FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/362

(2004/C 88 E/0367)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1641/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(16. toukokuuta 2003)

Aihe: Slovenian kansalaisuuden kieltäminen henkilöiltä, joilla oli vuonna 1991 Jugoslavian kansalaisuus Slovenian osavaltion asukkaina

1. Voiko komissio vahvistaa, että tuleva jäsenvaltio Slovenia on poistanut suuren osan asukkaistaan väestörekisteristä vuoden 1991 itsenäisyysjulistuksen jälkeen ja että näillä ihmisillä ei ole enää oikeutta koulutukseen, työhön, asuinpaikkaan, terveydenhuoltoon ja eläkkeisiin?

2. Voiko komissio vahvistaa myös sen, että Slovenian asukkaat, joilla on entisen Jugoslavian kansalaisuus ja jotka eivät hakeneet Slovenian kansalaisuutta kuuden ensimmäisen itsenäistymisen jälkeisen kuukauden aikana, eivät ole enää voineet saada kansalaisuutta? Heillä oli kuitenkin lyhyen ajan mahdollisuus vuonna 1998 vakituisina asukkaina anoa uudestaan kansalaisuutta.

3. Onko uuden Slovenian valtion muodostaminen johtanut siihen, että kansalaisuutta vailla olevien määrä on kasvanut? Mitkä väestöryhmät ovat joutuneet eniten kärsimään? Koskeeko asia eniten ihmisiä, joiden vanhemmat kuuluivat italialaiseen, unkarilaiseen, saksalaiseen, bosnialaiseen, makedonialaiseen ja romaanivähemmistöön?

4. Ovatko uudet jäsenvaltiot velvollisia myöntämään kansalaisuudet nykyisin asuville ja aiemmin maassa asuneille, joilla on entisten valtioiden kansalaisuus? Onko uusien jäsenvaltioiden huolehdittava siitä, ettei kukaan jäisi ilman oikeuksiaan väliaikaisen poissaolon, tietämättömyyden, sairauden tai muiden syiden takia? Saavatko asiasta kärsimään joutuneet uuden mahdollisuuden anoa kansalaisuutta?

5. Eikö komission tähän mennessä edistämän politiikan mukaisesti ole pyritty torjumaan sitä, että vakituiset asukkaat menettävät kansalaisuuden ja normaalit oikeudet? Mitä komissio aikoo tehdä estääkseen ongelmien syntymisen, kun ihmisistä tulee toisen luokan kansalaisia eikä heillä ole valtiota eikä oikeuksia?

Tietolähde: Alankomaiden TV 2, ajankohtaisohjelma 2-Vandaag, 2. toukokuuta 2003.

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(30. kesäkuuta 2003)

Kun Slovenia julistautui itsenäiseksi vuonna 1991, Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan (jäljempänä ”entinen Jugoslavia”) Sloveniassa asuville kansalaisille annettiin mahdollisuus hakea Slovenian kansalaisuutta. Hakemusten jättämiselle asetettiin määräaika, ja suuri määrä ihmisiä haki Slovenian kansalaisuutta, joka heille myönnettiinkin. Toiset valitsivat jonkin toisen entisen Jugoslavian seuraajavaltion kansalaisuuden, monet muuttivat Sloveniasta johonkin muuhun entisen Jugoslavian seuraajavaltioon ja eräät muut jäivät Sloveniaan, mutteivät hakeneet kansalaisuutta. Henkilöt, jotka eivät hakeneet kansalaisuutta, poistettiin väestörekisteristä. Slovenian sisäasiainministeriön mukaan tällaisten henkilöiden lukumäärä on 18 300. Komissiolla ei kuitenkaan ole tilastotietoja asianomaisista väestöryhmistä.

Vuonna 1999 annetulla lailla pyrittiin sääntelemään näiden Sloveniassa asuvien entisen Jugoslavian kansalaisten (nk. poispyyhittyjen) asemaa antamalla heille mahdollisuus hakea pysyvää oleskelulupaa kolmen kuukauden kuluessa. Slovenian viranomaisten mukaan tehtiin noin 13 000 pysyvää oleskelulupaa koskevaa hakemusta. Syyskuussa 2002 tehtiin 10 200 oleskelulupapäätöstä, joista 9 800 oli myönteisiä. Lisäksi useille pysyvää oleskelulupaa hakeneille oli hakuprosessin kestäessä jo ehditty myöntää Slovenian kansalaisuus.

Huhtikuussa 2003 perustuslakituomioistuin antoi tuomion, jonka mukaan vuoden 1999 laissa hakemusten jättämiselle asetettu määräaika oli liian lyhyt, joten se oli perustuslain vastainen. Tuomioistuin pyysi parlamenttia saattamaan asiaa koskevan lainsäädännön perustuslain mukaiseksi kuuden kuukauden kuluessa.

Myös lokakuussa 2002 annetun kansalaisuuslain muutoksilla pyritään ratkaisemaan ”poispyyhittyjä” koskeva ongelma säätämällä joustavammista menettelyistä Slovenian kansalaisuuden myöntämiseksi kansalaisuudettomille henkilöille.

Uusien valtioiden kansalaisuuskysymys on hyvin monimutkainen. Jäsenvaltion kansalaisuus on täysin asianomaisen jäsenvaltion oma asia kuten Maastrichtin sopimukseen liitetyssä julistuksessa jäsenvaltion kansalaisuudesta vahvistetaan (1). Näin ollen kukin jäsenvaltio vahvistaa itse ottaen asianmukaisesti huomioon yhteisön lainsäädännön edellytykset kansalaisuuden saamiselle ja menettämiselle (2). Komissio on kuitenkin kannustanut Slovenian viranomaisia ratkaisemaan tämän kysymyksen ja seurannut edistymistä vuotuisissa määräaikaiskertomuksissaan otsikkokohdassa Poliittiset arviointiperusteet.

(1) Julistus (N:o 2) jäsenvaltion kansalaisuudesta, EYVL C 191, 29.7.1992.

(2) Katso yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-369/90 Micheletti, annettu 7.7.1992, Kok. 1992.