KIRJALLINEN KYSYMYS E-1179/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Ohjehintojen painaminen sisämarkkinoilla myytäviin kirjoihin.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0078 - 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1179/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (25. huhtikuuta 2002) Aihe: Ohjehintojen painaminen sisämarkkinoilla myytäviin kirjoihin Joissakin jäsenvaltioissa ohjehinnat painetaan kirjoihin, toisissa taas ei. Ruotsin markkinatuomioistuin totesi 22. helmikuuta 2002 antamassaan päätöksessä n:o 2002:5, että ohjehintojen painamisen taskukirjoihin katsotaan olevan eri yritysten välistä yhteistoimintaa tai niiden toiminnan koordinointia, mikä on kilpailulain 6 §:n vastaista. EY:n kilpailusäännöt (Amsterdamin sopimuksen 81 ja 82 artikla) ovat olleet mallina Ruotsin kilpailulaille. Kilpailulakia tulkitaan EY:n lainsäädännön ja yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön pohjalta. Samalla otetaan tietyssä määrin huomioon kansalliset olot. Ruotsissa kysymys on nyt siis ratkaistu markkinatuomioistuimen päätöksellä (päätöksestä ei voi valittaa). Katsooko komissio, että kustantamot saavat painaa kirjoihin ohjehinnat, ja onko komission mielestä oikein, että eri jäsenvaltiot soveltavat tässä tapauksessa 81 ja 82 artiklaa eri tavoin? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (14. kesäkuuta 2002) Komissio katsoo, että ohjevähittäishinnan painaminen kirjoihin voi tietyissä oloissa rajoittaa kilpailua EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla(1). Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön ja erityisesti asiassa Leclerc 10. tammikuuta 1985 annetun tuomion(2) mukaisesti komissio on kuitenkin tehnyt toistuvasti selväksi, ettei se vastusta kansallisia kirjojen hintasopimuksia, kunhan ne eivät vaikuta tuntuvasti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan(3). Toisaalta kansalliset hintasopimukset voivat hyvinkin rikkoa kansallisia kilpailusääntöjä, sillä kansallisten kilpailusääntöjen noudattamistahan ei arvioida yhteisön sisäiseen kauppaan kohdistuvan vaikutuksen perusteella, vaikka säännöt olisikin laadittu EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mallin mukaisesti. Tämä pätee myös Ruotsin kilpailulain 6 §:ään. Mikäli kansalliset tuomioistuimet kuitenkin soveltavat EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa suoraan kansallisiin kirjojen hintasopimuksiin, yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskeva oikeuskäytäntö sitoo niitä poikkeuksetta. Se, miten kansallisia kilpailusääntöjä sovelletaan kirjojen hintasopimuksiin, vaihtelee jäsenvaltiosta riippuen. Tässä yhteydessä on tärkeää korostaa, että Ruotsin markkinatuomioistuimen tuomio näyttää perustuvan yksinomaan Ruotsin kilpailulain 6 §:ään eikä EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaan. Vielä tärkeämpää on, että mahdolliset erot kansallisten kilpailulakien soveltamisessa kirjoihin painettuihin suositushintoihin riippuvat myös siitä, hyväksyykö vai kieltääkö kyseinen jäsenvaltio kansalliset määrähintajärjestelmät. Useimmat jäsenvaltiot ovat antaneet lakeja kirjojen kansallisista hintasopimuksista tai sallineet kustantajien sopia kirjoille vähittäismyyntihintoja lähinnä kulttuurin edistämiseen liittyvistä syistä. Esimerkiksi Ranskassa kirjojen hintasopimuksia koskevassa Langin laissa säädetään nimenomaisesti, että kustantajat ovat velvollisia merkitsemään vähittäismyyntihinnan selvästi kirjan kanteen. Saksan kilpailusääntöihin sisältyy puolestaan poikkeus, jonka mukaan kustantajat voivat sopia keskenään vähittäismyyntihinnoista (ja hinnan painamisesta kirjaan). Näin ollen vain osa niistä jäsenvaltioista, joissa ei kuten ei Ruotsissakaan ole käytössä määrähintajärjestelmää, soveltaa kilpailusääntöjään kirjojen hintasopimuksiin. (1) Ks. erityisesti Komission tiedonanto Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista, 47, 111 ja 112 kohta (EYVL C 291, 13.10.2000). (2) Asia 229/83, (Kok. 1985, s. 1). (3) Ks. kilpailupolitiikan pääosaston äskettäinen lehdistötiedote, 22. maaliskuuta 2002, IP/02/461.