KIRJALLINEN KYSYMYS E-1736/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(14. kesäkuuta 2001)

Aihe: Sveitsiläisen rahoitusmallin soveltaminen maanteitse tapahtuvien tavarakuljetusten siirtämiseksi rautateille

1. Voiko komissio vahvistaa, että osin Euroopan parlamentin 14. joulukuuta 2000 hyväksymien Sveitsin ja Euroopan unionin välillä tehtyjen ja läpikulkevan tavaraliikenteen toimintamahdollisuuksia laajentavien sopimusten seurauksena on Sveitsissä nyt otettu käyttöön Leistungsabhängige Schwerverkehrsabgabe -järjestelmä, toisin sanoen tietullijärjestelmä, jossa otetaan huomioon ajetut kilometrit, kuorman paino ja kuorma-auton päästöt ja jonka tuotolla katetaan suurin osa uusien tavarakuljetuksiin tarkoitettujen rautateiden ja niihin liittyvien Alppien läpi kulkevien tunneleiden rakentamiskustannuksista?

2. Voiko komissio vahvistaa, että kysymyksessä 1 kuvaillulla mallilla voi olla suuri merkitys sellaisiin liikennevirtoihin, joiden alku- ja loppupiste on muualla kuin sillä alueella, joiden läpi ne kulkevat ja että tätä järjestelmää voidaan periaatteessa soveltaa myös siellä, missä vuorijonojen ja suurten vesien tapaiset luonnon esteet eivät haittaa liikenteen kulkua?

3. Millaisia mahdollisuuksia komissio näkee sille, että kyseinen malli saisi kannatusta myös EU:n jäsenvaltioissa yhtenä keinona maantiekuljetusten jatkuvan kasvun torjumiseksi ja vaihtoehdon tarjoamiseksi sille, että yhä suurempi osa käytettävissä olevasta tilasta uhrataan uusien teiden rakentamiselle ja vanhojen teiden leventämiselle?

4. Missä määrin voidaan muun muassa Alankomaissa kehitettyjä järjestelmiä yksityishenkilöiden autolla tekemien työ- ja asuinpaikan välisten matkojen verottamiseksi soveltaa pitkän matkan tavarakuljetusten sääntelemisessä?

5. Mitä yhteisön lainsäädäntöön perustuvia esteitä on mahdollisesti vielä poistettava, jotta kysymyksessä 3 tarkoitettu vaikutus voisi toteutua laajalti?

6. Mitä jäsenvaltioiden kansallisia määräyksiä on mahdollisesti vielä Sveitsin mallin laajan soveltamisen tiellä?

7. Onko komissio valmis tukemaan edellä mainittua kehitystä?

Lähde: Alankomaalainen päivälehti De Volkskrant 21. toukokuuta 2001.

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

Komissio on tietoinen siitä, että Sveitsin hallitus on ottanut käyttöön raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan tietullijärjestelmän, jossa otetaan huomioon ajetut kilometrit (leistungsabhängige Schwerverkehrsabgabe), ja että huomattava osa järjestelmän tuotosta käytetään tavarakuljetuksiin käytettävien rautateiden ja Alppien läpi kulkevien tunneleiden rakennushankkeiden rahoittamiseen. Yhteisön ja Sveitsin välillä tavaroiden ja matkustajien kuljettamisesta rautateillä ja maanteillä tehdyn sopimuksen mukaisesti tietullijärjestelmää voi ja pitää alkaa soveltaa tietyiltä olennaisilta osin sekä Sveitsin että yhteisön liikenteessä. Kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet sopimusta.

Komissio katsoo, että Sveitsin järjestelmän kaltaiset etäisyyteen perustuvat tietullijärjestelmät voivat todellakin vaikuttaa myönteisesti tieliikenteen kysynnän rationalisointiin sekä läpikulkuun käytettävillä alueilla että liikenteen alku- ja loppupäässä. Komissio aikoo käynnistää tulevassa yhteisen liikennepolitiikan valkoisessa kirjassa keskustelua myös uudenlaisista liikenteen infrastruktuurin rahoitusmuodoista. Yhtenä vaihtoehtona mainitaan Sveitsin malli: kilpaileville liikennemuodoille asetettujen käyttömaksujen perimisjärjestelmien tuotto käytetään ympäristöä säästävien liikennemuotojen kuten rautatieliikenteen uuden infrastruktuurin rahoittamiseen. Tällainen varojen siirto olisi mahdollista alueilla, joille ovat ominaista esimerkiksi luonnonesteet, kuten vuoristo, tai ympäristön haavoittuvuus.

Tällaisten etäisyyteen perustuvien maksujen perimisjärjestelmien käyttöönottoa voitaisiin helpottaa tiedottamalla jäsenvaltioiden poliitikoille, viranomaisille, liikennöitsijöille ja suurelle yleisölle Sveitsissä käyttöön otetun järjestelmän tuloksista. Jäsenvaltioiden välinen entistä tiiviimpi tiedonvaihto niiden omista liikenteen kehittämistä ja hallintaa koskevista tarpeista ja suunnitelmista auttaa todennäköisesti havaitsemaan, että nykyistä infrastruktuuria voitaisiin hyödyntää paremmin. etäisyyteen perustuvien maksujen perimisjärjestelmien avulla. Tämä puolestaan vähentäisi paineita rakentaa uusia teitä tai leventää entisiä. Ennen kuin kyseiset etäisyyteen perustuvat maksujen perimisjärjestelmät voitaisiin ottaa käyttöön, pitäisi myös selvittää perusteellisesti, mitä oikeudellisia, teknisiä tai organisatorisia esteitä olisi poistettava eri jäsenvaltioissa. Lisäksi maantiekuljetuksille on oltava olemassa realistisia vaihtoehtoja, jotta tietullijärjestelmä voitaisiin ottaa käyttöön ja jotta se toimisi tehokkaasti.

Alankomaissa tieliikenteen ruuhkia aiotaan vähentää perimällä maksua päivittäisestä työmatkaliikenteestä Alankomaiden tiheään asutuilla alueilla. Menetelmää ei voida suoraan soveltaa pitkien tavarakuljetusten aiheuttamien ympäristöhaittojen vähentämiseen.

Yhteisön tasolla on sovellettava useita menettelytapoja yhteisön alueella maanteitse tapahtuvan tavaraliikenteen kasvun aiheuttamien ongelmien ratkaisemiseksi. Eräs keino tasapainottaa kahtiajakoa liikennemuotojen välillä olisi rautatiepalveluiden markkinoiden elvyttämiseksi esimerkiksi yhteisön harjoittamalla markkinoiden avaamiseen tähtäävällä politiikalla. Komissio kaavailee myös oikeudenmukaisen ja tehokkaan hinnoittelupolitiikan käyttöönottoa kaikkien liikennemuotojen hinnoittelussa, koska katsoo, että se on välttämätöntä liikennealan markkinoiden avaamiseen tähtäävän politiikan yhteydessä. Euroopan laajuisten verkkojen kehittämiseen ja pullonkaulojen lievittämiseen tähtäävällä järkevällä tukipolitiikalla voidaan myös merkittävästi tehostaa Euroopan liikennejärjestelmää ja muuttaa sitä ympäristöä säästävämmäksi.