KIRJALLINEN KYSYMYS E-3120/97 komissiolle esittäjä(t): Daniela Raschhofer (NI) (13. lokakuuta 1997)

Aihe: Vastaus kirjalliseen kysymykseen E-1849/97

Vastauksessa kirjalliseen kysymykseeni E-1849/97 ((EYVL C 76, 11.3.1998, s. 59. )) sanotaan, että väärin ilmoitettujen pinta-alojen lukumäärää ja yhteisölle tällaisista vääristä ilmoituksista aiheutuneiden vahinkojen suuruutta on vaikea ilmoittaa tarkkoina lukuina. Tämä tarkoittaa sitä, että vaikka aiheutunutta vahinkoa onkin vaikea ilmoittaa tarkasti, se on kuitenkin mahdollista ilmoittaa. Valitettavasti vastauksessa ei kuitenkaan ilmoitettu vahingon suuruutta lukuina.

Lisäksi esittämässäni kysymyksessä viitattiin tällä hetkellä käytössä oleviin rankaisumahdollisuuksiin eikä - kuten kysymykseen annetussa vastuksessa - ehdotettuihin rankaisumahdollisuuksiin.

Edellä mainitun vuoksi esitän kysymykseni vielä kerran, myös siinä tapauksessa, että tiedot annetaan suoraan minun käsiteltäväkseni, sillä minulla on oikeus saada vastaus esittämääni kysymykseen. Komission ei tulisi voida välttää vastauksen antamista viittaamalla siihen, että tiedot välitetään suoraan parlamentin jäsenelle.

Kuinka suuri on väärin ilmoitettujen pinta-alojen prosenttiosuus Itävallassa?

Missä EU:n jäsenvaltiossa tämä prosenttiosuus on suurin? Missä EU:n jäsenvaltiossa osuus on pienin?

Kuinka suuri taloudellinen vahinko tästä on aiheutunut EU:lle? Millaisia rankaisu- tai korvausvaatimusmahdollisuuksia komissiolla on tällaisissa petostapauksissa nykyisen oikeudellisen tilanteen puitteissa?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 1997)

Komissio on mielestään antanut vastauksen arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen E-1849/97, joka sisälsi yhdeksän alakysymystä. Vastauksen tärkeimmän osan (1 sivu) lisäksi komissio toimitti lisätietoja (yhteensä 12 sivua) suoraan parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. Komissio toimittaa tietoja suoraan, silloin kun niitä on liian paljon käsiteltäväksi yhdessä vastauksessa.

Tukitoimenpiteiden täytäntöönpano on jäsenvaltioiden vastuulla, kun taas komission tehtävänä on varmistaa, että täytäntöönpano pannaan toimeen oikealla tavalla. Kuten arvoisan parlamentin jäsenen kirjallisen kysymyksen E-1849/97 vastauksessa todettiin, jäsenvaltiot antavat vuosittain komissiolle selonteon kansallisten viranomaisten toteamista väärien ilmoitusten määristä; selonteot annetaan tilastoissa, jotka kuuluvat tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 joulukuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) 3887/92 ((EYVL L 391, 31.12.1992. )) soveltamisalaan. Vuoden 1995 osalta luvut lähetettiin suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle. Vuoden 1996 osalta väärin perustein tehtyjen hakemusten kokonaismäärä ei ole vielä saatavilla.

Pinta-alojen erojen yksinkertainen vertailu jäsenvaltioiden välillä on vaikeaa, sillä näiden tietojen perusteella ei voi tehdä suoria johtopäätöksiä jäsenvaltion tukijärjestelmän täytäntöönpanon laadusta. Ensimmäisten alustavien tietojen mukaan vuoden 1996 osalta Italiassa oli eniten väärin ilmoitettuja pinta-aloja prosenteissa laskettuna, yhteensä 5,2 prosenttia, mukaan lukien paikan päällä tehdyistä tarkastuksista seuranneiden seuraamusten soveltaminen. Irlannissa väärin ilmoitettujen pinta-alojen lukumäärä oli matalin, 0,13 prosenttia. Itävallassa jätettiin tarkastettavaksi yhteensä 174 602 pinta-aloja koskevaa tukihakemusta vuonna 1996. Paikalliset viranomaiset tarkastivat kaikki hakemukset ja tarkastuksia maatiloilla tehtiin yhteensä 13 858. Näistä yhteensä 2 088 hehtaaria oli laskettu väärin. Luku vastaa 0,18 prosenttia koko alueesta, jolle tukea anottiin.

Jäsenvaltioiden toteamien väärin ilmoitettujen pinta-alojen määristä ei ole aiheutunut komissiolle taloudellista vahinkoa, sillä ristiriitaisuudet huomataan ennen tuen maksamista ja ne otetaan huomioon tuen määrää laskettaessa. Todellinen taloudellinen riski liittyy sääntöjenvastaisuuksiin, jotka jäävät havaitsematta. Yhteisön lainsäädännöllä pyritään vähentämään tätä riskiä monella toisiaan täydentävällä tavalla. Yhteisön oikeudessa on säädetty lisäseuraamuksia väärin ilmoitetuista pinta-aloista, muun muassa asetuksen (ETY) N:o 3887/92 9 artiklassa. Näiden tiukkoja rangaistuksia sisältävien lausekkeiden vaikutusta ei pitäisi aliarvioida riskiä arvioitaessa. Määritetystä pinta-alasta voidaankin vähentää väärin ilmoitettu määrä kaksinkertaisena, jos määrä on enemmän kuin kolme prosenttia tai enemmän kuin kaksi hehtaaria aina 20 prosenttiin asti. Äärimmäisissä tapauksissa pinta-alan määrän vähentäminen voi johtaa koko tuen menetykseen kuluvana ja sitä seuraavana vuonna. Lisäksi Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen 2988/95 ((EYVL L 312, 23,12.1995. )) säännöt on otettava huomioon, sillä niissä ennakoidaan yleistä sääntelyä, joka koskee samalla tavalla tehtyjä tarkastuksia ja hallinnollisia toimenpiteitä ja rangaistuksia, jotka liittyvät yhteisön oikeuden sääntöjenvastaisuuksiin. Jäsenvaltioiden on lisäksi ehkäistävä ja käsiteltävä sääntöjenvastaisuudet ja korvattava niistä johtuneet menetetyt määrät yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen N:o 729/70 ((EYVL L 94, 28.4.1970. )) 8 artiklan mukaisesti. Ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista on ilmoitettava komissiolle yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamiseen liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperimisestä sekä tiedotusjärjestelmän organisoinnista tällä alalla ja asetuksen (ETY) 283/72 ((EYVL L 67, 14.3.1991. )) kumoamisesta 4 maaliskuuta 1991 annetun asetuksen (ETY) 595/91 perusteella.

Komissio on tehnyt lisäksi lukuisia tarkastuksia kaikissa jäsenvaltioissa. Kirjallisen kysymyksen E-1849/97 vastauksessa selitettiin, että rahoituskorjauksia tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä on tehty, jos tarkastuksissa on todettu, että yhteisön asetuksia ei ole noudatettu. Tämä ei tarkoita, että rahoituskorjauksia tehdään vasta tulevaisuudessa, vaan sitä, että edellisiä vuosia koskevaa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä ei ole vielä saatu päätökseen. Koska komissio ei ole tehnyt vielä lopullista päätöstä, tässä vaiheessa komissio ei voi antaa tietoja mahdollisista korjauksista.

Taloudellisia riskejä, jotka aiheutuvat yhteisölle sen oikeuden yleisesti heikosta täytäntöönpanosta jäsenvaltiossa, on toisinaan vaikea arvioida tarkasti. Tästä syystä komissio arvioi nämä riskit ja ehdottaa rikkomisten merkittävyyden perusteella kiinteitä korjauksia, jotka ovat 2,5 tai 10 prosenttia kuluista. Poikkeuksellisissa olosuhteissa kaikkiin aiheellisiin kuluihin voidaan tehdä korjauksia.