KIRJALLINEN KYSYMYS E-0374/03

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(13. helmikuuta 2003)

Aihe: Portugalissa toimivien Clarks-kenkätehtaiden sulkeminen yhteisön varat

Englantilaisen monikansallisen C & J Clark -yhtiön äskettäinen ilmoitus Pohjois-Portugalissa Castelo de Paivan kunnassa sijaitsevan tehtaansa sulkemisesta on herättänyt suurta huomiota Portugalissa. Tämä odottamattoman tehtaan sulkemisen vuoksi melkein 600 työntekijää jää työttömiksi, mistä on hyvin vakavia sosiaalisia seurauksia kyseisessä kunnassa asuville perheille ja työntekijöille. Kunta kuuluu sitä paitsi rakennerahastojen tavoite 1 -alueisiin. Yhtiö sai (vuonna 1998) kyseisen tehtaan perustamista ja Castelo de Paivaan sijoittamista varten huomattavia valtion ja yhteisön tukia sillä edellytyksellä, että se ylläpitäisi toimintaansa vähintään vuoteen 2007 saakka.

On myös kerrottu, että kyseinen monikansallinen yhtiö käyttää toistuvasti hyväkseen tällaista menettelyä, jolla se nyt pyrkii siirtämään Portugalissa toimivan tehtaansa Romaniaan saadakseen uusia yhteisön tukia, ja että se on saanut yhteisön rahoitustukea noudattamastaan alihankintamenettelystä riippumatta.

Onko komissiolla tietoja ja rekistereitä, joiden perusteella Clarks tai C & J Clark -yhtymältä voitaisiin evätä vastaisuudessa kaikki, niin suorat kuin välilliset, yhteisön tuet ja joista ilmenisi, miten on menetelty ennen tapauksissa, joissa jokin yhtiö ei ole noudattanut EU:n (ja aik. EY:n) tuen saamiselle asetettuja ehtoja? Pitääkö komissio yllä rekisteriä yhtiöistä, yrityksistä tai yhtymistä, jotka saavat suoraa tai välillistä yhteisön rahoitustukea varmistaakseen, etteivät edunsaajat sitten riko sovittuja ehtoja ja vahingoita asiaomaisia sosiaalisia ja taloudellisia etuja tai käytä väärin Euroopan unionia taloudellista

tukea? Jos näin ei ole, eikö komission mielestä pitäisi tai olisi voitava pitää yllä tällaista rekisteriä? Mitä muita välineitä tai keinoja komissiolla on käytettävissään sen varmistamiseksi, ettei sitä voida syyttää sellaisten yritysten päätösten suosimisesta tai edistämisestä, jotka ovat sosiaalisesti ja taloudellisesti vahingollisia, rikkovat aikaisemmin tehtyjä sopimuksia ja vahingoittavat EU:n taloudellisia etuja, ja silmien sulkemisesta väärinkäytöksiltä ja opportunismilta tai niiden puoltamisesta?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0374/03, E-0375/03, E-0377/03 ja E-0378/03

(28. maaliskuuta 2003)

Yhteisön tukikehysten 20002006 kattaman kauden osalta voimassa olevat säännöt sisältävät seuraavat rakennerahastoja koskevat toimenpiteet:

- Ensinnäkin komissio on sisällyttänyt alueellisia valtiontukia koskeviin suuntaviivoihin (1998) määräyksiä, jotka velvoittavat tukea saaneet tahot pitämään yllä investointejaan tai

luotuja työpaikkoja tukialueella vähintään viiden vuoden ajan. Komissio katsoo, että suuntaviivojen 4.10 ja 4.14 kohdissa asetettu viiden vuoden määräaika lasketaan alkavaksi siitä, kun investointi, johon tukea on myönnetty, on toteutettu, toisin sanoen siitä hetkestä alkaen, jolloin yritys on käyttänyt investointiin tarkoitetut varat(1).

- Toiseksi rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöistä annetussa asetuksessa (1999) säädetään, että rakennerahastojen osallistuminen tuotantotoimintaan tapahtuu sillä edellytyksellä, että toiminnan sijainti ei muutu viiden vuoden aikana tukipäätöksen tekemisestä(2).

- Kolmanneksi suuren hankkeen (yli 50 miljoonaa euroa) yhteisrahoittamisesta Euroopan aluekehitysrahastosta on tehtävä erillinen hakemus komissiolle. Jäsenvaltioiden on lisäksi täytettävä lomake, jossa kysytään, onko rahoitus vaarassa aiheuttaa toimipaikan vaihdoksen. Komissio ottaa seikan huomioon päättäessään Euroopan aluekehitysrahastosta myönnettävästä tai mahdollisesti evättävästä rahoitusosuudesta (joka voi olla 35 prosenttia tavoitteen 1 alueilla).

Yhteisön tukikehysten kattaman kauden 19941999 osalta viiden vuoden sääntö tuli voimaan vasta vuonna 1998. Vuonna 1993 asetus 2982/93(3) oli kuitenkin jo voimassa, ja sen 24 artiklassa säädetään tuen vähentämisestä tai peruuttamisesta, jos toteutettu toimenpide ei oikeuta tukeen. Komission on tarkasteltava asiaa yhdessä jäsenvaltion kanssa.

Joka tapauksessa, jos tukea käytetään väärin, on ensisijaisesti jäsenvaltion velvollisuutena ryhtyä oikeustoimiin tuen myöntämisen yhteydessä yrityksen kanssa tehtyjen sopimusten perusteella. Jos tukea saanut yritys ei ole noudattanut valtiontukea koskevia yhteisön säännöksiä, on ensisijaisesti jäsenvaltion asiana maksattaa valtiontuet takaisin niille viranomaisille, jotka ovat ne myöntäneet. Jos tuki on rakennerahastojen yhteisrahoittamaa, valtion on lisäksi maksettava yhteisrahoitusosuus takaisin yhteisölle.

(1) Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat, http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/1998/c_074/c_07419980310fi00090031.pdf. Suuntaviivat ovat olleet voimassa siitä lähtien, kun ne on julkaistu Euroopan yhteisön virallisessa lehdessä EYVL C 74, 10.3.1998. 4.10. Alkuinvestointitukien myöntämisen ehtona on oltava maksutapaa tai tuensaantia koskevien edellytysten osalta kyseisen investoinnin säilyttäminen vähintään viiden vuoden ajan.

(2) Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöistä 21. kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 30 artiklan 4 kohdan b alakohta, EYVL L 161, 26.6.1999 http://europa.eu.int/comm/regional_policy/sources/docoffic/official/regulation/pdf/l_16119990626fi00010042.pdf. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimi ei enää saa rahaston tukea, jos kyseiseen toimeen kohdistuu viiden vuoden kuluessa siitä, kun toimivaltainen kansallinen viranomainen tai hallintoviranomainen teki päätöksen myöntää rahastoista tukea sellaisia huomattavia muutoksia: a) jotka vaikuttavat sen luonteeseen () b) jotka johtuvat perusrakenteen omistussuhteissa tapahtuvista muutoksista tai tuotantotoimen lakkauttamisesta tai sijainnin muuttumisesta.

(3) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2082/93 asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 4253/88 muuttamisesta, EYVL L 193, 31.7.1993.