FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/572

(2004/C 78 E/0606)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3520/03

esittäjä(t): Rijk van Dam (EDD) komissiolle

(25. marraskuuta 2003)

Aihe: Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 4/2003 maaseudun kehittämisestä: epäsuotuisten alueiden tuki

Vastauksessaan erityiskertomuksen 78 kohtaan komissio ilmoittaa, että se aikoo tehdä vuoden 2003 loppuun mennessä kokonaisvaltaisen arvion tukijärjestelyiden vaikutuksesta epäsuotuisten alueiden tukeen (1).

1. Onko komissio tehnyt kokonaisvaltaisen arvion tukijärjestelyiden vaikutuksesta epäsuotuisten alueiden tukeen viime vuosikymmenten aikana? Jos on, milloin arvio toimitetaan Euroopan parlamentille? Jos ei ole, miksi arviota ei ole vielä tehty?

2. Onko komissio voinut käyttää tai aikooko se käyttää arviota laatiessaan tietoja ja arvioita, joita jäsenvaltiot, kansalliset tai alueelliset tilintarkastustuomioistuimet ovat tehneet tuesta epäsuotuisille alueille? Aikooko komissio antaa katsauksen saamistaan selvityksistä?

3. Miten komissio varmistaa, että arviot ja jäsenvaltioiden antamat tiedot ovat kokonaisvaltaisia ja luotettavia? Voidaanko tietoja käyttää jäsenvaltioiden vertailemiseen?

4. Täydentävillä ehdoilla (cross compliance) on tärkeä tehtävä yhteisön maatalouspolitiikassa. Nämä ehdot, erityisesti hyvä maatalouskäytäntö, sisältyvät epäsuotuisten alueiden tukijärjestelmään erittäin epätyydyttävästi, sillä käytetyt käsitteet ja standardit ovat epäselviä ja monitulkintaisia. Miten ja millä aikavälillä komissio aikoo ratkaista nämä epäselvyydet?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(26. tammikuuta 2004)

1. ja 2. Jäsenvaltioiden oli määrä esittää ennen vuoden 2003 loppua nykyistä maaseudun kehittämisen ohjelmakautta koskeva väliarviointi, jossa käsitellään myös ”epäsuotuisia alueita” koskevaa toimenpidettä, ja näin tapahtuikin melkein kaikkien ohjelmien osalta. Koko yhteisöä koskeva yhteenveto on saatavissa vuonna 2004. Lisäksi saamme tietoja tästä aiheesta sen jälkeen kun väliarviointi, jälkiarviointi sekä epäsuotuisiin alueisiin kohdennettu erityisarviointi on saatettu ajan tasalle. Komissiolla on tällä hetkellä käytettävissään arviointi, joka koskee edellistä ohjelmakautta 1994—1999. Tässä koko yhteisöä koskevassa arvioinnissa on analysoitu, onko poliittiset tavoitteet, sellaisina kuin ne on määritelty kyseisissä asetuksissa, saavutettu, ja siinä käytetään analyysin perustana ja sen selittämiseksi kansallisia jälkiarviointikertomuksia. Loppukertomukselle on annettu nimeksi ”asetuksessa (EY) N:o 950/97 (2) säädettyjen toimenpiteiden arviointi maatalouden rakenteiden parantamiseksi”, ja siinä tuodaan esiin seuraavat korvauksia koskevat kohdat: — Epäsuotuisten alueiden tukijärjestelmässä on selvästi saavutettu sille asetettu tavoite korvata luonnonhaittojen vaikutukset tuotantokustannuksiin. — Kuitenkin epäsuotuisten alueiden tuelta puuttuu yhteinen ja yhtenäinen määritelmä, ja tällä tekijällä voidaan selittää se seikka, että joillakin epäsuotuisilla alueilla maksetaan liian vähän korvauksia ja joillakin liian paljon — liian paljon maksetaan sellaisilla alueilla, joissa haitta on vähäinen ja jopa merkityksetön verrattuna kyseisen jäsenvaltion niin sanottuihin muihin kuin epäsuotuisiin alueisiin.

3. Jäsenvaltioiden tekemien arviointien laatu varmistetaan noudattamalla yhteisiä sääntöjä siltä osin kuin niissä täsmennetään, kuinka arviot on suoritettava ja mikä on niiden sisältö (komission asetuksen (EY) N:o 445/2002 (3) 54—57 artikla). Näillä säännöillä säädellään lisäksi yhteisten arviointikysymysten laatimista sekä kertomuksissa noudatettavaa yhteistä rakennetta.

4. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (4) 5 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on hyväksyttävä 1. tammikuuta 2005 mennessä kansallisella tai alueellisella tasolla hyvää maataloutta ja ympäristöä koskevat vähimmäisvaatimukset asetuksen liitteen IV perusteella, ottaen huomioon alueiden erityispiirteet, mukaan luettuina maaperä ja ilmasto-olosuhteet. Näillä standardeilla helpotetaan asetuksen (EY) N:o 445/2002 29 artiklassa määriteltyjen hyvien maatalouskäytäntöjen toimeenpanoa, ja niihin kuuluu vähintään ympäristöä koskevien yleisten ja pakollisten vaatimusten noudattaminen.

(1) EUVL C 151, 27.6.2003, s. 23.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 950/97, annettu 20 päivänä toukokuuta 1997, maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta, EYVL L 142, 2.6.1997.

(3) Komission asetus (EY) N:o 445/2002, annettu 26 päivänä helmikuuta 2002, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, EYVL L 74, 15.3.2002.

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001, EUVL L 270, 21.10.2003.