ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3297/98 esittäjä(t): José Barros Moura (PSE) komissiolle (9. marraskuuta 1998) Aihe: Macaon siirtyminen Kiinan hallintoon - joukot Vuonna 1975 Portugali veti joukkonsa Macaon alueelta katsoen ne alueen kokoon nähden tarpeettomiksi. Portugalin ja Kiinan yhteisen julkilausuman mukaan Kiinan kansantasavallan keskushallitukselle myönnetään yksinomaiset valtuudet alueen puolustuksen ja ulkopolitiikan suhteen. Tästä huolimatta asianomaisten osapuolten kesken sovittiin, ettei alueelle lähetetä kiinalaisia joukkoja. Lu Ping vahvisti tämän vastauksessaan esittämääni kysymykseen Euroopan parlamentissa huhtikuussa 1997. Varapääministeri Qian Qichen on kuitenkin äskettäin ilmoittanut Pekingissä kokoontuneelle yhdistymistä valmistelevalle toimikunnalle, että Kiina lähettää joukkoja Macaoon valtansa merkiksi. Voidaanko komission mielestä näin ollen luottaa siihen, että Kiina pitää sopimuksensa "yksi maa, kaksi järjestelmää"? Komission jäsenen Sir Leon Brittaninkomission puolesta antama vastaus (23. marraskuuta 1998) Komissio on tietoinen siitä, että hallittuaan Macaon erillisaluetta vuodesta 1553 Portugalin hallitus päätti vuonna 1975 vetää sotilasjoukkonsa alueelta. Vuonna 1987 annetun Kiinan ja Portugalin yhteisen julistuksen mukaisesti Macao siirtyy Kiinan hallintaan 20. joulukuuta 1999. Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueen Macaon perustuslain 14 artiklan mukaisesti Kiinan keskushallinto vastaa Kiinan erityishallintoalueen Macaon ulkoisesta puolustuksesta. Macaon hallitus vastaa sisäisen järjestyksen ylläpidosta. Komissio tukee voimakkaasti "yksi maa, kaksi järjestelmää" -politiikan soveltamista Kiinan tulevaan erityishallintoalueeseen Macaoon. Se jatkaa tiivistä yhteistyötä alueella yhteisön ja Macaon kauppaa ja yhteistyötä koskevan sopimuksen perusteella. Komissio seuraa vallanvaihtoa huolellisesti. Tässä yhteydessä komissio korostaa periaatetta, jonka mukaan lainsäädännön soveltamisen varmistaminen, rikosten torjunta ja yleisen järjestyksen säilyttäminen ovat tehtäviä, joista erityishallintoalueen viranomaiset ja tuomiovalta vastaavat. Perustuslain mukaan Macaoon sijoittautuneet Kiinan sotilasjoukot eivät voi huolehtia näistä tehtävistä. Ainoa mahdollinen peruste Kiinan sotilasjoukkojen sijoittautumiselle Macaon alueelle on Macaon suojaaminen sen turvallisuutta uhkaavilta ulkoisilta vaaroilta, jotka eivät tällä hetkellä ole ilmeisiä.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3592/98 esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: GATT:in siipikarjakiintiöt Kun otetaan huomioon, että siipikarjateollisuudessa siipikarjan ruhot paloitellaan yhä suuremmassa määrin ja tähän liittyvä arvonlisäys ja työmahdollisuudet, on hyvin tärkeää, että oleellinen osa GATT:in siipikarjakiintiöstä varataan siipikarjan palojen vientiin. Tämän vuoden kokonaiskiintiön pienentämisen takia komissio päätti leikata kokonaisten lintujen osakiintiötä 6 prosentilla ja siipikarjan palojen kiintiötä 37 prosentilla. 1. Onko komissio tietoinen, kuinka tärkeä vientituki on siipikarjan palojen viennissä? Katsooko se, että siipikarjan paloittelu on kehityssuunta, joka siihen liittyvän arvonlisäyksen vuoksi ansaitsee tukea, ja että tämän tuen täytyy näkyä EU:n tuotantotukea koskevassa politiikassa? 2. Onko komissio tietoinen, että suuri enemmistö Euroopan siipikarjateollisuuden liitosta kannattaa kokonaiskiintiön jakamista 287 000 tonnin osakiintiöihin kokonaisten lintujen osalta ja 60 000 tonnin osakiintiöihin siipikarjan palojen osalta, mikä prosentuaalisesti tarkoittaisi hyvin oikeudenmukaista vähennystä? 3. Onko komissio valmis suurentamaan kolmansiin maihin tuotantotuella vietävän siipikarjan palojen kiintiötä, johon sovelletaan vientitukea, ja pienentämään samalla määrällä kokonaisten lintujen kiintiötä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Siipikarjanlihan kysynnän muutosten myötä siipikarjan ruhojen paloittelusta on tullut yhteisössä yhä yleisempää. Kalkkunoita paloitellaan enemmän kuin broilereita. Siipikarjanliha-alaa koskevaan yhteisön vientipolitiikkaan vaikuttavat ratkaisevasti Maailman kauppajärjestön (WTO) vientisitoumukset, joiden mukaan tuettua vientiä on vähennettävä vuosittain 30 000 tonnia. Vuosina 1998/1999 tuki kattaa todennäköisesti ainoastaan 345 400 tonnia tai 30 prosenttia siipikarjanlihan viennistä. Komissio on jakanut koko vientimäärän joustavasti ohjeelliset katot sisältäviin tuoteryhmiin ottamalla huomioon markkinatilanteen sekä kyseisten tuotteiden taloudellisen merkityksen siten kuin siitä säädetään siipikarjanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 2777/75(1) 8 artiklan 4 kohdassa. Tämän vuoksi suurin osa 345 400 tonnin kiintiöstä on nykyisin varattu kokonaisille broilereille, koska kokonaiset yhteisön alueet ovat riippuvaisia tästä viennistä. WTO:n vientisitoumuksista johtuvat vuotuiset määrällisten rajoitusten pienennykset eivät voi johtaa vastaaviin alennuksiin kaikkien tuoteryhmien osalta. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon se, että halpatuotteiden, jotka saivat alhaista vientitukea ennen vuotta 1995 ja jotka eivät ole olleet tukikelpoisia alkuvuoden 1995 jälkeen, vienti kasvaa jatkuvasti tuen puuttumisesta huolimatta. (1) EYVL L 282, 1.11.1975.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3951/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Läpäisyperiaate komissiossa 1. Miten komission työskentelyssä sovelletaan komission vaatimusta miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien ulottuvuuden sisällyttämisestä kaikkiin politiikkoihin ja toimiin? 2. Toteutuuko läpäisyperiaate yksittäisissä pääosastoissa, esimerkiksi maataloudessa? 3. Jos ei, miksi ei, vai onko läpäisyperiaate tyhjää puhetta? Komission jäsenen Erkki Liikasenkomission puolesta antama vastaus (3. maaliskuuta 1999) 1. Komissio ottaa huomioon tasa-arvokysymykset omassa henkilöstöpolitiikassaan erityisesti panemalla täytäntöön kolmannen toimintaohjelmansa naisten ja miesten tasa-arvon edistämiseksi (1997-2000), jonka se esitti 2. huhtikuuta 1997(1). Ohjelmalla komissio velvoitti pääjohtajat ja toimialajohtajat laatimaan erityisiä toimintasuunnitelmia, joiden tavoitteena on ottaa tasa-arvokysymykset eri tavoin huomioon virkamiesten työssä (palvelukseen ottaminen, palkkaryhmä, koulutus, työajat). 2. Useimmat pääosastot ovat jo laatineet toimintasuunnitelman ja valtuuttaneet ohjauskomitean seuraamaan suunnitelman täytäntöönpanoa. Maatalouden pääosastoon on perustettu kaksi työryhmää miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien parantamiseksi. Toisessa ryhmässä käsitellään maatalouspolitiikkaan liittyviä kysymyksiä ja toisessa pääosaston henkilöstökysymyksiä. Molempien työryhmien puheenjohtajina toimivat pääosaston johtajat. 3. Tasa-arvokysymykset kuuluvat komission ensisijaisiin tavoitteisiin. Henkilöstöosastoon kuuluvan naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän erityisyksikön tehtävänä on seurata tilanteen kehittymistä ja laatia aloitteita, joiden avulla tasa-arvokysymykset voidaan ottaa paremmin huomioon henkilöstöpolitiikassa, kuten järjestämällä aiheesta seminaareja tai auttamalla suoraan pääosastoja ja yksiköitä. (1) SEC(97) 536.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0024



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3708/98 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Ihmisten alkusolut ja kudosten valmistaminen Äskettäisten selvitysten mukaan amerikkalaiset ja britannialaiset tutkimuslaitokset ovat sekaantuneet ihmissikiöistä otettujen alkusolujen kloonaukseen ja muokkaukseen tuottaakseen ruumiinosia. 1. Voiko komissio vahvistaa, että EU:n varoja ei käytetä suoraan eikä epäsuorasti tällaisiin tutkimuksiin? 2. Voiko komissio myös ilmoittaa, missä jäsenvaltioissa tällaiset tutkimukset ovat sallittuja ja mitä laillista ja eettistä valvontaa on olemassa? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1999) 1. Tämänhetkisen puiteohjelman mukaan Euroopan unioni ei rahoita tutkimuksia, joissa käytetään sikiöistä otettuja alkusoluja ruuminosien tuottamiseen. 2. Sikiöistä otettuihin alkusoluihin liittyvät tutkimukset kuuluvat ihmissikiöillä tehtäviin tutkimuksiin, joita koskeva lainsäädäntö vaihtelee maittain. Komission käytettävissä olevista lähteistä saatu tieto ihmissikiöillä tehtävää tutkimusta koskevasta jäsenvaltioiden lainsäädännöstä lähetetään suoraan parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle. Komissio suhtautuu ihmissikiöillä tehtäviin tutkimuksiin yhtä varautuneesti kuin parlamentti. Aihe on yleisesti ottaenkin hyvin ongelmallinen. Uutta tietoa saadaan jatkuvasti ja tekniikka kehittyy nopeasti, minkä lisäksi on otettava huomioon pariskuntien ja sairaiden tarpeet. Luonnollisesti toiminnalle on määriteltävä tarkat rajat.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2911/98 esittäjä(t): Stephen Hughes (PSE) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Vetäytyminen ETY:n elintarvikkeiden ylijäämäjärjestelmästä Voiko komissio ilmoittaa kokonaissumman, jonka Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus maksaa EU:n talousarvioon? Mikä osuus tästä summasta on varattu elintarvikkeiden ylijäämäjärjestelmälle? Voiko komissio ilmoittaa, tarvitseeko Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen edelleen suorittaa maksuja, jotka liittyvät nimenomaisesti elintarvikkeiden ylijäämäjärjestelmään, vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ei enää osallistukaan siihen? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (11. marraskuuta 1998) Varainhoitovuodeksi 1999 laaditun alustavan talousarvioesityksen mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan maksama osuus yhteisön budjettivaroista on 13,9 % eli 11 606 miljoonaa ecua. Puutteenalaiselle väestölle jaettavien elintarvikkeiden ylijäämäjärjestelmälle varattu kokonaismääräraha on 200 miljoonaa ecua. Varainhoidossa vallitsevan periaatteen mukaan yhteisön omiin varoihin kuuluvia jäsenvaltioiden maksuosuuksia ei kytketä tiettyihin menoluokkiin. Jos Yhdistynyt kuningaskunta osallistuisi ylijäämäjärjestelmään, se saisi kyseisen järjestelmän mukaisia tuloja. Köyhyysindikaattoreihin, aikaisempien vuosien varainkäyttöön ja jäsenvaltion omaan pyyntöön perustuvan laskutavan mukaan näiden tulojen määrä olisi varainhoitovuonna 1999 suunnilleen 11 miljoonan ecun luokkaa.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3358/98 esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle (4. marraskuuta 1998) Aihe: Zaragozan ja sen ympäristön vesihuoltohanke Aragónin autonomisessa maakunnassa Espanjassa on suunnitteilla suurimittainen "Zaragozan ja sen ympäristön vesihuoltohanke". Tätä jo hyväksyttyä hanketta kuvataan merkittävimmäksi koheesiorahaston Espanjassa rahoittamista hankkeista. Sen tarkoituksena on tarjota Zaragozan kaupungille ja 50 kunnalle sen ympäristössä laadukas vesihuoltopalvelu. Hankkeen toteuttamiskustannukset on arvioitu yhteensä 22 000 miljoonaksi Espanjan pesetaksi, josta Euroopan unioni osuus on yli puolet, tarkemmin ottaen lähes 12 000 miljoonaa pesetaa. Hankkeen yhteydessä rakennetaan yli 100 kilometriä pitkä putkisto vedenottopaikasta Yesan vesialtaalta lopulliseen toimituspaikkaan Zaragozan kaupunkiin ja sen ympäristöön. Ottaen huomioon, että yhteisön rahastoista mahdollisesti myönnettävä tukisumma on huomattava, ja että pääongelmana on ajanpuute, sillä tarjouskilpailu on ratkaistava 31. joulukuuta 1999 mennessä, jotta Euroopan unioni voi tosiasiallisesti myöntää sille tukea: Onko komissiolla tietoa, missä vaiheessa kyseinen hanke on? Missä määräajassa hanketta koskeva tarjouskilpailu on viimeistään ratkaistava ja työt aloitettava ja saatettava loppuun, jotta hanke voisi saada yhteisön tukea? Onko määräaikoja mahdollista jatkaa ilman, että yhteisön rahastoista myönnettävä rahoitus vaarantuu? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 1998) Komissio vastaanotti 4. elokuuta 1998 koheesiorahaston tukea koskevan hakemuksen Zaragozan kaupungin Novillaksen ja Fuentes de Ebron välissä Ebro-joen laaksossa sijaitsevan noin 50 kunnan vesihuoltohankkeen valmisteluvaihetta (esitutkimusten laadintaa) varten. Tutkimusten toteutus aloitettiin elokuussa 1998 ja se päättynee huhtikuussa 1999. Hankkeen varsinaisesta rakennusvaiheesta ei kuitenkaan annettu lisätietoja. Jos Espanjan viranomaiset hakisivat vuoden 1999 talousarviosta tukea kyseisen hankkeen rakennustöihin, komissio saattaisi tarkastella osarahoitusmahdollisuutta, mikäli koheesiorahastosta 16 päivänä toukokuuta 1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) 1164/94(1) vahvistettuja sääntöjä ja edellytyksiä on noudatettu ja mikäli kyseisen vuoden talousarviossa on määrärahoja käytettävissä. On aihetta korostaa, että menojen hyväksyttävyyden perustana oleva päivämäärä on komissiolle osoitetun tukihakemuksen päivämäärä. On tietenkin toivottavaa, että hanke on töiden tarjouskilpailuttamisen kannalta edistynyt mahdollisimman pitkälle. (1) EYVL L 130, 25.5.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3848/98

esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle

(22. joulukuuta 1998)

Aihe: Suurnopeusjunan pysähtyminen välillä Madrid-Zaragoza

Essenin Eurooppa-neuvoston hyväksymän Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon kuuluvan 14 ensisijaisen hankkeen joukossa on eteläisen Euroopan suurnopeusrautatien rakentaminen välille Madrid-Zaragoza-Barcelona-Perpignan-Montpellier.

Tämän yhteyden ansiosta sekä Zaragozan ja Madridin että Zaragozan ja Barcelonan välinen matka, joka kestää nykyään kolme ja puoli tuntia, on mahdollista tehdä noin tunnissa ja viidessätoista minuutissa, mikä merkitsee näiden kaupunkien välisen etäisyyden huomattavaa lyhenemistä.

Hankkeeseen ei kuitenkaan sisälly sitä mahdollisuutta, että juna pysähtyisi Calatayudin kaupungissa Madridin ja Zaragozan välillä. Calatayd on nykyään tärkeä rautatieliikenteen solmu, ja sen mahdollisuus kehittyä tulevaisuudessa vaarantuu, jos sitä ei pidetä yhtenä pysähdyspaikkana tämän suurnopeusrautatien varrella.

Koska tiedetään, että suurnopeusrautatie tulee kulkemaan verrattain läheltä Calataydin kaupungin keskustaa, ja koska Calatayd on kooltaan, väestömäärältään ja merkitykseltään Aragonian neljänneksi suurin kaupunki, monelta taholta on pyydetty, että suurnopeusjuna pysähtyisi siellä.

Eikö komission mielestä olisi järkevää, että edes jotkut niistä suurnopeusjunista, jotka päivittäin kulkevat Calataydin kautta, pysähtyisivät siellä?

Eikö tällä tavoin taattaisi se, että Euroopan laajuinen liikenneverkko - josta Espanjan suurnopeusjuna-hanke on yksi osa - hyödyttäisi myös pienissä ja keskisuurissa kaupungeissa asuvia kansalaisia, joita ei usein oteta huomioon yhteisön hankkeissa?

Eikö komission mielestä tällainen ehdotus edistä osaltaan yhteisön aluesuunnittelun päämääriä, koska sen toteuttamisella voidaan estää väestöpakoa ja luoda kehittymismahdollisuuksia asutuskeskuksille, joilla ei ehkä muuten niitä olisi?

Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus

(1. maaliskuuta 1999)

Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin liittyvien yhteistä etua koskevien hankkeiden on EY:n perustamissopimuksen nojalla oltava taloudellisesti kannattavia. Usein uusien suurten nopeuksien rataverkkojen rakentaminen saadaan taloudellisesti kannattavaksi vain lyhentämällä matkan kestoa ja vähentämällä pysähdyspaikkojen määrää tärkeiden liikenteen solmukohtien välillä. Rautatieyhtiön on otettava hankkeen taloudellista kannattavuutta arvioidessaan huomioon mahdollinen matkustajamäärä eri pysähdyspaikkojen välisellä osuudella. Komissio ei voi vaikuttaa viranomaisten päätöksiin tässä asiassa.

Komissio on kuitenkin samaa mieltä siitä, että myös pienten ja keskikokoisten kaupunkien pitäisi hyötyä mahdollisimman paljon Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rataverkon rakentamisesta ja että tällaisiin kaupunkeihin johtavien liikenneyhteyksien turvaamiseksi tarvitaan täydentäviä ratkaisuja.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0010



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3582/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: Antibioottien käytön kieltäminen eläinten ruokinnassa Kööpenhaminassa järjestetyssä kansainvälisessä lääkärikokouksessa keskusteltiin hiljattain tieteellisestä tutkimuksesta, jonka mukaan valvomaton antibioottien antaminen eläimille ja kaloille niiden lihottamiseksi tai niiden sairauksien parantamiseksi aiheuttaa vakavia ongelmia ihmisen immuniteettijärjestelmälle ja tuo mukanaan ihmisten terveyteen kohdistuvia vaaroja. Koska kuluttajien terveyden suojelua pidetään EU:ssa ensisijaisen tärkeänä asiana, komissiolta kysytään? Aikooko se ryhtyä välittömästi toimiin, jotta antibioottien käyttö eläinten ruokinnassa kiellettäisiin? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1999) Berliinissä lokakuussa 1997 pidetyn Maailman terveysjärjestön kokouksen päätelmissä korostettiin, että antibioottiresistenssi on suuri, monimutkainen ja kansainvälinen ongelma. Samaan ovat päätyneet myös talous- ja sosiaalikomitea sekä Kansainvälinen eläinkulkutautivirasto; päätelmä esitettiin myös Kööpenhaminassa syyskuussa 1998 mikrobien aiheuttamasta uhasta järjestetyssä kokouksessa. Neuvosto ja komissio puolestaan totesivat 14.12.1998 maatalousministerien kokouksen yhteydessä, että resistenssin kehittyminen ihmisille tarkoitetuissa lääkkeissä käytettäville antibiooteille olisi ehkäistävä. Asiasta annetussa julistuksessa vahvistetaan komission ja neuvoston terveysministerien kokouksessa 12.12.1998 ilmaisema kanta. Yleinen huoli antibioottiresistenssistä ja varotoimien periaatteen huomioon ottaminen saivat neuvoston hyväksymään 17.12.1998 komission ehdotuksen rehuissa käytettävien neljän antibiootin kieltämisestä niiden käytön tai samaan ryhmään kuuluvien antibioottien käytön varaamiseksi yksinomaan ihmisille tarkoitettuihin lääkkeisiin(1). Johtava tieteellinen komitea antaa komission pyynnöstä yleisen lausunnon antimikrobiaineresistenssistä ja ottaa tässä yhteydessä huomioon näiden aineiden käytön ihmisille ja eläimille tarkoitetuissa lääkkeissä, rehuissa ja kasvien lääkinnässä. (1) KOM(98) 763 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4110/98 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: EU-rekisterikilvet Sveitsissä 1. Sisältääkö Euroopan unionin ja Sveitsin välinen sopimusluonnos määräyksiä, jotka koskevat Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Sveitsin myöntämien rekisterikilpien molemminpuolista tunnustamista? 2. Jos sopimusluonnos ei sisällä tällaisia määräyksiä, onko komissio sitä mieltä, että EU:n matkailijat saattavat saada sakkoja Sveitsissä, koska Sveitsin viranomaiset voivat vaatia edelleenkin, että matkailijoiden on kansallisen (EU-tähdin varustetun) rekisterikilven lisäksi käytettävä sakon uhalla kansallisuuden osoittavaa tarraa? Tätä tarraa ei EU:n jäsenvaltioiden välillä käytetä tavanomaisessa liikenteessä enää lainkaan. 3. Mitä komissio aikoo tehdä tilanteelle? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 1999) 1. Ei ole olemassa määräystä, joka velvoittaisi Sveitsin tunnustamaan jäsenvaltioiden myöntämät rekisterikilvet ja tunnusmerkit, jotka täyttävät moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen rekisteröintijäsenvaltion tunnusmerkin tunnustamisesta yhteisön sisäisessä liikenteessä 3. marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2411/98(1) liitteen määräykset. 2. Mainitussa neuvoston asetuksessa säädetään moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen rekisteröintijäsenvaltion tunnusmerkin tunnustamisesta yhteisön sisäisessä liikenteessä(2). Asetus ei siis koske kolmansissa maissa, kuten Sveitsissä, liikkuvia jäsenmaiden moottoriajoneuvoja. Siksi Sveitsin viranomaiset voivat periaatteessa vaatia Wienin yleissopimuksen 37 artiklan mukaisen soikean tarran käyttöä. 3. Komissio on pyytänyt Sveitsin viranomaisia tunnustamaan asetuksen (EY) 2411/98 mukaisen tunnusmerkin. Jäsenvaltioille tiedotetaan asiasta heti, kun Sveitsin viranomaiset vastaavat komission esittämään pyyntöön. (1) EYVL L 299, 10.11.1998. (2) EYVL L 299, 10.11.1998.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0007



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3069/98 esittäjä(t): David Bowe (PSE) komissiolle (9. lokakuuta 1998) Aihe: Kädelliset Kuinka komissio suhtautuu siihen, että EU:n määrärahoja käytetään kädellisillä tehtäviin kokeisiin? Miten paljon EU:n varoja on käytetty kädellisillä tehtäviin kokeisiin vuosina 1996, 1997 ja 1998 (tähänastinen tilanne)? Kuinka monta kädellistä näissä kokeissa on käytetty?
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3853/98 esittäjä(t): James Nicholson (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Verovapaan myynnin lopettaminen Onko komissio selvittänyt, kuinka monta työpaikkaa menetetään verovapaan myynnin lopettamisen vuoksi Euroopan unionissa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 1999) Wienin Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota ja Ecofin-neuvostoa tutkimaan maaliskuuhun mennessä, mitä työllisyyteen liittyviä ongelmia verottoman myynnin lopettamisesta EU:n sisäisessä matkailussa vuonna 1991 tehdyn päätöksen seurauksena syntyy. Vastauksena tähän pyyntöön komissio tutki, miten päätös yhteisön sisäisen verottoman myynnin lopettamisesta vaikuttaisi työllisyyteen. Se etsi myös keinoja vähentää mahdollisia työllisyysongelmia, mihin sisältyi myös mahdollisuus jatkaa verotonta myyntiä. Tämän selvityksen tulokset on esitetty 17. helmikuuta 1999 annetussa komission tiedonannossa(1). Komission selvitys osoittaa, että vaikutus työllisyyteen on todennäköisesti suppea ja vaihtelee paikallisesti ja toimialoittain. On kuitenkin huomattava, että vaikka alussa voi ilmetä lyhytaikaisia kielteisiä työllisyysvaikutuksia, keskipitkällä aikavälillä muutos voi johtaa työpaikkojen nettolisäykseen. Komissio lähettää tiedonannon sekä neuvostolle että parlamentille. Neuvosto käsitteli asiaa kokouksessaan 15. maaliskuuta 1999. (1) Komission tiedonanto neuvostolle yhteisön sisällä matkustaville tarjotun vero- ja tullivapaan myynnin poistamisesta tehdyn päätöksen työllisyysnäkökohdista (KOM(1999) 65 lopullinen, 17.2.1999).