FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 65/13

(2004/C 65 E/013)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3497/02

esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle

(2. joulukuuta 2002)

Aihe: Ihmisoikeuksien loukkaukset Iranissa

Maailmalla ollaan tällä hetkellä yhä huolestuneempia Iranissa tapahtuvista ihmisoikeuksien loukkauksista, erityisesti kidutuksista ja julmuuksista, epäinhimillisestä tai alentavasta kohtelusta tai rangaistuksista kuten kivitys, amputaatio ja julkinen teloitus. On myös todisteita uskonnollisten vähemmistöjen yhä lisääntyvästä syrjinnästä, josta esimerkkinä ovat bahai-uskontoon kuuluvien vainot. ”Rakentavaa keskustelua” Iranin kanssa voitaisiin täydentää avoimella ja itsenäisellä ihmisoikeustilanteen seurannalla ja arvioinnilla, josta vastaisi edistymistä puolueettomasti seuraava erityistarkkailija.

Mihin erityisiin toimenpiteisiin on ryhdytty, jotta Iran kulkisi kohti suvaitsevampaa ja rauhallisempaa yhteiskuntaa, jossa ihmisoikeuksista voidaan keskustella avoimesti? Miten maan edistymistä voidaan tehokkaasti seurata?

EU on viime aikoina elvyttänyt suhteitaan Iraniin huolimatta siitä, että Yhdysvaltain linja on ristiriidassa EU:n politiikan kanssa. On todettu, että Yhdysvaltain Persianlahdelle sijoittamat joukot ja sen asettamat taloudelliset pakotteet ovat välitön uhka Iranille ja että näissä olosuhteissa radikaaliryhmien on helppo löytää kannattajia. EU:n voi olla erittäin vaikea luoda yhteyksiä Iranin uudistusmielisiin, jos Yhdysvallat jatkaa eristämispolitiikkaansa ja pitää Irania osana ”pahan akselia”.

Miten EU painostaa Yhdysvaltoja muuttamaan sen Iraniin kohdistuvaa eristämis- ja pakottamispolitiikkaa ja osallistumaan innokkaammin ”rakentavaan keskusteluun” EU:n nykyisen politiikan mukaisesti?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(20. joulukuuta 2002)

Suhteessa Iraniin unioni harjoittaa sitoutumispolitiikkaa puolen vuoden välein järjestettävien laajaan vuoropuheluun perustuvien kokousten, kahdenvälisten ministeritason neuvottelujen, virallisten yhteydenottojen ja Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) kautta. Yleisten asioiden ja ulkoasioiden neuvosto hyväksyi 21. lokakuuta 2002 strategian ihmisoikeusvuoropuhelun aloittamiseksi Iranin kanssa troikan Teheraniin 30. syyskuuta — 1. lokakuuta 2002 tekemän vierailun pohjalta laaditun selvityksen suositusten perusteella. Iranin hallitus on osoittanut poliittista tahtoa käydä ihmisoikeusvuoropuhelua, jota arvioitaisiin säännöllisesti esikuva-analyysien avulla. Tässä yhteydessä voidaan todeta, että Iran on ilmoittanut olevansa valmis ottamaan vastaan YK:n erityistarkkailijat.

Neuvottelujen aloittaminen Iranin kanssa kauppa- ja yhteistyösopimuksesta (TCA) sekä poliittisen vuoropuhelun välineistä ja terrorismin torjunnan välineistä liittyy muun muassa ihmisoikeusalalla samanaikaisesti savutettuun edistykseen. Tämä on Sevillan Euroopan-neuvoston (21.—22. kesäkuuta 2002) määrittelemän poliittisen paketin lähestymistapa, joka hyväksyttiin virallisesti 12. heinäkuuta 2002 (”erottamaton kokonaisuus”, joka muodostuu TCA:sta ja erillisistä mutta siihen liittyvistä poliittisen vuoropuhelun välineistä ja terrorismin torjuntavälineistä).

Komissio on luonnollisesti edelleen huolestunut Iranin ihmisoikeustilanteesta. Sortotoimenpiteet demokraattisia elimiä, kansalaisyhteiskuntaa ja tiedotusvälineitä kohtaan ovat huolestuttavia. Oikeusvaltion periaatteen puuttuminen, mielivaltaiset pidätykset ja vähemmistöjen syrjintä aiheuttavat huolta. Julmien, epäinhimillisten ja halventavien rangaistusten käyttöä ei voida hyväksyä.

Unioni ja komissio toimivat edelleen käytettävissä olevien välineidensä kautta ja käyvät laajaa vuoropuhelua unionin yleisen Iranin politiikan tarjoamien mahdollisuuksien mukaisesti. Unioni keskustelee säännöllisesti Iranin politiikastaan Yhdysvaltojen kanssa ja tuo esiin myös erimielisyytensä erityisesti niistä Yhdysvaltojen Iranin vastaisista pakotteista, jotka perustuvat Iranin ja Libyan vastaisista pakotteista annettuun lakiin.