KIRJALLINEN KYSYMYS E-3329/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(30. marraskuuta 2001)

Aihe: Hankittujen tuotteiden ja palvelujen tuotantohintojen nousu sen jälkeen, kun julkinen sektori on alkanut ulkoistaa sille kuuluvia tehtäviä tarjouskilpailuilla

1. Voiko komissio vahvistaa, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden julkishallinnon eri tasot käyttävät yhä enemmän tarjouskilpailuja tehdessään hankintoja ja antaessaan toimeksiantoja yksityisellä sektorilla? Tämä tarkoittaa, että rinnakkaisen tuotteen tai palvelun toimittavien yritysten joukosta valitaan se, jonka tarjous on edullisin?

2. Voiko komissio ilmoittaa lisäksi, että ei ainoastaan edellisessä kysymyksessä tarkoitettu tuotteiden ja palvelujen hankintamenettely, vaan myös sellaisia tehtäviä koskevat tarjouskilpailut, joista julkinen sektori huolehti ennen itse, on osa komission politiikkaa, jota se tukee tätä koskevilla eri lainsäädännön aloilla?

3. Onko komissio tietoinen, että Alankomaissa (Amsterdamin kaupungin tutkimusosastolla) on äskettäin todettu jälleen, että tällainen tarjouskilpailujärjestelmä voi johtaa siihen, että yritysten kanssa sovitaan, kenen tarjous on missäkin tapauksessa edullisin? Tämän seurauksena edullisin tarjous on silti huomattavasti kalliimpi kuin todellinen tuotantohinta korotettuna tavanomaisella riski- ja voittomarginaalilla, ja asianomaiset yritykset jakavat jälkeenpäin keskenään julkisen sektorin liikaa maksaman määrän.

4. Onko komissio lisäksi tietoinen, että yritykset käyttävät osan näin syntyneistä korkeista maksuista virkamiesten lahjomiseen saadakseen ennalta tiedot laskelmista, joiden perusteella julkishallinto aloittaa tarjouskilpailun?

5. Millä tavoin muutoin kuin jo olemassa olevilla rangaistuksilla siitä, että tällainen yhteistyö tai tietojen ennalta ostaminen voidaan osoittaa komissio katsoo voivansa varmistaa, että lähitulevaisuudessa tarjouskilpailujärjestelmä johtaa alhaisempiin hintoihin niin, että laatu kuitenkin säilyy?

6. Mitä vaihtoehtoja komissio näkee tarjouskilpailujärjestelmälle niissä tapauksissa, joissa kysymyksessä 5 tarkoitettuja tavoitteita ei voida saavuttaa kestävällä tavalla?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(21. tammikuuta 2002)

1. Komissio vahvistaa, että yhä useammat hankintaviranomaiset soveltavat direktiivejä, mikä olisi nähtävä seurauksena siitä, että sääntöjä noudatetaan paremmin.

Komissio huomauttaa myös, että julkisia hankintoja koskevien direktiivien soveltaminen ei tarkoita sitä, että hankintaviranomaisten olisi valittava halvin tarjous. Taloudellisesti edullisimpana pidetyn tarjouksen valitseminen on aina mahdollista, koska direktiivien tarkoituksena on taata hankintaviranomaisille paras mahdollinen hinta-laatusuhde.

2. Komissio huomauttaa, että hankintaviranomainen päättää, suorittaako itse tietyt tehtävät vai teettääkö ne ulkopuolisella, ja tämä asia ei kuulu komissiolle. Julkisia hankintoja koskevia direktiivejä ei sovelleta tapoihin, joilla hankintaviranomaisten yksiköitä tai osastoja muutetaan autonomisiksi tai yksityistetään. Hankintaviranomaisten noudattama osastojen hajauttamis- tai yksityistämispolitiikka on sen itsensä päätettävissä. Jos tällaista vastaperustettua tai -yksityistettyä kokonaisuutta pidetään hankintaviranomaisena, on tämän viranomaisen tehtävä sopimuksensa julkisia hankintoja koskevia direktiivejä noudattaen, jos se on tarkoituksenmukaista.

3.6. Komissio on tietoinen siitä, että Alankomaissa on osoitettu, että julkisten rakennusurakoiden tarjoajien välillä tehdään sopimuksia, mikä on saattanut johtaa siihen, että mahdollisesti valitun tarjouksen hinta-laatusuhde on heikompi, kuin jos tarjous olisi valittu terveen kilpailun ehdoilla. Tällainen menettely voi olla yhteisön kilpailusääntöjen vastainen ja voi johtaa niiden mukaisiin toimiin. Komission tietoon on myös tullut, että virkamiehiä on lahjottu antamaan yrityksille etukäteistietoja tarjouskilpailusta. Petos on itsenäinen ilmiö, eikä millään tavalla julkisten hankintojen tarjouskilpailun ratkaisemista koskevien direktiivien soveltamisen tulos. Näiden rikosten syytetoimet olisi siksi toteutettava tarkoituksenmukaisia keinoja käyttäen. Komission tietojen mukaan kansalliset viranomaiset ovat jo aloittaneet (rikos-)tutkinnan tässä asiassa.

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että julkisia hankintoja koskevien säädösten asianmukaisella soveltamisella saavutetaan paras mahdollinen hinta-laatusuhde, mikä on yksi direktiivien tavoitteista. Tiedossa on lukuisia esimerkkejä paikallisista viranomaisista, jotka ovat itse laskeneet saavuttaneensa avoimella tarjouskilpailumenettelyllä säästöä ja parempilaatuista palvelua. Sen vuoksi komissio ei etsi vaihtoehtoja tämänhetkiselle järjestelmälle.