KIRJALLINEN KYSYMYS E-2651/99

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(12. tammikuuta 2000)

Aihe: Ilman saastuminen Roomassa

Istituto Superiore di Sanitàn (Italian terveydenhuollon elin) järjestämässä kokouksessa annettiin tietoja savusumun aiheuttamasta saastumisesta Roomassa. Näistä tiedoista kävi ilmi, että saastuneen ilman vuoksi Roomassa otetaan 760 tapausta vuodessa sairaalahoitoon, näistä 600 tapausta koskee sydän ja verenkiertoelinten sairauksia ja 160 hengityselinten sairauksia. Suurimman riskiryhmän muodostavat 014-vuotiaat lapset. Otsonisaasteiden ollessa pahimmillaan tämän ikäryhmän lapsien sisäänottaminen sairaaloihin lisääntyy 5,5 prosentilla.

Tämän huomioon ottaen voisiko komissio kertoa,

1. onko kaupunkien saastuneisuudesta Euroopassa tehty tutkimuksia?

2. onko aiheeseen liittyviä direktiivejä olemassa?

3. onko otsonisaasteiden määrästä muissa Euroopan pääkaupungeissa tehty tutkimuksia?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(25. helmikuuta 2000)

Ilmansaasteiden tasosta Euroopassa on julkaistu useita raportteja ja tutkimuksia.

Komissio julkaisee otsonin aiheuttamasta ilman pilaantumisesta annetun neuvoston direktiivin 92/72/ETY(1) mukaisesti vuosittain kertomuksen yhteisössä mitatuista otsonitasoista. Kertomukseen sisältyy arvio otsonin aiheuttamasta ilman pilaantumisesta suhteessa direktiivissä vahvistettuihin raja-arvoihin. Tuorein, vuotta 1998 ja kesää 1999 koskeva versio on saatavissa komission Internet-sivuilta osoitteesta (http://europa.eu.int/comm/environment/air/ozonerep.htm).

Lisäksi komissio laati alailmakehän otsonia Euroopan unionissa koskevan konsolidoidun kertomuksen(2), jossa esitettiin päätelmät yhteisössä useiden vuosien aikana tehdyistä otsonimittauksista. Kertomukseen sisältyy myös luku otsonille altistumisen vaikutuksista ihmisten terveyteen; luvussa esitetään arvio otsoniepäpuhtauksien aiheuttamista sairaalakäynneistä jäsenvaltioissa.

Lisätietoja ilmansaasteista Euroopassa on saatavilla Euroopan ynpäristökeskuksen EEA:n raporteista(3), joissa käsitellään alailmakehän otsonia ja erityisesti kaupunkiympäristöä. EEA julkisti äskettäin raportin Environment in the European Union at the turn of the century(4), jossa on yhteenveto ilmansaasteiden keskittymisestä Euroopan suuriin kaupunkeihin. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö OECD toteutti tutkimuksen(5), jossa verrattiin Euroopan kaupunkien ilmansaastetasoa Yhdysvaltain ja Japanin kaupunkien vastaaviin tasoihin.

Riskien arviointiin liittyvää työtä on tehty paljon osana APHEA-hankketta (Short-term effects on air pollution on health: a European approach to methodology, dose response assessment and evaluation of public health significance), jota rahoitettiin kolmannesta ja neljännestä tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmasta. Eri epäpuhtauksille, otsoni ja hiukkaset mukaan lukien, altistumisesta aiheutuvia vaikutuksia tutkittiin 15 Euroopan kaupungissa. Maailman terveysjärjestö WHO julkaisi hiljattain rapotin

Overview of the environment and health in Europe in the 1990s(6), jossa käsitellään mm. terveydentilan ja ympäristötekijöiden (esim. ilmansaasteiden) välisten yhteyksien mittaamista.

Ilmanlaatua koskevassa kehysdirektiivissä 96/62/EY(7) säädetään koko yhteisössä tehtävästä ilmanlaadun arvioinnista. Tiettyjen epäpuhtauksien raja-arvot ja otsonin tavoitearvot olisi vahvistettava johdannaisdirektiiveissä. Jäsenvaltioiden on laadittava toimintasuunnitelmia ja -ohjelmia raja-arvojen saavuttamiseksi tietyssä määräajassa. Ensimmäisessä johdannaisdirektiivissä (1999/30/EY)(8) annetaan raja-arvot rikkidioksidin, hiukkasten, typpidioksidin ja lyijyn pitoisuuksille. Ehdotus toiseksi johdannaisdiretiiviksi(9) bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista on ollut parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ja neuvoston kanssa on sovittu yhteisen kannan periaatteista. Komissio valmistelee parhaillaan lainsäädäntöä useista raskasmetalleista ja polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä.

Otsonia koskevalla johdannaisdirektiivillä kumotaan nykyinen otsonidirektiivi 92/72/ETY. Koko yhteisön kattava strategia otsonin aiheuttaman ilman saastumisen torjumiseksi muodostuu komission ehdotuksesta(10) sekä direktiivistä, jossa vahvistetaan otsonin prekursoreiden kansalliset ylärajat. Strategian tavoitteena on saada aikaan konkreettisia parannuksia otsonitilanteeseen esimerkiksi vähentämällä vuoteen 2010 mennessä yli 70 prosenttia WHO:n suositustason ylittävästä otsonin altistumistasosta.

Ympäristön tutkimusohjelmassa on tuettu useita tutkimuksia valokemiallisen otsonin tasoista Euroopassa. Kiireellisten ilmansaasteongelmien tutkimuksesta kannattaa mainita MEDCAPHOT-hanke (valokemiallisia indikaattoreita ja niiden siirtymistä ja kemiallista kehittymistä koskeva Välimeren alueella toteutettava hanke), jossa tutkittiin ilmansaasteita Ateenan alueella, sekä sarja hankkeita, joissa vastaavia tutkimuksia tehtiin useissa kaupungeissa Espanjan ja Italian rannikolla.

(1) EYVL L 297, 13.10.1992.

(2) OPOCE, ISBN 92-828-5672-0.

(3) Europe's Environment: The Second Assessment (OPOCE, ISBN 92-828-3351-8).

(4) OPOCE, ISBN 92-9157-202-0, kuvio 3.12.6.

(5) Advanced Air Quality Indicators and Reporting Methodological Study and Assessment, ENV/EPOC/PPC(99) 9/FINAL, saatavilla Internet-osoitteessa http://www.oecd.int/env/online-soe.htm).

(6) ISBN 92-890-1169-6.

(7) EYVL L 296, 21.11.1996.

(8) EYVL L 163, 29.6.1999.

(9) EYVL C 53, 24.2.1999.

(10) KOM(1999) 125.