KIRJALLINEN KYSYMYS E-3494/01 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle. Villanueva del Carneron (Léon, Espanja) kaatopaikka.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0124 - 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3494/01 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle (8. tammikuuta 2002) Aihe: Villanueva del Carneron (Léon, Espanja) kaatopaikka Kastilia ja Leónissa maaliskuusta 2000 lähtien toiminut R.M.D.S.A (Recuperación de Materiales Diversos, S.A.) -yritys on kuljettanut tonneittain polyeteeni-, PVC- ja metallijätteitä Villanueva del Carnerossa (Santovenia de la Valdoncinan kunta, León) sijaitseville kaatopaikoille ilman kunnan viranomaisten lupaa, eikä tiettäväsi ole tehnyt asiaan kuuluvaa ympäristövaikutusten arviointia. Valle de Conforcos -järjestö on tehnyt kantelun oletetusta ympäristörikoksesta ja vastustaa kyseisen alueen maaperän, ilman ja veden saastuttamisen jatkamista. Toisessa vaiheessa R.M.D.S.A aikoo ottaa käyttöön autonrenkaiden lämpökäsittelymenetelmän ja on tehnyt sitä varten ympäristövaikutusten arvioinnin, jossa on todettu useita säännönvastaisuuksia, ja on aihetta epäillä, että yritys aikoo tulevaisuudessa polttaa PVC-muovin, joka nykyisin viedään kaatopaikalle. Jätteistä annetussa direktiivissä 75/442/ETY(1), muutettuna direktiivillä 91/156/ETY(2), säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteiden hävittämisestä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle. Mihin toimiin komission mielestä on ryhdyttävä, jotta voidaan taata tätä asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja etenkin jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY sekä tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY(3) noudattaminen? (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39. (2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32. (3) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (14. helmikuuta 2002) Komissiolla ei ole tietoja arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomista asioista. Todettakoon, että tällä hetkellä jätteiden käsittelystä säädetään jätteistä 15. heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY(1), jota on muutettu 18. maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY(2). Edellä mainitun direktiivin 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai että jätteistä huolehditaan vaarantamatta ihmisen terveyttä ja käyttämättä sellaisia menetelmiä, jotka saattavat vahingoittaa ympäristöä, ja erityisesti, että - ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää, kasveja tai eläimiä; - ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja; - ei vahingoiteta maaseutua tai tärkeinä pidettäviä alueita. Direktiivin 75/442/ETY 9 artiklan mukaan jätteistä huolehtivien laitosten ja yritysten on saatava lupa toimivaltaiselta viranomaiselta. Mitä tulee tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3. maaliskuuta 1997 annettuun neuvoston direktiiviin 97/11/EY(3), muut kuin ongelmajätteiden käsittelylaitokset, joissa jätteet poltetaan tai käsitellään kemiallisesti ja joiden kapasiteetti on yli 100 tonnia päivässä, mainitaan direktiivin liitteessä I, ja muut jätteiden käsittelylaitokset liitteessä II. Perustamissopimusten valvojan ominaisuudessaan komissio toteuttaa joka tapauksessa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisessä tapauksessa noudatetaan yhteisön lainsäädäntöä. (1) EYVL L 194, 25.7.1975. (2) EYVL L 78, 26.3.1991. (3) EYVL L 73, 14.3.1997.