KIRJALLINEN KYSYMYS P-1106/01

esittäjä(t): John Cushnahan (PPE-DE) komissiolle

(28. maaliskuuta 2001)

Aihe: EU:n ja Israelin välinen assosiaatiosopimus

Euroopan komissio totesi neuvostolle ja Euroopan parlamentille toukokuussa 1998 antamassaan tiedonannossa, että Israelin asuttamilta alueilta Länsirannalta ja Gazan alueelta sekä Itä-Jerusalemista ja Golanilta

peräisin olevien vientituotteiden yhtenäismarkkinoille pääsyn helpottaminen on olemassa olevien alkuperäsääntöjen vastaista, koska kansainvälisen julkisoikeuden mukaan alueet eivät kuulu Israelin valtioon. Tiedonannossa todettiin, että viitteitä tällaisesta viennistä on olemassa ja että Euroopan yhteisö ryhtyy toimiin varmistaakseen tietojen paikkansapitävyyden. Jos tiedot osoittautuisivat oikeiksi, sääntöjen rikkominen olisi lopetettava.

Israelin viranomaiset myönsivät Euroopan komissiolle syyskuussa 1998, että Israelin tulli vahvisti rutiininomaisesti osana virallista politiikkaa Israelin asuttamilla alueilla kokonaan tuotetut tai merkittävästi jalostetut tuotteet Israelin valtiosta tuleviksi. Sen jälkeen kun jäsenvaltioiden tulliviranomaiset olivat paljastaneet lukuisia tapauksia, joissa Israelin asuttamilla alueilla tuotettujen tuotteiden tuontia yhteisön alueelle oli helpotettu väärin perustein, komissio ilmoitti, että tulkinta Israelin kanssa tehdyn sopimuksen maantieteellisestä soveltamisalasta ei käy yksiin Euroopan unionin tulkinnan kanssa. Komissio kuitenkin vakuutti, että tuotteen alkuperän varmentamismenettely antaa mahdollisuuden päättää, voidaanko tuotteeseen soveltaa helpotettua menettelyä, vaikka asianomainen kolmas maa ei kykenisi tekemään yhteistyötä alkuperän määrittelyssä. Kun komissio ryhtyi koordinoimaan jäsenvaltioiden tullilaitosten joillekin Israelin asutusalueilla tuotetuille tuotteille tekemiä jälkitarkastuksia, Israelin viranomaiset ilmoittivat julkisesti, että Israel vastaisi jäsenvaltioiden suorittamiin tutkimuksiin vahvistamalla uudelleen tuotteiden alkuperän. Voiko Israel olla tekemättä alkuperän määrittelyyn liittyvää yhteistyötä ilman, että se rikkoo EU:n kanssa tekemänsä sopimuksen keskeisiä määräyksiä? Kuormittaako tällainen yhteistyökyvyttömyys jäsenvaltioiden tullilaitoksia tai heikentääkö se niiden mahdollisuuksia havaita tullipetoksia ja estää niitä? Tyytyykö komissio siihen, että jäsenvaltiot valvovat ja ehkäisevät tullipetoksia löyhemmin silloin, kun kyse on Israelin asuttamilla alueilla tuotetuista vientituotteista?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(15. toukokuuta 2001)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen saattaa tietääkin, EU:n ja Israelin assosiaatiosopimuksessa määrätään alkuperän varmentamismenettelystä, jonka mukaan tuojamaan tulliviranomaiset palauttavat alkuperätodistuksen viejämaan tulliviranomaisille, jos on aihetta epäillä tällaisten todistusten aitoutta, kyseisen tuotteen alkuperäasemaa tai muiden sopimuksen pöytäkirjassa 4 määriteltyjen vaatimusten täyttymistä. Varmentamisen suorittavat viejämaan tulliviranomaiset. Tämä prosessi on parhaillaan käynnissä.

Jäsenvaltioiden tulliviranomaiset ovat lähettäneet takaisin Israelin tulliviranomaisille noin 2000 alkuperätodistusta. EU:n ja Israelin assosiaatiosopimuksessa määrätään, että Israelin tulliviranomaisilla on kymmenen kuukautta aikaa vastata jäsenmaiden tulliviranomaisille. Jos Israelin tulliviranomaiset eivät vastaa tai jos vastauksessa ei ole riittävästi tietoja sen ratkaisemiseksi, ovatko kyseiset asiakirjat aitoja tai mikä on tavaroiden tosiasiallinen alkuperä, tarkastamista pyytäneet tulliviranomaiset epäävät etuuskohtelun myöntämisen.

Ensimmäisessä assosiaationeuvostossa 13. kesäkuuta 2000 unionin puheenjohtajavaltio ilmaisi virallisessa puheessaan erityisen huolensa Israelin kanssa solmitun assosiaatiosopimuksen maantieteellisen soveltamisalueen huomioon ottamisesta. Komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa varmistaa, että assosiaatiosopimusta noudatetaan.