ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2316/02 esittäjä(t): Ole Krarup (GUE/NGL) komissiolle. Rasismin vastaisesta toiminnasta annetun puitepäätöksen oikeusperusta.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0021 - 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2316/02 esittäjä(t): Ole Krarup (GUE/NGL) komissiolle (26. heinäkuuta 2002) Aihe: Rasismin vastaisesta toiminnasta annetun puitepäätöksen oikeusperusta Komissiolta pyydetään selvitystä oikeusperustasta, joka on valittu ehdotukselle puitepäätökseksi rasismin ja muukalaisvihan vastaisesta toiminnasta(1), erityisesti viittauksesta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artiklan e alakohtaan, koska kyseisessä määräyksessä ei mainita rasismin ja muukalaisvihan kuuluvan artiklan määräysten piiriin. Kyseinen 31 artiklan e alakohta koskee ainoastaan järjestäytynyttä rikollisuutta, terrorismia ja laitonta huumausainekauppaa. Onko komission oikeudellinen yksikkö antanut lausunnon kysymyksestä? Mahdolliset lausunnot pyydetään liittämään vastaukseen. (1) KOM(2001) 664 EYVL C 75 E, 26.3.2002, s. 269. António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (9. syyskuuta 2002) Komission ehdotus neuvoston puitepäätökseksi rasismin ja muukalaisvihan vastaisesta toiminnasta(1) perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 ja 31 artiklaan sekä 34 artiklan 2 kohdan b alakohtaan. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklassa, jossa otetaan tavoitteeksi kehittää jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa poliisiyhteistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä rikosasioissa, viitataan nimenomaisesti rasismin ja muukalaisvihan ehkäisemiseen ja torjuntaan keinona saavuttaa unionin tavoite, joka on antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. Tämä tavoite on saavutettava lähentämällä tarvittaessa rikosasioita koskevia jäsenvaltioiden sääntöjä 31 artiklan e alakohdan mukaisesti. Komission ehdotus puitepäätökseksi sisältää myös säännöksiä, joiden tarkoituksena on tiivistää oikeusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyötä. Se on toinen keino edistää mainitun tavoitteen saavuttamista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artiklan a, b, c ja d alakohdan mukaisesti. Erityisesti rikostunnusmerkistöjen yhteinen määrittäminen on keino ratkaista kaksoisrangaistavuuden ongelma keskinäisen oikeusavun ja rikoksen johdosta tapahtuvan luovuttamisen yhteydessä, ja samalla sillä edistetään oikeudellista yhteistyötä. Jäsenvaltioissa sovellettavien sääntöjen yhteensopivuus, jota 31 artiklan c alakohdassa edellytetään, voidaan varmistaa lainkäyttövallan ulottamista koskevalla edellytyksellä niissä tapauksissa, joissa jäsenvaltiot eivät luovuta kansalaisiaan. Lisäksi säännöksellä, jonka mukaan poliittisia rikoksia ei voida käyttää perusteena kieltäytyä keskinäisestä oikeusavusta ja rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta, edesautetaan 31 artiklan b alakohdassa esitetyn luovuttamisen helpottamista koskevan tavoitteen saavuttamista. (1) KOM(2001) 664 lopullinen, EYVL C 75 E, 26.3.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3191/02

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(8. marraskuuta 2002)

Aihe: Kipsilevyjen tuottajia koskeva kartellitutkimus

Vastauksessaan kirjalliseen kysymykseen E-0929/02(1) Euroopan komission jäsen Mario Monti lainaa melkein sana sanalta asiakirjaa MEMO/01/149. Belgialainen rakennusmateriaalien valmistaja Etex ilmoitti aivan äskettäin myyvänsä 52,94 prosentin osuutensa Gyproc Benelux NV -yhtiöstä brittiläiselle BPB-yhtiölle, jolla oli jo ennestään 46,1 prosentin osuus kyseisen yhtiön osakkeista. Samaan aikaan ilmoitettiin, että British Plasterboard (BPB) aikoo myydä ranskalaiselle Lafarge-yhtiölle osuutensa Gyprocin puolalaisesta ja saksalaisesta tytäryhtiöstä. Kyseiset neljä yhtiötä mainittiin huhtikuussa 2001 Euroopan komission kartelliselvitystä koskevien lehtikirjoitusten yhteydessä, vaikka komissio onkin haluton paljastamaan yritysten nimet virallisesti.

Onko komissio tietoinen näistä kaikkea muuta kuin merkityksettömistä muutoksista kipsilevyalalla ja katsooko se, että ne ovat yhteisön voimassa olevan talouslainsäädännön mukaiset?

Voiko komissio kertoa, onko asiakirjassa MEMO/01/149 sekä kysymyksen E-0929/02 vastauksessa mainittu muodollinen suullinen kuuleminen jo pidetty ja voiko komissio tarpeen mukaan myös kertoa, mikä on tutkimuksen tämänhetkinen tilanne?

(1) EYVL C 28 E, 6.2.2003, s. 59.

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(7. tammikuuta 2003)

Komissiolle ei ole tähän mennessä ilmoitettu sen enempää virallisesti kuin epävirallisestikaan arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista kaupoista.

Mitä tulee parlamentin jäsenen mainitsemia yrityksiä koskeviin tutkimuksiin, komissio teki 27. marraskuuta 2002 päätöksen, jolla määrättiin sakkoja seuraaville yrityksille: Société Lafarge SA 249,6 miljoonaa euroa, BPB PLC 138,6 miljoonaa euroa, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG 85,8 miljoonaa euroa ja Gyproc Benelux SA/NV 4,32 miljoonaa euroa eli yhteensä 478,32 miljoonaa euroa(1). Komissio tuli tyhjentävien tutkimusten perusteella siihen tulokseen, että nämä yritykset muodostivat vuosina 19921998 kipsilevykartellin Saksan, Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Benelux-maiden markkinoilla sopimalla kilpailun rajoittamisesta etujensa mukaiselle tasolle, vaihtamalla myyntitietoja ja ilmoittamalla toisilleen etukäteen hinnankorotuksista Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla. Lafarge, BPB ja Knauf osallistuivat kartelliin vuosina 19921998 ja Gyproc Benelux liittyi siihen vuonna 1996. Sakkojen suuruuden perusteena oli se, että kyseisten yritysten monitahoinen ja jatkuva sopimus rikkoi erittäin vakavasti EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa yhteensä yli kuuden ja puolen vuoden ajan.

Lisäksi Lafargelle ja BPB:lle määrättyjä sakkoja korotettiin raskauttavien asianhaarojen vuoksi, koska ne olivat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa aiemminkin. Ainoastaan BPB ja Gyproc tekivät yhteistyötä komission kanssa.

(1) IP/02/1744.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3594/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan unionin aloitteet, joilla varmistetaan, että yhteisön vesillä vaarallisia aineita kuljettavien alusten miehistöillä on riittävä ja vaatimukset täyttävä tekninen ja ammatillinen koulutus.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0111 - 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3594/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (13. joulukuuta 2002) Aihe: Euroopan unionin aloitteet, joilla varmistetaan, että yhteisön vesillä vaarallisia aineita kuljettavien alusten miehistöillä on riittävä ja vaatimukset täyttävä tekninen ja ammatillinen koulutus Prestigen aiheuttama katastrofi on osoittanut, että on tarpeen antaa kaikkia unionin vesialueilla purjehtivia aluksia koskevia ankaria määräyksiä, joita on pakko noudattaa, sillä Prestige-aluksella oli vain kapteeni ja kaksi muuta päällystöön kuuluvaa henkilöä sekä 22 hengen miehistö, joilla ei ollut minkäänlaista teknistä koulutusta ja jotka oli palkattu tilapäisesti. Mitä aloitteita komissio aikoo tässä yhteydessä esittää? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. helmikuuta 2003) Inhimilliset tekijät ovat vahvasti mukana komission suunnittelemissa toimenpiteissä, joilla pyritään parantamaan merenkulun turvallisuutta Prestige-onnettomuuden jälkeen. Tähän liittyen komissio on ehdottanut neuvostolle ja parlamentille 13. tammikuuta 2003(1) merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetun parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/25/EY(2) muuttamista niin, että otettaisiin käyttöön yhteisön arviointi- ja tunnustamisjärjestelmä EU:n ulkopuolella myönnettyjä pätevyystodistuksia varten. (1) KOM(2003) 1 lopullinen. (2) EYVL L 136, 18.5.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2574/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle. Yhden sentin eurokolikot.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0027 - 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2574/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle (16. syyskuuta 2002) Aihe: Yhden sentin eurokolikot Eurostatin tekemän tutkimuksen mukaan EU-kansalaisten mielestä yhden sentin eurokolikoita on liikaa ja ne ovat liian samankaltaisia. Käytännön elämässä olemme panneet merkille, että pienimpiä, 1 ja 2 sentin arvoisia eurokolikoita ei juuri käytetä. Suomessa ei kyseisiä kolikoita edes otettu käyttöön. Mikä on komission mielestä yhden ja kahden eurosentin kolikoiden tulevaisuus? Voiko jokin eurovaltio (esimerkiksi Suomi) kieltäytyä hyväksymästä yhden tai kahden sentin kolikoita maksuvälineinä? Aikooko Euroopan komissio asettua vastahankaan, jos jokin eurovaltio päättää poistaa kyseiset kolikot käytöstä? Aikooko komissio ryhtyä toimiin hintojen lähimpään 5 senttiin pyöristämisen torjumiseksi? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (16. lokakuuta 2002) Eurokolikkojen samojen nimellisarvojen käyttöönotto 12 jäsenvaltiossa aiheuttaa vääjäämättä jonkin verran sopeutumisvaikeuksia, koska se muutti nimellisarvojen lukumäärää monissa maissa. On siis ymmärrettävää, että yhden ja kahden sentin kolikoiden käyttö ja suosio vaihtelevat jäsenmaittain. Komissio ei aio esittää muutoksia nykyisiin nimellisarvoihin, joten yhden ja kahden sentin kolikoiden roolin määrää ennen kaikkea euroalueen kuluttajien käyttäytyminen. On kuitenkin syytä tähdentää, että pienimmät nimellisarvot ovat olleet tärkeässä roolissa, kun vanhoja hintoja on muunnettu tarkoiksi euromääräisiksi hinnoiksi. Eurokolikkojen nimellisarvot on vahvistettu liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen yksikköarvoista ja teknisistä eritelmistä 3 päivänä toukokuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 975/98(1). Euron käyttöönotosta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98(2) todetaan, että kaikkien kahdeksan nimellisarvon kolikot ovat laillisia maksuvälineitä koko euroalueella. Tästä syystä myöskään Suomessa ei voida kieltäytyä hyväksymästä yhden tai kahden sentin kolikoita laillisiksi maksuvälineiksi. Sitä paitsi Suomessakin on lyöty tietynsuuruinen erä yhden ja kahden sentin kolikoita. Yksikään jäsenvaltio ei voi poistaa käytöstä minkään nimellisarvon kolikkoja, koska kyseessä on yhteisössä päätetty asia. Suomessa käytössä oleva lähimpään viiteen senttiin pyöristämiseen määräävä laki koskee vain käteismaksuja eikä hintojen pyöristämistä sinänsä. (1) EYVL L 139, 11.5.1998. (2) EYVL L 139, 11.5.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3799/02 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle. Lääkevalvontaviranomaiset.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0190 - 0190



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3799/02 esittäjä(t): Elizabeth Lynne (ELDR) komissiolle (7. tammikuuta 2003) Aihe: Lääkevalvontaviranomaiset Tällä hetkellä lääkeyhtiöt maksavat lääkevalvontaviranomaisille luvista. Käsitykseni mukaan lääkeyhtiöt voivat yhteisön harmonisoidun lääkelainsäädännön ansioista valita, minkä lääkevalvontaviranomaisen kanssa he haluavat asioida. Heidän ei tarvitse neuvotella erilaisten kansallisten valvontaelinten kanssa. Lääkkeitä voidaan markkinoida monessa valtiossa samanaikaisesti ja nopeaa hyväksyntää käyttää hyödyksi. Mikä on lääkevalvontaviranomaisten rahoittamista koskeva komission kanta? Katsooko komissio, että yritysten olisi neuvoteltava erikseen jokaisen kansallisen valvontaviranomaisen kanssa, jotta ne voivat markkinoida lääkkeitään? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (12. helmikuuta 2003) Lääkevalvontaviranomaisten rahoitus kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jäsenvaltioilla on eri järjestelmiä näiden viranomaisten toiminnan rahoittamiseksi: osa järjestelmistä perustuu markkinoille saattamista koskevista luvista sekä muutoksista, uusimisista ja vuosimaksuista saataviin tuloihin, toiset järjestelmät taas ovat valtion rahoittamia. Useimmissa jäsenvaltioissa rahoitus on järjestetty näiden järjestelmien yhdistelmänä. Vastavuoroisen tunnustamisen puitteissa lääkeyritykset voivat valita, missä jäsenvaltiossa ne haluavat tuoda lääkevalmisteensa markkinoille. Kukin tähän menettelyyn osallistuva toimivaltainen jäsenvaltion viranomainen myöntää markkinoille saattamista koskevan kansallisen luvan. Voidakseen tuoda lääkkeensä markkinoille lääkeyritysten on maksettava jokaisesta jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämästä markkinoille saattamista koskevasta luvasta. Komissiolla ei ole tähän kysymykseen erityistä kantaa: kyseessä on maksu talouden toimijalle suoritetusta palvelusta. Tietoja niiden maksujen suuruudesta, joita kukin jäsenvaltio edellyttää markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämiseksi, saa jäsenvaltioiden kyseisten viranomaisten www-sivustoilta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3762/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle. Tiedonanto KOM(2002) 681 lopullinen.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0138 - 0139



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3762/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle (23. joulukuuta 2002) Aihe: Tiedonanto KOM(2002) 681 lopullinen Komissio ilmoitti 3. joulukuuta asiakirjassa KOM(2002) 681 lopullinen, että se aikoo esittää ehdotuksen yli 15 vuoden ikäisten yksirunkoisten säiliöalusten kieltämisestä Euroopan unionin vesillä vuodesta 2010 lähtien. Voiko komissio kertoa, paljonko (koko maailmassa) on nykyään yli 7 vuoden ikäisiä, siis vuonna 1995 rakennettuja, yksirunkoisia säiliöaluksia? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (10. helmikuuta 2003) Komissio antoi ehdotuksen tiedonannossaan 3. joulukuuta 2002(1), minkä seurauksena liikenneneuvosto ilmoitti 6. joulukuuta 2002 haluavansa, että raskaita polttoöljyjä kuljettavien yksirunkoisten öljysäiliöalusten pääsy unionin satamiin kielletään. Komissio antoi 20. joulukuuta 2002 parlamentille ja neuvostolle asetusehdotuksen(2), jonka tarkoituksena on kieltää raskasöljyjen kuljettaminen yksirunkoisilla öljysäiliöaluksilla unionin satamista ja satamiin sekä lyhentää Erika I -paketissa vahvistettua aikataulua yksirunkoisten öljysäiliöalusten poistamiseksi käytöstä. Komissio kehotti Euroopan parlamenttia ja neuvostoa käsittelemään ehdotuksen mitä pikimmin, jotta liikenneneuvosto voisi hyväksyä sen kokouksessaan 27. maaliskuuta 2003. Kansainvälisissä tietokannoissa erityisesti kantavuudeltaan yli 5 000 tonnin (dwt:n) öljysäiliöaluksia(3) koskevassa Lloyds Register/Fairplay -tietokannassa esitettyjen tilastotietojen mukaan käytössä olisi edelleen yli 2 000 yksirunkoista tankkeria, jotka on rakennettu ennen vuotta 1995. Suurin osa aluksista on alle 20 000 tonnin öljysäiliöaluksia. (1) KOM(2002) 681 lopullinen. (2) KOM(2002) 780 lopullinen. (3) Öljysäiliöalukset ovat Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMOn) määritelmän mukaisesti tankkereita (ks. kansainvälinen yleissopimus aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä (Marpol)).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3830/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Lääkkeet ja dopingaineet.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0194 - 0195



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3830/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (9. tammikuuta 2003) Aihe: Lääkkeet ja dopingaineet Urheilijoita syytetään usein dopingista, koska he ovat ottaneet lääkettä, jonka ainesosat kuuluvat Kansainvälisen olympiakomitean dopingaineluetteloon. Voitaisiinko kaikki tällaiset valmisteet varustaa erikoismerkinnällä (esim. punainen täplä pakkauksessa), mikä sekä helpottaisi urheilijoiden ja heidän huoltajiensa toimintaa että toisaalta estäisi dopingista kiinni jääneitä turvautumasta verukkeisiin? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2003) Merkintöjä koskeva yhteisön voimassa oleva lainsäädäntö eli säännökset tiedoista, jotka on merkittävä ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden pakkaukseen tai ulompaan päällykseen ja pakkausselosteeseen, sisältyvät ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6. marraskuuta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY(1) V osastoon. Direktiivin 2001/83/EY 59 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan pakkausselosteeseen on sisällyttävä muun muassa luettelo tiedoista, jotka ovat tarpeellisia ennen lääkkeen nauttimista. Näihin kuuluvat erityisvaroitukset ja tarpeelliset käyttöä koskevat varotoimenpiteet. Yksi tällaisten erityisvaroitusten ja käyttöä koskevien varotoimenpiteiden erityistapaus on tieto siitä, että lääkkeen käytöllä voi olla vaikutusta dopingtestin tulokseen. Pakkausselosteeseen on erityisesti merkittävä se, että lääkkeen käytöstä voi seurata positiivinen tulos tuollaisessa testissä. Velvollisuus ilmoittaa tästä pakkausselosteessa koskee sekä kansallisesti hyväksyttyjä lääkkeitä että yhteisön laajuisesti hyväksyttyjä lääkkeitä. Näin ollen urheilijat ja muu joukkue saavat jo kaikki tarpeelliset tiedot. Toisin kuin pakkausselostetta koskevissa säännöksissä, ulompaa päällystä koskevissa säännöksissä ei edellytetä, että päällykseen on merkittävä erityisvaroitukset tai tarpeelliset käyttöä koskevat varotoimenpiteet. Direktiivin 2001/83/EY V osasto ei näin ollen mahdollista sitä, että päällykseen sisällytetään erityisiä merkkejä lääkkeen mahdollisista vaikutuksista dopingtestin tulokseen. Tämä on tarkoituksenmukaista, sillä ulompaan päällykseen sisältyvien tietojen on oltava mahdollisimman suppeita ja koostuttava vain tärkeimmistä ja yleisesti merkityksellisistä tiedoista, jotta käyttäjän huomio voidaan kiinnittää täysin niihin. Yksityiskohtaisemmat tiedot on jätettävä annettavaksi pakkausselosteessa. Tämän vuoksi komissio katsoo, että direktiivin 2001/83/EY yksityiskohtaiset säännökset ovat riittävät antamaan kuluttajalle tarvittavat tiedot riskistä saada positiivinen testitulos. Komissio ei aio muuttaa voimassa olevia säännöksiä. (1) EYVL L 311, 28.11.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3861/02 esittäjä(t): Barbara Weiler (PSE) komissiolle. Eurooppalaisen vammaiskortin käyttöönotto.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0199 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3861/02 esittäjä(t): Barbara Weiler (PSE) komissiolle (10. tammikuuta 2003) Aihe: Eurooppalaisen vammaiskortin käyttöönotto Euroopan vammaisten vuoden johdosta olisi tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön yhtenäinen eurooppalainen vammaiskortti. Tämä olisi tärkeä askel myös liikkuvuutta ajatellen. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 13 artiklan (syrjintäkielto) perusteella olisi oltava mahdollista tehdä asiassa eurooppalainen aloite. Aikooko komissio tehdä asiaa koskevan ehdotuksen, ja jos aikoo, milloin? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (10. helmikuuta 2003) Arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuoma kysymys ei koske vammaisuuteen perustuvaan syrjintään liittyviä näkökohtia. Komissio katsoo tämän vuoksi, ettei 13 artiklaa voida käyttää kirjallisessa kysymyksessä mainitusta asiasta säätämiseen. Neuvosto on lisäksi tehnyt selväksi, että sen mielestä on jäsenvaltioiden vastuulla laatia vammaiskorttien myöntämistä koskevat säännöt(1). Komissio ei näin ollen aio tehdä ehdotusta asiasta. (1) Neuvoston suositus 98/376/EY, annettu 4. kesäkuuta 1998, EYVL L 167, 12.6.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3494/02

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) neuvostolle

(9. joulukuuta 2002)

Aihe: Nigerian verilöylyt

Nigerian traagiset tapahtumat (yli 200 kristityn verilöyly, tulipalot, kirkkojen ja liikkeiden tuhoamiset) ovat jälleen tuoneet esille, kuinka vakava tilanne on tässä maassa, jossa äärimmäinen väkivalta leimahtaa joka kerran, kun shariasta yritetään tehdä valtion lakia. Euroopan unioni kannattaa kyllä periaatetta, jonka mukaan kullakin maalla on oikeus noudattaa omia perinteitään, mutta se ei voi seurata välinpitämättömänä näin karkeaa ja epäinhimillistä ihmisoikeuksien, ihmisarvon sekä uskonnon- ja ilmaisunvapauden loukkaamista, joka johtaa verilöylyihin ja omaisuuden tuhoamiseen, kuten Nigeriassa nyt on tapahtunut ja kuten voisi tapahtua missä tahansa maassa, jossa islamilaiset fundamentalistijärjestöt toimivat.

1. Katsooko neuvosto, että kun vastaavanlaisia joukkomurhia tapahtuu uskonnon verukkeella, asiaan olisi syytä puuttua poliittisin sanktioin?

2. Mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta tällaisia tragedioita ei tulevaisuudessa tapahdu?

Vastaus

(4. maaliskuuta 2003)

Ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapaus taataan keskeisissä kansainvälisissä ihmisoikeussopimuksissa, muun muassa YK:n ihmisoikeusyleissopimuksissa. EU tuomitsee kaikissa olosuhteissa ihmisten vainoamisen heidän uskontonsa tai uskonsa takia. EU kehottaa kaikissa tilanteissa valtioita noudattamaan suvaitsevaisuutta ja keskinäistä kunnioitusta edistäviä lakeja ja käytäntöjä ja suojelemaan uskonnollisia vähemmistöjä syrjinnältä, pelottelulta ja hyökkäyksiltä. Selvät uskonnollista vainoa koskevat tapaukset otetaan säännöllisesti esille asianomaisten hallitusten kanssa sekä kahdenvälisessä yhteydenpidossa että monenvälisellä foorumilla, joista esimerkkeinä mainittakoon YK:n ihmisoikeustoimikunnan ja YK:n yleiskokouksen kolmannen komitean vuosikokoukset.

Samalla kun EU on Nigerian tapauksessa selvästi huolissaan hiljattain tapahtuneista väkivallan purkauksista, se on kuitenkin tyytyväinen liittovaltion hallituksen pyrkimyksiin varmistua siitä, että Nigerian lainsäädäntö noudattaa ihmisoikeussopimuksia. EU:ta kannustavat lisäksi rauhanomaiset ja oikeudelliset toimet, joita sekä muslimien että kristittyjen ihmisoikeusryhmät ovat toteuttaneet edellä mainittujen asioiden osalta. EU on ilmoittanut Nigerian viranomaisille haluavansa jatkaa EU:n ja Nigerian kumppanuuden puitteissa käytävää vuoropuhelua olemassa olevien, demokratian lujittamiseen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen tähtäävien prosessien vahvistamiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2905/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle. Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian ennaltaehkäisevä hyökkäys Irakiin.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0064 - 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2905/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle (16. lokakuuta 2002) Aihe: Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian ennaltaehkäisevä hyökkäys Irakiin YK:n edustaman kansainvälisen oikeuden ja valtioiden välisiä suhteita koskevien periaatteiden vastaisesti ja ilman että Irakin nykyisen hallituksen diktatorisuus olisi sille mikään puolustus, Yhdysvaltojen presidentti George Bush on ilmoittanut, että Yhdysvallat aikoo tehdä Ison-Britannian kanssa ennaltaehkäisevän hyökkäyksen Irakiin. Suunniteltu hyökkäys on erityisen vaarallinen, koska se perustuu ilmiselvästi imperialistiseen teoriaan, jonka mukaan Yhdysvallat suo itselleen oikeuden aloittaa ennaltaehkäiseviä sotia kaikkia niitä vastaan, jotka asettavat kyseenalaiseksi sen johtoaseman maailmassa. Mitä mieltä Euroopan unioni on tällaisista imperialistisista sota-aikeista? Mihin toimiin se aikoo ryhtyä sodan estämiseksi ja vaatiakseen kansainvälisen oikeuden noudattamista? Mihin toimiin se on ryhtynyt yhden EU:n jäsenvaltion, Ison-Britannian, pääministerin käyttäytymisen johdosta? Vastaus (3. maaliskuuta 2003) Neuvosto katsoo, että Irakin on noudatettava sitä koskevia Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmia ja erityisesti joukkotuhoaseita koskevia päätöslauselmia. Neuvosto on johdonmukaisesti ilmaissut kannattavansa toimimista Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa ja kansainvälistä oikeutta noudattaen. Näin ollen se suhtautui hyvin myönteisesti Yhdysvaltojen päätökseen toimia näissä puitteissa yhdessä kumppaniensa kanssa. Neuvosto onkin pannut tyytyväisenä merkille Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa 8. marraskuuta 2002 yksimielisesti hyväksytyn Irakia koskevan päätöslauselman 1 441. Irakin on nyt toimittava täydessä yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa ja täytettävä Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmista johtuvat velvoitteensa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2587/02 esittäjä(t): Ingo Schmitt (PPE-DE) neuvostolle. Suunnatun energian aseet.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0034 - 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2587/02 esittäjä(t): Ingo Schmitt (PPE-DE) neuvostolle (11. syyskuuta 2002) Aihe: Suunnatun energian aseet Tietääkö neuvosto, että (kylmän sodan ajalta) on edelleen olemassa suuri joukko suunnatun energian aseita, jotka usein ovat yksityishenkilöiden hallussa? Onko tarkoitus ottaa käyttöön tätä asiaa koskevia tarkastuksia? Onko neuvosto ryhtynyt toimiin Euroopan parlamentin päätöslauselman A4-0005/1999 pohjalta ja jos on, mihin toimiin? Vastaus (4. maaliskuuta 2003) Neuvostolle ei ole annettu käsiteltäväksi arvoisan parlamentin jäsenen esittämää kysymystä suunnatun energian aseiden osalta.