KIRJALLINEN KYSYMYS E-1444/97 neuvostolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (5. toukokuuta 1997)

Aihe: Työllisyys, työttömyys ja Maastrichtin kriteerit

Työttömyys on saanut EU:ssa niin valtavat mittasuhteet, että se synnyttää yhteiskunnallisia levottomuuksia, mutta valitettavasti se tuskin lainkaan saa liikkeelle mantereemme konservatiivisia ja sosialistisia hallituksia siihen suuntaan, että ne välittömästi ottaisivat käyttöön hätätoimia, jotka helpottaisivat työttömien nuorten ahdinkoa.

Kuten tunnettua, Maastrichtin kriteereihin ei sisällytetty selvää työttömyysastetta koskevaa ehtoa, joka jokaisen maan olisi täytettävä päästäkseen mukaan Emun kolmanteen vaiheeseen. Haluaisin kysyä neuvostolta:

1. Mitä toimia se aikoo toteuttaa, jotta työllisyyspolitiikka saisi EU:ssa yhtä suuren merkityksen kuin rahapolitiikka?

2. Aikooko se toteuttaa toimia, ja mitä toimia, jotta EU:ssa saavutettaisiin ei vain taloudellista vaan myös yhteiskunnallinen yhteenkuuluvuus?

3. Tuleeko hallitusten välisen konferenssin päätyttyä ilmestyvä uusi sopimus sisältämään - yhdessä nykyisten taloudellista lähentymistä koskevien kriteerien kanssa - myös työttömyysastetta koskevan kriteerin, joka on ratkaiseva yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden mittari?

4. Onko neuvosto tutkinut sitä tapausta, jossa jäsenvaltioiden välillä vallitsee yhteenkuuluvuus taloudellisten mittareiden mukaan, mutta ei työttömyysmittarin mukaan, ja jossa havaitaan työttömien massamuuttoilmiö korkean työttömyyden maista matalan työttömyyden maihin?

Vastaus (10. marasskuuta 1997)

Arvois parlamentin jäsen ei varmaankaan ole tietämätön siitä, kuinka tärkeänä Eurooppa-neuvosto ja neuvosto pitävät työttömyyden torjumiseksi luodun yhteensovitetun strategian toteuttamista Euroopan unionissa asiaa koskevien Essenin Eurooppa-neuvoston päätelmien hengessä.

On kuitenkin muistettavaa, että päävastuu työttömuuden torjunnasta kuuluu jäsenvaltioille ja että kyseisen alan toimet kuuluvat niiden toimivaltaan kuten Amsterdamin sopimuksessakin on tunnustettu.

Siitä huolimatta Eurooppa-neuvosto ja puheenjohtajavaltio toisensa perään ovat suoneet työllisyysongelmille keskeisen aseman neuvoston sosiaalialaa koskevassa työohjelmassa, mikä ilmenee Dublinin Eurooppa-neuvoston työllisyyttä koskevasta julistuksesta (13. - 14. joulukuuta 1996). Onko tarpeen muistuttaa, että yksi Alankomaiden puheenjohtajakauden ensimmäsiä aloitteita oli neuvoston joulukuussa 1996 perustaman työllisyys- ja työmarkkinakomitean toiminnan aloittaminen? Komitea vahvisti työohjelmansa vuodeksi 1997. Se aikoo erityisesti jatkaa työtään työllisyys- ja työmarkkinapolitiikkojen tuloksiin suuntautuneen lähestymistavan arvioinnin jatkon suunnittelemiseksi. Näin ollen taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus sekä makrotalous- ja rakennepolitiikkojen tulevat painopisteet pysyvät keskeisellä sijalla neuvoston toimissa ja huomionkohteissa.

Arvoisan parlamentin jäsenen työllisyyspolitiikan ja rahapolitiikan välille ajatteleman suhteen osalta muistutettakoon, että Dublinin julistuksen mukaan:

¨Euroopan talous- ja rahaliiton (EMU) käynnistäminen ja euron käyttöönotto perussopimuksen määräysten mukaisesti merkitsevät sellaisen vakauden alueen luomista, joka yhdistää ja lujittaa yhtenäismarkkinoita poistamalla liiketoimiin liittyvät kulut sekä kauppaan, matkailuun ja investointeihin kohdistuvat valuuttakurssiriskit EMU:uun osallistuvissa jäsenvaltioissa. Talous- ja rahaliitto ja euro edistävät merkittävällä tavalla kestävän työllisyyden edellyttämien vakaiden makrotalouden puitteiden syntymistä.¨

Palautetaan mieliin, että hallitustenvälinen konferenssi sopi Amsterdamissa 16.ja 17. kesäkuuta 1997 pidetyssä kokouksessaan Amsterdamin sopimuksen tekstistä,johon sisältyy uusi työllisyyttä koskeva osasto, jonka mukaan

- työllisyystavoitteet on vahvistettu sopimuksessa

- sopimuksessa täsmennetään, kuinka yksittäisten valtioiden työllisyyspolitiikat olisi yhteensovitettava

- sopimus mahdollistaa suositusten antamisen jäsenvaltioille ja kannustavien toimenpiteiden toteuttamisen työllisyysasioissa.

Lopuksi, Amsterdamin Eurooppa-neuvosto antoi 16. kesäkuuta 1997 päätöslauselman kasvusta ja työllisyydestä ja päätti pitää marraskuussa 1997 työttömuuden torjuntaan keskittyvän ylimääräisen huippukokouksen, jonka pitäisi vauhdittaa uudella tavalla työpaikkojen luomista. Komissiota ja neuvostoa on pyydetty laatimaan yhteistyössä Euroopan investointipankin kanssa selvitys tällä alalla saavutetusta edistyksestä. Eräät muutkin Euroopan yhteisöjen toimielimet kuten Euroopan parlamentti ja talous- ja sosiaalikomitea valmistelevat keskusteluun kannanottojaan käsiteltäviksi ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa.