KIRJALLINEN KYSYMYS E-3436/97 komissiolle esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) (31. lokakuuta 1997)

Aihe: Toimenpiteet koronkiskontaa vastaan

Koronkiskonta, jota talouskriisi ja ahdinko kärjistävät, yltää tällä hetkellä melkoisiin lukuihin, ja se leviää jatkuvasti.

Koronkiskontaa esiintyy usein tärkeillä talouden aloilla, kuten rahoitusvälityspalveluissa, ja se käyttää toiminnassaan monimutkaisia yritysmuotoja.

Aikooko komissio perustaa pysyvän koronkiskontaa ja talousrikoksia valvovan keskuksen ja antaa direktiivin koronkiskonnan estämiseksi, jolloin autetaan yrityksiä, joilta on kielletty perinteinen luoton saanti?

Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 1997)

Vaikka koronkiskonta on kuluttajaluottojen kohdalla tunnettu ilmiö, sitä ei yleisesti pidetä yritysten ongelmana. Liikeyritysten omistajia ja johtajia pidetään valistuneina taloudellisina toimijoina, jotka ymmärtävät ja hyväksyvät ne velvollisuudet, jotka heihin luottoa ottaessa kohdistuvat. Lisäksi he hyötyvät markkinoilla käytävästä kilpailusta etenkin nyt, kun korot ja taloudelliset olot ovat jonkin aikaa olleet yleensä vakaita. He voivat tavallisesti vaihtaa luotonantajaa, jos he eivät ole tyytyväisiä saamiinsa palveluihin.

Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) maksamat korot ovat tavallisesti 2 - 5 prosenttia antolainauksen peruskorkokannan yläpuolella, joten ne ovat paljon alhaisemmat kuin koronkiskontapauksille tavallisesti ominaiset korot. Joissakin tapauksissa korkotaso voi kuitenkin olla korkeampi. Näin on tavallisesti silloin, kun lainansaajaa pidetään keskimääräistä riskialttiimpana ja lainanantaja lisää tavalliseen antolainauskorkoon riskimaksun. Tämä on aivan tavallinen liikekäytäntö ja heijastelee osaltaan lainanantajien käyttämien riskinarviointimenetelmien tarkkuuden ja täsmällisyyden lisääntymistä. On myös totta, että joissakin eteläisissä jäsenvaltioissa yrityksille annettujen lainojen rahoitusmarginaali on suurempi kuin keskimäärin Euroopassa, mutta tämä on ennen muuta historiallinen ilmiö ja heijastaa paikallisia rahoituskäytäntöjä.

Komissio on sitoutunut parantamaan eurooppalaisten pk-yritysten pääsyä osalliseksi rahoituksesta. Tämän osoituksena komissio tuki pankkiirien ja pk-yritysten toista tapaamiskierrosta, jonka loppukertomus julkaistiin helmikuussa 1997. Tämän yli puolitoista vuotta kestäneen kierroksen aikana sekä pankkien että eurooppalaisten pk-yritysten järjestöjen edustajat yhdessä tarkastelivat erittäin perusteellisesti monia pk-yritysten rahoittamiseen liittyviä asioita. Koronkiskontaan liittyvää ongelmaa ei kuitenkaan mainittu koko aikana, eikä komission tietoon ole tullut, että se olisi pk-yrityksiä edustaville järjestöille merkittävä huolenaihe.

Tämän vuoksi komission mielestä ei ole tarkoituksenmukaista eikä tarpeellista perustaa koronkiskontaa valvovaa pysyvää keskusta tai valmistella aihetta koskevaa direktiiviä. Komissio kuitenkin jatkaa ponnistelujaan edistääkseen pk-yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta monista nykyisistä rahoituslähteistä, ja tämän vuoksi se käynnistää vuonna 1998 pankkiirien ja pk-yritysten välisen kolmannen tapaamiskierroksen, jossa jatketaan aikaisempien tapaamisten työtä.