ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3118/02 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle. Euroopan unionin vesihankkeiden rahoitus.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0158 - 0159



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3118/02 esittäjä(t): Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) komissiolle (30. lokakuuta 2002) Aihe: Euroopan unionin vesihankkeiden rahoitus Johannesburgissa 4. syyskuuta 2002 päättyneessä kestävän kehityksen huippukokouksessa Euroopan komissio korosti 3. syyskuuta antamassaan lehdistötiedotteessa, että Euroopan unioni rahoittaa jo 1,4 miljardilla eurolla vuodessa vesihuoltoon liittyvää kehitysapua ja tieteellistä yhteistyötä. (tietolähde: lehdistötiedote IP/02/1265). Voisiko komissio täsmentää seuraavia asioita: - Mitkä ovat yhteisön rahoitusvälineet, joista 1,4 miljardia euroa on sijoitettu vesihankkeisiin? - Miten rahoitus jakautuu vuosittain yhteisön eri rahoitusohjelmien kesken? - Jos yhteisö myöntää rahoitusta, minkä suuruisia ovat vuosittaiset maksut? - Mitä vesihankkeita Euroopan yhteisö on rahoittanut ohjelmiensa puitteissa kussakin maassa? Johannesburgin huippukokouksessa hyväksyttiin veteen liittyvä aloite. Voisiko komissio kertoa, miten se aikoo kehittää aloitetta ja toteuttaa sen? Voisiko komissio ilmoittaa, myöntääkö yhteisö tarvittaessa lisärahoitusta hankkeisiin, joihin on jo myönnetty rahoitusta? Jos myöntää, niin minkä rahoitusohjelmien puitteissa ja minkälaisten vesihankkeiden tukemiseksi? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 2002) Komissio viittaa vastaukseen, jonka se antoi parlamentin jäsenen suulliseen kysymykseen numero H-0696/02(1) parlamentin lokakuun 2002 istunnossa pidetyllä kyselytunnilla ja lisää seuraavaa vastauksena esitettyihin erityisiin kysymyksiin: - Esitetty 1,4 miljoonan euron luku on keskiarvo unionin (yhteisön ja jäsenvaltioiden) veteen liittyvän avun määrästä. Luku perustuu vuoden 2002 määrärahoja koskeviin jäsenvaltioilta saatuihin tietoihin, joita on täydennetty Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n kehitysapukomitean raporttien perusteella. - Komission osalta 135 miljoonaa euroa on kohdennettu veteen vuonna 2002 yhteisön talousarviosta ja Euroopan kehitysrahastosta (EKR). Laskelmaan ei sisälly veteen liittyviä toimintoja, joiden määrärahat on myönnetty muiden alakohtaisten otsikoiden alla, esimerkiksi terveydenhuollon, ympäristön, maaseudun ja kaupunkien kehityksen ja tutkimuksen ohjelmien yhteydessä. - Unionin vesialoitteen yhteydessä toteutetaan parhaillaan inventaariota, jonka tuloksena saadaan tarkempi esitys yhteisön ja jäsenvaltioiden kahdenvälisistä vesialaan liittyvistä hankkeista. (1) Kirjallinen vastaus 22.10.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2533/02 esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle. AKT-maista tuotavan sokerin alkuperäsääntöjen valvonta.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0066 - 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2533/02 esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle (11. syyskuuta 2002) Aihe: AKT-maista tuotavan sokerin alkuperäsääntöjen valvonta Niin sanotun sokeria koskevan pöytäkirjan mukaisesti tietyt AKT-maat voivat viedä sokeria EU:n jäsenvaltioihin niille edullisin hinnoin. 1. Voiko komissio vahvistaa, että tämä sokeri tuotetaan yksinomaisesti kyseisissä AKT-maissa? 2. Voiko komissio vahvistaa, että tässä on kyse AKT-maissa tuotetun sokerin ylijäämistä eikä kyseisten AKT-maiden maailman markkinoilta tuoman sokerin ylijäämistä? 3. Voiko komissio ilmoittaa, millä tavalla tätä asiaa valvotaan ja kuinka monta valvontatehtävää Brysselistä on mahdollisesti hoidettu? 4. Voiko komissio ilmoittaa, onko viime aikoina ryhdytty ottamaan selvää, mitkä yhteiskuntaryhmät AKT-maissa hyötyvät sokeria koskevasta pöytäkirjasta? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2002) 1. Komissiolla ei ole syytä epäillä, etteikö sokeria koskevan pöytäkirjan nojalla tuotu sokeri olisi peräisin asianomaisista Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT-) maista. 2. Sokeria koskeva pöytäkirja ei estä AKT-maita tuomasta sokeria muista maista samalla kun ne vievät itse tuottamaansa sokeria yhteisöön. 3. AKT-maista tulevan sokerin alkuperä tarkastetaan Cotonoun sopimuksessa olevaan liitteeseen V liitetyn pöytäkirjan 1, erityisesti alkuperän todentamista koskevan IV osaston ja hallinnollista yhteistyötä koskevan V osaston määräysten mukaisesti. Tarkastuskäyntejä voidaan tehdä pöytäkirjan 1 määräysten kiertämisen havaitsemiseksi ja ehkäisemiseksi, mutta tällaista ei ole havaittu sokeria koskevan pöytäkirjan nojalla tuodun sokerin alkuperän suhteen. 4. Komissio ei ole tietoinen viimeaikaisista selvityksistä sokeria koskevan pöytäkirjan hyödyistä AKT-maiden eri yhteiskuntaryhmille. Komissiolle tiedotetaan kuitenkin säännöllisesti vuosittaisella muistiolla (jonka toimittavat sokeria koskevan pöytäkirjan allekirjoittaneet AKT-valtiot) AKT-maiden ponnisteluista tehokkuuden ja kilpailukyvyn parantamiseksi sekä sokerin tärkeästä asemasta niiden talouksissa ja yhteiskunnissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1679/02 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle. Kisanganin väkivaltaisuudet.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0019 - 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1679/02 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle (6. kesäkuuta 2002) Aihe: Kisanganin väkivaltaisuudet Kisanganissa 14. toukokuuta 2002 tapahtuneiden väkivaltaisuuksien johdosta ottavat eri YK-lähteet huomioon sen mahdollisuuden, että levottomuuksia voi esiintyä muissakin Kongon demokratialiikkeen RCD/Goman valvonnassa olevissa kaupungeissa. Väestön keskuudessa kasvaa tyytymättömyys siihen, että kapinaliike ei Ruandan painostamana edelleenkään hyväksy presidentti Joseph Kabilan ja Kongon vapautusliikkeen MLC:n välistä poliittista sopimusta. Kansainvälinen yhteisö suhtautuu hyvin pidättyvästi Ruandaan, joka syyllistyy jatkuvasti vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin Kongossa. Milloin Euroopan komissio alkaa panna täytäntöön kansainvälisen yhteisön tekemiä päätöksiä, jotka koskevat Kisanganin demilitarisoimista, Kongo-joen avaamista uudelleen, maan yhdistämistä ja vieraiden armeijoiden vetäytymistä? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (1. heinäkuuta 2002) Kansainvälisen yhteisön tekemien päätösten täytäntöönpano on pääasiassa konfliktin osapuolten asia. Komissio tukee täysin Yhdistyneitä kansakuntia, mutta ei voi panna täytäntöön Kisanganin demilitarisoimista, Kongo-joen avaamista uudelleen tai vieraiden armeijoiden vetäytymistä. Mitä tulee Kongo-joen avaamiseen uudelleen kauppaliikenteelle huhtikuun aikana, Kongon hallituksen, Kongon demokratialiikkeen RCD/Goman ja Kongon vapautusliikkeen (MLC) edustajat allekirjoittivat Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailujoukkojen (MONUC) ehdottaman sopimuksen. Ensimmäinen saattue on jo saapunut Kisanganiin MONUC-operaation jokiyksikköjen saattelemana.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3064/02 esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle. Laihdutusvalmiste Letigen ja kuolemantapaukset — kyseenalainen hyväksymismenettely.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0152 - 0153



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3064/02 esittäjä(t): Torben Lund (PSE) komissiolle (22. lokakuuta 2002) Aihe: Laihdutusvalmiste Letigen ja kuolemantapaukset kyseenalainen hyväksymismenettely Tanskalainen kuluttajalehti T+T paljastaa lokakuussa 2002 ilmestyneessä numerossaan 28, että laihdutusaine Letigen on mahdollisesti aiheuttanut lukuisia kuolemantapauksia ja että Tanskan lääkintähallitus on hyväksynyt tuotteen kyseenalaisin perustein. Keskushermostoa stimuloivia aineita samassa määrin sisältävät laihdutustuotteet ovat kiellettyjä muissa EU-maissa, ja USA:ssa tehdyissä tutkimuksissa on selvästi osoitettu, että koostumukseltaan Letingenin kaltaiset laihdutusaineet voivat aiheuttaa vakavia sivuvaikutuksia. Komissiota pyydetään siksi välittömästi kommentoimaan Tanskan lääkintähallituksen tekemän hyväksymispäätöksen perusteita. Voiko komissio ilmoittaa, miksi koostumukseltaan samanlaiset tuotteet voivat samanaikaisesti olla sallittuja joissakin jäsenvaltioissa ja kiellettyjä joissakin toisissa? Voidaanhan olettaa että esimerkiksi tanskalaiset ja ruotsalaiset kuluttajat ovat yhtä herkkiä Letingenin tai sen kaltaisten hengenvaarallisten tuotteiden sivuvaikutuksille. Koska Letingenin myynti on kielletty Ruotsissa, monet ruotsalaiset ovat ostaneet tuotetta Tanskasta. Ongelmaa ei siksi voida pitää vain kansallisena kysymyksenä. Voiko komissio ilmoittaa, mihin toimiin se aikoo ryhtyä Tanskan lääkintähallituksen suhteen kansanterveyden edistämiseksi Tanskassa ja muissa EU:n jäsenvaltioissa? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (12. marraskuuta 2002) Letigen on lääkevalmiste, joka sisältää 20 milligrammaa (mg) efedriiniä ja 200 mg kofeiinia. Kansalliset viranomaiset eivät ole tehneet eriäviä päätöksiä Letigenistä, sillä lupaa markkinoille saattamiseksi on haettu ainostaan Tanskassa. Lupia myöntävälle Ruotsin toimivaltaiselle viranomaiselle (Läkemedelsverket (LV)) ei ole jätetty Letigenin markkinoille saattamista koskevaa lupahakemusta, joten LV ei ole milloinkaan kieltäytynyt sellaista lupaa myöntämästä. Tanskan toimivaltainen viranomainen (lääkintähallitus) myönsi Letigenille luvan vuonna 1990. Komissio antaa arvoisan parlamentin jäsenen huolen tiedoksi Tanskan lääkintähallitukselle saadakseen lausunnon Letigenin turvallisuudesta merkittävää terveyshaittaa aiheuttavan liikalihavuuden hoidossa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3219/02 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle. Kalastussatamille maksettava tuki.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0186 - 0187



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3219/02 esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle (7. marraskuuta 2002) Aihe: Kalastussatamille maksettava tuki Onko 17. joulukuuta 1999 annettua neuvoston asetusta 2792/1999(1) tulkittava niin, että osittain yksityisesti rahoitetuille kalastussatamille ei voida maksaa yhtä paljon tukea rakennerahastoista kuin julkisesti rahoitetuille kalastussatamille? Jos näin on, millä perusteella komissio harjoittaa politiikkaa, jossa hankkeita kohdellaan eriarvoisesti sen mukaan, ovatko ne yksityisiä vai julkisia, ja aikooko komissio muuttaa tätä käytäntöä? (1) EYVL L 337, 30.12.1999, s. 10. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 2002) Berliinin Eurooppa-neuvosto (23.24. maaliskuuta 1999) hyväksyi Agenda 2000:ta koskevat rahoitusnäkymät, joissa määrätään erityisesti rakennerahastojen käytöstä ohjelmakaudella 20002006. Puheenjohtajan päätelmien 48 kohdassa todetaan seuraavaa: Jos kyseessä on investointi yrityksiin, rahastojen tuen on oltava valtion tuelle vahvistetun tuen määrän ja tukiyhdistelmien enimmäismäärien mukainen. Eurooppa-neuvosto kannattaa myös komission ehdottamia alhaisempia osuuksia silloin, kun kyseessä on tuki tuloja tuottaville perusrakenneinvestoinneille ja investoinneille yrityksiin. Tätä periaatetta kuvataan (kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä annetussa) KOR-asetuksessa(1) erityisesti kalastussatamien kaluston osalta erilaisina taloudellisen osallistumisen tasoina sen mukaan, osallistuuko rahoitukseen yksityisiä edunsaajia vai ei. Kyseisen asetuksen liitteessä IV olevan 2 jakson (Taloudellisen osallistumisen taso) 6 kohdan mukaan (kansallinen) hallintoviranomainen päättää yksityisten edunsaajien osallistumisesta yksittäisten toimien ja nimenomaan kalastussatamien kalustoon liittyviin kustannuksiin erityisesti seuraavien seikkojen perusteella: - yhteinen etu vai yksityinen etu - kollektiivinen edunsaaja vai yksityinen edunsaaja - toiminnan tulokset ovat yleisessä käytössä vai yksityinen omistus ja hallinta - yhteisöt, tutkimuslaitokset osallistuvat rahoitukseen. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 2792/1999, annettu 17 päivänä joulukuuta 1999, kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä, EYVL L 337, 30.12.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2728/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Tukien jättäminen maksamatta kreikkalaisille luonnonmukaisen viljelyn harjoittajille.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0114 - 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2728/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (30. syyskuuta 2002) Aihe: Tukien jättäminen maksamatta kreikkalaisille luonnonmukaisen viljelyn harjoittajille Viljelijät, joilla on luonnonmukaisen tuotannon viljelmiä Pireuksen lääninhallinnon alueella ja joiden ehdotukset on sisällytetty vuodesta 1999 tämän alan ohjelmaan, jota EU yhteisrahoittaa, eivät ole saaneet taloudellisia tukia viljelmilleen vuosina 2000 ja 2001. Vastaavanlainen asia näyttää tulleen esiin myös muissa Kreikan lääneissä. Voiko komissio kertoa, mitkä ovat syyt siihen, ettei tukia ole maksettu, ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä, jotta viljelijät saisivat ne tuet, joihin heillä on oikeus? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (5. marraskuuta 2002) Komission saamien alustavien tietojen mukaan luonnonmukaisen viljelyn harjoittajille asetuksen (ETY) N:o 2078/92(1) mukaisesti maksettavien maatalouden ympäristötukien jättäminen maksamatta eräille Pireuksen läänin alueella toimiville tuensaajille vuosina 2000 ja 2001 johtui lääninhallinnon maatalousviranomaisten kansallisille viranomaisille tekemästä ilmoituksesta, jonka mukaan maatalouden ympäristötoimia koskevia sitoumuksia oli tehty sääntöjen vastaisesti. Vaikuttaakin siltä, että sitoumuksia olisi tehty keskellä markkinointivuotta 1999 eikä sen alussa (jolloin sitoumuksia olisi voitu valvoa tarkoin viljelyn eri vaiheissa). Tuensaajille markkinointivuoden 1999 lopussa suoritetut maksut olisi pitänyt suorittaa seuraavan markkinointivuoden lopussa. Vuoden 2000 maksut suoritettiin siis jo vuonna 1999. Syntynyt tilanne aiheutti oikeudellisia ongelmia ja valvontaongelmia, joiden selvittämisen ajaksi maksut lakkautettiin. Kreikan viranomaisten mukaan ongelmat on nyt selvitetty, ja vuosien 2001 ja 2002 maksut voitaisiin suorittaa vuoden 2002 loppuun mennessä. Komissio aikoo kuitenkin pyytää Kreikan viranomaisilta lisätietoja Pireuksen läänissä tehtyihin maatalouden ympäristötoimia koskeviin sitoumuksiin liittyvistä epäselvyyksistä. Kansallisten viranomaisten mukaan ongelma on ilmennyt ainoastaan tässä yhdessä läänissä. (1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2078/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992, ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä, EYVL L 215, 30.7.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2922/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Saint Kitts ja Nevis.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0126 - 0126



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2922/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (16. lokakuuta 2002) Aihe: Saint Kitts ja Nevis Voiko komissio antaa luettelon Saint Kitts ja Nevisissä toteutettavista hankkeista, jotka on hyväksytty rahoitettavaksi Euroopan unionin talousarviosta vuonna 2001, ja ilmoittaa kyseisen vuoden investointien kokonaismäärän? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 ja E-2922/02 (4. joulukuuta 2002) Komissio toimittaa välittömästi arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön pyydetyt tiedot sisältävän taulukon sekä vuoden 2001 kertomuksen yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkomaanavun toteuttamisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2878/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Raitiovaunureitin linjaaminen uudelleen Ateenassa.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0129 - 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2878/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (14. lokakuuta 2002) Aihe: Raitiovaunureitin linjaaminen uudelleen Ateenassa Jokin aika sitten Kreikan hallitus ryhtyi linjaamaan raitiovaunun reittiä uudelleen niiden ongelmien vuoksi, joita mahdollisesti aiheutuu historialliselle muistomerkille, Hadrianuksen portille, tärinästä vaunujen kulkiessa johtoja pitkin. Vaikka arkeologit olivat huomauttaneet tästä ongelmasta ennen raitiovaunulinjan rakennustöiden aloittamista, hallitus ryhtyi rakennuttamaan linjaa kyseiseen kohtaan. 1. Ottaen huomioon, että hanketta rahoitetaan yhteisön kolmannesta tukikehyksestä, hyväksyikö komissio raitiovaunureitin alkuperäisen linjauksen? 2. Aikooko komissio kattaa lisäkustannukset, jotka koituvat reitin linjaamisesta uudelleen, ja minkäsuuruiset ne ovat? Miclel Barnier'n komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2878/02 ja E-2947/02 (11. marraskuuta 2002) Ateenan raitiovaunureitin rakentamista koskeva suurhanke sisältyy rautateitä, lentoasemia ja kaupunkiliikennettä vuosina 20002006 koskevan toimintaohjelman hankkeisiin. Komissio ei ole tähän mennessä saanut Kreikan viranomaisilta erityispyyntöä tämän hankkeen toteuttamisesta. Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) tuettavien suurhankkeiden hyväksymismenettely edellyttää, että Kreikan viranomaiset esittävät rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) 25 ja 26 artiklan mukaisen hakemuksen. Tämän hakemuksen on koskettava hanketta lopullisessa muodossaan. EAKR:n tukea varten tukikelpoisiin menoihin voi sisältyä ainoastaan sellaisia menoja, jotka jäsenvaltio on esittänyt komissiolle tekemässään lopullisessa hakemuksessaan. (1) EYVL L 161, 26.6.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2384/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen soveltamisehdot.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0080 - 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2384/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (2. elokuuta 2002) Aihe: Eurooppalaisen pidätysmääräyksen soveltamisehdot Onko ministerineuvostossa parhaillaan käsiteltävänä olevan eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan ehdotuksen mukaan määräyksen antaneen jäsenvaltion rajoitettava luovutetun henkilön syytteeseenpano pidätysmääräyksessä mainittuihin rikoksiin? Onko pidätysmääräyksen vastaista, jos määräyksen antanut jäsenvaltio panee vireille oikeudenkäynnin rikoksesta, joka tehtiin ennen luovutuspyynnön esittämistä ja jota ei mainittu erikseen pidätysmääräyksessä, ilman että luovutetulle henkilölle annetaan mahdollisuus poistua määräyksen antaneen jäsenvaltion oikeudenkäyttöalueelta? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 2002) Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston viime kokouksessa 13. kesäkuuta 2002 eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehty neuvoston puitepäätös on ratkaiseva edistysaskel Euroopan oikeusalueen luomisessa. Tämä säädös julkaistiin yhteisöjen virallisessa lehdessä 18. heinäkuuta 2002, ja se tuli voimaan 20. päivänä sen jälkeen, kun se oli julkaistu (35 artikla). Jäsenvaltioiden on toteutettava sen säännösten noudattamisen edellyttämät tarpeelliset toimenpiteet viimeistään 31. joulukuuta 2003 (34 artikla). Eurooppalaisen pidätysmääräyksen on määrä korvata jäsenvaltioissa nykyisin voimassa olevat luovutusmekanismit. Sen soveltamisala kattaa kaikki luovuttamisesta vuonna 1957 tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen aiemmin kattamat tilanteet. Kaksoisrangaistavuuden periaate on poistettu 32 rikoksen osalta, kun niistä seuraavan rangaistuksen enimmäisaika on vähintään kolme vuotta täytäntöönpanojäsenvaltion alueella. Säädetty mekanismi on puhtaasti oikeudellinen. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen alaisia jäsenvaltion kansalaisia ei käytännössä enää voida kieltäytyä luovuttamasta pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion oikeusviranomaisille. Puitepäätöksen 27 artiklassa annetaan jäsenvaltiolle mahdollisuus luopua vetoamasta erityissääntöön, mikäli luovuttamisen täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen ei jossain erityistapauksessa päätä toisin. Muutoin sovelletaan erityissääntöä ja täytäntöönpanojäsenvaltion on tehtävä ennakkopäätös lisäsyytteen ajamisesta muiden kuin alkuperäisessä eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä ilmoitettujen tekojen vuoksi, paitsi jos kysymys on jokin saman artiklan 3 kohdassa luetelluista poikkeuksista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2368/02 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle. Avoimen lähdekoodin ohjelmistojen siirtäminen samaan paikkaan.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0049 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2368/02 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (2. elokuuta 2002) Aihe: Avoimen lähdekoodin ohjelmistojen siirtäminen samaan paikkaan Onko komissio käsitellyt virallisesti hallintojen välisen telemaattisen tietojenvaihdon (IDA) julkaisemaa raporttia Avoimen lähdekoodin ohjelmistojen yhdistäminen IDA:n hallintojen välisen tietojenvaihdon toteutettavuustutkimus (yritystoiminnan pääosasto), jossa suositellaan perustamaan tietojenvaihtokeskus, johon hallinnot voivat lahjoittaa ohjelmistoja. Kannattaako komissio tutkimuksessa esitettyä ehdotusta, että julkishallinnon kehittämät ja omistamat ohjelmistot pitää tehdä avoimen lähdekoodin lisenssillä? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä asiassa? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (3. syyskuuta 2002) Toteutettavuustutkimus Avoimen lähdekoodin ohjelmistojen siirtäminen samaan paikkaan aloitettiin hallintojen välisellä telemaattisella tietojenvaihto-ohjelmalla (IDA) sen selvittämiseksi, miten julkisen hallinnon kehittämien tai sille kehitettyjen ohjelmistosovellusten uudelleen käyttöä voidaan parantaa. Tämän IDA-ohjelmalla käynnistetyn tutkimuksen tarkoituksena on - selvittää mahdollisuuksia paremman kustannustehokkuuden saavuttamiseksi tietotekniikan käyttöönotossa Euroopan julkisella sektorilla - vastata eEurope 2002 -toimintasuunnitelman haasteeseen ja edistää avoimen lähdekoodin ohjelmistojen käyttöä julkisella sektorilla - arvioida Brysselissä helmikuussa 2001 pidetyssä IDA-symposiumissa avoimen lähdekoodin käytöstä julkishallinnossa annetun suosituksen toteutettavuutta. Tutkimuksen suorittanutta toimeksisaajaa (Unisys) on pyydetty arvioimaan ohjelmistojen jakamisen teknistä, organisaationaalista, oikeudellista ja taloudellista puolta. Annetut suositukset ovat toimeksisaajan esittämiä. Komissio ei ole ottanut virallista kantaa näihin suosituksiin. Komissio harkitsee kuitenkin parhaillaan useita vaihtoehtoisia käytännön toimia. Mikäli nämä koskevat IDA-ohjelmaa, jäsenvaltioiden tulee hyväksyä ehdotukset hallintojen välistä telematiikkaa käsittelevässä komiteassa (TAC). Ohjelmistolisenssit ja ohjelmistojen jakaminen liittyvät toisiinsa. Tutkimuksen ehdotus julkishallinnon omistamien ohjelmistojen tekemisestä avoimen lähdekoodin lisenssillä pitää nähdä tätä taustaa vasten. Lähdekoodin saatavuus on taattava (muutostarpeiden vuoksi), jotta ohjelmistot voidaan jakaa hallintojen välillä, eikä ohjelmistojen levittämistä saa rajoittaa. Avoimen lähdekoodin ohjelmistolisenssit täyttävät molemmat edellytykset.