsäteollisuusfoorumi. Voisiko Euroopan komissio selittää, miksei Euroopan parlamentin jäsenille tiedotettu riittävästi kyseisestä foorumista, onhan metsäteollisuus varsin tärkeä ala monien jäsenvaltioiden taloudelle? Koska foorumista on tiedotettu puutteellisesti, voisiko Euroopan komissio selittää, kuinka paljon siinä annettiin painoarvoa huonekaluteollisuudelle, jonka tuotanto Euroopassa merkitsee noin 60 prosenttia (Eurostatin arvio vuodelta 1999) koko huonekalu- ja puuteollisuuden alasta? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (1. lokakuuta 2001) Vaikka komissio on aina mielellään kertonut vastaavanlaisista tapahtumista yritystoiminnan pääosaston verkkosivuilla, yhteisön metsäteollisuuden foorumista tiedottaminen on lähinnä kyseisten teollisuudenalojen tehtävä. Käytännössä teollisuudenala on ottanut yhä suuremman vastuun foorumin järjestämisestä ja rahoittamisesta. Niinpä Tukholmassa kesäkuussa 2001 järjestetyn foorumin suunnittelua ja toteuttamista valvomaan muodostettiin ryhmä, jonka jäseninä oli yhteisön laajuisia alan keskusliittoja, kuten Euroopan huonekaluvalmistajien liitto (UEA). Ymmärtääksemme ryhmä kokoontui useita kertoja ennen foorumia ja päätti käsiteltävistä aiheista sekä lopullisesta kutsuvierasluettelosta. Foorumiin kutsuttiin tietääksemme noin 50 parlamentin jäsentä metsäteollisuutta edustavien liittojen suosituksesta. Lisäksi komissio suositteli, että ne parlamentin jäsenet, jotka oli kutsuttu edelliseen, Strasburgin foorumiin, kutsuttaisiin myös tähän, samoin kuin muita asianomaisia osapuolia, kuten ympäristöalan kansalaisjärjestöjä, ammattiliittoja ja tutkijoita. Parlamentin jäseniä ilmeisesti pyydettin myös mukaan foorumin paneelikeskusteluihin, ja parlamentin jäsen Karl Erik Olsson osallistuikin paneeliin, jonka aiheena oli puun tehostettu käyttö. Euroopan huonekaluteollisuuden puheenjohtaja Rodrigo Rodriguez puolestaan piti foorumissa virallisen esityksen, jonka aiheena oli laajentumisen vaikutukset työvoimavaltaisiin aloihin huonekaluvalmistajien kilpailukyvyn näkökulmasta. Foorumissa oli osallistujia myös useilta muilta teollisuudenaloilta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0999/01

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(30. maaliskuuta 2001)

Aihe: Varainhoitovuoden 1999 vastuuvapaus - maatalous

Komission selvityksissä ei vastata varainhoitovuoden 1999 talousarvion toteuttamiseen liittyvän vastuuvapauden myöntämistä koskevan kysymyssarjan 2 kysymyksen nro 2.7 kaikkiin kohtiin. Voiko komissio selventää seuraavia kohtia?

Kysymys 2.7(b):

- Voiko komissio selittää täsmällisemmin eikä vain todeta seuraavansa asiaa? Voiko komissio taata, että tämän yrityksen suorittamaan maitotuotteiden väärentämiseen ei liity interventio- tai tukitoimenpiteitä?

- Pitääkö komission vastaus ymmärtää niin, että komission vastuualueeseen kuuluvat vain niiden maitotuotteiden väärentämiseen liittyvät tapaukset, jotka ovat suoraan interventio- ja tukitoimenpiteiden alaisia?

- Ilmoittivatko OLAF tai Ranskan viranomaiset komissiolle tämän yrityksen suorittamasta maidon väärentämisestä?

Franz Fischlerin komission puolesta antama täydentävä vastaus

(3. syyskuuta 2001)

Komissio ottaa käytössään olevien resurssien puitteissa huomioon lehdistössä esiintyvät tai komissiolle muulla tavalla esitetyt väitteet petoksista. Kuten vastauksessa varainhoitovuoden 1999 talousarvion toteuttamiseen liittyvän vastuuvapauden myöntämistä koskevan kysymyssarjan kysymykseen 2.7(b) mainittiin, ei vaikuta siltä, että arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaan tapaukseen liittyisi yhteisön tukea, mutta komissio ei kykene antamaan selkeitä takeita tässä asiassa. Tässä vaiheessa ei ole tullut esille uusia tietoja eikä lisätoimia ole suunnitteilla

Väärennetyt tuotteet eivät ole tukikelpoisia maitotuotteiden tukijärjestelmissä tai missään muissakaan järjestelmissä. Yhteisön säädöksissä määritellään tukikelpoiset tuotteet, eivätkä väärennetyt tuotteet vastaa näitä määritelmiä. Täytäntöönpano on jäsenvaltion vastuulla. Asetuksiin kuuluu valvontasäännöksiä, joiden soveltamista jäsenvaltioiden on valvottava, jotta voitaisiin varmistaa muun muassa se, että väärennetyt tuotteet eivät hyödy mistään yhteisön tuesta. Komissio tarkastaa täytäntöönpanon ja puutteet, jotka voivat johtaa jäsenvaltioille määrättäviin varainhoitoa koskeviin oikaisuihin tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä. Kaikista petosepäilyistä ilmoitetaan Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF).

Väärennetty tuote saattaa myös rikkoa yhteisön muuta lainsäädäntöä vaatimuksista, nimityksistä ja päällysmerkinnöistä. Jäsenvaltiot ovat myös näillä osa-alueilla vastuussa täytäntöönpanosta ja valvonnasta, joita koskivista tarkastuksista vastaavat puolestaan komission valvontaelimet.

Komissio on saanut tietoja tästä väitetystä väärennetyn maidon tapauksesta ainoastaan lehdistön kautta. Ranskan viranomaiset eivät ole ilmoittaneet näistä väitteistä yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä aiheettomasti maksettuja määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista ja näiden määrien takaisinperimisestä sekä tiedotusjärjestelmän luomisesta tällä alalla ja asetuksen (ETY) N:o 283/72 kumoamisesta 4 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 595/91(1) perusteella.

(1) EYVL L 67, 14.3.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1955/01 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle. Alkoholijuomien valmistevero.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0148 - 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1955/01 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle (3. heinäkuuta 2001) Aihe: Alkoholijuomien valmistevero Äskettäin on valmistunut komission yksityisellä konsulttiyrityksellä teettämä tutkimus erilaisten alkoholijuomien välisestä kilpailusta. Milloin tämä tutkimus on saatavissa tarkasteltavaksi? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (4. syyskuuta 2001) Komission yksityisellä konsulttiyrityksellä teettämä tutkimus eri alkoholijuomien välisestä kilpailusta on valmistunut äskettäin ja on nyt saatavilla. Tutkimuksen yhteenveto ja viitetiedot koko tutkimuksen tilaamiseksi CD-Rom-levyllä ovat saatavilla verotuksen ja tulliliiton pääosaston Internet-sivuilta seuraavasta osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/index_en.htm Mallikappale CD-Rom-levystä on lähetetty arvoisan parlamentin jäsenen toimistoon.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1828/01 esittäjä(t): Nuala Ahern (Verts/ALE) komissiolle. Euratom-sopimuksen soveltaminen sotilaallisiin ydinkokeisiin.



Virallinen lehti nro 040 E , 14/02/2002 s. 0114 - 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1828/01 esittäjä(t): Nuala Ahern (Verts/ALE) komissiolle (22. kesäkuuta 2001) Aihe: Euratom-sopimuksen soveltaminen sotilaallisiin ydinkokeisiin Aikooko komissio pyytää oikeudellista yksikköään tutkimaan brittiläisen tuomioistuimen 29. maaliskuuta 2001 antamaa tuomiota, jonka mukaan Euratom-sopimus ei koske sotilaallisia toimia, toisin kuin komissio on päättänyt oikeudellisessa lausunnossaan RB/HGG/ve(95)1824, 5. syyskuuta 1995, jonka mukaan Euratom-sopimusta sovelletaan sotilaallisiin ydinkokeisiin? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (3. syyskuuta 2001) Komissio on tietoinen brittiläisen tuomioistuimen 29. maaliskuuta 2001 antamasta tuomiosta, jonka mukaan Euratom-sopimus ei koske sotilaallisia toimia. Komission kanta eroaa brittiläisen tuomioistuimen antamasta tuomiosta, sillä komissio katsoo Euratom-sopimuksen toisen osaston III luvun Terveyden suojelu määräyksien koskevan sekä siviili- että sotilaallisia toimia. Väestön terveyden suojeleminen ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta on tavoite, jota ei voida jakaa osiin, ja se kattaa kaikki ionisoivan säteilyn aiheuttamat vaarat riippumatta niiden lähteestä. Tämä kanta on ilmaistu sekä vuonna 1995 Ranskan Mururoalla ja Fangatofalla suorittamien sotilaallisten ydinkokeiden yhteydessä että myös hiljattain Windscale Pile nro 1 -ydinreaktorin purkamisen yhteydessä (ks. vastaus Avril Doylen esittämään kirjalliseen kysymykseen P-3055/00(1)). Tuomio ei muuta komission lähestymistapaa, jonka mukaan Euratom-sopimusta voidaan soveltaa sotilaallisiin toimiin, ellei Euroopan yhteisöjen tuomioistuin päätöksessään toisin määrää. (1) EYVL C 113 E, 18.4.2001.