ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0152/01

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(31. tammikuuta 2001)

Aihe: Balkanin syndrooma yhteisön virkamiesten turvallisuus

Komissio on jo ilmaissut huolestumisensa Balkanin syndroomasta, koska terveydelle vaarallisilla Kosovon alueilla työskentelee suuri joukko yhteisön virkamiehiä ja kansalaisjärjestöjen edustajia. Kun otetaan huomioon, että Balkanin jälleenrakennuksesta vastaavan elimen päätoimipaikka on Thessaloniki, aikooko komissio, yhteisön virkamiehen terveyttä suojellakseen, tutkia mahdollisuutta virkamiesten siirtämiseksi Thessalonikiin? Jälleenrakennuselimen Serbiaan ja Montenegroon ulottuvan toiminnan laajuus aiheuttaa yhteydenpito-ongelmia elimen virkamiesten välillä. Onko voimassa olevien asetusten puitteissa mahdollista tukea lentoyhteyttä, joka yhdistäisi Thessalonikin Pristinaan, Belgradiin ja Podgoricaan?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(23. huhtikuuta 2001)

Ns. Balkanin syndroomaa tutkitaan edelleen eri yhteyksissä.

Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma ja 31 artiklassa tarkoitetty yhteisön komitea ovat todenneet, ettei ympäristöä tai terveyttä koskevaa välitöntä vaaraa ole. Yhteisö toimii yhteistyössä kyseisiä tutkimuksia suorittavien kansainvälisten järjestöjen kanssa. Toistaiseksi ei ole selkeätä näyttöä terveydellisistä vaikutuksista. Tämän vuoksi Euroopan jälleenrakennusvirasto jatkaa työtään tavalliseen tapaan siellä, missä ohjelmia toteutetaan.

Vaikka liikenne alueella saattaa olla hankalaa, viraston toimistojen avaaminen Belgradissa ja Podgoricassa ei aiheuta viestintävaikeuksia. Jokainen viraston kolmesta toimistosta käsittelee eri ohjelmia oman henkilöstönsä voimin, ja nykyteknologialla varmistetaan riittävät yhteydet ja kokonaiskoordinaatio.

Komissio haluaisi palauttaa arvoisan parlamentin jäsenen mieleen hänen toisen ehdotuksensa osalta, että yhteisön kilpailuoikeus ei salli kyseistä tukea ei yhteisön eikä kansallisista varoista ellei sen perustana ole yhteisönlaajuinen tarjouskilpailumenettely.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0439/01

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(16. helmikuuta 2001)

Aihe: Europartenariat-ohjelma

Euroopan komissio päätti äskettäin Europartenariat-ohjelman lakkauttamisesta. Tämä ohjelma on tarjonnut erinomaisia kontakti- ja verkostoitumistilaisuuksia monille Lounais-Englannin pk-yrityksille, jotka ovat tyrmistyneitä ohjelman loppumisesta.

Voisiko komissio kertoa:

1. Milloin tämä päätös tehtiin?

2. Miksi komissio ei jatka tätä ohjelmaa?

3. Aikooko komissio korvata tämän ohjelman uudella ja vastaavalla järjestelyllä?

4. Miksi komissio päätti lakkauttaa ohjelman ennen kuin parhaillaan toteutettava 200 000 puntaa maksava arviointitutkimus valmistuu?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(4. huhtikuuta 2001)

1. ja 2. Komissio on tarkastellut uudelleen ensisijaisia tavoitteitaan ja tehtäviensä hoitamiseen käytettävissä olevia resursseja. Tässä yhteydessä ja 26. heinäkuuta 2000 antamassaan komission toimintojen ja henkilöresurssien vastaavuutta koskevassa tiedonannossa esitettyjen erityistyöryhmän tulosten perusteella komissio on päättänyt, ettei se enää suoraan osallistu Europartenariat-tapahtumien hallinnointiin(1).

3. Komissio ei valmistele erityistä ohjelmaa tukeakseen Europartenariat-tyyppisiä tapahtumia taloudellisesti, vaan pyrkii helpottamaan yritysten välistä yhteistyötä sekä pienten ja keskisuurten (pk-yritysten) yritysten kansainvälistymistä muilla keinoin.

Aluepoliittisissa yhteyksissä pk-yritysten tukeminen kuuluu edelleen tavoitteisiin, jotka voivat saada tukea rakennerahastoista.

4. Parhaillaan tehtävän Europartenariat-arviointitutkimuksen tavoitteena on selvittää, millaisia vaikutuksia ohjelmalla on ollut sen 1012 vuoden toiminta-aikana, sekä ehdottaa parannuksia ohjelmamalliin. Se, että komissio on päättänyt olla jatkamatta omien resurssiensa investoimista tämän ohjelman hallinnointiin, ei estä sitä, etteivätkö muut osapuolet voisi hyödyntää vuosien kuluessa luotua mallia, etenkin jos nämä osapuolet katsovat hyötyneensä toteutetuista ohjelmista. Arvioinnista on tällöin hyötyä näille osapuolille. Komissio on valmis antamaan uusien järjestäjien käyttöön kehittämänsä hallinnointivälineet, kuten järjestäjän oppaan ja ohjelmistopaketin.

(1) SEC(2000) 2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0531/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle. Plastinen ihotautioppi.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0220 - 0221



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0531/01 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle (22. helmikuuta 2001) Aihe: Plastinen ihotautioppi Italiassa perustettiin äskettäin Kansainvälinen plastisen ja esteettisen dermatologian yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää plastista dermatologiaa. Kyseessä on erityisala, joka käsittelee kaikkia ei-kirurgisia ja hellävaraisia keinoja parantaa ainoastaan ihotautiopin keinoin ihon ulkonäköä ja säilyttää ihon kimmoisuus. 1. Onko komissio tietoinen tästä uudesta erityisalasta? Jos on, voiko se kertoa, onko kyseinen ala olemassa myös muissa unionin maissa? Ellei näin ole, katsooko komissio, että olisi asianmukaista sisällyttää tieteelliseen tutkimusohjelmaan arvio tästä erityisalasta, jonka etuna mikäli se todella toimii käytännössä on hoidon hellävaraisuus? 2. Mitä toimia komissio ehdottaa, jotta tämä erityisala voidaan tehdä tunnetuksi myös muissa EU:n jäsenvaltioissa ja jotta sitä voidaan edistää? 3. Katsooko komissio, että tämän erityisalan opetus yliopistoissa (hoidot ihon kimmoisuuden säilyttämiseksi, kauneusvirheiden korjaamiseksi ja ikääntymisen vaikutusten torjumiseksi) voi edistää terveyttä ja hyvinvointia? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (23. huhtikuuta 2001) 1. Komissio on tietoinen kyseisestä uudesta erityisalasta. Hiljattain perustetusta Kansainvälisestä plastisen ja esteettisen dermatologian yhdistyksestä ei kuitenkaan ole saatavilla tarkkoja tietoja eikä myöskään erityisalan levinneisyydestä Euroopassa. Komissio olisi kiitollinen, jos arvoisa parlamentin jäsen toimittaisi sille nämä tiedot. Nykyisessä Elämän laatu -ohjelmassa ei ole tätä koskevaa erityisosaa, mutta asiaan liittyviä tutkimusehdotuksia voi esittää tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen liittyvien yleisten toimien aloilla 7.2 iii + iv (kliiniset tutkimukset, retrospektiiviset ja prospektiiviset tutkimukset)(1). 2. Komission tehtävänä ei ole tehdä tunnetuksi jotakin tiettyä lääketieteellistä erityisalaa tai käytäntöä. 3. Komissio ei voi antaa lausuntoa asiasta, koska sillä ei ole käytössään asiaankuuluvia tietoja. Ikääntymisen vaikutusten torjumista koskevaan tutkimukseen viitataan Elämän laatu -ohjelman avaintoiminnossa 6 Ikääntyvä väestö ja toimintakyvyn vajavuudet. (1) http://www.cordis.lu/life/home.html.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0335/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Vehnän hinnat.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0178 - 0178



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0335/01 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (13. helmikuuta 2001) Aihe: Vehnän hinnat Aikooko komissio ilmoittaa Euroopan unionin sisäisen, tavallisen vehnän hinnan kunkin vuosikymmenen lopulta vuodesta 1959 lähtien ja kertoa, mikä on kyseisen hinnan suhde maailman markkinahintaan kussakin tapauksessa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 2001) Vilja-alan yhteinen markkinajärjestely otettiin käyttöön 1. heinäkuuta 1967. Tätä ennen sovellettiin vuodesta 1962 alkaen siirtymäkauden järjestelmää asetuksen N:o 19(1) nojalla. Yhteisessä markkinajärjestelyssä sisämarkkinahinnat mukautetaan interventiohintoihin, jotka vahvistettiin tavallisen vehnän osalta seuraavasti: - Markkinointivuosi 19671968: 98,75 laskentayksikköä tonnia kohti - Markkinointivuosi 19691970: 98,75 laskentayksikköä tonnia kohti - Markkinointivuosi 19791980: 165,26 ecua tonnia kohti - Markkinointivuosi 19891990: 163,62 ecua tonnia kohti - Markkinointivuosi 19992000: 119,19 euroa tonnia kohti. Vaikka nämä hallinnolliset hinnat ovat luonnostaan vakaita, niiden suhteessa maailmanmarkkinahintoihin esiintyy markkinointivuoden aikana joskus merkittäviä lyhytaikaisia vaihteluita. Markkinointivuonna 19691970 komission toteamat cif-hinnat Rotterdamissa olivat 5349 laskenta yksikköä, mikä on noin 50 prosenttia interventiohinnasta. Vehnän cif-hinta Rotterdamissa nousi poikkeuksellisesti markkinointivuonna 19731974. Markkinointivuonna 19791980 hinta pysyi ennallaan: se oli tällöin 143 ecua tonnia kohti eli 86 prosenttia interventiohinnasta. Yhdysvalloissa 1980-luvun lopulla vehnän viennin edistämiseksi toteutettujen erityistoimenpiteiden vuoksi maailmanmarkkinahinnat laskivat kesän 1989 aikana noin 130 ecua ollen vuoden 1990 jälkipuoliskolla alle 70 ecua ja vuoden 1991 tammihelmikuussa alle 50 ecua, mikä oli noin 30 prosenttia yhteisön interventiohinnasta. Vuonna 1992 toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan uudistus, johon liittyi interventiohinnan lasku, saattoi yhteisön markkinahinnat lähes maailmanmarkkinahintojen tasolle. Markkinointivuonna 19992000 cif-hinta pysytteli 102103 euron tuntumassa, eli se oli noin 90 prosenttia sovitusta hinnasta. (1) EYVL 30, 20.4.1962.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3983/00 esittäjä(t): Christine De Veyrac (PPE-DE) komissiolle. Midi-Pyrénéesin alueelle myönnettyjen yhteisön tukien määrä.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0017 - 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3983/00 esittäjä(t): Christine De Veyrac (PPE-DE) komissiolle (20. joulukuuta 2000) Aihe: Midi-Pyrénéesin alueelle myönnettyjen yhteisön tukien määrä Kuinka paljon yhteisön määrärahoja on myönnetty Toulouselle ja Midi-Pyrénéesin alueelle? Ketkä ovat olleet seuraavien rahastojen ja ohjelmien edunsaajia vuosina 1997, 1998, 1999 ja 2000 - maksusitoumusmäärärahat ja maksumäärärahat tarvittaessa eroteltuina: - EAKR - EMOTR, ohjausosasto - ESR - tutkimusohjelmat - ympäristöohjelmat - pk-yrityksiä koskevat ohjelmat - koulutusta, ammatillista koulutusta ja nuorisopolitiikkaa koskevat ohjelmat - hajautettu yhteistyö? Romano Prodin komission puolesta antama täydentävä vastaus (27. kesäkuuta 2001) 11. tammikuuta 2001 annetun vastauksensa(1) lisäksi komissio lähettää pyydetyt tiedot suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. (1) EYVL C 151 E, 22.5.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3996/00

esittäjä(t): Helmuth Markov (GUE/NGL) komissiolle

(21. joulukuuta 2000)

Aihe: Saksan alueellisten teollisuus- ja kauppakamarien perimät erisuuruiset jäsenmaksut

1. Onko komissio tietoinen, että Saksan yli 80 teollisuus- ja kauppakamaria, jotka kaikki kuuluvat samaan kattojärjestöön (Deutscher Industrie- und Handelstag), perivät niihin liittyneiltä yrityksiltä erisuuruisia jäsenmaksuja?

2. Onko komissio lisäksi tietoinen, että jäsenmaksut voivat vaihdella jopa 300 prosenttia?

3. Onko komissio samaa mieltä siitä, että tämä asia koskee kilpailusääntöjä tai trustilainsäädäntöä?

4. Katsooko komissio, että suuret erot maksujen välillä antavat aihetta ryhtyä toimiin?

5. Saksan moottoriajoneuvoalan innovatiivisten yritysten ja kauppaedustajien liitto (Verband innovativer Kfz-Unternehmer und Handelsvertreter e.V.) pyysi komissiolta 11. huhtikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä yksittäispoikkeusta tai puuttumattomuustodistusta teollisuus- ja kauppakamarien erilaisten jäsenmaksujen soveltamisesta. Miksi komissio kieltäytyy antamasta tätä asiakirjaa tai viivyttää sen antamista? Mistä syystä komissio ei ole vielä käsitellyt tätä asiaa?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(28. maaliskuuta 2001)

Komissio on aiemminkin joutunut käsittelemään kysymyksiä, jotka liittyvät Saksan eri teollisuus- ja kauppakamarien (Industrie- und Handelsskammern IHK) jäsenyyspakkoon ja erisuuruisiin jäsenmaksuihin. EY:n perustamissopimuksen kilpailumääräykset koskevat pääasiassa yritysten ja niiden ryhmittymien toimintaa. Määräyksiä sovelletaan, kun yritysten välisistä sopimuksista tai yhdenmukaisista menettelytavoista, yritysten yhteenliittymien päätöksistä tai määräävän aseman väärinkäytöstä aiheutuu kilpailunrajoituksia. EY:n kilpailusääntöjä sovelletaan ainoastaan, jos toiminta on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

Teollisuus- ja kauppakamarin jäsenyyspakosta ja jäsenmaksujen perimisestä sekä määräytymisperusteista säädetään Saksan laissa. Erot teollisuus- ja kauppakamarien jäsenmaksuissa eivät siis perustu yritysten välisiin sopimuksiin, yhdenmukaisiin menettelytapoihin tai eri kamareiden muodostaman yritysten yhteenliittymän päätöksiin. Myöskään ei ole kyse määräävän aseman väärinkäytöstä, sillä teollisuus- ja kauppakamareita ei katsota EY:n kilpailusäännöissä tarkoitetuiksi yrityksiksi.

Komissio on vastannut VIKH:n (Verband der innovativen Kfz-Unternehmer und Handelsvertreter e.V, Saksan moottoriajoneuvoalan innovatiivisten yritysten ja kauppaedustajien liitto) kirjeeseen 2. toukokuuta 2000. Kuten vastauksessa todetaan, komissio ei käsittele hakemusta puuttumattomuustodistuksen tai poikkeuksen myöntämiseksi. Oikeus hakemuksen tekemiseen olisi vain teollisuus- ja kauppakamareilla, mutta ne eivät ole sitä tehneet. Sitä paitsi vallitsevassa oikeudellisessa tilanteessa hakemuksen tekeminen olisi sekä hyödytöntä että epätarkoituksenmukaista. Näin ollen komissiolla ei ole sellaisia asiakirjoja, joita se voisi kieltäytyä antamasta tai joiden antamista se voisi viivyttää.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3836/00 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle. Maataloustukien takaisinmaksu.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0012 - 0012



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3836/00 esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) komissiolle (7. joulukuuta 2000) Aihe: Maataloustukien takaisinmaksu Komissio ilmoitti keskiviikkona 5. heinäkuuta 2000, että Itävallan on maksettava EU:lle takaisin 800 000 euroa maataloustukea. Syynä tähän oli pakotteiden puuttuminen vuonna 1996 sonnien puutteellisen merkinnän yhteydessä. Komission tietojen mukaan valvonta Itävallan maatalousmarkkinoilla oli ollut puutteellista. Vain 40 % tehdyistä korvamerkinnöistä oli kirjattu tietokantaan. Komissio ilmoittaa kysymykseen E-2636/00 antamassaan vastauksessaan, että se on tehnyt päätöksen monista eri oikaisutoimista, jotka koskevat useita jäsenvaltioita. Voiko komissio selventää vastaustaan? Kuinka suuria takaisinmaksuvaateita muille Euroopan unionin maille on esitetty ja millä perusteella? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (9. helmikuuta 2001) Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä heinäkuuta 2000 tehtyyn komission päätökseen 2000/449/EY(1), jonka liitteessä täsmennetään määrät ja syyt, joiden perusteella jäsenvaltioilta vaaditaan rahoitusoikaisuja. (1) EYVL L 180, 19.7.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3938/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle. Määräenemmistöpäätösten määrä.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0004 - 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3938/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle (20. joulukuuta 2000) Aihe: Määräenemmistöpäätösten määrä 1. Voiko neuvosto ilmoittaa niiden äänestysten, lainsäädäntöä koskevien päätösten tai muiden päätösten vuosittaiset määrät viiden viime vuoden ajalta, jotka äänestystilanteessa alistettaisiin määräenemmistöäänestykseen? 2. Kuinka suuri osuus kaikista päätöksistä tehdään nykyisin määräenemmistön perusteella? 3. Kuinka suuri osuus lainsäädäntöä koskevista päätöksistä tehdään määräenemmistön perusteella? Vastaus (27. syyskuuta 2001) Neuvostolla ei ole tiedossaan niiden äänestysten, lainsäädäntöä koskevien päätösten tai muiden päätösten määriä viiden viime vuoden ajalta, jotka äänestystilanteessa alistettaisiin määräenemmistöäänestykseen. Vuodesta 1999 on laadittu tilastot, mutta niistä ilmenevät ainoastaan säädösten määrät. Tilastot osoittavat, että neuvoston vuonna 1999 antamista 199 säädöksestä 67:n oikeusperusta edellytti hyväksymistä yksimielisesti. Muiden samana vuonna annettujen 132 säädöksen (66,33 prosenttia) oikeusperusta antoi mahdollisuuden niiden hyväksymiseen määräenemmistöllä. Näistä 132 säädöksestä: - 104 hyväksyttiin ilman, että äänestyksessä äänestettiin vastaan tai pidättäydyttiin äänestämästä - 28 hyväksyttiin niin, että äänestyksessä äänestettiin vastaan tai pidättäydyttiin äänestämästä. Näistä 132 säädöksestä 104 hyväksyttiin näin ollen ilman, että niitä vastaan olisi äänestetty. Tämä merkitsee, että 67 + 104 = 171 säädöstä 199:stä hyväksyttiin käytännössä ilman vastustusta. Niiden osuus oli yhteensä noin 85 prosenttia. Tässä yhteydessä on muistettava, että määräenemmistö voi käytännössä edistää kaikkien valtuuskuntien pääsemistä yhteisymmärrykseen tekstistä, koska tekstistä eri mieltä olevat valtuuskunnat voivat olla taipuvaisia äänestämään puolesta silloin, kun ne tietävät jäävänsä vähemmistöön. Määräenemmistö parantaa myös komission mahdollisuuksia tehdä muutoksia ja saattaa lisäksi suosia erilaisen tekstin hyväksymistä kuin jos oikeusperusta olisi edellyttänyt yksimielisyyttä. Tammikuusta 2001 alkaen neuvoston hyväksymien asiakirjojen kuukausittaisessa luettelossa mainitaan myös äänestysmenettely (yksimielinen, määräenemmistö tai yksinkertainen enemmistö), jota noudattaen kyseinen asiakirja on neuvostossa hyväksytty. Nämä kuukausikatsaukset julkaistaan neuvoston WWW-sivustolla (http://ue.eu.int, kohdassa Avoimuus ja Neuvoston säädöksistä).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3570/00 esittäjä(t): Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) komissiolle. Nimitykset bio-, luonnonmukainen ja orgaaninen.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0003 - 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3570/00 esittäjä(t): Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) komissiolle (17. marraskuuta 2000) Aihe: Nimitykset bio-, luonnonmukainen ja orgaaninen Asetuksessa 1804/1999(1), jolla täydennetään asetusta 2092/1991(2), säädetään, että nimitystä luonnonmukainen tai johdoksia bio- ja eko- voidaan käyttää vain luonnonmukaisesti tuotetuista maataloustuotteista. Tietääkö komissio, että Espanjan maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö (MAPA) on laatimassa kuninkaallista asetusta, jossa nimitykset bio-, luonnonmukainen ja orgaaninen erotetaan luonnonmukaisesta maataloustuotannosta annetun säännöstön mukaisesta tuotannosta? Mitä mieltä komissio on tällaisesta päätöksestä? (1) EYVL L 222, 24.8.1999, s. 1. (2) EYVL L 198, 22.7.1991, s. 1. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (22. tammikuuta 2001) Komissiolle ilmoitettiin jo vuonna 1999 Espanjan maatalousministeriössä valmisteilla olevasta asetuksesta, jonka tavoitteena on peruuttaa bio-nimityksen suoja luonnonmukaisesta maataloustuotannosta peräisin olevien ja mainitussa jäsenvaltioissa kaupan pidettävien maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden osalta. Komissiolle hiljattain toimitettujen tietojen mukaan valmistelut jatkuvat eikä asetusta ole vielä hyväksytty. Komissio ilmoitti Espanjan maatalousministeriölle lokakuussa 1999 kantansa, jonka mukaan kansallinen säännös bio-nimityksen käytön sallimisesta sellaisen tuotteen pakkauksessa, joka ei ole maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 2092/91 mukainen tuote, olisi yhteisön oikeuden vastainen. Komissio tarkastelee tätä kysymystä uudelleen ja aloittaa tarvittaessa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 artiklassa (ent. 169 artikla) tarkoitetun menettelyn.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3658/00 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle. Ateenan metron laajentaminen.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0025 - 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3658/00 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (27. marraskuuta 2000) Aihe: Ateenan metron laajentaminen Helpottaakseen yhteyksiä Ateenan uudelle lentokentälle Kreikan hallitus on päättänyt jatkaa Ateenan metrolinjaa siten, että uudeksi pääteasemaksi tulee nykyisen Ethniki Amina -aseman sijasta Stavros Agias Paraskevis. Saamieni luotettavien tietojen mukaan hallitus päätti hanketta nopeuttaakseen ja taloudellisista syistä rakentaa vain yhden viidestä uudelle linjalle alun perin suunnitellusta metroasemasta. Neljä muuta asemaa olisivat palvelleet esimerkiksi Holargosin ja Agia Paraskevin kaupunginosien asukkaita. Lisäksi tämä laajennus aiotaan rahoittaa yhteisön varoin, jotka on jo myönnetty metron laajentamiseksi Ateenan työläiskaupunginosaan Egaleoon. Näin uhrattaisiin yhteys kaupungin vähiten kehittyneiltä alueilta ja kokeiltaisiin lentokenttää palvelevaa yhteyttä. On huomattava, että tästä yhteydestä saatava hyöty on kyseenalaista, koska suunniteltu Stavrosin pääteasema jäisi useiden kilometrien päähän lentokentästä. Onko komissiolle ilmoitettu näistä merkittävistä muutoksista, ja mikä on sen kanta niihin? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 2001) Yhteisön tukikehyksestä Kreikalle on ohjelmakaudella 20002006 tarkoitus osarahoittaa Euroopan aluekehitysrahaston kautta Ateenan metron laajentamista uusilla linjoilla 2 ja 3 sekä rautatieyhteyden rakentamista Ateenan keskustasta uudelle Spatan lentokentälle. Kreikan viranomaisten komissiolle esittelemässä tieliikenneväyliä, satamia ja kaupunkialueiden kehittämistä koskevassa toimenpideohjelmassa vuosille 2000-2006 täsmennetään: - linja 2: laajennus Sepolia-Thivon, jonka pituus on 2,8 kilometriä ja jossa on kolme asemaa, sekä laajennus Dafni-Ilioupolis, jonka pituus on 1,1 kilometriä ja jossa on yksi asema; - linja 3: laajennus Puolustusvoimat-Stavros, jonka pituus on 5,4 kilometriä ja jossa on viisi asemaa, sekä laajennus Monastiraki-Egaleo, jonka pituus on 4,7 kilometriä ja jossa on neljä asemaa. Useat edellä mainitun toimenpideohjelman valmisteluvaiheen aikana suoritetut tutkimukset osoittivat, että nämä laajennukset palvelevat parhaiten suurta osaa Ateenan kaupungin asukkaista, etenkin kaikkein tiheimmin asutuissa kaupunginosissa. Komissio hyväksyy toimintaohjelman periaatteessa vuoden 2001 alussa ja osarahoitettujen rakennustöiden maksuerät on määrä suorittaa vuoden 2008 loppuun mennessä. Kreikan yleisten töiden ministeriö voi asettaa etusijalle Puolustusvoimat-Stavros -laajennuksen tunnelin rakentamisen ja vähentää sen asemien määrää vuoden 2004 olympialaisia silmällä pitäen. Koko laajennuksen kaikkine suunniteltuine asemineen tulee kuitenkin olla valmis vuoden 2008 loppuun mennessä. Lisäksi Kreikan viranomaiset voivat tulevaisuudessa aloittaa sellaisten Ateenan metron linjojen, laajennusten tai asemien rakentamisen, jotka eivät kuulu yhteisön vuosien 20002006 tukikehykseen.