KIRJALLINEN KYSYMYS E-1550/00 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Ostovoimapariteetti ja sen nykyinen käyttö.



Virallinen lehti nro 089 E , 20/03/2001 s. 0052 - 0053



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1550/00 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (18. toukokuuta 2000) Aihe: Ostovoimapariteetti ja sen nykyinen käyttö Komissio myönsi vastauksessaan E-2218/99(1), että ostovoimapariteetin käyttämiselle yhteisön lainsäädännössä ei ole oikeusperustaa ja vastauksessaan E-0273/00(2) osoitti olevansa kyvytön mainitsemaan yhtään taloustieteellistä perustetta ostovoimapariteetin käytölle samaa valuuttaa käyttävien maiden BKT-lukujen vertaamiseksi. Sitä vastoin komissio perusteli vastauksessaan E-0272/00(3) ostovoimapariteetin käyttöä sillä, että nykyisin kansainväliset järjestöt (mldr) julkishallinto, yliopistot, tutkimuslaitokset, julkiset ja yksityiset yhtiöt, pankit, tiedotusvälineet sekä yksityishenkilöt käyttävät sitä. Itse asiassa kysymyksessäni E-0276/00(4) annoin itse esimerkin ostovoimapariteetin käyttämisestä kansallisessa hallinnossa ja tämän lisäksi voisin mainita lukemattomia muita esimerkkejä, kuten Economist-lehden Big Mac -indeksin, Corporate Resources Groupin tekemän Executive Quality Living Reportin tai Bayerische Landesbankin tilastot sekä muita joko akateemisia tai kaupallisia tutkimuksia. Ongelmana on kuitenkin se, että kaikissa näissä tutkimuksissa saadaan täysin erilaisia tuloksia kuin komission tutkimuksissa, mikä onkin itse asiassa uusi hyvä syy asettaa Eurostatin julkaisemien ostovoimapariteettien käyttäminen kyseenalaiseksi. Eikö komissio myönnä, että eri tavoilla laskettujen ostovoimapariteettien ristiriitaiset tulokset ja oikeudellisen tai teoreettisen perustan puuttuminen ovat riittävä syy niiden nykymuotoisesta käytöstä luopumiseksi? (1) EYVL C 219 E, 1.8.2000, s. 124. (2) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 114. (3) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 113. (4) EYVL C 303 E, 24.10.2000, s. 170. Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (13. heinäkuuta 2000) Parlamentin jäsen esittää kolme perustetta ostovoimapariteetin käytöstä luopumiselle euroalueella. Nämä ovat ostovoimapariteettien oikeusperustan ja niiden käyttöä puoltavan teoreettisen perustan puuttuminen sekä eri hintatasotutkimusten tulosten ristiriitaisuus. Komissio ei yhdy näihin näkemyksiin. Ensimmäisen perusteen osalta komissio luettelee parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-0272/00(1) antamassaan vastauksessa rakennepoliittiset säädökset, jotka neuvosto ja parlamentti ovat komission ehdotuksesta antaneet. Näiden säädösten mukaan komission on laskettava ostovoimayksikköjen mukainen bruttokansantuote asukasta kohti ja sovellettava sitä kaikkiin jäsenvaltioihin ja niiden alueisiin. Parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-2218/99(2) antamassaan vastauksessa komissio kannatti erityistä säädöstä, jolla voitaisiin luoda vakaat puitteet, joiden avulla nykyiset menetelmät ja ostovoimapariteettia koskeva työ voitaisiin yhteisesti hyväksyä. Tämän vuoksi komissio tekee tulevien kuukausien aikana aloitteen tavoitteen saavuttamiseksi. Toisen ja kolmannen perusteen osalta voidaan todeta, että kaikki hintatasotutkimukset joiden menetelmät ja yksityiskohdat voivat vaihdella johtavat tulokseen, jonka mukaan suljetun sektorin hyödykkeet (erityisesti asunnot ja palvelut) ovat halvempia maissa, joiden BKT asukasta kohti on alhainen ja vastaavasti kalliimpia korkean asukaskohtaisen BKT:n maissa. Tämä vastaavuussuhde on todettu myös jäsenvaltioiden osalta komission vastikään julkistetussa tutkimuksessa(3). Balassa ja Samuelson (1964) ovat selittäneet tämän ilmiön, joka johtuu pääasiassa matalan tulotason valtioiden alhaisemmista palkoista. Ostovoimapariteetin päätarkoitus on ottaa huomioon se, että ostovoima on korkeampi kuin valuuttakurssien perusteella voisi olettaa niissä maissa, joissa suljetun sektorin hyödykkeiden hinnat ovat alhaiset (ja päinvastoin). (1) EYVL C 330 E, 21.11.2000, s. 113. (2) EYVL C 219 E, 1.8.2000, s. 124. (3) Euroopan komissio: Markkinoiden yhdentyminen ja hintatasojen erot EU:n jäsenvaltioissa (Market integration and differences in price levels between EU Member States) julkaisussa: The EU Economy 1999 Review (= European Economy, Bryssel/Luxemburg 1999.