KIRJALLINEN KYSYMYS E-0636/99

esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE) komissiolle

(16. maaliskuuta 1999)

Aihe: Alkuperämaan osoittaminen tuoreiden vihannesten tai hedelmien pakkauksissa

Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28. lokakuuta 1996 annetussa asetuksessa (EY) 2200/96(1) on säädetty tiettyjä vihanneksia ja hedelmiä koskevista vaatimuksista. Näiden vaatimusten mukaan jokainen pakkausyksikkö tulee koota yhdenmukaisista tuotteista, mikä tarkoittaa muun muassa, että tuotteiden on oltava peräisin samasta alkuperämaasta.

Huutokaupat joutuvat alueellisissa ja rajat ylittävissä yhteyksissä toimimaan markkinoiden vaikutuksesta yhä enemmän yhteistyössä, mikä joidenkin yritysten kohdalla tarkoittaa kansainvälistä fuusiota. Tästä seuraa, että todellisuudessa eri Euroopan valtioista peräisin olevat tuotteet kootaan samaan huutokauppaan. Vaatimusten mukaan toisiinsa rinnastettavissa olevien tuotteiden erät on kuitenkin pidettävä erillään lajittelun, pakkaamisen ja etiketöinnin yhteydessä. Yritykselle aiheutuvat kulut ovat tämän vuoksi huomattavasti korkeammat kuin niissä tapauksissa, joissa eriä ei välttämättä tule pitää erillään.

Omenoiden kohdalla on jo mahdollista yhdistää eri alkuperää olevia tuotteita samaan pienpakkaukseen, jos tietyt ehdot täyttyvät.

Voisiko komissio ilmoittaa, millä perusteella pakkausyksikkö tulee koota yhdenmukaisista tuotteista, miksi tätä säännöstä ei sovelleta omeniin tietyt ehdot täyttävissä tapauksissa ja miksi vaatimuksista voidaan joustaa pienpakkausten yhteydessä mutta ei silloin, kun kyse on bulkkitavarasta?

Onko komissio valmis tekemään sellaisen ehdotuksen edellä mainittujen vaatimusten muuttamisesta, jossa ensinnäkin sallitaan kaikenlaisten vihannesten ja hedelmien sekoittaminen keskenään sekä suur- että pienpakkauksissa ja jossa lisäksi säädetään "alkuperämaa EU:n alueella" -nimikkeestä tai vastaavasta, jos kaikki tuotteet tulevat samalta alueelta tai EU:sta, jos ei voida ilmoittaa, mistä jäsenvaltiosta/-valtioista kyseiset tuotteet ovat peräisin?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(20. huhtikuuta 1999)

Tuotteiden lajittelujärjestelmän käyttämisellä hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28. lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2200/96 yhteydessä pyritään useisiin tavoitteisiin, mm. kaupankäynnin laillisuutta ja markkinoiden avoimuutta edistävän viitekehyksen perustamiseen ja näin ollen hedelmä- ja vihannesalan kannattavuuden parantamiseen. Tuotteiden lajittelun tärkeimpiä perusteita on tuotteen alkuperä. Tuotantoedellytykset vaihtelevatkin suuresti maantieteellisen alueen mukaan, ja tämä vaihtelu vaikuttaa merkittävästi kyseisten tuotteiden tärkeimpiin ominaispiirteisiin. Lisäksi hedelmien ja vihannesten alkuperän ilmoittaminen on kuluttajalle välitettävä tärkeä tieto, joka usein ratkaisee ostettavan tuotteen valinnan. Tämän vuoksi tuotteiden maantieteellisen alkuperän yhdenmukaisuus on hedelmien ja vihannesten kaupan pitämistä koskevia tärkeimpiä sääntöjä, joihin kuuluu myös tuotteen luokka, koko ja laji.

Poikkeuksia on myönnetty omenien lisäksi myös paprikoille. Näille tuotteille vaaditaan loppukäyttäjälle tarkoitettuja pieniä pakkauksia, joilla erotellaan eri tuotteet, esimerkiksi erilajiset omenat ja eriväriset paprikat toisistaan. Käytännön syistä tällaisten eri tuotteita erottavien pienten pakkausten alkuperän yhdenmukaisuutta ei vaadita.

Komissio on tietoinen siitä, että viimeaikaisen kehityksen vuoksi tietyillä markkinoilla ja kaupan pitämisen rakenteiden vuoksi joissakin jäsenvaltioissa tietyillä raja-alueilla kaupan pitämistä koskevissa säännöissä määrätyt yhdenmukaisuutta koskevat säännöt voivat osoittautua häiritseviksi. Kansallisten asiantuntijoiden ryhmä, joka auttaa komissiota tuoreiden hedelmien ja vihannesten sääntelyssä, tutkii parhaillaan tätä kysymystä. Käytävässä keskustelussa päädytään ehkä mahdollisuuteen yhdistää irtotavarana tai pakkauksissa kuluttajille tarjottavat samaa maantieteellistä alkuperää, mutta eri jäsenvaltioista peräisin olevat tuotteet. Alkuperämaa EU:n alueella -tyyppinen ilmoitus ei kuitenkaan tunnu sopivalta, sillä se ei ole täsmällinen, joten se ei vastaisi hedelmien ja vihannesten sääntelyn tavoitteita eikä sillä varmistettaisi oikean tiedon välittymistä kuluttajille.

Lisäksi komissio ei aio edellä esitetyistä syistä sallia kaikenlaisten hedelmä- ja vihanneslajien sekoittamista keskenään suurina tai pieninä määrinä.

(1) EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1.