ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3049/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (2. lokakuuta 1997) Aihe: Vihreä kirja kaupasta Asiani koskee vihreää kirjaa kaupasta (KOM(96)0530 lop.). Kaupan ala on yhteisön toiseksi suurin ala. Se lähestyy vuosituhannen vaihdetta edessään lukemattomia haasteita, joihin olisi vastattava välittömästi, mikäli kaupan oletetaan antavan oman panoksensa kansalaisten taloudelliselle ja sosiaaliselle hyvinvoinnille. Näin ollen pyydän 1. luomaan kauppiaiden ja kuluttajien pysyvä neuvoa-antava komitea PO XXIII/XXIV yhteyteen; 2. että kuluttajien ja kaupan edustajat osallistuvat kaupan ja jakelun komitean ja neuvoa-antavan kuluttajakomitean työhön silloin kun on kyse molempien etuja koskevista asioista; 3. säännöllisesti kuulemaan kaupan alaa ja kuluttajia edustavia järjestöjä (Eurocommerce, CCD, Euroopan kuluttajayhdistyksiä jne.). Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (5. marraskuuta 1997) Komissio tiedostaa tarpeen ottaa kaupan alan ja kuluttajien edustajat mukaan työhönsä. Tämän vuoksi komissio on perustanut kaksi neuvoa-antavaa komiteaa: kaupan ja jakelualan komitean (CCD), joka koostuu kaupan alan asiantuntijoista, sekä kuluttajakomitean, jonka muodostavat kuluttajien edustajat. Koska sekä kaupan alan että kuluttajien edustajia yhteisesti koskettavista kysymyksistä on syytä keskustella yhtä aikaa, komiteat järjestävät yhteisiä kokouksia, joissa vaihdetaan näkemyksiä ja kuullaan molempien osapuolten ilmaisemia kantoja ja toiveita. Yllä mainittu on pätenyt kaikkiin yhtenäisvaluuttaa koskeviin kysymyksiin, samoin kuin pyrkimykseen löytää yhteinen kanta herkistä aiheista kuten hintojen kaksinkertaisesta merkitsemisestä, konkreettisesta uuteen rahaan siirtymisen ajankohdasta ja yleisemmin myyntipisteiden valmistelusta kuluttajien neuvontaa silmällä pitäen. Komiteat ovat myös vaihtaneet näkemyksiä maksukorttien oikeudellisesta viitekehyksestä. Tämän vuoksi komissio ei katso tarpeelliseksi perustaa uutta komiteaa. Komissio aikoo sitä vastoin jatkaa joulukuussa 1996 aloittamaansa vuoropuhelua kuluttajien ja yritysten kanssa. Näissä puitteissa komissio käy keskusteluja EY:n teollisuuden ja työantajajärjestöjen liiton (UNICE), Euroopan kuluttajajärjestöjen liiton (EBCU) sekä Eurocommercen kanssa, jotta voitaisiin määritellä, millaisessa viitekehyksessä tietojenvaihto tapahtuu ja miten päästäisiin paremmin yhteisymmärrykseen kaikkien osapuolten etuja koskettavissa kysymyksissä.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2813/97 komissiolle esittäjä(t): Eryl McNally (PSE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Kiropraktikon ammatti Espanjassa Olen äskettäin saanut tietää kiropraktikko Penny Teshakin tapauksesta hänen saatuaan 6 kuukauden vankeusrangaistuksen Espanjassa. Hän hankki kiropraktikon pätevyyden USA:ssa ja perusti sen jälkeen oman vastaanoton Espanjaan. Koska hänen tutkintonsa on suoritettu EU:n ulkopuolella, häntä syytetään luvattomasta ammatin harjoittamisesta. Voisiko komissio selittää, miksi Espanjan kiropraktikkojen liiton tukemalle pätevälle ammattilaiselle annetaan tällainen epäoikeudenmukainen rangaistus? Aikooko komissio ehdottaa mitään toimea Euroopan tasolla tällaisia mielettömiä tuomioistuimen päätöksiä vastaan? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (17. lokakuuta 1997) Kiropraktikon ammatin harjoittamista eri jäsenvaltioissa koskevan yleisen kysymyksen osalta parlamentin jäsentä kehotetaan tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi Muscardinin kirjalliseen kysymykseen E-2139/95 ((EYVL L 326, 6.12.1995. )) ja Banottin kirjalliseen kysymykseen E-1706/95 ((EYVL L 311, 22.11.1995. )). Kysymyksessä esitettyjen tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että asianomainen henkilö on parlamentin jäsenen tarkoittamassa erityistapauksessa harjoittanut ammattiaan hankkimatta tarvittavia lupia. Näin toimimalla hän on ottanut riskin tulla syytetyksi luvattomasta ammatin harjoittamisesta ja joutunut kärsimään vastaanottajamaan lainsäädännön mukaisista seuraamuksista. Komissio ei näin ollen aio puuttua tähän asiaan, joka ei kuulu sen toimivaltaan.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2124/97 neuvostolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (24. kesäkuuta 1997) Aihe: Uuselintarvikkeita koskeva asetus (EY) N:o 258/97 - turvallisuuden tarkistaminen Aiotaanko geneettisesti muunnetun lajikkeen sallimisen yhteydessä tarkistaa lajikkeita koskevan direktiivin mukaisesti - sen jälkeen kun on tarkistettu kyseisen lajikkeen aineenvaihduntatuotteissa tapahtuvat muutokset - myös kaikkien tästä lajikkeista risteyttämällä tuotettujen kasvien aineenvaihdunnassa mahdollisesti tapahtuneet muutokset? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2112/97, E-2116/97, E-2124/97 ja E-2142/97 (31. lokakuuta 1997) Direktiivien 70/457/ETY ((EYVL L 225, 12.10.1970, s. 1. )) ja 70/458/ETY ((EYVL L 225, 12.10.1980, s. 7. )) sekä perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 258/97 ((EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1. )) varsinkin lupamenettelyä ja merkintää koskevat soveltamisedellytykset määritellään nimenomaan tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2624/97 komissiolle esittäjä(t): Christine Oddy (PSE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Kuukautissuojien arvonlisävero Onko komissio tietoinen siitä, että kuukautissuojien vähittäismyyjät ja niiden käyttäjät tukevat laajalti kyseisten tuotteiden vapauttamista arvonlisäverosta? Miten komissio aikoo ottaa nämä vaatimukset huomioon? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1997) Komissio tietää, että vähittäiskauppiasjärjestöt ovat Yhdistyneessä kuningaskunnassa usein ehdottaneet arvonlisäveron poistamista naisten kuukautissuojilta. Yleisesti ottaen komission on korostettava, että alv on yleinen kulutusvero, jota tulee periaatteessa kantaa kaikenlaisista tavaroista ja palveluista. Joissakin jäsenvaltioissa nykyisin voimassa olevat nollakannat ovat poikkeus tästä periaatteesta. Sen vuoksi ne sallitaan vain väliaikaisesti ja rajoitetulle tuotevalikoimalle. Tällä hetkellä komissio ei näin ollen suunnittele ehdottavansa alv:stä poikkeamista kuukautissuojien kohdalla. (Tämä koskee myös tuotantotekijöiden hintaan sisältyvää alv:tä.) Jos jäsenvaltiot katsovat kuukautissuojien olevan perustarpeisiin kuuluvia tuotteita, ne voivat käyttää nykyistä mahdollisuutta alennetun alv-kannan soveltamiseen. Itse asiassa jäsenvaltiot voivat yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan soveltaa alimmillaan 5 prosenttiin alennettua verokantaa hygieniatuotteisiin (kuudennen liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY ((EYVL L 145, 13.6.1977. )) (yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste) 12 artiklan 3 kohdan a alakohta ja liite H (luokka 3)). Tämä järjestely on kuitenkin vain tarjottu mahdollisuus ja kuten alla olevasta taulukosta ilmenee, useimmat jäsenvaltiot ovat päättäneet kantaa kuukautissuojista vakiokannan mukaista arvonlisäveroa: >TABLE> Nykyistä tilannetta tarkistetaan uuden yhteisen arvonlisäverojärjestelmän käyttöönoton yhteydessä. Silloin otetaan esiin kysymys arvonlisäverokannan yhdenmukaistamisesta, mihin liittyy myös luettelo tavaroista ja palveluista, joihin alennettua verokantaa voidaan soveltaa. Yksityiskohtaisempia tietoja komission suunnitelmista tällä alalla saa kesäkuussa 1996 hyväksytystä ohjelmasta ((KOM(96) 328 lopullinen. )).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2934/97 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (17. syyskuuta 1997)

Aihe: Komission yksiköiden ei-hyväksyttäviä kantoja sisältävät epäviralliset asiakirjat

Kreikkalaisen Tempo-Newsweek-aikakauslehden julkaisemien tietojen mukaan yhteisön salaisissa epävirallisissa asiakirjoissa lausutaan, että toistaiseksi on mahdotonta saavuttaa mitään yhteisymmärrystä Kyproksen kysymyksestä Turkin hallituksen kanssa, ja ehdotetaan, että jo nyt aloitetaan Kyproksen kahden yhteisön lopullisen toisistaan erottamisen prosessi. Näissä asiakirjoissa, joita on mahdoton hyväksyä ja joita Euroopan komission toimivaltaisissa yksiköissä kutsutaan ¨työasiakirjoiksi¨, mainitaan myös, että kyproksenkreikkalaisen osapuolen on tunnustettava kyproksenturkkilainen pseudovaltio, jota tällä hetkellä ei ole olemassa ja joka on vuoden 1974 pakkotoimin perustettu, ja vieläpä rohkaistava sitä sen eurooppalaista tulevaisuutta koskevien toiveiden osalta...

Asia on erittäin tärkeä ja liittyy EU:n jo nyt melko lailla iskuja kärsineeseen uskottavuuteen saarelle tehtyä invaasiota ja saaren miehittämistä koskevan ongelman ratkaisemisessa. Tämän vuoksi haluaisin saada tietää komission virallisen näkemyksen näistä julkisuuteen tulleista epävirallisista asiakirjoista, joissa toistetaan uskollisesti Turkin virallisen politiikan mukaiset, tätä ongelmaa koskevat kannat.

Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (17. lokakuuta 1997)

Komissiolla ei ole tietoa arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista Kyprosta koskevista salaisista epävirallisista asiakirjoista, eikä se voi siten lausua niistä mielipidettään.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2884/97 komissiolle esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) (17. syyskuuta 1997) Aihe: Ammattitutkintojen vastavuoroinen tunnustaminen Onko tutkintoja koskevien määräysten ja ammattitutkintojen vastavuoroisen tunnustamisen yhdenmukaistamisessa edistytty jäsenvaltioissa? Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 1997) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 126 ja 127 artiklan mukaisesti yhteisön toimivaltaan koulutusta ja ammatillista koulutusta koskevissa asioissa ei kuulu ammattikoulutusjärjestelmien ja ammattitutkintotodistusten yhdenmukaistaminen. Euroopassa on syytä tehdä ero niin sanottujen säänneltyjen ja sääntelemättömien ammattien välillä. Säänneltyjen ammattien harjoittaminen jäsenvaltiossa edellyttää lain mukaan erityistä muodollista kelpoisuutta osoittavaa asiakirjaa, mutta sääntelemättömiä ammatteja voidaan harjoittaa vapaasti. Säänneltyjen ammattien osalta tutkintojen vastavuoroisen tunnustamisen periaate on esitetty yhteisön direktiiveissä, jotka on annettu sisämarkkinoiden toteutumisen yhteydessä. Näiden direktiivien saattaminen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä on auttanut poistamaan joitakin liikkuvuuden oikeudellisia esteitä ja vahvistamaan oleellisesti ammatillisen koulutuksen tutkintotodistusten kansainvälistä tunnustamista. Sääntelemättömien ammattien osalta komissio on jo yli kymmenen vuoden ajan tukenut aktiivisesti tutkintojen selkeyden lisäämistä. Komissio on myös äskettäin julkaissut vihreän kirjan liikkuvuuden esteistä. Ammatillisten tutkintojen selkeydestä 3 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston päätöslauselmassa ((Neuvoston päätöslauselma, annettu 3 päivänä joulukuuta 1992, tutkintojen selkeydestä, EYVL C 49, 19.2.1993. )) määritellään käytännön strategia, jolla ei enää pyritä tutkintojen vastaavuuteen vaan suurempaan selkeyteen. Tässä yhteydessä on kehitetty ammatillisten kelpoisuuksien eurooppalaisen portfolion kokeilumalli, jota on esitelty työnantajille ja työnhakijoille. Leonardo da Vinci -ohjelmassa tuetaan tämän alan laadukkaita kansainvälisiä hankkeita, joista muutamat, kuten portfolio, ovat saaneet alkunsa tuloksena aikaisemmista pilottitoimista. Neuvosto antoi 15 heinäkuuta 1996 uuden päätöslauselman ammatillisen koulutuksen tutkintotodistusten selkeydestä ((Neuvoston päätöslauselma, tehty 15 päivänä heinäkuuta 1996, ammatillisen koulutuksen tutkintotodistusten selkeydestä, EYVL C 224, 1.8.1996. )). Päätöslauselmassa kehotetaan jäsenvaltioita edistämään näiden tutkintotodistusten selkeyttä liittämällä niihin maininta saadun koulutuksen sisällöstä ja kuvaus hankitusta ammatillisesta pätevyydestä. Siinä kannustetaan myös antamaan monikielisiä tutkintotodistuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2824/97 komissiolle esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE) (1. syyskuuta 1997)

Aihe: Tekstiilien kierrättäminen

Neuvosto hyväksyi äskettäin päätöslauselman jätehuoltoa koskevasta yhteisön strategiasta. Kyseisessä päätöslauselmassa todetaan, että käytetyt tekstiilit eivät ole jätettä.

Onko komissio neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että käytetyt tekstiilit, kierrätykseen tuodut vanhat vaatteet sekä niistä valmistetut tuotteet (kuten pesulaput tai uusiokuidut) eivät ole jätettä ja että tästä syystä kierrätyskeskusten tekstiilivarastoja ei voida määritellä kaatopaikoiksi?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (13. lokakuuta 1997)

Komissio ei ole tietoinen siitä, että 24 päivänä helmikuuta 1997 annetussa neuvoston päätöslauselmassa yhteisön jätehuoltostrategiasta ((EYVL C 76, 11.3.1997. )) viitattaisiin millään tavoin käytettyjen tekstiilien oikeudelliseen asemaan.

Aineen tai esineen jätteeksi nimittämistä on tutkittava jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY ((EYVL L 194, 25.7.1975. )) 1 artiklan a alakohdassa esitetyn jätteen määritelmän mukaisesti. Tämän säännöksen mukaisesti jätettä ovat liitteessä I määriteltyihin luokkiin kuuluvat aineet tai esineet, jotka haltija hävittää, aikoo hävittää tai on velvollinen hävittämään. Koska liitteeseen I sisältyy kaiken kattava luokka (Q 16 Kaikki materiaalit, aineet tai tuotteet, jotka eivät sisälly edellä mainittuihin luokkiin), mikä tahansa aine tai esine voi olla jätettä.

Sen vuoksi käytettyjen tekstiilien aseman määrittämisessä hävittämisen käsite on ratkaiseva. Hävittämisen käsite sisältää jätteistä huolehtimis- ja niiden hyödyntämistoiminnat samoin kuin jätteistä huolehtimiseen tai niiden hyödyntämiseen tähtäävät toiminnat. Sen vuoksi tekstiilien kierrätykseen tarkoitetut tekstiilit on katsottava hävitetyiksi. Näin ollen nämä tekstiilit ovat direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaista jätettä. Näiden materiaalien varastointi on jätteen varastointia. Kierrätysteollisuuden käytössä olevaa jätteen varastointipaikkaa ei kuitenkaan voida pitää kaatopaikkana
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2319/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (18. heinäkuuta 1997) Aihe: Kansainvälinen rikosten torjunta ja Euroopan ulkorajojen valvonta Surinamin huumekartellin harjoittaman Alankomaiden kautta tapahtuvan kokaiinikuljetuksen osalta 1. Ymmärtääkö neuvoston alankomaalainen puheenjohtaja, että vapautettaessa Haagin yleinen syyttäjä Charles van der Voort, joka oli myös CoPa-ryhmän johtaja, tehtävistään haitataan vakavasti Surinamin huumekartellin toimia koskevaa tutkintaa sekä Surinamin entisen diktaattorin Desiré Delano Boutersen esitutkintaa? 2. Onko neuvoston puheenjohtaja miettinyt sitä, että tehtävä, johon Alankomaiden viranomaiset ovat sitoutuneet Schengenin sopimuksen perusteella, nimittäin turvallisuuden takaaminen valvomalla ulkorajoja, häiriytyy vakavasti, jos Haagin yleinen syyttäjä C.V. van der Voort vapautetaan tehtävistään, koska Kolumbiasta ja Surinamista peräisin olevaa kokaiinia kuljetetaan suuret määrät Alankomaiden kautta Euroopan muihin jäsenvaltioihin? 3. Onko neuvoston puheenjohtaja valmis antamaan Van der Voortin jatkaa heti tehtävissään, kun otetaan huomioon laaja yleinen etu, jota edesauttaisi Surinamin huumekartellin purkaminen sekä Surinamin entisen diktaattorin Boutersen esitutkinnan jatkaminen, jotta kokaiinin kuljettaminen Alankomaiden kautta Euroopan jäsenvaltioihin saataisiin loppumaan? Mitä on sanottava aikaisemmasta ennakkotapauksesta, jossa Alankomaiden ulkoasiain tiedustelupalvelun entinen päällikkö K.M. Meulmeester ja yleisten asioiden ministeriön entinen pääsihteeri R.J. Hoekstra vapautettiin syytteestä, joka koski virkarikosta entisen Alankomaiden ulkoasiain tiedustelupalvelun kaikkien, muiden muassa Surinamia koskevien, asiakirjojen tuhoamisen vuoksi? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2251/97, E-2319/97 ja E-2320/97 (7. marraskuuta 1997) Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät kysymykset eivä kuulu neuvoston toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2602/97 komissiolle esittäjä(t): Ludivina García Arias (PSE) (1. syyskuuta 1997)

Aihe: Kilpailuun siirtymisestä aiheutuvat kustannukset Espanjan sähköalalla

Espanjan hallitus on sopinut sähköyhtiöiden kanssa alan perussäännöistä. Sopimus on synnyttänyt lakiehdotuksen, jonka käsittely on aloitettu.

Ehdotuksen mukaan yhtiöille myönnetään tukea noin kaksi miljardia pesetaa kilpailuun siirtymisestä aiheutuvia kustannuksia varten.

Katsooko komissio, että tällaisten tukien myöntäminen noudattaa sähköalan sisämarkkinoista annetun direktiivin 23 artiklassa säädettyjä siirtymäkauden järjestelyihin liittyviä periaatteita ja menettelyjä?

Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (14. lokakuuta 1997)

Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetun direktiivin 96/92/EY ((EYVL L 27, 30.10.1997. )) 24 artiklassa todetaan, että ¨jäsenvaltiot, joissa ennen tämän direktiivin voimaantuloa annettuja sitoumuksia tai toimintaa koskevia takeita ei voida täyttää tämän direktiivin säännösten vuoksi, voivat hakea siirtymäkausijärjestelyitä, jotka komissio voi myöntää niille¨. Näin jäsenvaltiot voivat poiketa väliaikaisesti joistakin direktiivin säännöksistä siirtymäkauden investointien estämiseksi. Tällaisia on tehty aiemmin, ja ne aiheuttavat yrityksille merkittäviä hankaluuksia niiden mukautuessa kilpailutettuihin markkinoihin. Huomionarvoista on myös se, että jäsenvaltioiden on haettava ehdotetuille toimenpiteille komissiolta lupaa ja saatava sen hyväksyntä ennen niiden toteuttamista.

Espanjassa direktiivin täytäntöönpanemiseksi laaditussa viimeisimmässä lainsäädäntöluonnoksessa suunnitellaan sähköyhtiöille kuitenkin niin kutsuttua järjestelmää kilpailuun siirtymiseksi. Tavoitteena on helpottaa niiden sopeutumista kilpailutettuun ympäristöön. Tähän järjestelmään ei aiota sisällyttää sähköyhtiöille poikkeuksia direktiivin 96/92/EY säännösten soveltamisesta; suunnitteilla on ainoastaan mahdollisuus myöntää niille tietyn ajanjakson ajan lisäkorvauksia markkinoilta saatavissa olevien tulojen lisäksi, jotta varmistetaan niiden taloudellinen vakaus. Näin ollen tässä vaiheessa ei näytä siltä, että nämä toimenpiteet kuuluisivat 24 artiklan soveltamisalaan.

Komissio seuraa kuitenkin tarkasti direktiivin 96/92/EY täytäntöönpanoa Espanjan lainsäädännössä varmistaakseen, että direktiivin periaatteita ja säännöksiä sovelletaan tarkasti.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2989/97 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Turkin mielivaltainen asenne Bosporin salmen suhteen Turkin viranomaisten antamien lausuntojen mukaan Turkki aikoo ryhtyä yksipuolisiin toimiin merenkulun valvomiseksi Bosporin ja Dardanellien salmissa. Tämä on herättänyt närää jopa turkkilaisissa merenkulkupiireissä, jotka toivoisivat kysymykseen kansainvälistä ratkaisua. Kansainvälinen merenkulkujärjestö IMO on myös ilmaissut tyytymättömyytensä Turkin hallituksen asenteeseen, joka vääjäämättä vie aluetta kohti vakavaa kriisiä. Toinen esimerkki Turkin viranomaisten omavaltaisesta käytöksestä: Bosporin salmen kautta kulkevia laivoja on alettu tarkastaa venäläisen S-300-puolustusjärjestelmän löytämiseksi. Kyproksen tasavalta on tilannut puolustusjärjestelmän ja aikoo asentaa sen suojaamaan saarta Turkin kyltymättömiä valtapyrkimyksiä vastaan. Voiko komissio kertoa mielipiteensä turkkilaisten mielivaltaisesta asenteesta, joka pyrkii muuttamaan salmien nykyistä tilannetta, ja voiko komissio ilmoittaa miten se reagoisi, jos Turkki toteuttaisi tällaisen laittoman toimenpiteen? Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (24. lokakuuta 1997) Komission hankkimien tietojen mukaan Turkin viranomaiset eivät suunnittele toimia, joiden tarkoitus olisi muuttaa merenkulun valvontaa Bosporin ja Dardanellien salmissa.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2667/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Kreetalaisen vainukoiran säilyminen ja suojelu Niin kutsuttu ¨kreetalainen vainukoira¨ on kreetalainen koira, jonka läsnäolosta saarella jo minolaiselta kaudelta lähtien on olemassa lukuisia todistuksia muinaisissa teksteissä ja kuvissa. Näissä teksteissä ja kuvissa ja myös myöhemmissä alueella matkustaneiden kirjoittamissa kuvauksissa tämän koiran jäljityskyvyt, sen yhteiselämä ihmisen kanssa ja sen ulkoiset ominaispiirteet näyttäytyvät erittäin myönteisessä valossa. Koska tämän koirarodun, joka on osa Kreetan historiallista eläinkuntaa, edustajat käyvät päivä päivältä vähälukuisemmiksi ja rotu on vaarassa hävitä, komissiolta kysytään: 1. Mitä toimia voitaisiin toteuttaa, jotta kreetalainen vainukoira luokiteltaisiin häviämässä oleviin lajeihin? 2. Mitä muita toimia voidaan kehittää, jotta tämän rodun suojelun ja säilymisen edistämistä voitaisiin rahoittaa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (3. lokakuuta 1997) Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa neuvoston direktiivissä 92/43/ETY ((EYVL L 206, 22.7.1992. )) luetellaan erityisiä hoito- ja suojelutoimenpiteitä edellyttävät luontotyypit ja eläin- ja kasvilajit, mukaan lukien uhanalaiset eläinlajit. Kreetalaista vainukoiraa ei mainita kyseisissä liitteissä, jotka koskevat ainoastaan luonnonvaraisia lajeja. Kreetalaisen vainukoiran suojelulle ja säilyttämiselle ei ole mahdollista myöntää tukea maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämisestä, kuvauksesta, keräämisestä ja käytöstä annetun neuvoston (EY) asetuksen N:o 1467/94 nojalla ((EYVL L 159, 28.6.1994. )).
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2760/97 komissiolle esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Direktiivi 89/686/ETY - kysymykseni 15.5.1996 Vastauksessaan 15.5.1996 esittämääni kysymykseen E-1173/96 ((EYVL C 345, 15.11.1996, s. 36. )) komissio selvitti, että palokunnat eivät ole mainitun direktiivin mukaisia järjestyksen ylläpitäjiä. Sen vuoksi työryhmän seuraavan kokouksen yhteydessä olisi keskusteltava siitä, miten on suhtauduttava siihen, että Baijerissa ammattipalokunnat luokitellaan järjestyksen ylläpitäjiksi ja siten ne yritetään jättää myös direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Onko komissio jo selvittänyt tätä ongelmaa työryhmässään tai muilla tasoilla? Jos on, mitkä olivat tulokset? Jos ei, miksi ei? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 1997) Kysymykseen voidaanko palomiehiä pitää järjestyksenvalvojiin kuuluvina direktiivin 89/686/ETY henkilönsuojaimia koskevien jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ((Neuvoston direktiivi 89/686/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1989 - EYVL L 399, 30.12.1989, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiiveillä 93/68/ETY, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1993 - EYVL L 220, 30.8.1993, 93/95/ETY, annettu 29 päivänä lokakuuta 1993 - EYVL L 276, 9.11.1993 sekä parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/58/EY, annettu 3 päivänä syyskuuta 1996 - EYVL L 236, 18.9.1996. )) soveltamisalan ulkopuolelle jäävien kohtien mukaisesti, on todellakin ollut kyseisen työryhmän käsiteltävänä 24 päivänä huhtikuuta 1997 pidetyssä kokouksessa. Jäsenvaltioiden asiantuntijoiden mielestä, parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-1173/96 ((EYVL C 345, 15.11.1996. )) saaman vastauksen mukaisesti, palokuntia ei voida yhdistää puolustusvoimiin tai järjestyksenvalvojiin ja niin muodoin direktiivissä 89/686/ETY mainitut ja palokuntien käyttämät välineet eivät kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio ryhtyy näin ollen tarvittaviin toimiin, jotta jäsenvaltioissa sovellettaisiin yhteisön lakia yhdenmukaisesti. Komissio muistuttaa parlamentin jäsentä, että direktiivi 89/686/ETY varmistaa käsittämiensä tuotteiden vapaan liikkuvuuden, eikä se siis koske jo käytössä olevia tuotteita. Eri palokunnat voivat siis edelleen käyttää ilman aikarajoituksia niitä välineitä, jotka heillä jo ovat ja joihin he ovat tottuneet.