KIRJALLINEN KYSYMYS E-1275/98

esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle

(29. huhtikuuta 1998)

Aihe: Jäänvaltioiden erilaiset huumausainepolitiikat

Eri jäsenvaltioissa harjoitetaan erilaista huumausainepolitiikkaa. Kuitenkin yhä edelleen on olemassa pyrkimyksiä löytää yhteinen toimintatapa tällä alalla Euroopassa.

1. Onko komissiolla hallussaan tutkimuksia, joissa on yksityiskohtaisia, kutakin jäsenvaltiota koskevia tilastollisia tietoja huumausaineiden käytöstä, huumausaineriippuvuudesta sekä huumausainerikoksista?

2. Onko komissiolla hallussaan tietoja menestyksestä tai takaiskuista, jotka johtuvat huumausainepolitiikan muuttamisesta eri jäsenvaltioissa?

3. Onko komissiolla tietoja, joista käy ilmi nk. huumereitin muutokset unionin itään laajentumisen yhteydessä?

4. Millaisia tietoja tai tilastoja komissiolla on huumausaineiden käytöstä, huumausaineriippuvuudesta ja huumausainerikoksista jäsenyyttä hakeneissa valtioissa?

5. Onko komissiolla hallussaan tietoja rangaistuksista, joita yksittäisissä jäsenvaltioissa sekä jäsenyyttä hakeneissa valtioissa langetetaan huumausainerikoksista?

Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus

(19. kesäkuuta 1998)

1. ja 2. Komissio kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EDMC) (neuvoston 8. helmikuuta 1993 antama asetus (ETY) 302/93(1)) toimeksiantoon ja työhön. Seurantakeskuksen tavoitteena on toimittaa yhteisölle ja sen jäsenvaltioille puolueettomia, luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja eurooppalaisella tasolla huumausaineiden ja niiden väärinkäytön ilmiöstä ja niiden seurauksista. Yhteenveto tästä työstä esitetään huumausaineisiin liittyviä ilmiöitä koskevissa seurantakeskuksen vuosiraporteissa.

Näissä raporteissa esitetään analyysi kansallisista huumeidentorjuntastrategioista ja tuodaan esiin uusia poliittisia suuntauksia ja pyrkimyksiä. Vuoden 1997 raportissa selvitetään lisäksi huumeidentorjuntaan liittyviä julkisia menoja ja huumausaineongelman aiheuttamia yhteiskunnallisia kustannuksia. Lisäksi ennaltaehkäisykäytäntöjen arviointia, joka liittyy poliittisia pyrkimyksiä koskeviin kysymyksiin, käsitellään niin menetelmien kuin käytännön kannalta myös seurantakeskuksen työohjelmissa sekä huumausaineiden väärinkäytön ehkäisemiseen osana kansanterveyden alan toimintaa liittyvässä yhteisön toimintaohjelmassa (Euroopan parlamentin ja neuvoston 16. joulukuuta 1996 tekemä päätös N:o 102/97/EY(2)).

3. Huumereiteistä saadaan hyödyllisiä tietoja Europolin raporteista. Vuosiraporttinsa lisäksi Europolin huumeyksikkö on laatinut strategisen raportin huumekaupasta Kaakkois- ja Keski-Euroopassa sekä turkkilaisten rikollisjärjestöjen toiminnasta ja rakenteesta unionissa. Tämä raportti muodostaa perustan tehokkaammalle operatiiviselle yhteistyölle jäsenvaltioiden huumausainelakien täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten kesken.

4. Osana Phareen liittyvää usean edunsaajan huumausaineohjelmaa kerätään tietoa unionin jäsenyyttä hakevien maiden tilanteesta. Tuoreimmissa Pharen asiantuntijaraporteissa on selvitetty huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvää tilannetta, huumausaineiden kysynnän vähentämiseen tähtääviä politiikoita ja rakenteita Keski- ja Itä-Euroopan maissa (KIE) sekä synteettisten huumeiden tilannetta. Lisätietoja kerätään kunkin Phare-projektin yhteydessä, ja lisäksi laaditaan maakohtaiset selonteot, jotka sisältävät KIE-maiden toimittamia tietoja. Yhdistyneiden Kansakuntien kansainvälisen huumevalvontaohjelman maakatsaukset ovat myös hyödyllisiä.

Lisäksi tämän ohjelman yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota KIE-maiden, erityisesti unionin jäsenyyttä hakevien maiden, ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EDMC) välisen yhteistyön kehittämiseen. Tähän sisältyy aktiivinen osallistuminen huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskevan EDMC:n eurooppalaisen tietoverkon (REITOX) toimintaan. Vuotta 1998 koskevassa EDMC:n raportissa omistetaan yksi luku KIE-maiden tilanteelle.

Komissio on yhtä mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että on pyrittävä parantamaan huumausaineiden torjunnan alalla jäsenvaltioiden rikoslain soveltamisen keskinäistä tuntemusta. Komissio järjesti tämän vuoksi vuosina 1995 ja 1996 yhteistyössä Euroopan parlamentin ja neuvoston puheenjohtajavaltion kanssa konferensseja ja seminaareja, joissa pyrittiin tutkimaan jäsenvaltioissa voimassa olevaa rikoslakia ja sen soveltamista. Tässä työssä tukeuduttiin erityisesti komission rahoittamaan tutkimukseen, joka käsitteli huumausaineiden torjuntaan liittyvän jäsenvaltioiden rikoslain eroja. Tästä työstä tehtyjä päätelmiä sekä vertailevaa tutkimusta käsittelevää raporttia on jaettu laajalti, ja ne on lähetetty suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle sekä parlamentin pääsihteeristöön. Lisäksi Phareen liittyvän usean edunsaajan huumausaineohjelman yhteydessä on käynnissä tutkimus, jossa pyritään tuottamaan vertaileva analyysi jäsenyyttä hakevien maiden oikeudellisista ja institutionaalisista järjestelmistä.

(1) EYVL L 36, 12.2.1993.

(2) EYVL L 19, 22.1.1997.