KIRJALLINEN KYSYMYS E-0931/03 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle. Huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien vähentämiseen tähtäävä politiikka.



Virallinen lehti nro 222 E , 18/09/2003 s. 0244 - 0245



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0931/03 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle (26. maaliskuuta 2003) Aihe: Huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien vähentämiseen tähtäävä politiikka Huumausaineiden väärinkäytön torjumista koskeva yhteisön politiikka on osoittautunut tehottomaksi. Huumeiden salakuljetus on ammentanut kielloista voimavaransa. Se lisääntyy nopeasti ja on jatkuvasti yhä kannattavampaa, se tukee järjestäytynyttä rikollisuutta ja pieniä rikkeitä, korruptoi hallintoa ja nöyryyttää unionia, joka on kyvytön toimimaan asian hyväksi. Kansanterveyden tasolla huolestuttavia eivät ole ainoastaan huumausaineiden väärinkäytön aiheuttamat fyysiset ja henkiset vahingot, vaan myös suonensisäisten huumeiden käyttäjien määrästä lähes miljoona käyttäjää Euroopan unionissa johtuvat huumausaineiden käyttäjien HIV- ja hepatiitti C -tartuntojen aiheuttamat terveysriskit sekä huumeiden yliannostukseen ja huumausainemyrkytykseen menehtyvien kasvava määrä. Muistutettakoon, että huumausaineiden käyttäjien kuolleisuus on 20 kertaa normaaliväestön kuolleisuutta suurempi. Voisiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin, jotka koskevat huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien vähentämiseen tähtäävää politiikkaa: 1. Miten komissio arvioi metadonikorvaushoito-ohjelmien toteutumista jäsenvaltioissa? 2. Bernissä, Liverpoolissa ja viimeiseksi Asturiasin maakunnassa on kokeiltu pilottiohjelmia, joiden tarkoituksena on lääketieteellisen valvonnan alaisena antaa opiaatteja käyttäjille, jotka ovat kokeilleet useita eri hoitoja menestyksettä. Eikö komissio ole sitä mieltä, että sen tulisi arvioida kyseiset ohjelmat ja että ne tulisi ottaa käyttöön muissa jäsenvaltioissa? Muistaako komissio, että kyseisillä ohjelmilla saavutettiin myönteisiä tuloksia, sillä erityisesti rikollisuuden, yliannostuksen ja huumausainemyrkytyksen uhrien määrän sekä HIV- ja hepatiitti C -tartuntojen määrä laski? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 2003) 1. Komissio ei ole tehnyt tutkimuksia jäsenvaltioissa toteutetuista metadonikorvaushoito-ohjelmista, mutta se aikoo vuonna 2003 tehdä yhteistyössä Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA:n) kanssa katsauksen jäsenvaltioissa käytettyihin riskinvähentämismenetelmiin. EMCDDA on teettänyt tutkimuksen korvaushoidosta kaikissa 15 jäsenvaltiossa. Se julkaisi tutkimustulokset vuonna 2000 kirjassa nimeltä Reviewing current practice in drug-substitution treatment in the European Union. Tutkimuksessa todetaan, että korvaushoito lisää fyysistä, psyykkistä ja sosiaalista hyvinvointia sekä vähentää rikollisuutta. 2. Komissio ei voi ottaa kantaa yksittäisiin kansallisiin ohjelmiin. Komissio on kuitenkin tukenut huumeiden väärinkäytön torjumista koskevan yhteisön toimintaohjelman puitteissa metadonikorvaushoito-ohjelmia käsitteleviä koehankkeita, kuten Euro-Methwork-verkoston työtä. Tällä hetkellä komissio tukee hanketta, jolla pyritään parantamaan korvaushoidon laatua Euroopassa. Hankkeen tavoitteena on edistää Euroopassa korvaushoidon tarjontaa opiaattiriippuvaisille, joille kyseinen lääkitys on osoitettu, ja huolehtia siitä, että korvaushoito tapahtuu asianmukaisesti. Joulukuussa 2002 komissio hyväksyi ehdotuksen neuvoston suositukseksi huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien ehkäisemisestä ja vähentämisestä. Suositus perustuu EY:n perustamissopimuksen 152 artiklaan. Parlamentti antoi helmikuussa 2002 myönteisen lausunnon kyseisestä suosituksesta. Neuvoston odotetaan hyväksyvän suosituksen lähiaikoina. Jäsenvaltioille suositellaan, että ne järjestävät kattavaa korvaushoitoa, jota tuetaan riittävällä psykososiaalisella hoidolla, ja että ne tarjoavat huumeiden käyttäjille useita erilaisia hoitovaihtoehtoja, myös huumeetonta hoitoa. Lisäksi jäsenvaltioille suositellaan, että ne kehittävät toimia, joilla estetään korvaavien aineiden joutuminen väärään käyttöön, samalla kun ne varmistavat asianmukaisesti hoidon saatavuuden.