Virallinen lehti nro C 060 , 25/02/1998 s. 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2038/97 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE) - komissiolle (13. kesäkuuta 1997) Aihe: Lämmitysöljyn verotuksen yhtenäistäminen Euroopan yhdentyessä on välttämätöntä yhtenäistää myös kilpailun edellytyksiä.Kun otetaan huomioon, että - lämmitysöljyn verotusta EU:n eri jäsenmaissa koskevat erilaiset määräykset niin, että Itävallassa samalla hinnalla (10 000 liiraa) saa lähes kaksi kertaa niin paljon (13,571 litraa), Saksassa lähes kolme kertaa niin paljon (18,151 litraa) ja Englannissa jopa yli kolme kertaa niin paljon lämmitysöljyä (21,141 litraa) kuin Italiassa (6,941 litraa), - tämä lisähinta johtaa väistämättä kilpailun vääristymiseen sekä rajan lähellä sijaitseville yrityksille ja julkisille hallintoelimille aiheutuvaan haittaan, voiko komissio ilmoittaa, 1. miksi lämmitysöljyn verotuksessa on huolimatta direktiivistä 92/81/ETY ((EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12. )), jolla mineraaliöljyn valmisteveroa yhtenäistettiin huomattavasti, ja direktiivistä 92/82/ETY ((EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19. )), joka velvoitti jäsenvaltiot lähentämään mineraaliöljyjen valmisteveroastetta, edelleen näin suuria ja selviä eroja, 2. mitä toimenpiteitä se pitää tarpeellisina valmisteveron vähimmäismääriä koskeneen kertomuksen pohjalta, jota siltä oli pyydetty vuoden 1994 lopussa, 3. mitä se aikoo tehdä jatkossa lämmitysöljyn hinnan mukauttamiseksi Euroopan standardeihin? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (30. heinäkuuta 1997) 1. Komission neuvostolle vuonna 1987 esittämät ehdotukset direktiiveiksi kivennäisöljyistä kannettavan valmisteveron rakenteiden ja verokantojen yhdenmukaistamiseksi perustuivat ajatukseen, että sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttäisi sekä rakenteiden että verokantojen olevan täysin yhdenmukaistettuja. Ehdotuksista tuolloin käytyjen keskustelujen perusteella neuvosto ja parlamentti totesivat, ettei verokantoja ollut vielä siinä vaiheessa mahdollista yhdenmukaistaa täydellisesti. Tästä syystä komissio laati tarkistetut ehdotukset järjestelmän käyttöön ottamiseksi, jossa vahvistettiin kivennäisöljyistä kannettavien verojen vähimmäis- ja tavoitearvot käyttötarkoituksen perusteella. Neuvosto hyväksyi lopulta ainoastaan vähimmäisverokantoja koskevan järjestelmän. Sen mukaan vähimmäismäärän kantamisen lisäksi jäsenvaltio sai vapaasti päättää eri tuotteista kannettavan lopullisen valmisteveron määrän jäsenvaltioissa vallitsevien olosuhteiden perusteella. 2. Kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä annetussa direktiivissä 92/82/ETY säädetään, että neuvosto tarkastelee komission kertomuksen perusteella kahden vuoden välein direktiivissä vahvistettuja verokantoja ja toteuttaa tarvittaessa toimenpiteitä parlamenttia kuultuaan. Komissio toimitti ensimmäisen tällaisen kertomuksen syyskuussa 1995 ((KOM(95)285 )). Kertomuksessa todettiin, että ennen lainsäädäntöehdotusten antamista olisi toteutettava laaja lausuntokierros. 3. Tämän kuulemismenettelyn jälkeen komissio esitti neuvoston pyynnöstä ehdotukset energiatuotteiden verotusta koskeviksi yleisiksi puitteiksi ((EYVL C 139, 6.4.1997. )). Näillä ehdotuksilla pyritään parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa kasvattamalla asteittain kivennäisöljyjen vähimmäisverokantoja tavoitteena yhdenmukaistaa enemmän kansallisia verokantoja. On kuitenkin huomattava, että valmistevero muodostaa vain osan polttoaineen hinnasta ja vaikka valmisteverokannat olisivat täysin yhdenmukaisia, kuluttajien maksamissa vähittäishinnoissa esiintyisi silti huomattavia eroja eri jäsenvaltioissa tuotanto-, kuljetus- ja markkinointikustannusten erojen vuoksi.