FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/680

(2004/C 88 E/0699)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0104/04

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(22. tammikuuta 2004)

Aihe: Namibia — maatilojen valtaamisen uhka

Namibian maataloustyöntekijöiden ammattiliiton (NAFWU) ja Namibian maatalousalan liiton (NAU), johon valtaosa Namibian maatilojen omistajista kuuluu, välisten neuvottelujen katkettua NAFWU ilmoitti aikovansa vallata joitakin maatiloja. The Namibian -lehden ja joiden kansainvälisten lehtien mukaan tämä ilmoitus on herättänyt pelkoa Zimbabwen tapahtumien toistumisesta, vaikka Namibiassa näitä aikeita ei tueta virallisesti.

Tilanne on entistä jännittyneempi, koska NAFWU on ilmoittanut, että valtaukset voivat alkaa jo tässä kuussa.

Muistettakoon, että Namibian valtio on itsenäistymisestään lähtien pyrkinyt jonkinlaiseen maanomistusta koskevaan tasapainoon ottamalla käyttöön ohjelman nimeltään ”willing seller, willing buyer” antamalla niille maataloustyöntekijöille ensisijaisen oikeuden ostaa sen maanomistajan tila, jonka palveluksessa he ovat siinä tapauksessa, että maanomistaja on halukas myymään tilansa. Täten ei ole tarpeen käyttää mitään väkivaltaisia tai pakkokeinoja maatilojen lunastamiseksi eikä yllyttää sellaisten keinojen käyttöön.

Kun lähiaikoina aloitetaan vaalikampanja neljätoista vuotta vallassa olleen presidentin Sam Nujoman seuraajan valitsemiseksi, on mahdollista, että tätä aihetta käytetään joukkojen yllyttämiseen, ja sen pelätään aiheuttavan ihmis- ja aineellisia vahinkoja.

— Onko komissiolla tietoja tästä ongelmasta ja mihin suuntaan komissio olettaa tilanteen kehittyvän?

— Onko komissio ottanut yhteyttä tai aikooko se ottaa yhteyttä Namibian viranomaisiin tai ammattiliittoihin tai työnantajajärjestöihin tässä asiassa? Mihin toimiin se on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä sen estämiseksi, että tämä konflikti kärjistyy ja leviää muihin Afrikan maihin?

— Katsooko komissio Euroopan unionin etujen olevan vaarassa Namibiassa? Onko komissio saanut tai aikooko se pyytää Namibian hallitukselta turvatakeet?

— Onko komissio valmis yhteistyöhön Namibian hallituksen kanssa, jos tämä pyytää siihen? Mikä tehtävä Euroopan unionilla voisi olla tässä asiassa komission mielestä; voisiko se mahdollisesti toimia konfliktin osapuolten välisenä sovittelijana?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(4. maaliskuuta 2004)

Komissio on tietoinen Namibian maatilojen omistukseen liittyvästä yleisestä ongelmasta sekä muutamista yksittäisistä työriidoista, joista on kerrottu laajasti paikallisissa tiedotusvälineissä.

Tilanteen kehittymisen osalta voidaan todeta, että komissio luottaa siihen, että hallitus noudattaa jatkossakin lakia ja estää laittoman toiminnan. Hallituksen harkitsevat mutta päättäväiset lausunnot yksittäisistä tapauksista osoittavat, että se kannattaa täysin ”willing seller — willing buyer” -periaatetta (joka sulkee pois kaikenlaisen laittoman toiminnan).

Komission Namibian edustusto on luonut hyvät suhteet asiasta vastaaviin valtion viranomaisiin ja erityisesti maareformista vastaavaan ministeriin, maatalousministeriin sekä maatalouselinkeinon harjoittajien liittoon (NAU) ja Namibian kansalliseen maataloustyöntekijöiden liittoon (Namibian National Farmers Union, NNFU). Komissio päättelee näiden elinten kanssa meneillään olevan vuoropuhelun perusteella, että hallitus aikoo varmistaa jatkossakin, että kaikki kiistat selvitetään rauhanomaisesti ja olemassa olevien lakien mukaisesti ja että hallitus tekee kaikkensa välttääkseen kaikenlaiset yhteenotot. Näin ollen näyttää siltä, että kaikenlaiset kielteiset vaikutukset naapurimaihin (tai riski, että Namibia seuraisi Zimbabwen mallia) on suljettu pois.

Namibia on viime aikoina allekirjoittanut useiden jäsenvaltioiden kanssa investointisuojaa koskevia sopimuksia. Nämä antavat omaisuudelle ja investoinneille lainsäädännöllistä lisäsuojaa.

Cotonoun kumppanuussopimuksessa ja siihen liittyvässä Namibian ja komission välisessä maakohtaisessa strategia-asiakirjassa on sovittu, että maaseudun kehittäminen ja maareformi ovat tulevaisuudessa tärkeimpänä painopistealueena maan kanssa tehtävässä kehitysyhteistyössä. Komissio on todellakin myöntänyt kysymyksen hyvin suuren merkityksen Namibian kehitykselle ja myöntänyt myös, että onnistunut maareformiohjelma voi olla tehokas keino lujittaa sovittelu- ja demokratisoitumisprosessia tässä maassa. Valmistelut tällaisen tuen antamiseksi ovat meneillään. Jos tarve maareformiin — johon sisältyy oikeudenmukaisemman maan jaon edistäminen — jätettäisiin huomioimatta, se olisi virhe ja heikentäisi köyhyyden torjuntaa. Tämä ei koske komission kumppanuutta ainoastaan Namibiassa vaan koko alueella.