KIRJALLINEN KYSYMYS P-0352/02 esittäjä(t): Francesco Fiori (PPE-DE) komissiolle. Maidon luokitteleminen nk. pastöroiduksi tuoremaidoksi.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0211 - 0213



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0352/02 esittäjä(t): Francesco Fiori (PPE-DE) komissiolle (6. helmikuuta 2002) Aihe: Maidon luokitteleminen nk. pastöroiduksi tuoremaidoksi Elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä säädetään kuluttajansuojasta, joka edellyttää, että pakkauksissa on oltava selkeät merkinnät tuotteen laadusta ja ominaisuuksista. Maidon tuotantoa ja luovuttamista tavanomaiseen kulutukseen koskevassa lainsäädännössä ei säädetä tuotteesta, joka voidaan luokitella nk. pastöroiduksi tuoremaidoksi, vaan siinä säädetään pastöroiduista tuotteista yleensä. Italialaisia erityissäännöksiä, joista säädetään 3. toukokuuta 1989 annetussa laissa N:o 169, voidaan edelleen soveltaa täysin ja lainmukaisesti, koska niitä ei ole vuosien kuluessa millään tavoin muutettu tai tarkistettu yhteisön tasolla. Tuotantotoiminnasta vastaavan ministeriön 2. elokuuta 2000 päivätyssä kiertokirjeessä myönnettiin lupa, kuluttajan oikeuksien suojelun yhteisen lainsäädännön säännösten vastaisesti, sellaisten tuotteiden myyntiin, jotka on myös luokiteltu pastöroiduksi tuoremaidoksi, ja jotka eivät ole ainoastaan maultaan ja laadultaan erilaisia, vaan myös niiden säilyvyys on erilainen. Edellä mainittu toimi näyttää olevan selvässä ristiriidassa elintarvikkeiden merkintöjä koskevien Euroopan unionin säännösten kanssa ja etenkin direktiivin 2000/13/EY(1) säännösten kanssa, sillä se todennäköisesti johtaa kuluttajia harhaan eikä anna heille mahdollisuutta tehdä harkittuja ja järkeviä valintoja. Tiedustelisin komissiolta, aikooko se ryhtyä lisätoimenpiteisiin - Italian ministeriön aloitteen tuomitsemiseksi - esittääkseen ehdotuksia, joilla voidaan taata asianmukainen tiedottaminen kuluttajille ihmiselle tarkoitetun maidon tuoreudesta - määritelläkseen selkeästi, että ihmiselle tarkoitetun maidon tuoreus ei riipu yksinomaan siitä, että maito toimitetaan mahdollisimman pian lypsämisen jälkeen loppukuluttajille, vaan myös säilyvyydestä, jota ei ole pidennetty käyttämällä erilaisia tai täydentäviä jatkojalostusmenetelmiä, kuten pastörointia alhaisessa lämpötilassa? (1) EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (8. maaliskuuta 2002) Myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20. maaliskuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/13/EY säädetään merkintöjen alalla yleisistä säännöistä, joita sovelletaan kaikentyyppisiin valmiiksi pakattuihin elintarvikkeisiin. Direktiivin 3 artiklassa luetellaan tiedot, jotka on pakollisesti merkittävä elintarvikkeisiin. Ensimmäisenä mainitaan myyntinimitys. Direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että elintarvikkeen myyntinimitys on siihen sovellettavissa yhteisön säännöksissä säädetty nimitys, tai sen puuttuessa myyntinimitys on siinä jäsenvaltiossa, jossa tuote myydään kuluttajalle, sovellettavissa säännöksissä oleva nimitys. Kyseisen artiklan 1 kohdan b alakohdassa kuitenkin täsmennetään, että myyntinimityksen, jolla tuotetta laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan tuottajajäsenvaltiossa, on oltava sallittu myös siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan. Myyntinimitystä on tarvittaessa täydennettävä muilla kuvailevilla tiedoilla. Samaisen artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan tuottajajäsenvaltion myyntinimitys voidaan kieltää siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan, ainoastaan poikkeustapauksissa, jos elintarvike eroaa koostumukseltaan tai valmistustavaltaan niin paljon tällä myyntinimityksellä tunnetusta elintarvikkeesta, etteivät b alakohdan säännökset ole riittäviä kuluttajille annettavan oikean tiedon varmistamiseksi siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan. Komissiolla ei ole pastöroidun tuoremaidon osalta hallussaan tietoja, joiden perusteella se voisi päätellä, että Italiassa olisi edellä mainittujen säädösten mukaisesti kiellettävä tämä myyntinimitys muiden jäsenvaltioiden tuotteilta. Yhteisön terveyssäännöksissä tai merkintöjä koskevassa lainsäädännössä ei määritellä tuoreuden käsitettä, joka kuuluu pikemminkin aistinvaraisen tutkimuksen alaan, eikä pastöroidun maidon säilyvyyttä. Jälkimmäisen parametrin määrää usein tuotteen markkinoille saattava toiminnanharjoittaja, joka ottaa huomioon elintarviketurvallisuuden tavoitteet (mikrobiologiset kriteerit) sekä tuotteen laadun kehityksen ajan mittaan [esim. ravitsemuksellisen laadun tai vitamiinipitoisuuden säilymisen, tuotteen ulkomuodon jne.], vaikka tämä aistinvarainen kehitys ei vaarantaisikaan tuotteen turvallisuutta. Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä 16. kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/46/EY(1) liitteessä C olevan I luvun 4 kohdassa täsmennetään, että pastöroitu maito on saatu käsittelyllä, johon kuuluu lyhytaikainen korkean lämpötilan käyttö (vähintään 71,7 °C 15 sekunnin ajan tai jokin vastaava yhdistelmä), tai pastörointimenetelmällä, jossa käytetään eri aika- ja lämpötilayhdistelmiä vastaavan vaikutuksen saavuttamiseksi. Maidon on reagoitava negatiivisesti fosfataasitestiin ja positiivisesti peroksidaasitestiin. Pastöroinnin minimivaatimukset ylittävä lämpökäsittely voi aiheuttaa peroksidaasientsyymin inaktivoitumisen, mistä on seurauksena negatiivinen testitulos. Pastöroidun maidon on näin ollen ehdottomasti sisällettävä peroksidaasia. On aivan totta, että maidon säilyvyys liittyy kiinteästi sen säilytystapaan. Pastöroitu maito säilyy muutamia päiviä jääkaapissa mutta iskukuumennettu maito useampia viikkoja huoneenlämpötilassa. Yleensä tuotteiden merkinnät ja niiden näytteillepano kaupassa (kylmäkalusteissa) antavat kuluttajille riittävästi tietoa näistä kahdesta parametristä. Tuoreudesta ei myöskään voida esittää yleisluonteista määritelmää, joka soveltuisi kaikkiin tuotteisiin, vaan määritelmän on vastattava kullekin tuotetyypille vahvistettuja erityiskriteereitä. Tuoretuotteiksi katsottavat tuotteet saatetaan usein markkinoille paikallisesti, minkä vuoksi näitä kriteereitä ei ole katsottu tarpeelliseksi määritellä yhteisön tasolla. Komissiolla ei ole riittävästi tietoa arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamasta maidontuotantomenetelmästä. Menetelmästä on saatava yksityiskohtaisempi kuvaus, jotta voitaisiin arvioida sitä, vastaavatko tuotteen merkinnät yhteisön lainsäädäntöä. Vaikka yhteisön tasolla ei ole käytössä täsmällistä tuoremaidon määritelmää, jäsenvaltioiden on kuitenkin vähimmäisvaatimuksena noudatettava direktiivin 2000/13/EY 2 artiklan yleisiä säännöksiä, joiden mukaan elintarvikkeiden merkinnät eivät saa olla omiaan johtamaan ostajaa harhaan elintarvikkeen ominaispiirteiden, sen luonteen, ominaisuuksien tai valmistus- tai tuotantomenetelmän osalta liittämällä elintarvikkeeseen vaikutuksia tai ominaisuuksia, joita sillä ei ole. (1) EYVL L 268, 14.9.1992.