KIRJALLINEN KYSYMYS E-0203/03 esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle. Direktiivistä 98/5/EY johtuvat asianajajan ammattiin pääsyä koskevat erot.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0193 - 0194



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0203/03 esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle (3. helmikuuta 2003) Aihe: Direktiivistä 98/5/EY johtuvat asianajajan ammattiin pääsyä koskevat erot Direktiivissä 98/5/EY(1) säädetään, että asianajajan ammattia voi tietyin edellytyksin harjoittaa kaikissa jäsenvaltioissa. Asianajajan ammattiin pääsyä koskevat edellytykset eivät kuitenkaan ole samat kaikissa jäsenvaltioissa, sillä joissakin jäsenvaltioissa oikeustieteen tutkinnon suorittanut voi päästä suoraan asianajajan työhön, kun taas toisissa jäsenvaltioissa edellytetään kokeen läpäisemistä. On yhä yleisempää, että oikeustieteen tutkinnon suorittaneet henkilöt alkavat harjoittaa asianajajan ammattia jäsenvaltioissa, joissa ei lain mukaan edellytetä kokeen läpäisemistä. Tämän jälkeen he voivat direktiivin 98/5/EY mukaisesti harjoittaa asianajajan ammattia maissa, joissa kyseinen koe on pakollinen. Onko komissio tietoinen tästä maiden välisestä erosta? Onko komissio ryhtynyt tai aikooko se ryhtyä toimiin ja jos aikoo, milloin yhdenmukaistaakseen asianajajan ammatin harjoittamista koskevat säännöt? Mitkä maat eivät ole vielä saattaneet direktiiviä 98/5/EY osaksi lainsäädäntöään? Onko kyseisiä maita vastaan käynnistetty perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen rikkomismenettely ja missä vaiheessa kyseinen menettely on kunkin maan kohdalla? (1) EYVL L 77, 14.3.1998, s. 36. Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2003) Komissio on tietoinen siitä, että jotkut jäsenvaltiot, toisin kuin toiset, asettavat kokeen läpäisemisen ehdoksi sille, että niiden kansalaiset voivat päästä asianajajan ammattiin. Oikeustieteen tutkinnon sellaisessa jäsenvaltiossa suorittanut henkilö, jossa vaaditaan lisäksi koetta asianajajan ammattiin pääsemiseksi, ei voi saada asianajajan ammattinimikettä toisessa jäsenvaltiossa läpäisemättä asianajajan koetta alkuperäjäsenvaltiossaan tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetun direktiivin(1) perusteella. Tätä direktiiviä eivät voi käyttää hyväkseen kuin täysin pätevät ammattilaiset; näin ollen oikeustieteen tutkinnon suorittanut henkilö ei voisi sijoittautua direktiivin 98/5/EY(2) perusteella asianajajaksi alkuperäjäsenvaltiossaan vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimikkeellä kuin tunnustuttamalla tutkintotodistuksensa eli tavallisesti suorittamalla uudestaan suurimman osan ellei koko koulutustaan. Tällainen vaatimus vaikuttaa toimintaa ehkäisevältä, mutta komissio on valmis tarkastelemaan arvoisan parlamentin jäsenen hallussa olevia todisteita. Komissio ei aio ehdottaa asianajan ammattiin pääsyn yhdenmukaistamista, sillä se ei ole tarpeen asianajajien vapaan liikkuvuuden takaamiseksi. Tällainen yhdenmukaistaminen voisi lisäksi olla toissijaisuusperiaatteen vastainen, kuten direktiivin 98/5/EY johdanto-osan 7 kappaleessa todetaan. Ranska ja Irlanti eivät vielä ole saattaneet direktiiviä 98/5/EY osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tuomioistuin on todennut nämä laiminlyönnit asiassa 351/01 26. syyskuuta 2002 antamassaan tuomiossa ja asiassa C-362/01 10. joulukuuta 2002 antamassaan tuomiossa. Jos täytäntöönpanotoimenpiteistä ei ilmoiteta, komissio jatkaa EY:n perustamissopimuksen 228 artiklassa tarkoitettua rikkomisesta johtuvaa menettelyä. (1) Neuvoston direktiivi 89/48/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä, EYVL L 19, 24.1.1989. (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/5/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, EYVL L 77, 14.3.1998.