KIRJALLINEN KYSYMYS E-1732/01 esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) komissiolle. Suurmyymälät (vilpillinen kilpailu).



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0216 - 0217



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1732/01 esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) komissiolle (14. kesäkuuta 2001) Aihe: Suurmyymälät (vilpillinen kilpailu) Polttoaineen jakeluasemien tai huoltoasemien rakentaminen suurmyymälöiden yhteyteen näyttää yleiseltä käytännöltä, lukuun ottamatta joitakin jäsenvaltioita, joissa se on nimenomaisesti kielletty. Joissakin tapauksissa suurmyymälät luopuvat voittomarginaalistaan tai jopa syyllistyvät polkumyyntiin alentaakseen hintojaan asiakkaiden houkuttelemiseksi huoltoasemille. Tällainen tilanne vääristää kilpailua, mistä aiheutuu vahinkoa sekä kuluttajille että muille vähittäiskauppiaille (huoltoasemat). 1. Voiko komissio ilmoittaa, onko se antanut suosituksen jäsenvaltioille estääkseen tällaiset mahdolliset toimet tai mihin valvontatoimenpiteisiin se aikoo ryhtyä tässä asiassa? 2. Voiko komissio ilmoittaa, mihin erityistoimenpiteisiin se aikoo ryhtyä puolustaakseen kuluttajien etuja ja polttoaineiden hintojen avoimuutta suurmyymälöiden yhteydessä sijaitsevilla huoltoasemilla (jakeluasemilla)? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (24. heinäkuuta 2001) Komissio ei ole antanut jäsenvaltioille suositusta, jolla suurmyymälöitä estettäisiin harjoittamasta polttoaineen vähittäismyyntiä ja noudattamasta joissakin tapauksissa alhaisten hintojen strategiaa, eikä se aio toteuttaa asiaa koskevia valvontatoimenpiteitä. Yleensä komissio katsoo, että uusien toimijoiden ja riippumattomien, jakeluketjuihin kuulumattomien yritysten läsnäolo on välttämätöntä kilpailupaineen säilyttämiseksi ja tehostamiseksi polttoaineiden vähittäismyyntimarkkinoilla. Lokakuun 2 päivänä 2000 julkaistussa lehdistötiedotteessa(1) komissio totesi jäsenvaltioiden kokemuksen osoittaneen, että kilpailu on tehokkaampaa markkinoilla, joilla toimii riippumattomia, jakeluketjuihin kuulumattomia toimijoita, koska näiden ostovoima on vastapainona ketjuille, kuin markkinoilla, joilla toimii vain jakeluketjuihin kuuluvia öljy-yhtiöitä. Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa suurmyymälät ovat osoittautuneet onnistuneiksi markkinatoimijoiksi jälleenmyyntimarkkinoilla. Lisäksi polttoaineiden vähittäismarkkinat ovat yleensä alueelliset, korkeintaan kansalliset. Kilpailunrajoitusten vaikutukset tuntuvat siis todennäköisimmin vain yhdessä jäsenvaltiossa. Vaikuttaakin siltä, että arvoisan parlamentin jäsenen esittämä kysymys kuuluu paremminkin kansallisten viranomaisten kuin komission tehtäviin. Lopuksi on huomattava, että yhteisön kilpailusääntöjen nojalla yritykset voivat vapaasti myydä haluamallaan hinnalla. Yhteisön kilpailulainsäädäntö ei siis estä yrityksiä myymästä alhaiseen hintaan asiakkaiden houkuttelemiseksi. Ainoastaan määräävässä asemassa olevien yritysten kohdalla tätä vapautta voidaan jossain määrin rajoittaa. Komissio ei aio toteuttaa erityistoimenpiteitä huoltoasemien myymien polttoaineiden hintojen avoimuuden suhteen. Se uskoo, että kuluttajien etuja moottoripolttoaineiden markkinoilla puolustetaan parhaiten varmistamalla, ettei kilpailu yhteisössä vääristy. (1) IP/00/1090.