KIRJALLINEN KYSYMYS E-1161/98

esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle

(29. huhtikuuta 1998)

Aihe: Jätehuoltoon liittyvä hätätilanne Roomassa ja Italian jätehuoltolainsäädäntö

Malagrottan kaatopaikka, johon kerätään jätteitä koko Rooman kaupungista, on täyttymässä, minkä vuoksi toimivaltainen aluevaltuutettu Hermanin on ilmoittanut, että suuresta osasta jätteitä huolehditaan lähitulevaisuudessa uusissa jätteenpolttolaitoksissa. Asiantuntijat ovat yleisesti sitä mieltä, että polttaminen koskisi vain hyvin pientä osaa jätteistä, mutta pienenkin määrän aiheuttama saastumisriski olisi jäteaineiden puutteellisen lajittelun vuoksi huomattava.

Voiko komissio edellä esitetyn perusteella vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Eikö Italian lainsäädännössä, jossa on pantu täytäntöön jätehuoltoa koskevat yhteisön direktiivit, erityisesti direktiivit 91/156/ETY(1), 91/689/ETY(2) ja 94/62/EY(3), ole korostettu liikaa mahdollisuutta jätteiden polttamiseen sen sijaan, että edellä mainittujen direktiivien mukaisesti pitäisi antaa etusija jätteiden määrän vähentämiselle, niiden talteenotolle kompostoimalla ja hävittämiselle kaatopaikalla?

2. Eikö Italian hallituksen ympäristöministerin Ronchin julistama jätehuoltoa koskeva todellinen hätätila Rooman kaupungissa ole vakavasti vaarantamassa kansalaisten oikeuden terveyteen ja ympäristönsuojeluun?

3. Eikö politiikka, joka perustuu jätteiden polttamiseen ilman niiden vähentämisen ja kierrättämisen tähtääviä toimia, ole ristiriidassa Euroopan unionin antamien suuntaviivojen kanssa?

4. Mikä on komission yleinen kanta asiaan?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus

(16. kesäkuuta 1998)

Neuvoston direktiivien 75/442/ETY(4), 91/689/ETY ja 94/62/EY päätavoite on vähentää jätteiden syntymistä erityisesti kehittämällä puhdasta teknologiaa ja valmistamalla tuotteita, joista syntyy vähemmän jätettä ja vähemmän vaarallisia jätteitä. Pakkauksista ja pakkausjätteistä annetussa direktiivissä 94/62/EY vaaditaan lisäksi jäsenvaltioita saavuttamaan 30. kesäkuuta 2001 mennessä tietyt pakkausjätteen yleiset hyödyntämistavoitteet (50-65 prosenttia painosta sisältäen sekä materiaalin kierrätyksen että energian talteenoton) samoin kuin pakkausmateriaalin kierrätystavoitteet (25-45 prosenttia siten, että kunkin pakkausmateriaalin osalta kierrätetään vähintään 15 prosenttia). Energian talteenotolle ei ole asetettu erityisiä tavoitteita. Jos jäsenvaltio haluaa ylittää nämä tavoitteet ja esimerkiksi saavuttaa hyödyntämistavoitteen pelkästään materiaalien kierrätyksellä, sovelletaan direktiivin 6 artiklan 6 kohdan mukaista menettelyä.

Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi kaikissa kyseisissä direktiiveissä edellytetään, että laaditaan jätehuoltosuunnitelmat, joissa määritellään hyödynnettävän ja käsiteltävän jätteen laji, määrä ja alkuperä, yleiset tekniset vaatimukset, tiettyjä jätelajeja koskevat erityismääräykset sekä asianmukaiset jätteenkäsittelypaikat ja -laitokset.

Edellä mainittujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi annetussa Italian lainsäädännössä (asetus 22/1997) määrätään direktiivissä 94/62/EY asetettujen hyödyntämis- ja kierrätystavoitteiden saavuttamisesta (37(1) artikla ja liite E). Näiden tavoitteiden saavuttaminen käytännössä riippuu kuitenkin suuressa määrin kansallisen pakkausalan konsortion (CONAI) toiminnasta. Komissiolla ei toistaiseksi ole tietoa, mihin toimenpiteisiin CONAI on ryhtynyt direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi.

Komission mielestä Italian jätehuoltotilanne olisi hoidettava rakenteellisin toimenpitein. Tässä yhteydessä komissio korostaa, että Italia ei ole täysin noudattanut jätehuoltosuunnitelmia koskevia yhteisön säännöksiä, minkä vuoksi on aloitettu rikkomisesta johtuva menettely. Komissio katsoo, että riittävien jätehuoltosuunnitelmien puute voi tietyissä tilanteissa aiheuttaa vakavia riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle.

Tiedonannossaan yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta(5) komissio on painottanut syitä, joiden vuoksi olisi suosittava materiaalien kierrätystä (mukaan lukien kompostointi) jätteiden polttamisen sijasta. Tätä lähestymistapaa kannatettiin myös jätehuoltostrategian tarkistamisesta 14. marraskuuta 1996 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa(6). Komissio ei vastusta jätteiden polttamista mutta katsoo, että polttamisen olisi oltava osa laajempia jätehuoltosuunnitelmia, joilla pyritään vähentämään jätteiden syntymistä ympäristöystävällisellä tavalla mukaan lukien materiaalien kierrätys ja kompostointi.

Komissio ei voi muodostaa yleistä kantaa arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta asiasta, koska se ei tunne Rooman kaupungin jätehuollon erityispiirteitä eikä myöskään vastaavaa yhteisön jätelainsäädännön mukaisesti laadittua jätehuoltosuunnitelmaa.

(1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.

(2) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.

(3) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10.

(4) EYVL L 194, 25.7.1975.

(5) KOM(96) 399 lopullinen.

(6) EYVL C 362, 12.12.1996.