KIRJALLINEN KYSYMYS E-0389/02

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(20. helmikuuta 2002)

Aihe: Terroristitekojen sisällyttäminen kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman perussäännön määräysten piiriin tai jättäminen niiden ulkopuolelle

Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman perussäännön 7 artiklassa (Rikokset ihmisyyttä vastaan) luetellaan joukko tekoja, muun muassa murha, tuhoaminen, kidutus ja muut samanlaatuiset epäinhimilliset teot, joilla tahallisesti aiheutetaan suurta kärsimystä, tai vaikea ruumiillinen vamma tai vahingoitetaan henkistä tai fyysistä terveyttä, joista jokainen edustaa rikosta ihmisyyttä vastaan, kun se tehdään tietoisesti ja osana siviiliväestöön kohdistuvaa laajamittaista tai järjestelmällistä hyökkäystä.

8 artiklan (Sotarikokset) e alakohdassa mainitaan, että sotarikoksilla tarkoitetaan muita vakavia valtionsisäisiin aseellisiin selkkauksiin sovellettavan oikeuden ja tapojen loukkauksia, kansainvälisen oikeuden järjestelmän puitteissa, eli mitä tahansa seuraavista teoista: i) tahallinen hyökkäys sellaista siviiliväestöä tai sellaisia yksittäisiä siviilihenkilöitä vastaan, jotka eivät osallistu välittömästi vihollisuuksiin;

ja tämän jälkeen 8 artiklan f alakohdassa todetaan, että Tämän artiklan 2 (e) kappaletta sovelletaan valtionsisäisiin aseellisiin selkkauksiin, mutta ei valtionsisäisiin levottomuuksiin ja jännittyneisiin tilanteisiin, kuten mellakoihin, erillisiin ja satunnaisiin väkivaltaisuuksiin tai muihin vastaaviin tekoihin. Sitä sovelletaan aseellisiin selkkauksiin, jotka tapahtuvat valtion alueella, kun siellä on meneillään pitkällinen valtion viranomaisten ja järjestäytyneiden aseistautuneiden ryhmien välinen tai tällaisten ryhmien välinen aseellinen selkkaus.

Katsooko komissio, että näiden tai muiden perussäännön artiklojen tavanomainen tulkinta sallisi terroristien sekä kapinallisten ryhmittymien (jos nämä ovat riittävän järjestäytyneitä) kuulua perussäännön määräysten soveltamisalaan vuoden 1949 Geneven sopimuksista ja niiden pöytäkirjoista huolimatta, vai yhtyykö se siihen näkemykseen, jonka Ranskan hallitus lausui selvästi julkilausumassaan ratifioinnin aikana ja jonka monet muutkin hallitukset sekä suuri osa oikeusasiantuntijoita jakavat, että terroriteot eivät kuulu näiden määräysten soveltamisalaan?

Pitääkö komissio Rooman perussääntöä myönteisenä ja jos se näin tekee, onko sillä näkemystä siitä, olisiko terroristien rikoksia kohdeltava eri tavalla kuin valtioiden viranomaisten tai kapinallisten ryhmittymien ihmisyyttä vastaan tekemiä rikoksia tai sotarikoksia?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(26. maaliskuuta 2002)

Komissio yhtyy täysin neuvoston 11. kesäkuuta 2001 hyväksymään yhteiseen kantaan kansainvälisestä rikostuomioistuimesta(1). Se aikoo edistää ja tukea Rooman perussäännön varhaista voimaantuloa ja kyseisen tuomioistuimen perustamista.

Yhteisön talousarviosta annetaan tukea kansalaisjärjestöjen toteuttamille hankkeille, joilla pyritään lisäämään maailmanlaajuista tietoisuutta tarpeesta perustaa kansainvälinen rikostuomioistuin. Vuodesta 1995 alkaen tällaisiin hankkeisiin on käytetty noin 6,9 miljoonaa euroa.

Yhteisö ei ole sopimuspuolena Rooman perussäännössä, eikä ole komission asia määrittää, sovelletaanko Rooman perussääntöä terroritekoihin.

Komissio panee kuitenkin merkille, että terroritekojen sisällyttämisestä Rooman perussääntöön keskusteltiin perussääntöä laadittaessa, mutta terroritekoja koskevaa artiklaa ei lopulta hyväksytty. Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön päätöslauselmassa F todetaan, että sopimuspuolina olevien valtioiden edustajakokous voi sisällyttää terrorismin myöhemmin perussäännön soveltamisalaan, sitten kun sitä koskeva määritelmä on hyväksytty.

Komissio panee merkille myös, että tietty terroriteko voidaan silti rinnastaa ihmisyyttä vastaan tehtyyn rikokseen tai muuhun perussäännössä määriteltyyn rikokseen, jos se täyttää tällaisia rikoksia koskevat arviointiperusteet.

(1) EYVL L 155, 12.6.2001.