FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/513

(2004/C 88 E/0525)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0584/04

esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle

(26. helmikuuta 2004)

Aihe: EU:n Zimbabwelle antama apu

Viittaan huomautuksiin, joita tilintarkastustuomioistuin esitti varainhoitovuoden 2002 vuosikertomuksensa osan ”Kertomus kuudenteen, seitsemänteen ja kahdeksanteen Euroopan kehitysrahastoon liittyvistä toimista” viidennessä luvussa ”Erityistapaus: yleisten asioiden neuvoston päätös ja Zimbabwen taloudellinen tilanne”, joka julkaistiin 28. marraskuuta 2003 EUVL:ssä (1). Mugaben hallituksen mustalla listalla olevat jäsenet, jotka on lueteltu tietyistä Zimbabwea koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 310/2002 (2) 2 artiklassa ja liitteessä I, ovat päässeet rikastumaan EU:lta saaduilla tuilla soveltamalla vaihtokurssia, josta tilintarkastustuomioistuin toteaa vuoden 2002 vuosikertomuksessaan seuraavaa: ”Vaihtokurssi ei vastaa valuuttamarkkinoiden todellista tilannetta” ja ”tästä syystä EKR:n varojen arvo aleni 89 prosenttia vuonna 2002, mistä aiheutui vahinkoa uudelleen suunnatun tuen kohdeväestölle” (ks. vuosikertomuksen V luku, kohta 68 a). Haluaisin tietää, aikooko komissio käynnistää virallisen tutkinnan selvittääkseen Zimbabwelle antamansa taloudellisen avun täytäntöönpanoa, joka on mahdollistanut tällaisen hyötymisen?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(6. huhtikuuta 2004)

Komissio ei hyväksy tilintarkastustuomioistuimen tilanneanalyysia seuraavista syistä:

— Vaihtoehtoisen valuuttakurssin käyttö Zimbabwen pankkien tekemissä virallisissa varainsiirroissa oli laitonta (ks. komission vastaus tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen 62 kohtaan); itse asiassa keskuspankki on uhannut moneen otteeseen syyttää pankkeja mustan pörssin toiminnasta. Tästä syystä lähetystölle annettiin ohjeet soveltaa virallista vaihtokurssia sen siirtäessä varoja hanketileille, kunnes hallituksen ja pankkien kanssa käytävien keskustelujen tulos olisi selvillä.

— Komissiota sitoivat vuonna 2002 Euroopan kehitysrahaston avustusten osalta Lomén yleissopimuksissa vahvistetut menettelyt, jotka antavat kansallisille tulojen ja menojen hyväksyjille selkeät toimivaltuudet varainhoidossa, sekä niiden sovitut täytäntöönpanosäännöt. Valtiolla on oikeus päättää yksin virallisesta valuuttakurssista, joten ainoa mahdollisuus soveltaa toista vaihtokurssia on aloittaa neuvottelut kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän sekä maan pankkien kanssa. Komissio teki näin, kun virallinen valuuttakurssi muuttui mahdottomaksi.

— Komissio katsoo etenkin, että 89 prosentin ”laskenut arvo”, jota tilintarkastustuomioistuin soveltaa maksuihin, joiden kokonaissumma on 4,5 miljoonaa euroa (alle 5 prosenttia yhteisön kokonaisavusta Zimbabwelle vuonna 2002), ei heijasta todellista tilannetta eikä niitä olosuhteita, joissa komissio toimi, kun maksujen haluttiin pysyvän laillisina ja säännönmukaisina.

— Sen lisäksi, että komissio neuvotteli ”yhdistelmäkurssin” virallisen valuuttakurssin ja vaihtoehtoisen markkinakurssin välisen erotuksen tasoittamiseksi, komissio ja lähetystö ryhtyivät seuraaviin merkittäviin toimenpiteisiin: — Paikallisella valuutalla suoritetut maksut vähennettiin minimiin. — Euromääräiset maksut suoritettiin maan ulkopuolella aina kun mahdollista (esimerkiksi keskittämällä terveydenhuolto-ohjelma lähes täysin lääketoimituksiin). — Varmistettiin, että euromääräisiä maksuja siirretään paikallishankkeita koskevien työohjelmien käyttötileille.

Yhteisön kokonaisapu Zimbabwelle vuonna 2002 oli 94 miljoonaa euroa, joista vain 8 miljoonaa euroa käytettiin maan sisällä. Esimerkiksi elintarvikeapu, maatalouteen liittyvät tuotteet ja lääkintätarvikkeet ostettiin naapurimaista.

Näistä syistä komissio ei katso viralliselle tutkinnalle olevan perusteita.

(1) EUVL C 286, 28.11.2003, s. 355.

(2) EYVL L 50, 21.2.2002, s. 4.