ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0649/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(5. maaliskuuta 2003)

Aihe: Alankomaiden tilintarkastustuomioistuimen esittämä arvostelu, joka koskee avoimuuden puutetta yhteisön rahastojen hallinnossa, eri rahavirtojen ja jäsenvaltioiden osalta

1. Onko komissio tietoinen siitä, että Alankomaiden tilintarkastustuomioistuin julkaisi 18. helmikuuta 2003 ensimmäisen vuosittaisen raporttinsa EU:n suuntauksista (EU-trendrapport)? Raportin tarkoituksena on kartoittaa EU-varojen hallinnon kehitystä, varojen käytön valvontaa ja kontrollia sekä varojen oikeutusta ja tarkoituksenmukaisuutta Alankomaissa ja Euroopan unionissa.

2. Onko komissio tietoinen siitä, että kyseisessä raportissa otetaan esille, että komissio teettää valvontaa, mutta valvonnan tuloksia ei julkisteta? Siten rahoituksen hallinnassa ilmenneitä puutteita ei voida julkisesti yhdistää tiettyihin valtioihin tai rahavirtoihin. Samalla arvostellaan myös sitä, että tutkittuaan kaikkien vuoden 1994 jälkeisten tulojen ja menojen luotettavuutta Euroopan tilintarkastustuomioistuin ei ole antanut lausuntoa koskien eri rahavirtoja ja eri valtioita eikä siis ole antanut myönteistä lausumaa EU-tilien luotettavuudesta.

3. Onko kaikilla jäsenvaltioilla jo käytössään laki, joka on verrattavissa Alankomaissa voimaan tulleeseen yhteisön avustusten valvontaa koskevaan lakiin (Toezicht Europese subsidies, TES)? Laki hyväksyttiin Euroopan sosiaalirahaston varojen hallinnoinnissa vuosina 19941999 ilmenneiden virheiden takia, ja se velvoittaa ministerit hajautettujen menojen keskitettyyn valvontaan.

4. Rajoittuuko kansallinen valvonta käytännössä vain muutamiin jäsenvaltioihin kuten Itävaltaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Alankomaihin sekä joihinkin ehdokasmaihin kuten Viroon, Latviaan, Unkariin ja Romaniaan?

5. Minkä takia ei anneta avoimesti tietoja tuloksista eri rahavirtojen suhteen, erityisesti rakenne- ja koheesiorahastojen sekä maatalouteen suunnattujen rahojen osalta?

6. Minkä takia ei anneta avoimesti eri jäsenvaltioita koskevia tietoja? Minkä takia ei anneta tietoja myös niistä jäsenvaltioista, jotka eivät itse tutki asiaa tai tutkivat sitä vajavaisesti?

7. Mitä komissio aikoo tehdä kyseisen raportin perusteella, jotta rahoituksesta saataisiin avoimemmin tietoja ja samalla lisättäisiin EU:n rahavirtojen julkista kontrollia?

Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus

(7. huhtikuuta 2003)

Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/690

(2004/C 78 E/0736)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3340/02

esittäjä(t): Astrid Thors (ELDR) komissiolle

(26. marraskuuta 2002)

Aihe: Vientiluomuviljan sertifiointi sisämarkkinoilla

Suomalaisen luomuviljan vienti Saksan markkinoille on tällä hetkellä pysähdyksissä. Syynä on se, että saksalaiset ostajat eivät hyväksy Suomen viranomaisten sertifiointikäytäntöä. Saksa vaatii, että jokainen vientierä on varustettava eko sertifikaatilla, kun taas Suomen viranomaiset eivät pidä tätä tarpeellisena. Asiaa koskevassa EY:n asetuksessa ei siinäkään vaadita jokaisen erän sertifiointia, vaikka se onkin käytäntönä useimpien EU:n luomutuotteiden kaupassa.

Suomi haluaa ehdottomasti turvata luomuviljan viennin ja on tarvittaessa valmis muuttamaan valvontaa siten, että ostajien vaatimat sertifikaatit voidaan toimittaa. Saksalainen ostajaosapuoli ei kuitenkaan ole ollut halukas esittämään selkeitä tietoja siitä, millaisen sertifikaatin se haluaa laadittavaksi.

Katsooko komissio, että jokaista yksittäistä luomuviljan vientierää koskevaa saksalaisten ostajien sertifiointivaatimus voi olla kilpailua rajoittava toimenpide? Jos vastaus on myönteinen, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tämän sisämarkkinoiden esteen poistamiseksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(7. tammikuuta 2003)

Arvoisa parlamentin jäsen selvittää, että suomalaisen luomuviljan vienti Saksaan on tällä hetkellä vähäistä, koska saksalaiset ostajat vaativat, että jokaisen erän mukana seuraa sertifikaatti, kertomatta kuitenkaan, minkälaisen sertifikaatin he haluavat.

Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 (1) liitteessä III vahvistetaan tarkastusta koskevat vaatimukset ja mainitaan erityisesti, että tuotetta vastaanottaessaan toimijan on tarkastettava, että merkinnöissä tai saateasiakirjoissa on seuraavat tiedot asianmukaisesti:

a) toimijan nimi ja osoite sekä tuotteen omistajan tai myyjän nimi ja osoite, jos eri kuin ensimmäinen,

b) tuotteen nimi ja viittaus luonnonmukaiseen tuotantotapaan,

c) toimijan alueesta vastaavan tarkastuslaitoksen tai -viranomaisen nimi ja/tai tunnistusnumero, ja

d) tarvittaessa erän tunnistusmerkintä joko kansallisesti hyväksytyn taikka tarkastuslaitoksen tai -viranomaisen kanssa sovitun merkintäjärjestelmän mukaan.

Viljan ostajat voivat siis vaatia tiedot, jotka koskevat viittausta luonnonmukaiseen tuotantotapaan ja tarkastuslaitokseen tai -viranomaiseen. Neuvoston asetuksessa ei vaadita, että tietojen on oltava sertifikaatissa.

Asetuksen (ETY) N:o 2092/91 12 artiklassa taataan lisäksi luomutuotteiden vapaa liikkuvuus yhteisössä ja todetaan, että jäsenvaltiot eivät saa etiketöintiin tai tuotantotavan esittämiseen liittyvistä syistä estää tuotteiden pitämistä kaupan, jos tuotteet täyttävät kyseissä asetuksessa säädetyt vaatimukset.

(1) EYVL L 198, 22.7.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2801/02 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) neuvostolle. Leyla Zanan vangitseminen ja Turkin liittyminen EU:n jäseneksi..



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0008 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2801/02 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) neuvostolle (7. lokakuuta 2002) Aihe: Leyla Zanan vangitseminen ja Turkin liittyminen EU:n jäseneksi. Amnesty Internationalin mukaan Leyla Zana olisi tällä hetkellä vangittuna Turkissa, sillä hän uskalsi puhua kurdin kieltä aloittaessaan edustajantoimensa hoitamisen Turkin parlamentissa. Onko neuvosto saanut tietoja tästä tilanteesta? Mikäli tiedot osoittautuvat oikeiksi, katsooko neuvosto, että kyseisenlaista tukahduttamispolitiikkaa harjoittava valtio voi liittyä Euroopan unionin jäseneksi? Vastaus (2. lokakuuta 2003) 1. Neuvosto on täysin tietoinen Turkin parlamentin entisen jäsenen Leyla Zanan tilanteesta. Samoin se on tietoinen niiden kolmen muun entisen parlamentin jäsenen tilanteesta, jotka kärsivät parhaillaan vankeusrangaistuksia, joihin valtion turvallisuutta käsittelevä tuomioistuin heidät tuomitsi Ankarassa vuonna 1994 Kurdistanin työväenpuolueen (PKK) jäsenyyden perusteella ja rikoslain 168 artiklan nojalla. 2. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi 17. heinäkuuta 2001 antamassaan tuomiossa, että Leyla Zanan ja muiden syytettyjen oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin oli loukattu. Euroopan neuvoston ministerikomitea vaati 30. huhtikuuta 2002 antamassaan väliaikaisessa päätöslauselmassa Turkkia erityisesti varmistamaan uuden käsittelyn aloittamisen ja totesi samalla Turkin jo toteuttaneen toimenpiteitä uusien vastaavien loukkausten estämiseksi muun muassa poistamalla sotilastuomarit valtion turvallisuusasioita käsittelevistä tuomioistuimista. 3. Turkin parlamentti hyväksyi 23. tammikuuta 2003 Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätösten johdosta järjestettäviä uudelleen käsittelyjä koskevia lakimuutoksia. Näiden muutosten tultua voimaan Leyla Zanan tapaus ja muita tapauksia otettiin todellakin uudelleen käsittelyyn (Ankaran ensimmäisessä valtion turvallisuusasioita käsittelevässä tuomioistuimessa). Asiaa on sittemmin jo käsitelty useissa istunnoissa (erityisesti 28. maaliskuuta, 25. huhtikuuta, 23. toukokuuta, 20. kesäkuuta, 18. heinäkuuta ja 15. elokuuta 2003). 4. EU seuraa Zanan tapausta hyvin tiiviisti. Se odottaa käsittelyjen sujuvan tavalla, jolla varmistetaan täysin syytettyjen oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja noudatetaan tarkistettua Turkin EU:hun liittymistä valmistelevaa kumppanuutta, jossa Turkkia vaaditaan: korjaamaan niiden ihmisten tilanne, jotka on asetettu syytteeseen tai tuomittu rangaistukseen väkivallattomien mielenilmauksien vuoksi, ja panemaan täytäntöön säännökset oikeudesta uuteen oikeudenkäyntiin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan tuomion mukaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3109/02 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Keinohedelmöityksen riskit.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0023 - 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3109/02 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (29. lokakuuta 2002) Aihe: Keinohedelmöityksen riskit Italialaisessa Panorama-viikkolehdessä kerrottiin 18. heinäkuuta 2002 englantilaisesta valkoihoisesta pariskunnasta, joka sai koeputkihedelmöityksen tuloksena mustaihoiset kaksoset. Tapahtuma herättää monenlaisia kysymyksiä ja epäilyksiä. On aivan oikeutettua kysyä, millainen tulevaisuus näitä lapsia mahtaa odottaa, ja ketkä katsotaan lain mukaan heidän vanhemmikseen. Herää myös kysymys tällaisia toimenpiteitä toteuttavien klinikoiden luotettavuudesta, olosuhteista, joissa niitä tehdään, ja lääkäreiden ja avustavan henkilökunnan ammatillisesta pätevyydestä. Haluaisin kuulla komissiolta: 1. tietääkö se, sisältävätkö jäsenvaltioiden keinohedelmöitystä koskevat lait seuraamusten lisäksi säännöksiä mahdollisista hyvityksistä virheen sattuessa, 2. eikö sen mielestä asiasta olisi säädettävä unionin tasolla ja määriteltävä koeputkihedelmöitykseen erikoistuvan klinikan avaamiselle vähimmäisvaatimukset asiantuntemuksen ja laitteistojen suhteen? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (28. marraskuuta 2002) 1. Komissio ei tunne keinohedelmöitystä tai siinä sattuneita virheitä ja niistä seuraavia rangaistuksia koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. 2. Komissio katsoo, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa ei ole oikeusperustaa vähimmäisvaatimusten määrittelylle uuden keinohedelmöitykseen erikoistuvan klinikan asiantuntemuksen ja laitteiston suhteen. Tämä määrittely kuuluu jäsenvaltioille.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2657/02 esittäjä(t): Toine Manders (ELDR) komissiolle. Lentokoneiden tarkkailijat.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0009 - 0010



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2657/02 esittäjä(t): Toine Manders (ELDR) komissiolle (16. syyskuuta 2002) Aihe: Lentokoneiden tarkkailijat Kreikan Kalamatassa sijaitseva tuomioistuin tuomitsi 26. huhtikuuta 2002 kaksi Alankomaiden kansalaista kolmen vuoden vankeusrangaistukseen lentokoneiden tarkkailemisesta, joka on kyseisten henkilöiden harrastus. Lentokoneiden tarkkailijat osallistuivat Kreikan ilmailuviranomaisten erityisluvalla Kreikkaan suuntautuneeseen matkaan, jonka tarkoituksena oli kirjata useiden sotilaslentokenttien läheisyydessä havaittujen sotilaslentokoneiden lukumääriä. Kyseiset lukumäärät ovat saatavana useista julkisista lähteistä, mukaan lukien Internet. Kuitenkin kreikkalainen tuomioistuin katsoi, että lentokoneiden tarkkailijoiden toimet olivat vakoilua, joka on Kreikan lain mukaan rikos. Oikeusviranomaiset määrittelevät eri jäsenvaltioissa lentokoneiden tarkkailun eri tavoin: Alankomaissa sitä pidetään harrastuksena, mutta Kreikassa siitä voi saada kolmen vuoden vankeusrangaistuksen. Lentokoneiden tarkkailun ja vakoilun suhde olisi määriteltävä yhteisön lainsäädäntöä varten ainakin rangaistusten yhdenmukaistamisen ja eurooppalaisen pidätysmääräyksen osalta. Onko komissio tietoinen edellä mainitusta tapauksesta? Onko komissio valmis antamaan selkeän lausunnon lentokoneiden tarkkailun ja vakoilun erosta? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (17. lokakuuta 2002) Komissio on täysin tietoinen kyseisestä paljon julkisuutta saaneesta tapauksesta. Komissiolla ei kuitenkaan ole toimivaltaa, saati minkäänlaisia oikeusperusteita tai keinoja sen vahvistamiseksi, onko jonkin jäsenvaltion menettely loukannut oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Sitä koskevat määräykset on annettu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklassa (oikeus vapauteen ja turvallisuuteen) ja 6 artiklassa (oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin). Määräyksiä sovelletaan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä. Jos oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu, asiasta voi tehdä kantelun Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle sen jälkeen kun kansalliset oikeuskeinot on käytetty. Komission käsitys on, että lentokoneiden tarkkailijat ovat hakeneet tuomioihinsa muutosta Kreikan rikosoikeudelliselta muutoksenhakutuomioistuimelta. Jos muutoksenhaku ei tuota tulosta, asian voi viedä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen. Komissio ei siis voi antaa lausuntoa lentokoneiden tarkkailusta, koska sillä ei ole siihen toimivaltaa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3234/02 esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle. Suklaadirektiivin reilun kaupan lausekkeen täytäntöönpano.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0043 - 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3234/02 esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle (15. marraskuuta 2002) Aihe: Suklaadirektiivin reilun kaupan lausekkeen täytäntöönpano Direktiivin 2000/36/EY(1) johdanto-osassa todetaan, että kaakao, kaakaovoi ja muut suklaanvalmistuksessa käytettävät kasvirasvat ovat pääasiassa peräisin kehitysmaista, minkä vuoksi näiden maiden kansalaisten kannalta olisi edullisinta solmia mahdollisimman pitkäkestoisia sopimuksia. Lisäksi johdanto-osassa vaaditaan komissiota erityisesti pohtimaan reilun kaupan mahdollista merkitystä näissä sopimuksissa. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo näin ollen ryhtyä pitkäkestoisten perustuotteita koskevien sopimusten solmimiseksi ja reilun kaupan edistämiseksi kyseisten kehitysmaiden kanssa? (1) EYVL L 197, 3.8.2000, s. 19. Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (18. joulukuuta 2002) Yhteisö on jäsen kaikissa tärkeimmissä perustuotteita koskevissa sopimuksissa. Komissio osallistuu aktiivisesti näitä sopimuksia koskeviin neuvotteluihin sekä niiden täytäntöönpanoon ja hallinnointiin. Yhteisö on ollut kaakaosopimusten jäsen vuodesta 1972, jolloin ensimmäinen kaakaosopimus neuvoteltiin. Vuonna 2001 neuvotellun uuden kaakaosopimuksen on määrä tulla voimaan 2003, ja se on voimassa enintään yhdeksän vuoden ajan. Sopimusta on mukautettu asianmukaisten määräysten avulla sen varmistamiseksi, että sopimus täyttää tehtävänsä koko voimassaolonsa ajan markkinaolosuhteiden muutoksista huolimatta. Komissio edistää kehitysmaiden kanssa käytävää reilua kauppaa erityisesti seuraavasti: - lisäämällä tietämystä reilusta kaupasta unionin kansalaisten keskuudessa, koska reilun kaupan tuotteiden myynti on edelleenkin vähäistä ostajamäärien kasvusta huolimatta; tätä toimintaa varten budjettikohtaan B7-6000 on viimeisten viiden vuoden aikana varattu 15 miljoonan euron suuruinen määräraha - tiivistämällä suhteita reilun kaupan toimijoihin. Reilun kaupan laajenemiselle ovat suurimpana esteenä erilaiset yksityiset merkit, jotka suuri yleisö sekoittaa helposti reilun kaupan käsitteeseen. Yritysten sosiaalista vastuuta koskevan tiedonannon julkistamisen jälkeen toimintansa aloittanut eurooppalaisten sidosryhmien välinen foorumi aikoo pohtia keinoja, jotka helpottavat reilun kaupan tuotteiden asianmukaisten merkintöjen laatimista. Komissio pyrkii lisäämään osallistumistaan perustuotesopimusten kehittämiseen ja sisällyttämään reilun kaupan entistä laajemmin ponnisteluihinsa köyhyyden vähentämiseksi kehitysmaissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3784/02 esittäjä(t): Diana Wallis (ELDR) komissiolle. Rikkomismenettely.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0028 - 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3784/02 esittäjä(t): Diana Wallis (ELDR) komissiolle (17. joulukuuta 2002) Aihe: Rikkomismenettely Euroopan komissio päätti 13. marraskuuta 2002 peruuttaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle jättämänsä kanteen, jonka mukaan Ranskalle oli tarkoitus määrätä uhkasakko rangaistukseksi siitä, että Ranska ei ole noudattanut EY:n tuomioistuimen 13. joulukuuta 2001 antamaa tuomiota (C-1/00), jolla Ranskan määrättiin lopettamaan brittiläisen naudanlihan tuontikielto. Tämän ja muiden tapausten johdosta komission on ilmoittanut harkitsevansa uudelleen tapaa, jolla se soveltaa EY:n perustamissopimuksen 228 artiklaa. Myöntääkö komissio, että nykyisillä säännöksillä, joiden perusteella se voi valvoa EU:n lainsäädännön noudattamista tietyssä jäsenvaltiossa, ei ole riittävän ehkäisevää vaikutusta jäsenvaltioon, ja että asiaa koskevia säännöksiä on sen vuoksi vahvistettava jollakin tavalla? Aikooko komissio antaa tätä asiaa koskevia esityksiä, kun otetaan huomioon, että äskettäin julkaistussa sisämarkkinoiden tulostaulua koskevassa kertomuksessa on entistä enemmän puutteellista täytäntöönpanoa paljastavia aukkoja? Myöntääkö komissio, että jäsenvaltiot voivat välttää kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakkojen maksamisen käyttämällä hyväkseen oikeusprosessia, ja että tämä lähettää väärän viestin Euroopan kansalaisille? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (31. tammikuuta 2003) Sitä, että komissio päätti tarkastella uudelleen EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan soveltamista parlamentin jäsenen mainitsemassa tapauksessa, ei voida pitää osoituksena keinojen riittämättömyydestä. Pikemminkin se osoittaa, että komissio on valmis etsimään parhaiten soveltuvia EY:n perustamissopimuksen tarjoamia keinoja yhteisön tuomioistuimen antamien tuomioiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Komissio korosti äskettäin yhteisön lainsäädännön soveltamisen tehokkaampaa valvontaa käsittelevän, hallintotapaa koskevan valkoisen kirjan(1) täytäntöönpanon yhteydessä, että se aikoo erityisesti painottaa 228 artiklan mukaisia rikkomusten seuraamuksia. Eurooppa-valmistelukunnan käymään keskusteluun antamassaan kannanotossa(2) komissio ehdotti niin ikään niiden komission mekanismien vahvistamista, joiden avulla se valvoo EU:n oikeuden asianmukaista noudattamista. (1) KOM(2002) 725 lopullinen. (2) KOM(2002) 728 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2511/02 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle. Eurooppalaiset käytännesäännöt aseiden ja asejärjestelmien viennistä kolmansiin maihin.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0003 - 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2511/02 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (9. syyskuuta 2002) Aihe: Eurooppalaiset käytännesäännöt aseiden ja asejärjestelmien viennistä kolmansiin maihin Kansainvälisessä lehdistössä julkaistujen tietojen mukaan EU:ssa on rikottu sääntöjä, jotka koskevat aseiden vientiä EU-maista kolmansiin maihin. Huolimatta siitä, että yhteisön maat vahvistivat vuonna 1998 yhteiset korkeat aseidenvientikriteerit, ja huolimatta sitovista sopimuksista, eräät jäsenvaltiot valmistavat ja vievät asejärjestelmiä kolmansiin maihin, jotka eivät noudata käytännesäännöissä määritettyjä kriteereitä: - Yhdistynyt kuningaskunta on myynyt asejärjestelmiä demokratian vastaisille hallituksille ja maille, jotka kärsivät sisäisistä selkkauksista (Intia, Indonesia, Marokko, Tansania) - Belgia on äskettäin vienyt Nepaliin, jossa sisällissota on raivonnut jo vuosia, 5 500 belgialaista Fabrique National -asetta. Katsooko komissio edellä olevan perusteella, että asevientiä koskevia käytännesääntöjä on rikottu Yhdistyneen kuningaskunnan osalta erityisesti kriteerin 2 kohtia A ja B ja Belgian osalta kriteeriä 3? Mitä komissio aikoo tehdä, ettei näitä sääntöjä kierrettäisi ja että niitä noudatetaan tästä lähtien tiukemmin? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2002) Jäsenvaltiot hyväksyivät arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat asevientiä koskevat unionin käytännesäännöt vuonna 1998 osana yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Kyse on poliittisesti sitovasta asiakirjasta, jolla pyritään luomaan asevientiä varten korkeatasoiset yhteiset normit määrittämällä kahdeksan arviointiperustetta ja lisäämällä avoimuutta. Käytännesääntöjen operatiivisissa määräyksissä käsitellään epäämisistä ilmoittamista ja luottamuksellisia neuvotteluja asianomaisten jäsenvaltioiden kesken, mutta lopullisen päätöksen tekee se jäsenvaltio, jolle aseiden ja asejärjestelmien vientiä koskeva hakemus on esitetty. Tavanomaisten aseiden siirtoja käsittelevässä neuvoston työryhmässä (COARM), johon komissiokin osallistuu, käydyt keskustelut auttavat luomaan yhteisymmärrystä ja ajan myötä mahdollisesti yhteisen linjan käytännesääntöjen täytäntöönpanolle jäsenvaltioissa. Vuosikertomuksia aiheesta julkaistaan sekä kansallisella että unionin tasolla, ja ne lisäävät avoimuutta tällä alalla. COARM-työryhmässä tehdyt ehdotukset käytännesääntöjen kehittämisestä oikeudellisesti sitoviksi eivät ole kuitenkaan saaneet kaikkien jäsenvaltioiden hyväksyntää. Joukko yhteisön ulkopuolisia maita on lupautunut noudattamaan käytännesääntöjen periaatteita. Unioni pyrkii edistämään näiden periaatteiden noudattamista myös unioniin assosioituneissa maissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3664/02 esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) komissiolle. Pekingin käyttämät webjacking-tekniikat ei-toivottujen verkkosivujen blokkaamiseksi.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0042 - 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3664/02 esittäjä(t): Olivier Dupuis (NI) komissiolle (18. joulukuuta 2002) Aihe: Pekingin käyttämät webjacking-tekniikat ei-toivottujen verkkosivujen blokkaamiseksi Dynamic Internet Technology Inc. -yhtiön (DIT), joka on Voice of American, Radio Free Asian ja Epoch Timesin tekninen kumppani, antamien tietojen mukaan Kiinan kansantasavallan viranomaiset ovat muutama kuukausi sitten alkaneet soveltaa uutta strategiaa pääsyn estämiseksi sellaisille verkkosivuille, jotka ovat regiimin vastaisia. Teknisesti kyseessä on nk. webjacking eli verkkosivujen kaappaus ja niiden eristäminen. Tämä tapahtuu kiinalaisten Internet-palvelujen tarjoajien tasolla niin, että peukaloidaan nimipalvelinta, eli palvelinta, joka muuttaa kaikkialla maailmassa saman osoitteen aakkosnumeerisesta numeeriseen muotoon (esimerkiksi osoite www.bbc.co.uk vastaa IP-osoitetta 212.58.240.31). Käytännössä kaikkialla Kiinassa nimipalvelimen osoite muunnetaan väärällä tavalla, niin että käyttäjä ohjataan kielletyn verkkosivun sijaan toiseen IP-osoitteeseen. Tällä järjestelmällä kokonaisia verkkosivukategorioita ohjataan yhteen tiettyyn osoitteeseen, joka sen jälkeen blokataan suuren kiinalaisen firewallin tasolla. Aikooko komissio pyytää Kiinan viranomaisilta selvitystä tällaisten käytäntöjen olemassaolosta ja levittämisestä Kiinan alueella? Jos näin on, mitä keinoja komissio aikoo käyttää, jotta Kiinan viranomaiset lakkaavat soveltamasta näitä toimia, kun otetaan huomioon ne taloudelliset ja poliittiset vahingot, joita tällainen massiivinen valvontavälineen käyttö saattaa aiheuttaa? Aikooko komissio luoda tällaisia välineitä, jos niitä ei sillä vielä ole, suojatakseen EU:n kansalaisten ja yhdistysten edut, joita tämä Kiinan kansantasavallan kohtelu haittaa? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 2003) Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolestunut Internetin käyttömahdollisuuksista Kiinan kansantasavallassa. Komissio on ottanut asian esille Kiinan viranomaisten kanssa toistuvasti erityisesti osana EU:n ja Kiinan ihmisoikeuksia ja varsinkin sananvapauden loukkauksia käsittelevää kahdenvälistä vuoropuhelua. Arvoisan parlamentin jäsenen komissiolle toimittamat tiedot ovat komissiolle varmasti erittäin hyödyllisiä, kun se aikoo jatkaa ja tiivistää yhteydenpitoaan Kiinan viranomaisiin tässä erityiskysymyksessä.