ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0158/00 esittäjä(t): Vincenzo Lavarra (PSE) komissiolle. Ruokaöljyjen väärentäminen: laittomat pähkinä- ja oliiviöljysekoitukset.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0152 - 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0158/00 esittäjä(t): Vincenzo Lavarra (PSE) komissiolle (26. tammikuuta 2000) Aihe: Ruokaöljyjen väärentäminen: laittomat pähkinä- ja oliiviöljysekoitukset Italian oliiviöljyn tuottajat ovat huolestuneita laittomien pähkinä- ja oliiviöljysekoitusten lisääntymisestä. Koska tämä öljy muistuttaa kemialliselta koostumukseltaan ja maultaan oliiviöljyä ja se on lähes 50 prosenttia oliiviöljyä halvempaa, se soveltuu erityisen hyvin kuluttajille tarjottavan tuotteen väärentämiseen. Yhdistetyssä nimikkeistössä (CN) ei säädetä pähkinäöljyn merkinnästä ja se sisällytetään ryhmään 15 15 9059, mikä antaa tuojille mahdollisuuden myydä sitä ja ilmoittaa se tullipapereissa nimikkeellä raakasiemenöljy tai crude seed oil tai crude vegetable oil. Voisiko komissio, 1. oliiviöljyn väärentämisen estämiseksi vaatia pähkinäöljyn täsmällistä määrittämistä yhdistetyssä nimikkeistössä käytettävällä koodilla, kuten kookos-, palmu- ja muiden öljyjen kohdalla on tehty? 2. joka tapauksessa kieltää tähän asti yleisluontoisilla nimikkeillä (crude vegetable oil tai crude seed oil) merkityn tuotteen myymisen? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2000) Komissio kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä pähkinä- ja oliiviöljysekoituksia koskevasta kirjallisesta kysymyksestä. Kyseessä on todellakin suuri ja hankalasti ratkaistavissa oleva ongelma, koska pähkinäöljy on kemiallisilta ominaisuuksiltaan sellaista, että sen tunnistaminen nykyisten kemiallisten menetelmien avulla on vaikeaa. Pähkinä- ja oliiviöljysekoitukset eivät ole haitallisia kuluttajien terveydelle, mutta ne aiheuttavat vakavia seurauksia oliiviöljyn imagolle ja markkinoille. Kemian alan asiantuntijat kokeilevat parhaillaan uusia määritysmenetelmiä, joiden avulla pystytään havaitsemaan varmemmin pähkinäöljyn esiintyminen oliiviöljyssä. Komissio on myös valmis tarkastelemaan kysyjän ehdotusta pähkinäöljylle varatun erityisen nimikkeen sisällyttämiseksi yhdistettyyn nimikkeistöön. Vaikka tällaisella ehdotuksella ei pystytäkään ratkaisemaan ongelmaa kokonaisuudessaan, sillä voidaan kenties osaltaan pienentää petosten riskiä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0929/00 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle. Maan viljelykäytöstä poistamista varten saksalaisille RWE- ja Rheinbraun-yrityksille maksettu tuki.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0220 - 0220



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0929/00 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle (22. maaliskuuta 2000) Aihe: Maan viljelykäytöstä poistamista varten saksalaisille RWE- ja Rheinbraun-yrityksille maksettu tuki 1. Pitääkö paikkansa, että saksalaiset yritykset RWE ja Rheinbraun ovat saaneet EU:lta maan viljelykäytöstä poistamiseen tarkoitettua tukea ruskohiilen louhimista varten? 2. Jos pitää, niin minkä oikeusperustan mukaisesti, miten pitkälle ajalle ja miten paljon tukea on maksettu? 3. Jos pitää, onko tukea maksettu kertaluonteisesti vai jatkuvasti? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (31. maaliskuuta 2000) Komissio toteaa, että tämä kysymys on täysin samanlainen kuin kunnianarvoisan parlamentin jäsenen kirjallinen kysymys E-0667/00. Komissio kehottaa kunnianarvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan tähän kysymykseen jo annettuun vastaukseen(1). (1) Katso sivu 218.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0032/00 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle. Akkuyun ydinuhka.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0186 - 0187



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0032/00 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle (19. tammikuuta 2000) Aihe: Akkuyun ydinuhka Aiemmin esitettyjen kysymysten valossa ja ottaen huomioon Turkin lopullinen päätös rakentaa ydinvoimala Akkuyun maanjäristysherkälle alueelle. Kanadan liittovaltion kansanedustajat ovat tuoneet julki uutta tietoa ja asettuneet vastustamaan Kanadan aikeita toimittaa Turkille ydinreaktoreita seuraavista syistä: - Turkille myönnettävästä 1,5 miljardin dollarin lainasta Kanadalle koituvat taloudelliset rasitteet, - Akkuyun mahdollinen muuttuminen uudeksi Tsernobyliksi, joka asettaa hengenvaaraan 144 miljoonaa itäisen Välimeren alueella asuvaa ihmistä, - perustellut pelot siitä, että Turkille tarjoutuisi mahdollisuus valmistaa ydinaseita tarvittavan teknologian avulla, kuten tapahtui Intiassa ja Pakistanissa. Lisäksi arvostettujen seismologien, kuten Earthquake Forecasts Incorporation -yrityksessä toimivan Karl Buckthoughtin, tekemissä uusissa tutkimuksissa päädytään siihen johtopäätökseen, että seuraavien 40 vuoden aikana esiintyy 50 prosentin todennäköisyydellä voimakkuudeltaan seitsemän richterin maanjäristys, jonka seurauksena reaktori tuhoutuu ja miljoonat ihmiset menettävät henkensä. Kun otetaan huomioon nämä uusimmat tosiseikat sekä äskettäin sattuneiden tuhoisien maanjäristysten seuraukset, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta Turkki hankkisi taloudelliset valmiudet kehittää uusiutuvia energialähteitä ja hylkäisi ydinvoimalan rakennushankkeen? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 2000) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Souladakis esittämään suulliseen kysymykseen H-781/99. kyselytunnilla parlamentin istuntojaksolla tammikuuta 2000(1). (1) Keskusteltavat aiheet Euroopan parlamentissa (tammikuu 2000).
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0475/00

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(15. helmikuuta 2000)

Aihe: Jäsenvaltioiden suorittamat yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen konsolidoidun toisinnon rikkomukset

Yli 180 Euroopan parlamentin jäsentä on allekirjoittanut seuraavan aloitteen:

Ottaen huomioon yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi (1950), sellaisena kuin se on muutettuna yhdennellätoista lisäpöytäkirjalla, neljännen lisäpöytäkirjan 3 artiklan määräykset, joiden mukaan ketään ei saa karkottaa yksilöön tai ryhmään kohdistuvalla toimenpiteellä sen valtion alueelta, jonka kansalainen hän on ja keneltäkään ei saa evätä oikeutta tulla sen valtion alueelle, jonka kansalainen hän on ja ottaen huomioon näiden oikeuksien sisällyttämisen Amsterdamin sopimuksen 6 artiklan yhteisiin määräyksiin, seuraavat allekirjoittaneet Euroopan parlamentin jäsenet pyytävät Itävallan, Kreikan ja Italian hallituksia kunnioittamaan viipymättä sopimusvelvoitteitaan palauttamalla maidensa entisille kuningashuoneille täydet kansalaisoikeudet, mukaan lukien oikeus tulla vapaasti ja esteittä alkuperämaahansa, ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta haastamaan rikkoneen jäsenvaltion oikeudenkäyntiin, jos näitä oikeuksia ei ole palautettu 1. tammikuuta 2000 mennessä. Onko komissio tietoinen tästä?

Perussopimuksen määräysten mukaan ei ole perusteita yksittäisten perheiden syrjimiselle Euroopan yhteisön perustamissopimuksen konsolidoidun toisinnon III osastossa ja sen 39 ja 43 artiklassa määrätään henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaasta liikkuvuudesta ja sijoittautumisoikeudesta. Prinssi Victor Emmanuelin ei ole sallittu vierailla kotimaassaan viiteenkymmeneenkolmeen vuoteen eikä hänen poikansa ole koskaan sallittu astua Italian maaperälle. Vaikka edellä mainitut oikeudet eivät ole ehdollisia, Otto von Habsburgia vaadittiin allekirjoittamaan perusihmisoikeuksista luopumista koskeva asiakirja ennen kuin hän sai asettautua Itävaltaan. Komissio päätti viime viikolla valvoa Itävallan suorittamia perussopimusten

rikkomuksia. Aikooko komissio nyt pyrkiä lopettamaan nämä räikeät ja pitkään jatkuneet yleissopimuksen ja yhteisön oikeuden rikkomukset käyttämällä sille perussopimuksilla myönnettyjä valtuuksia ja haastaa Itävallan viipymättä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen? Ottaen huomioon näiden perussopimusten kunnioittamisen merkityksen, aikooko komissio lähettää kopion päätöksestään parlamentille?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(28. helmikuuta 2000)

Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Florion esittämään kirjalliseen kysymykseen P-2703/97(1).

(1) EYVL C 60, 25.2.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0333/00 esittäjä(t): Barbara Weiler (PSE) komissiolle. Julkisten sopimusten myöntämistä koskevat säännöt.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0208 - 0208



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0333/00 esittäjä(t): Barbara Weiler (PSE) komissiolle (4. helmikuuta 2000) Aihe: Julkisten sopimusten myöntämistä koskevat säännöt 1. Millaisin säännöin komissio aikoo suojella kansallisia työmarkkinoita niin sanotulta sosiaaliselta polkumyynniltä julkisten sopimusten myöntämisten yhteydessä? 2. Mitä mieltä komissio on työntekijän työhön lähettämistä koskevista kansallisista lainsäädännöistä ja millaisia poliittisia toimia sen mielestä on tarpeen toteuttaa tähänastisten tulosten valossa? 3. Aikooko komissio ryhtyä toimiin haitallista näennäisyrittäjyyttä vastaan? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (28. helmikuuta 2000) 1. Mitä tulee asian säätelyyn yhteisön tasolla, komissio haluaa muistuttaa, että Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 16. joulukuuta 1996 direktiivin 96/71/EY palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon(1). Yhteisön lainsäädännössä juuri tämä direktiivi työntekijöille antamansa suojan ansiosta edistää epäilemättä eniten tervettä kilpailua yritysten välillä. Direktiivissä säädetään joitakin keskeisiä vähimmäissuojelua koskevia pakollisia sääntöjä. Niiden työnantajien, jotka lähettävät työntekijöitä tilapäisesti töihin toiseen jäsenvaltioon, jossa palvelu toteutetaan, on noudatettava näitä sääntöjä vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Direktiiviä sovelletaan erotuksetta sekä julkiseen että yksityiseen sektoriin. 2. Määräaika direktiivin 96/71/EY saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä oli 16. joulukuuta 1999. Koska määräajasta ei ole vielä kulunut kauan aikaa ja koska jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen tiedoksiantamisessa tapahtui viivästyksiä, tällä hetkellä on ennenaikaista esittää arviota tähänastisesta kokemuksesta. 3. Komissio ei tällä hetkellä suunnittele aloitteita tällä alalla. (1) EYVL L 18, 21.1.1997, s. 16.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2572/99 esittäjä(t): Markus Ferber (PPE-DE) komissiolle. EU:n sisäisten lentojen hinnat.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0023 - 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2572/99 esittäjä(t): Markus Ferber (PPE-DE) komissiolle (11. tammikuuta 2000) Aihe: EU:n sisäisten lentojen hinnat EU:n sisäisten lentojen hinnat vaihtelevat yllättävän paljon. Jäsenvaltion sisäiset lennot ovat oleellisesti halvempia, kuin niihin verrattavissa olevat jäsenvaltioiden väliset lennot. Esimerkiksi Lufthansa on hinnoitellut lentonsa seuraavasti: - MünchenFrankfurt, 1 tunti, 299 DEM - MünchenDüsseldorf, 1 tunti 5 min., 448 DEM - MünchenWien, 1 tunti, 527 DEM - MünchenPariisi, 1 tunti 10 min., 763 DEM Hintaerot eivät voi johtua erilaisista markkinahinnoista, koska useat eri lentoyhtiöt käyttävät edellä mainittuja lentokenttiä. Myöskään erisuuruiset lentokenttäverot eivät voi olla syynä hintaeroihin. Miten jäsenvaltion sisäisten lentojen ja niihin verrattavissa olevien jäsenvaltioiden välisten lentojen väliset hintaerot selittyvät? Mihin toimiin Euroopan komissio ryhtyy sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ilmailualalla? Loyola de Palacio del Valle-Lersundin komission puolesta antama vastaus (2. maaliskuuta 2000) Lentoliikenteen maksut ovat olleet vapautettuja koko yhteisössä siitä lähtien, kun lentoliikenteen kuljetus- ja rahtimaksuista 23. heinäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi (ETY N:o 2409/92)(1) tuli voimaan 1. tammikuuta 1993. Havaitut hinnat ovat siis määräytyneet markkinoilla. Erot jäsenvaltioiden sisäisten ja niiden välisten lentojen hinnoissa ovat vähitellen kaventumassa, sillä markkinoille on tullut uusia pienin toimintakustannuksin liikennöiviä lentoyhtiöitä. Vielä olemassa olevat hintaerot johtuvat välimatkaeroista tai eroista liikenteen määrässä. Yleisesti ottaen jollakin reitillä toimintakustannukset matkustajaa kohden vähenevät liikenteen määrän kasvaessa. Lisäksi vilkkaasti liikennöidyillä reiteillä kilpailu on kovempaa. Jäsenvaltioiden sisäisillä reiteillä liikenteen määrä on kuitenkin usein suurempi kuin jäsenvaltioiden välisillä reiteillä. Asetuksessa (ETY) N:o 2409/92 säädetään mahdollisuudesta keskeyttää sellaisen perushinnan soveltaminen, joka näyttää olevan liian korkea suhteessa lentoyhtiölle pitkällä aikavälillä aiheutuneisiin kustannuksiin. Päätöksen tämän suojalausekkeen soveltamisesta tekee tarvittaessa ensi sijassa jäsenvaltio. Komissio, jonka tehtävänä on valvoa perustamissopimusten noudattamista, valvoo tässä ominaisuudessa myös, että jäsenvaltiot panevat lentoliikenteen osalta asianmukaisesti täytäntöön vapauttamista koskevan toimenpidepaketin, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 1993. Komissio on joutunut jo tekemään useita yhteisön liikennöintiluvan myöntämistä ja etenkin markkinoillepääsyä koskevia päätöksiä. Lisäksi komissio valvoo yhteisön kilpailusääntöjen soveltamista ilmailualalla estääkseen kilpailunvastaisten järjestelmien perustamisen ja torjuakseen sellaiset lentoyhtiöiden sopimukset ja toimintatavat, jotka mahdollisesti poistaisivat kilpailun tai rajoittaisivat sitä. (1) EYVL L 240, 24.8.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2594/99 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle. Ridham Dockin jätteenpolttolaitos.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0025 - 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2594/99 esittäjä(t): Daniel Hannan (PPE-DE) komissiolle (11. tammikuuta 2000) Aihe: Ridham Dockin jätteenpolttolaitos Ridham Dockiin Swalen erityissuojelualueelle Kentissä ollaan suunnittelemassa jätteenpolttolaitoksen rakentamista. Suunnitelman vastustajat vetoavat direktiiviin 79/409/ETY(1) ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 13 komissio vastaan Saksa, 1989/91, ns. Lay Bay -tapaus, antamaan tuomioon. Pitääkö komissio kyseistä suunnitelmaa EU-oikeuden vastaisena? (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (16. helmikuuta 2000) Komissio ei ole tietoinen siitä, että tällä hetkellä olisi suunnitteilla jätteenpolttolaitoksen rakentaminen Ridham Rockiin Swalen erityiselle suojelualueelle Kentissä. Yhdistynyt kuningaskunta on luokitellut Swalen alueen erityiseksi suojelualueeksi luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä, joilla vältetään niiden lintujen kaikenlainen häiritseminen, joiden osalta alue on luokiteltu erityiseksi suojelualueeksi, samoin kuin näiden lintujen elinympäristön huonontuminen. Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään toimittamaan lisätietoja linnuille ja niiden elinympäristölle aiheutuvan uhan laadusta ja laajuudesta, jotta komissio voi tutkia asian Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa. Erityisen hyödyllistä olisi, jos parlamentin jäsen voisi toimittaa yksityiskohtaisia tietoja ehdotettua jätteenpolttolaitosta koskevista suunnitelmista ja siitä, mihin vaiheeseen tässä suunnittelussa on edistytty.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2674/99

esittäjä(t): Jillian Evans (Verts/ALE) komissiolle

(12. tammikuuta 2000)

Aihe: Energiaksi poltettavan jätteen mahdolliset terveysvaikutukset

Walesilaiset ovat huolissaan asutuskeskusten lähellä sijaitsevissa polttolaitoksissa energiaksi poltettavan jätteen mahdollisista terveysvaikutuksista.

1. Mitä standardeja käytetään säätelemään kaatopaikan läheisyyttä asutuskeskuksiin?

2. Mitä standardeja käytetään säätelemään jätteenpoltolla toimivien voimageneraattoreiden läheisyyttä asutuskeskuksiin?

3. Mitä tieteellisiä tutkimuksia on tehty energiaksi poltettavan jätteen mahdollisista terveysvaikutuksista asuinyhteisöihin EU:ssa?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(4. helmikuuta 2000)

Kaatopaikan ja asutuksen väliselle etäisyydelle ei ole olemassa erityisiä normeja. Kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY(1) liitteessä I säädetään, että kaatopaikan sijainnin osalta on otettava huomioon vaatimukset, jotka liittyvät välimatkaan kaatopaikka-alueen rajojen ja asuinalueiden välillä.

Teollisuuden ja asutuksen rinnakkaiselon sääntelyssä noudatetaan kaksitahoista lähestymistapaa. Yhteisön lainsäädännössä asetetaan vaatimuksia, joilla pyritään rajoittamaan vaikutuksia sijainnista riippumatta, ja toisaalta siinä säädetään ilman ja veden laatunormeista. Teollisuuslaitosten ja asuinalueiden välisestä etäisyydestä ei ole erityistä lainsäädäntöä.

Useimmat terveysvaikutuksia koskevat tutkimukset on tehty pikemmin tiettyjen epäpuhtauksien kuin teollisuuslähteiden perusteella, sillä epäpuhtauksien kemia ei riipu lähteestä. Useita alustavia tutkimuksia on kuitenkin tehty ehdotetussa jätteenpolttoa koskevassa direktiivissä(2) säädettyjen toimenpiteiden kustannusten ja hyödyn arvioimiseksi. Erityisesti kyseisen ehdotuksen taloudellista arviointia koskevasta tutkimuksesta Economic evaluation of the draft incineration directive(3) saa hyvän yleiskäsityksen yhdyskuntajätteen polton vaikutuksista.

Vaikka komissio onkin rahoittanut joitain hankkeita, jotka liittyvät ilmansaastumisen terveysvaikutuksiin yleensä, se ei ole rahoittanut tutkimusta, joka koskisi erityisesti jätteenpolttolaitosten vaikutuksia ihmisten terveyteen. Tutkimusta ja teknologista kehittämistä (TTK) koskevan viidennen puiteohjelman aihepiirikohtaiseen ohjelmaan Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen(4) kuuluvan avaintoiminnon Ympäristö ja terveys työohjelmaan voi tehdä ehdotuksia kyseiseltä alalta.

(1) EYVL L 182, 16.7.1999.

(2) EYVL C 372, 2.12.1998.

(3) ISBN 92-828-0083-0, Euroopan yhteisöt 1997.

(4) EYVL L 64, 12.3.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2816/99 esittäjä(t): Roy Perry (PPE-DE) komissiolle. Interreg ja meriraja-alueet.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0055 - 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2816/99 esittäjä(t): Roy Perry (PPE-DE) komissiolle (7. tammikuuta 2000) Aihe: Interreg ja meriraja-alueet Kun komissio sisällytti meriraja-alueet Interreg-suuntaviivojen liitteeseen, se hyväksyi samalla, että meriraja-alueiden läheistä yhteistyötä A osan puitteissa kannattaa tukea. Komissio ei kuitenkaan tunnusta, että toisilla meriraja-alueilla on painavia perusteita tulla sisällytetyksi Interreg IIIA -ohjelmaan, sillä tukikelpoisten alueiden luettelo rajoittuu tällä hetkellä edellisen ohjelmakauden Interreg A -ohjelman edunsaajiin. Uudet meriraja-alueet voivat osoittaa kykenevänsä kehittämään Interreg III A -ohjelman mukaisia tiiviitä kumppanuussuhteita sekä tuottamaan konkreettisia tuloksia. Näillä alueilla on: - pitkäaikaiset ja kehittyneet yhteydet merirajan yli, lauttayhteydet ja kaupalliset yhteydet mukaan luettuina; - paikallisten monialaisten kumppanuussuhteiden tuki ja sitoutuminen rajat ylittävään yhteistyöhön. Voiko komissio harkita tarvittavan joustavuuden lisäämistä Interreg-suuntaviivoihin, jotta nämä uudet meriraja-alueet voisivat hyötyä tästä rahoitusohjelmasta? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (10. helmikuuta 2000) Komissio hyväksyi 13. lokakuuta 1999 ehdotuksen jäsenvaltioille tarkoitetuksi tiedonannoksi, jossa vahvistetaan Interreg-yhteisöaloitteen suuntaviivat ohjelmakaudeksi 20002006(1). Tiedonannon mukaan merialueiden yhteistyö toteutetaan seuraavien kolmen ohjelmalohkon puitteissa: rajat ylittävä yhteistyö (ohjelmalohko A), valtioiden välinen yhteistyö (ohjelmalohko B) ja alueiden välinen yhteistyö (ohjelmalohko C). Ohjelmalohkon A päätavoite on maarajojen läheisyydessä sijaitsevien naapuriyhteisöjen eli raja-alueiden välinen yhteistyö. Entiseen tapaan myös tietyt merialueet kuuluvat poikkeuksellisesti tämän yhteistyön piiriin. Ohjelmalohkon painopisteitä ja tukikelpoisia toimia koskevasta ohjeellisesta luettelosta ilmenee selvästi, etteivät ne koske raja-alueita, joita erottaa meri tai vesitie. Sen sijaan kahdessa muussa ohjelmalohkossa kaikki merialueet ovat tukikelpoisia. Valtioiden välisessä yhteistyössä merialueet voivat osallistua yhteen tai kahteen ohjelmaan, jotka kattavat jonkin yhteistyöalueen (esimerkiksi Pohjanmeren tai Atlantin alueen). Tämän ohjelmalohkon painopisteitä ja toimia koskeva luettelo on tyhjentävä, mutta siihen sisältyy monia mahdollisuuksia merialueiden välisen yhteistyön aloittamiseen ja vahvistamiseen. Yhteistyöllä voidaan muun muassa edistää ympäristöystävällisempien liikennemuotojen, kuten merikuljetusten, sisävesiliikenteen ja rautatiekuljetusten yhdistämistä. Asianomaisten alueiden pyynnöstä komissio aikoo lisätä lopullisissa suuntaviivoissa joustavuutta merialueiden yhteistyöhön kuuluvien tukikelpoisten toimien hyväksymisessä. Interreg-ohjelma voi siis kattaa eri yhteistyömuotoja, koska merialueilla on mahdollisuus hyödyntää tuleviin Interreg III B -ohjelmiin sisältyvää suosituimmuusasemaa. (1) KOM(1999) 479 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2706/99 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle. Kalatalous ‐ KOR ja Britannia.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0042 - 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2706/99 esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Kalatalous KOR ja Britannia Voiko komissio toimittaa tilastotiedot KOR:n varojen saatavuudesta Britannialle vuosina 1998 ja 1999, niiden käyttöasteesta ja erityisesti mahdollisista käyttämättömistä varoista? Franz Fischlerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2705/99 ja E-2706/99 (22. helmikuuta 2000) Rakennerahastoja koskevien säännösten mukaisesti jäsenvaltio voi kohdistaa uudelleen yhteisön varoja yhdestä ohjelmasta toiseen tai rahastojen välillä jäsenvaltiossa. Se voi myös palauttaa myönnetyt varat kokonaan tai osan niistä komissiolle, joka kohdistaa ne tarvittaessa uudelleen toiseen jäsenvaltioon tai muihin sopiviin tarkoituksiin. Useat jäsenvaltiot ovat jo soveltaneet yhtä tai useampaa näistä mahdollisuuksista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) kalatalouden kokonaismäärärahat kaudella 19941999 olivat 128,14 miljoonaa euroa. Vuonna 1999 tätä summaa pienennettiin 25,25 miljoonalla eurolla Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten pyynnöstä pääasiassa siksi, että kalastusalusten käytöstä poistamista koskevan toimenpiteen rahoitustarve oli vähentynyt. Yhdistyneen kuningaskunnan palauttamia varoja ei kohdistettu toiseen jäsenvaltioon, vaan niillä tasapainotettiin yhteisön vuoden 1999 talousarviota. KOR-varat koko Yhdistyneelle kuningaskunnalle (kaikki tavoite 1 ja tavoite 5a -ohjelmat) olivat vuonna 1998 yhteensä 14,5 miljoonaa euroa ja vuonna 1999 yhteensä 41,2 miljoonaa euroa. Kaikki nämä KOR-varat on sidottu. On tärkeää huomata, että ohjelman toimenpiteisiin myönnetyt summat ovat viitteellisiä ja että niihin tehdään muutoksia ajoittain tilanteen mukaan.