ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1092/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle. AKT:n ja EU:n paikallishallintotason foorumi.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0080 - 0080



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1092/02 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (18. huhtikuuta 2002) Aihe: AKT:n ja EU:n paikallishallintotason foorumi Miten komissio aikoo edistää ja tukea AKT:n ja EU:n paikallishallintotason foorumissa ja siihen kuuluvassa kansainyhteisön paikallishallintotason foorumissa tehtävää työtä? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (15. toukokuuta 2002) Komissio pitää paikallishallintojen toimintaa yhteistyön harjoittajana, kuten Cotonoun sopimuksen 6 artiklassa määritellään, erittäin tärkeänä. Se on erittäin tärkeää demokratian, hallinnon ja kestävän kehityksen kannalta. Komissio on seurannut tarkasti Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ja Euroopan unionin (AKTEU) paikallishallinnon foorumin perustamista ja rakenteiden luomista ja osallistunut foorumin 14. maaliskuuta 2002 Brysselissä järjestämään seminaariin, jossa pyrittiin määrittämään yhdessä yhteistyötapoja. Seminaarin aikana komissio rohkaisi foorumia avaamaan yhteydenpitoväylät instituutioiden kehittämisen ja hallinnon aloilla. AKT:n ja EU:n paikallishallinnon foorumilla on mahdollisuudet saada taloudellista tukea Euroopan kehitysrahastosta, josta huomattavaa tukea on jo myönnetty hallinnon hajauttamiseen ja seuraaville budjettikohdille: - valtiosta riippumattomien järjestöjen yhteisrahoitusta koskeva budjettikohta B6-7000; toiminta perustuu ehdotuspyyntöihin; ehdotusten toimittamisen määräaika oli 15. huhtikuuta 2002; uuteen julkaistavaan ehdotuspyyntöön liittyväksi ehdotusten jättämisen määräajaksi on suunniteltu marraskuuta 2002, - hajautettua yhteistyötä koskeva budjettikohta B7-6002; ehdotuspyyntö julkaistaan ennen vuoden 2002 heinäkuuta. Taloudellista tukea on jo annettu Brittiläisen kansainyhteisön paikallishallinnon foorumille: - vuonna 1999 allekirjoitettiin sopimus Papua-Uusi-Guineassa, Salomonsaarilla, Vanuatulla, Fidillä ja Kiribatissa toteutettavasta Tyynenmeren paikallishallinnon kehittämishankkeesta. Yhteisön rahoitusosuus on 300 000 euroa 30 kuukauden aikana. Hankkeen on määrä päättyä 30. kesäkuuta 2002. - toukokuussa 2000 allekirjoitettiin sopimus Etelä-Afrikassa, Sambiassa, Zimbabwessa, Swazimaassa, Mosambikissa, Namibiassa, Lesothossa, Botswanassa ja Malawissa toteutettavasta Paikallishallinnon tietokeskus toinen vaihe -hankkeesta. Yhteisön rahoitusosuus on 326 813 euroa 27 kuukauden aikana. Hanke päättyy elokuussa 2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2049/02 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle. Aluepolitiikka.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0195 - 0195



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2049/02 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle (10. heinäkuuta 2002) Aihe: Aluepolitiikka Kreikkalaisen Attiko Metro A.E. -valtionyhtiön rautatiemateriaalihankintoihin, joihin se saa rahoitusta EMOTR:sta (50 %) ja Euroopan investointipankista (40 %), liittyy vakavia epäilyksiä, että sopimuksen myöntäminen korealaiselle Koros-yritykselle voisi vahingoittaa vakavasti EU:n taloudellisia etuja. Kyseinen tarjouskilpailumenettely on kyseenalaistettu kahdessa Kreikan tilintarkastustuomioistuimen päätöksessä. Ei todellakaan vaikuta järkevältä tehdä sopimusta, johon sisältyy ainoastaan perusvaihtoehdot, toisin sanoen siihen ei kuulu ilmastointi- eikä automaattista kulunvalvontalaitteistoa. Vielä vaikeampi on ymmärtää, ettei perustoimintojen lisäksi oteta käyttöön seitsemää kaksijännitejunaa uudella, lentoasemalle menevällä metrolinjalla, mikä olisi perusteltua vuoden 2004 olympiakisoja ajatellen ja koska juuri sen vuoksi hanke yhteisrahoitetaan yhteisön varoista. Hämmästyksekseni olen saanut tietää, että kyseisen sopimuksen täytäntöönpano on jo aloitettu. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään asianmukaisesti? Mihin toimiin se aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, että Attiko Metro A.E. -valtionyhtiö noudattaa yhteisön lainsäädäntöä? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (4. syyskuuta 2002) Asiasta tehdyn valituksen seurauksena komissio on esittänyt Kreikan viranomaisille useita kysymyksiä arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta tavaranhankintasopimuksesta. Tässä vaiheessa ei vielä voida esittää arviota Kreikan viranomaisten lopullisesta vastauksesta, mutta mikäli komissio toteaa julkisia hankintoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä rikotun, se ryhtyy EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla tarpeellisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0963/02 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle. Entisiä OLAFin virkamiehiä koskevat tutkimukset.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0063 - 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0963/02 esittäjä(t): Gabriele Stauner (PPE-DE) komissiolle (10. huhtikuuta 2002) Aihe: Entisiä OLAFin virkamiehiä koskevat tutkimukset Komissio ilmoitti 28. helmikuuta 2002 antamassaan lehdistötiedotteessa (MEMO/02/38), että petostentorjuntavirasto OLAF aikoo käynnistää tutkimuksen, joka koskee mahdollisia väärinkäytöksiä aikaisemman petostentorjunnasta vastanneen yksikön UCLAFin yhteydessä. 1. Onko tutkimus jo käynnistetty? 2. Voiko komissio vahvistaa, että tutkimus koskee virkamiehiä, jotka ovat toimineet UCLAFissa ja siirtyneet sitten OLAFiin ja vastanneet siellä vielä pitkälle vuoteen 2001 asti sisäisistä tutkimuksista (lahjonnan torjunta)? 3. Voiko komissio vahvistaa, että kyseiset virkamiehet vastasivat myös niin kutsutusta Perry Lux -asiasta? 4. Huolehtiiko komissio siitä, että tässä yhteydessä tutkitaan myös erään asianosaisen esittämät syytökset, joiden mukaan mainitut virkamiehet eivät olisi arvioineet ja tutkineet asianmukaisesti hänen heille 10. joulukuuta 1998 ja 22. helmikuuta 1999 toimittamiaan tietoja ja asiakirjoja? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (19. kesäkuuta 2002) Komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Euroopan petostentorjuntayksikön (OLAF) pääjohtaja on aloittanut kolmea virkamiestä koskevat sisäiset tutkimukset. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999(1) sekä 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun parlamentin ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999(2) 12 artiklan 3 kohdassa säädetään, että viraston johtaja toimittaa säännöllisesti kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle viraston tutkimusten tuloksista ottaen huomioon tutkimusten luottamuksellisuuden ja kunnioittaen asianomaisten henkilöiden laillisia oikeuksia sekä tarvittaessa noudattaen oikeuskäsittelyyn sovellettavia kansallisia säännöksiä. Edellä mainitun lainsäädännön nojalla komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että OLAF ei voi toimittaa tietoja kirjallisen kysymyksen 2, 3 ja 4 kohdista. OLAFin pääjohtaja on päättänyt perustaa asiaa käsittelevän tutkijaryhmän, jota johtaa vanhempi tuomari yhdestä jäsenvaltiosta ja jonka tarkoituksena on arvioida, vaaditaanko petostentorjunnan koordinointiyksikön (UCLAF) alaisuudessa aloitettujen hyvin tärkeiden sisäisten tapausten kuluessa lisätutkimuksia. Arvoisan parlamentin jäsenen väitteet sisällytetään tuohon arvioon. Tutkijaryhmä aikoo olla yhteydessä myös kaikkiin edellä mainituissa tapauksissa mukana oleviin kansallisiin ja yhteisön viranomaisiin. Ryhmän on määrä aloittaa toimintansa heinäkuussa 2002 heti, kun vanhempi tuomari on rekrytoitu. (1) EYVL L 136, 31.5.1999. (2) EYVL L 136, 31.5.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2112/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle. Kauneusklinikkojen toimintaa sääntelevä yhteisön lainsäädäntö.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0199 - 0199



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2112/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle (17. heinäkuuta 2002) Aihe: Kauneusklinikkojen toimintaa sääntelevä yhteisön lainsäädäntö Sociedad Española de Medicina y Cirurgía Cosmética -seura on vaatinut Andalusian autonomian (Espanja) terveydenhoitoviranomaisille lähettämässään kirjeessä erityissäännösten antamista Andalusian kauneusklinikkojen toiminnan sääntelemiseksi. Kyseiset viranomaiset ovat vastanneet, että niiden oikeudellinen yksikkö kerää tietoja vahvistaakseen onko olemassa tätä asiaa koskevaa erityislainsäädäntöä, vaikka asiantuntijat ovat jo todenneet, ettei ole olemassa mitään konkreettisia tämän alan laitoksia koskevia säännöksiä. Voiko komissio ilmoittaa, onko olemassa sellaista yhteisön laajuista kauneusklinikkojen toimintaa koskevaa lainsäädäntöä, joka olisi konkreettisempi ja tarkempi kuin yleisen lääketieteen alan sairaaloita koskeva lainsäädäntö, koska se ei ole riittävä mainitun Sociedad Española de Medicina y Cirurgía Cosmética -seuran mielestä. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (4. syyskuuta 2002) Vastauksena arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen komissio ilmoittaa, että erityisesti kauneusklinikkoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ei ole olemassa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1246/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Tur Abdinin assyrilaisten takavarikoidun omaisuuden palauttamisen epääminen.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0087 - 0088



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1246/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (30. huhtikuuta 2002) Aihe: Tur Abdinin assyrilaisten takavarikoidun omaisuuden palauttamisen epääminen Vuonna 1984 kurdit aloittivat aseellisen taistelunsa Turkin valtiota vastaan. Tämä sisällissota Turkin kaakkoisosassa kehittyi ajan mittaan armottomaksi sodaksi, jossa alueella elävät siviilit joutuivat kärsimään erityisen paljon. Turkin valtion monista provokaatioista huolimatta Kaakkois-Turkin assyrialainen väestö kieltäytyi osallistumasta sodankäyntiin kummallakaan puolella. Tämä ei kuitenkaan estänyt sitä, että Turkin valtio karkotti suuren joukon assyrialaisia kylistään. Turkin valtio tulkitsi assyrialaisen väestön puolueettomuuden pikemminkin siten, että nämä olivat valtion vihollisia. Turkin valtion menettely oli useassa tapauksessa seuraava: aseilla ja pahoinpitelyllä uhaten kyläläiset koottiin yhteen, ja heille annettiin 24 tuntia aikaa lähteä kylästään. Useissa tapauksissa Turkin valtio siirsi etnisiä turkkilaisia kyliin, joista assyrialaiset asukkaat oli karkotettu. Seuraavassa vain kaksi esimerkkiä 32 kylästä, joita kohdeltiin samalla tavalla: assyrialaiset asukkaat karkotettiin vuonna 1996 Saren (turkiksi Sari) ja Gagnazin (turkiksi Gevizagaci) kylistä. Kyläläiset ovat sittemmin kääntyneet kaikkien mahdollisten instanssien puoleen saadakseen omaisuutensa ja kylänsä takaisin, mutta ilman tulosta. Äskettäin he vetosivat tuloksetta Turkin presidenttiin. Mitä komissio aikoo tehdä, jotta assyrialais-kaldealaiset pääsisivät palaamaan kyliinsä, joista heidät on karkotettu? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (4. kesäkuuta 2002) Marraskuussa 2001 julkaistussa määräaikaiskertomuksessaan(1) komissio totesi, että useissa tapauksissa nk. kyläjoukkojen jäsenet, jotka valtio on aseistanut ja palkannut puolustamaan evakuoituja tai hylättyjä kyliä, ovat asettuneet kylistä lähteneiden asukkaiden taloihin ja kieltäytyvät palauttamista niitä niiden laillisille omistajille. Alueella on arviolta 45 00090 000 kyläjoukkojen jäsentä. Turkin liittymiskumppanuuteen kuuluu lyhyen aikavälin tavoite kehittää kokonaisvaltainen lähestymistapa alueellisten erojen vähentämiseksi ja erityisesti Kaakkois-Turkin tilanteen parantamiseksi, jotta kaikkien maan kansalaisten taloudellisia, yhteiskunnallisia ja kulttuurisia mahdollisuuksia voitaisiin parantaa. Komissio seuraa tämän tavoitteen täytäntöönpanoa, jotta perusoikeudet, sivistykselliset oikeudet ja kulttuurinen omaleimaisuus mukaan luettuina, voitaisiin taata kaikille Turkin kansalaisille näiden etnisestä alkuperästä riippumatta. (1) KOM(2001) 700 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0955/02 esittäjä(t): Gilles Savary (PSE) komissiolle. Perusrakenteiden tariffien määrääminen.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0116 - 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0955/02 esittäjä(t): Gilles Savary (PSE) komissiolle (9. huhtikuuta 2002) Aihe: Perusrakenteiden tariffien määrääminen Missä määrin ja missä olosuhteissa pakollisten ja valikoivien verojen tai moottoritiemaksujen määrääminen eri kuljetusmuotojen välisen liikennemuotosiirtymän edistämiseksi sopii nykyisen oikeuskäytännön mukaisesti yhteen yhteisön lainsäädännön kanssa ja erityisesti tavaroiden ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatteen ja kilpailusääntöjen kanssa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (30. toukokuuta 2002) Verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17. kesäkuuta 1999 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/62/EY(1) säädetään tällä hetkellä ehdoista, joiden mukaan jäsenvaltiot saavat periä veroja, tietulleja ja käyttäjämaksuja raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta. Eurooppalaista liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa(2) ilmoitetun ja neuvoston odotusten mukaisesti komissio valmistelee järjestelmää varmistaakseen, että erilaisten liikennemuotojen käytön hinta vastaisi paremmin niistä yhteiskunnalle aiheutuvia kustannuksia. Komissio aikoo lähikuukausien kuluessa laatia valmisteluasiakirjan, jossa kuvataan menetelmiä, joilla infrastruktuurimaksut saadaan vastaamaan infrastruktuurin, ruuhkautumisen, saasteiden ja onnettomuuksien aiheuttamia kustannuksia kaikissa eri liikennemuodoissa ja joka toimii yhteisön tulevan infrastruktuurimaksujärjestelmän kehittämisen perustana. Järjestelmän on tarkoitus varmistaa infrastruktuurin tehokas käyttö ja helpottaa uuden infrastruktuurin rahoitusta. Toimenpiteitä järjestelmän etenevän ja koordinoidun täytäntöönpanon järjestämiseksi pohditaan myöhemmin. (1) EYVL L 187, 20.7.1999. (2) KOM(2001) 370.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0769/02 esittäjä(t): Ioannis Averoff (PPE-DE) komissiolle. Pindosin kansallispuisto.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0085 - 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0769/02 esittäjä(t): Ioannis Averoff (PPE-DE) komissiolle (8. maaliskuuta 2002) Aihe: Pindosin kansallispuisto Kreikan hallitus on ehdottanut Pindos-vuoriston pohjoisosan liittämistä ekologiseen Natura 2000 -verkostoon. Kyseiselle alueelle on myönnetty yhteisön määrärahoja yhteisön toiseen tukikehykseen sisältyvän ympäristöalan toimintaohjelman kautta hallinnollisen suunnitelman laatimiseksi, jonka tarkoituksena on muuttaa alue kansallispuistoksi. Tähän mennessä ei kuitenkaan ole ryhdytty asiaan liittyviin Kreikan lainsäädännön edellyttämiin menettelyihin, joita ovat esimerkiksi presidentin asetuksen antaminen ja hallintaviranomaisen muodostaminen. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä turvatakseen näitä tutkimuksia varten myönnettyjen yhteisön varojen tuloksekkaan hyödyntämisen? Voidaanko yhteisön määrärahoja myöntää tarvittavan infrastruktuurin luomiseksi kansallispuistojen toimintaa varten? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 2002) Pindoksen kansallispuiston hoitohanketta yhteisrahoitettiin ohjelmakaudella 19941999 yhteisön Kreikan tukikehykseen sisältyneestä ympäristöalan toimenpideohjelmasta. Kreikan viranomaisilta saatujen tietojen mukaan hankkeelle myönnetty noin 813 000 euron määräraha oli kokonaisuudessaan käytetty 31. joulukuuta 2001 mennessä; edellä mainitun ohjelmakauden tukikelpoisuusaika päättyi tuona päivänä. Komissio odottaa jäsenvaltioiden toimittavan ohjelmien toteutusta koskevat lopulliset menoselvitykset ja loppuraportit 30. kesäkuuta 2002 mennessä 19. joulukuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2082/93(2), 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kreikan viranomaisten on osoitettava kyseisissä asiakirjoissa, että tuen myöntämispäätöksen ehtoja on noudatettu. Komissio on jo huomauttanut Kreikan viranomaisille, että rakennerahastoista rahoitettujen hoitosuunnitelmien ja Natura 2000 -verkostoon kuuluvia alueita koskevan LIFE-ohjelman toimeenpanon edellyttämiä menettelyjä olisi nopeutettava kyseisten alueiden suojelun varmistamiseksi. Viranomaisilta saatujen tietojen mukaan Pindoksen kansallispuiston hoitoa koskeva suunnitelma on määrä hyväksyä vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen lopulla ja aluetta koskeva presidentin allekirjoittama asetus on suunniteltu annettavaksi vuoden viimeisen neljänneksen kuluessa. Biotooppien suojeluun tarkoitettuja infrastruktuureja voidaan yhteisrahoittaa meneillään olevan ohjelmakauden 20002006 ympäristöalan toimenpideohjelmasta, jossa määritetään tukikelpoiset toimenpiteet. (1) EYVL L 374, 31.12.1988. (2) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2082/93, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1993, asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 4253/88 muuttamisesta, EYVL L 193, 31.7.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1729/02 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) komissiolle. Markkinointisäännöt EU:ssa.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0216 - 0217



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1729/02 esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (EDD) komissiolle (17. kesäkuuta 2002) Aihe: Markkinointisäännöt EU:ssa Onko odotettavissa, että lääkeyritykset saavat luvan mainostaa tuotteitaan, vaikka kyse on reseptipakon alaisista lääkkeistä? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (11. heinäkuuta 2002) Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainontaa säännellään ensisijaisesti ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY(1) 86100 artiklalla. Lääkkeiden yleisestä mainonnasta säädetään direktiivin 2001/83/EY 88 artiklan 1 kohdassa, että jäsenvaltioiden on kiellettävä sellaisten lääkkeiden yleinen mainonta, jotka ovat saatavissa ainoastaan lääkemääräyksellä. Ainoasta poikkeuksesta tähän ehdottomaan kieltoon säädetään saman direktiivin 88 artiklan 4 kohdassa, jonka mukaan kieltoa ei sovelleta teollisuuden suorittamiin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiin rokotuskampanjoihin. Tätä poikkeusta lukuun ottamatta yksinomaan lääkemääräyksellä luovutettavien lääkkeiden kaikki yleinen mainonta on ehdottomasti kielletty. Lääkkeiden määräämiseen tai luovuttamiseen oikeutettuihin henkilöihin kohdistuvaa lääkemainontaa koskevista erityissäännöksistä säädetään direktiivin 2001/83/EY 9196 artiklassa. Kyseisissä säännöksissä ei yleisesti kielletä yksinomaan lääkemääräyksellä luovutettavien lääkkeiden mainontaa. Näin ollen lääketeollisuus voi mainostaa myös yksinomaan lääkemääräyksellä luovutettavia lääkkeitä kyseiseen ryhmään kuuluville henkilöille. Mitä tulee televisiomainontaan, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY(2) 14 artiklassa säädettyä erityistä kieltoa on noudatettava. Kyseisen artiklan mukaan on kiellettyä mainostaa sellaisia lääketuotteita ja lääkehoitoja, jotka ovat saatavissa vain lääkärin määräyksestä siinä jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu. Joitakin lääkelainsäädännön osia ollaan parhaillaan tarkistamassa. Komission ehdotus(3) sisältää tiettyjä muutoksia direktiivin 2001/83/EY 88 artiklaan, jotta saataisiin paremmin tietoa tietyistä yksinomaan lääkemääräyksellä luovutettavista lääkkeistä. Kyseisten lääkkeiden kaikenlaista mainontaa koskeva ehdoton kielto kuitenkin säilytetään täysimääräisenä. (1) EYVL L 311, 28.11.2001. (2) EYVL L 298, 17.10.1989. (3) KOM(2001) 404 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0526/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) neuvostolle. Koskemattomuus ja eurooppalainen pidätysmääräys.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0057 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0526/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) neuvostolle (19. helmikuuta 2002) Aihe: Koskemattomuus ja eurooppalainen pidätysmääräys Yhdistyneessä Kuningaskunnassa käynnistyi pitkä lainopillinen kiista entisen presidentti Pinochetin pidättämisen jälkeen, vaikka maan hallitus oli allekirjoittanut kansainvälisen sopimuksen, jonka mukaan se sitoutui olemaan pidättämättä nykyisiä tai entisiä valtionpäämiehiä (valtaosa ylähuoneen lainoppineista jäsenistä katsoi myöhemmän kansainvälisen sopimuksen kumoavan kyseisen sopimuksen). Voiko neuvosto julkaista luettelon henkilöistä, joilla on koskemattomuus eurooppalaisen pidätysmääräyksen suhteen, ja tehdä lainsäädännössä selväksi, kuuluvatko tähän ryhmään EU:n diplomaatit, nykyiset ja entiset valtionpäämiehet, ministerit, kansallisten parlamenttien jäsenet sekä Euroopan parlamentin ja Euroopan komission jäsenet? Vastaus (22. heinäkuuta 2002) Vastaus siihen, mitkä henkilöt ovat oikeutettuja rikosoikeudelliseen koskemattomuuteen ja missä olosuhteissa, löytyy kansainvälisistä yleissopimuksista, valtioiden kahdenvälisistä sopimuksista, tavanmukaisesta kansainvälisestä julkisoikeudesta, kansainvälisen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ja kansallisen valtio-oikeuden säännöksistä. Näiden oikeuslähteiden soveltaminen on jäsenvaltioiden asia. Eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan puitepäätösehdotuksen 17 c artiklassa säädetään, että jos pidätysmääräyksen kohteena oleva henkilö nauttii koskemattomuutta, määräaikaa hänen luovuttamiselleen oikeusviranomaisille lykätään siihen saakka kunnes on ratkaistu, säilytetäänkö kyseinen vapaus vai poistetaanko se. Jos jäsenvaltioilla on valta poistaa kyseisen henkilön koskemattomuus, niiden on pyydettävä toimivaltaista viranomaista tai instituutiota ratkaisemaan, säilytetäänkö vai poistetaanko koskemattomuus. Pidätysmääräys jäisi vaille vaikutusta vain silloin, jos koskemattomuus säilytetään. Neuvostolla ei Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston mukaisesti toimiessaan ole toimivaltaa antaa yleisiä sääntöjä, joissa määritellään ne henkilöryhmät, joilla on oikeus rikosoikeudelliseen koskemattomuuteen. Se voi antaa sääntöjä vain sellaisten henkilöiden koskemattomuudesta, jotka työskentelevät neuvoston säädöksellä perustetuissa elimissä (esim. Europol).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2394/02 esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle. MPA-hormoniskandaali.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0269 - 0269



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2394/02 esittäjä(t): Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) komissiolle (2. elokuuta 2002) Aihe: MPA-hormoniskandaali 1. Irlantilainen Wyeth Pharmaceuticals hävittää hormonijätteitään luovuttamalla ne Cara Environmental Technology -yrityksen käsiteltäväksi. Salliiko jätelainsäädäntö sen, että lääkeyhtiö luovuttaa hormonijätteitä hävitettäväksi tarkistamatta, mitä niille tehdään? Onko jätelainsäädännössä säädetty riittävän selvästi, mitä sääntöjä yrityksen on noudatettava käsitellessään näitä jätteitä ja viedessään niitä tämän jälkeen ulkomaille? Ovatko Irlannin viranomaiset valvoneet riittävästi, mitä näille jätteille tapahtuu, ja ovatko kaikki vientiluvat asianmukaiset? 2. Ovatko Belgian valtiovalta ja viranomaiset valvoneet MPA-hormonia käsitellyttä belgialaista Bioland-yritystä riittävästi, kun otetaan huomioon myös se seikka, että kyseinen yritys on jo useita kertoja joutunut huonoon valoon suhtauduttuaan sääntöihin vähintäänkin välinpitämättömästi? 3. Kuinka on valvottu niitä alankomaalaisia yrityksiä, jotka ovat käsitelleet näitä jätteitä karjanrehuketjussa? 4. Onko mahdollista esittää jäsenvaltioittain eroteltu katsaus niihin taloudellisiin vahinkoihin, joita sikataloudelle aiheutuu vientirajoituksista, lukuisten tilojen sulkemisesta muutamiksi viikoiksi ja kotieläinten mahdollisesta hedelmättömyydestä? 5. Missä määrin yhteisön tuotevastuulainsäädäntö tarjoaa ratkaisuja karjankasvattajien kärsimiin vahinkoihin? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (10. syyskuuta 2002) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.