Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0786/98 esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) komissiolle (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Direktiivin 97/12 täytäntöönpanosta aiheutuva uhka pienimuotoisten perinteisten karjamarkkinoiden toiminnalle Alankomaissa ja muualla Euroopassa On ilmennyt, että 1. heinäkuuta 1998 voimaan tullut direktiivi 97/12(1) eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa vaikuttaa kielteisellä tavalla - vaikkakin tahattomasti - pienimuotoisten perinteisten karjamarkkinoiden toimintaan Euroopan unionissa. Tällaiset markkinat ovat lopettamisuhan alla, koska niitä järjestettäessä ei pystytä toteuttamaan kaikkia toimenpiteitä, joilla on selkeät eläinlääketieteelliset ja terveydelliset perusteet. Alankomaissa sijaitsevien Schagenin ja Purmerendin historiallisten markkinoiden kaltaisia esimerkkejä löytyy myös muualta Euroopasta. 1. Onko komissio tietoinen siitä, että direktiivin 97/12 mukaiset tiukat säännökset saattavat muodostaa uhan pienimuotoisille perinteisille karjamarkkinoille Euroopassa sen vuoksi, että direktiivin tiukkojen säännösten noudattamiseksi tarvittavia taloudellisia varoja ei ole, ja että tämän seurauksena nämä markkinat joudutaan todennäköisesti lopettamaan? 2. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä näille tietyille pienimuotoisille karjamarkkinoille, joilla on historiallisista, kulttuurisista tai turismiin liittyvistä syistä johtuen tärkeä merkitys paikallisyhteisöille, aiheutuvien kielteisten seurausten poistamiseksi? 3. Voisiko komissio ilmoittaa, onko rakennerahastojen tämänhetkisten tavoitteiden perusteella mahdollista tukea pienimuotoisia perinteisiä karjamarkkinoita, jotta ne täyttäisivät eurooppalaiset eläinlääketieteelliset, ympäristölliset, kansanterveydelliset ja eläinten hyvinvointiin liittyvät vaatimukset? 4. Katsooko komissio, että maaseudun laaja-alaista kehittämistä koskeva uusi budjettikohta, jota viimeistellään tällä hetkellä ja jonka kautta kulttuuriturismille ja virkistystoimille maaseudulla luodaan uusia mahdollisuuksia, voisi muodostaa perustan pienimuotoisten perinteisten karjamarkkinoiden säilyttämiseen tähtäävälle politiikalle Euroopassa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (8. toukokuuta 1998) 1. Neuvosto antoi direktiivin 97/12/EY yhteisön sisäistä nautaeläinten ja sikojen kauppaa koskevassa direktiivissä 64/432/ETY(2) säädettyjen edellytysten korvaamiseksi. Säädöksen ajan tasalle saattamisen tärkeimpänä tavoitteena oli vähentää eläintautien leviämisen riskiä. Näitä tauteja ovat muun muassa nautojen tuberkuloosi ja nautojen luomistauti, jotka voivat vaikuttaa haitallisesti ihmiseen. Karjamarkkinoiden määrä on vähitellen pienentynyt jäsenvaltioissa viimeisten 10-15 vuoden aikana. Tämä kehitys johtuu osaltaan varotoimista, joilla on pyritty estämään tarttuvien tautien leviäminen markkinoille tuotavien elävien eläinten kaupassa. Uudet säännöt kuvastavat tarvetta varmistaa epätavalliseen ympäristöön siirretyille eläville eläimille hyvät olot ja edistää ihmisten ja eläinten suojelemista taudeilta. Nykyaikaistamisella voi olla taloudellisia seurauksia, kuten muullakin yhteisön toiminnalla. 2. Komission mielestä historiallisiin paikkoihin, kulttuuritapahtumiin ja matkailunähtävyyksiin liittyvässä toiminnassa on kiinnitettävä huomiota siihen, että eläimiä kohdellaan kuten sivistyneessä nykyaikaisessa yhteiskunnassa on tapana. Tämä koskee myös eläinten kauppaa. Historiallisten paikkojen, kulttuuritapahtumien ja matkailunähtävyyksien ylläpitoon voidaan maksaa yhteisön tukea vain niitä koskevaan politiikkaan sisältyvien toimenpiteiden yhteydessä. 3. Maataloustuotteiden kaupan pitämiseen ja jalostukseen myönnettävää tukea koskevien nykyisten asetusten (neuvoston asetus (EY) 951/97(3)) perusteella perinteisille karjamarkkinoille voidaan myöntää investointitukea, jos se käytetään myyntitilojen saattamiseen eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä yleistä hygieniaa koskevien yhteisön vaatimusten mukaisiksi. Edellytyksenä on, että tuki ei edistä myyntiä suoraan kuluttajalle. Se ei toisin sanoen saa hyödyttää vähittäismyyntialaa. Jäsenvaltiot voivat itse päättää, ovatko perinteiset karjamarkkinat ensisijaisia tukikohteita joko asetuksen (EY) 951/97 mukaisesti tai yhteisön tavoitteen 1 ja 5b kohde alueilla toteutettavan toimenpideohjelman perusteella. Myös Leader-ryhmille voitaisiin myöntää tukea tällaiseen toimintaan niiden aluekehityssuunnitelmien yhteydessä. 4. Ehdotuksissa uudeksi maaseudun kehittämistä koskevaksi toimintalinjaksi painotetaan entistä enemmän maaseudun perinteitä, kulttuuria ja matkailua. Tässäkin tapauksessa jäsenvaltioiden annetaan itse päättää, asettavatko ne perinteiset karjamarkkinat etusijalle. (1) EYVL L 109, 25.4.1997, s. 1. (2) EYVL L 121, 29.7.1964. (3) EYVL L 142, 2.6.1997.