KIRJALLINEN KYSYMYS E-2141/01

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle

(17. heinäkuuta 2001)

Aihe: Yhteisön politiikka naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet työelämässä

Komission vuotuiset kertomukset rakennerahastopolitiikasta osoittavat, ettei yhteisöllä ole todellista erityistä politiikkaa naisten työllisyyden sekä miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi. Jäsenvaltiot toteuttavat vain pieniä symbolisia hankkeita, joilla ei ole todellisia poliittisia vaikutuksia naisten työllisyyteen. Millaisia hankkeita komissiolla on, ja kuinka paljon rahaa niihin käytetään, jotta voidaan lisätä työllisyyttä ja vähentää naisten työttömyyttä, kuten sovittiin Lissabonin huippukokouksessa?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(10. syyskuuta 2001)

Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmoitti päätelmissään, että naisten työssäkäyntiastetta pitäisi yhteisössä nostaa yli 60 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä, samalla kun kokonaistyöllisyysasteen pitäisi nousta 70 prosenttiin osana pitkän ajan täystyöllisyystavoitetta. Tavoite vahvistettiin Tukholmassa maaliskuussa 2001 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa, jossa sovittiin, että naisten työssäkäyntiaste pyritään nostamaan 57 prosenttiin vuoteen 2005 mennessä.

Naisten työllisyyttä edistävistä yhteisön aloitteista kannattaa mainita ainakin kolme suurinta. Vuotta 2001 koskevissa työllisyyden suuntaviivoissa(1) viitataan ensimmäisen kerran Lissabonissa asetettuihin tavoitteisiin laaja-alaisessa suuntaviivassa A. Suuntaviivojen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi harkittava kansallisten tavoitteiden asettamista naisten työllisyydelle, jotta yleiseurooppalainen vuodelle 2010 asetettu työllisyystavoite saavutetaan.

Lissabonin tavoitteiden saavuttamista ja vuoden 2001 työllisyyden suuntaviivojen toteuttamista arvioidaan parhaillaan osana vuosittaista jäsenvaltioiden työllisyyttä koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien arviointia Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 128 artiklan mukaisesti (entinen 109 q artikla). Kyseinen arviointi julkaistaan vuoden 2001 yhteisessä työllisyysraportissa.

Myös Euroopan sosiaalirahaston (ESR) toiminnassa tasa-arvoasiat ja naisten työssäkäynti ovat näkyvästi esillä. Vuonna 1993 toteutetuissa uudistuksissa tasa-arvo liitettiin rakennerahastojen yhteisiin tavoitteisiin. Ohjelmakaudella 19941999 yhteisön tämän alan toiminnassa yhdistyivät naisille suunnattu suora tuki ja sukupuolten tasa-arvon edistämiseen suunnattu epäsuora tuki. Arvioinnin tuloksista on havaittavissa, että rakennerahaston antama tuki oli tärkeä liikkeelle paneva voima, joka lisäsi tasa-arvoasioiden näkyvyyttä jäsenvaltioissa toteutetuissa aloitteissa. Tähän tulokseen päästiin yleisillä ESR-toimilla ja yhteisön aloitteista tuetuilla pilottihankkeilla sekä erityisesti työllisyysaloitteen avulla.

Rakennerahastojen toiminnasta kaudella 20002006 annetun asetuksen(2) mukaan tasa-arvoasioiden valtavirtaistamisen on oltava kaikkien ohjelmien ja toimien edellytyksenä. Voimassa olevissa Euroopan sosiaalirahaston säännöksissä Euroopan työllisyysstrategia on otettu keskeiseksi osaksi sosiaalirahaston ohjelmia. Työllisyysstrategian yksi pääelementeistä on sukupuolten tasa-arvon ja

naisten työssäkäyntiasteen parantaminen. Komissio on ottanut tiukan kannan tasa-arvoasioiden puolesta neuvotellessaan uusista ohjelmista jäsenvaltioiden kanssa. Näiden neuvottelujen avulla on varmistettu, että naisten työllisyyden erityistarpeisiin osoitetaan enemmän lisävaroja kuin jäsenvaltiot olivat alun perin ehdottaneet.

Lähes kaikki jäsenvaltiot aikovat toteuttaa kaksitahoista lähestymistapaa naisten ja miesten välisen tasa-arvon parantamiseksi ESR-ohjelmissa. Ohjelmissa on erityistoimenpiteitä tasa-arvon edistämiseksi sukupuolten välillä. Niitä toteutetaan yhdessä laajempien toimien kanssa, joilla yhtäläiset mahdollisuudet otetaan osaksi kaikkia toimia ja ohjelmien tavoitteita. Tasa-arvon edistämiseksi tehdyistä ponnisteluista on vaikea ilmoittaa yhtä kokonaislukua. Vuosina 20002006 ESR:n erityisistä tasa-arvotoimista myönnetään rahoitusta eri hankkeisiin yhteensä lähes 4 miljardia euroa. Summa kasvaisi vielä huomattavasti, jos huomioon otettaisiin varat, joilla tuetaan valtavirtaistamistoimia.

Myös yhteisön Equal-aloitteesta tuetuilla hankkeilla on mahdollista vaikuttaa tasa-arvon parantamiseen. Equal-aloitteessa kokeillaan ja edistetään uusia keinoja työssäkäyvien ja työnhakijoiden kohtaaman syrjinnän torjuntaan. Equal-aloitteen noin 3 miljardin euron varoista 8 prosenttia on osoitettu naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien tukemiseen.

Rakennerahaston naisille suuntaama tuki kattaa kaiken toiminnan työmarkkinoilla. Monet korostavat erityistoimia, joilla kehitetään ja tuetaan lastenhoitostrategioita, lisätään koulutuksen joustavaa saatavuutta, torjutaan ammattialojen jakautumista naisten ja miesten aloihin ja suunnataan toimia erityisesti naisille (esimerkiksi yritystoiminnan aloittaminen). Näiden toimien tuloksena naisten osallistumisen työmarkkinoilla pitäisi kasvaa.

Lisäksi paikallisiin työllisyystoimiin sisältyy tasa-arvoa edistäviä erityishankkeita, joissa pyritään esimerkiksi muuttamaan nuorten työtehtäviä tasa-arvoisemmiksi, yksilöimään hyviä toimintatapoja naisten työllisyyden parantamiseksi erityisesti osuus- ja yhteisötalouden alalla jne. Vuonna 2000 toteutettujen hankkeiden arviointi valmistuu vuonna 2002.

Tasa-arvon edistäminen talouselämässä on yksi tärkeimmistä tavoitteista tasa-arvoa koskevassa yhteisön puitestrategiassa ja siihen liittyvässä uudessa ohjelmassa 20012005(3). Ohjelman toteuttamiseen on varattu 50 miljoonaa euroa. Ohjelmasta rahoitetaan kansalliset rajat ylittäviä hankkeita, joiden toteuttajina ovat jäsenvaltiot, kansalliset tasa-arvoviranomaiset, kansalaisjärjestöt, työmarkkinaosapuolet ja naisjärjestöt. Lisäksi rahoitetaan tiedotustoimintaa ja tutkimusta, jotta saadaan tarkempaa tietoa sukupuolten välisistä eroista työmarkkinoilla ja tuodaan esille strategioita, joilla eroja voidaan vähentää.

(1) Neuvoston päätös 19.1.2001, EYVL L 22, 24.1.2001.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, 21.6.1999, EYVL L 161, 26.6.1999.

(3) KOM(2000) 335 lopullinen.