FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/152

(2004/C 78 E/0157)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-2693/03

esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle

(2. syyskuuta 2003)

Aihe: Muuntogeeniset organismit

Useat jäsenvaltiot ovat vedonneet direktiivin 90/220/ΕΥ (1) (kumottu direktiivillä 2001/18/EY (2)) 16 artiklaan seuraavien C osan markkinointilupien suhteen.

— C/F/95/12/07 - T25 ja T14 maissi - Itävalta (28. huhtikuuta 2000), Italia (4. elokuuta 2000)

— C/UK/95/M5/1 - Topas 19/2 rapsi - Kreikka (3. marraskuuta 1998), Ranska (16. marraskuuta 1998)

— C/GB/94/M1/1 - MS1 ja RF1 rapsi - Ranska (18 marraskuuta 1998)

— C/F/94/11-03 - CG00526-176 (aka Bt-176) maissi - Itävalta (13. helmikuuta 1997), Luxemburg (28. helmikuuta 1997), Saksa (31. maaliskuuta 2000)

— C/F/95/12/02 - MON810 maissi - Itävalta (2. kesäkuuta 1999), Italia (4. elokuuta 2000)

— C/F/95/12-01/B - MON809 maissi - Italia (4. elokuuta 2000).

Voisiko komissio antaa minulle tietoja jäsenvaltioiden käyttöön ottamista toimenpiteistä, jotka perustuvat direktiivin 90/220/ETY 16 artiklaan? Onko Euroopan unioni hyväksynyt vai kumonnut ne?

Voisiko komissio antaa minulle tietoja jäsenvaltioiden ilmoittamista erityisistä syistä ottaa käyttöön kyseiset toimenpiteet ja toimittaa kopiot jäsenvaltioiden lähettämistä asiakirjoista, kun ne ovat ilmoittaneet perustelunsa 16 artiklaan vetoamiseksi?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(28. lokakuuta 2003)

Kuusi jäsenvaltiota on vedonnut geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23. huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY, joka kumottiin 17. lokakuuta 2002 Euroopan parlamentin ja neuvoston 12. maaliskuuta 2001 annetulla direktiivillä 2001/18/EY, 16 artiklaan yhdeksässä tapauksessa, jotka koskivat viiteen muuntogeeniseen kasvituotteeseen liittyvää lupaa. Italia ei ole vedonnut direktiivin 90/220/ETY 16 artiklaan, mutta on toteuttanut sellaisiin tiettyihin tuotteisiin liittyviä suojatoimenpiteitä, joihin on myönnetty lupa uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27. tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 (3) perusteella.

Komissio toimitti tiedekomiteoille jäsenvaltioiden sille toimittamat asiakirjat, joissa perusteltiin direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan nojalla toteutetut toimenpiteet. Kaikissa tapauksissa komiteat esittivät jäsenvaltioiden ilmoittamat syyt ja tiedot tutkittuaan, että asiakirjat eivät tarjonneet uusia tutkimuksiin perustuvia todisteita alkuperäisen riskinarvioinnin, jonka perusteella tuotteille oli myönnetty lupa, muuttamiseksi.

Tuotteen maissi Bt-176 (C/F/94/11-03) osalta sääntelykomitean kuuleminen aloitettiin vuoden 1997 lopussa direktiivin 90/220/ETY 21 artiklan mukaisesti. Sääntelykomitea ei ollut antanut lausuntoa komission päätösluonnoksista huhtikuuhun 1998 mennessä. Päätösluonnokset toimitettiin tämän jälkeen neuvoston käsiteltäviksi. Neuvosto ei saanut kokoon määräenemmistöä päätösehdotuksia koskevan kantansa esittämiseen lakisääteisen kolmen kuukauden kuluessa. Muissa 16 artiklaa koskevissa tapauksissa sääntelykomitean kuuleminen on meneillään.

Jäsenvaltioiden esittämät syyt 16 artiklan mukaisesti toteutetuille toimenpiteille ovat seuraavat:

— Koiraspuolisesti steriilin, rikkakasvien torjunta-aineelle (glufosinaatti) sietokykyisen rapsinsiemenen MS1, RF1 (C/UK/94/M1/1) osalta Ranska esitti epäilyjä ja painotti tarvetta lisätutkimuksiin, jotta saadaan vastaus levittämistä, jääntikasveja, lajiensisäisen ja -välisen geenivirran nopeutta ja seurauksia, rikkakasvien torjunta-aineelle sietokykyisten geenien kerääntymistä ja niiden tehokkuuden mahdollista alenemista sekä rikkakasvien ja jääntikasvien hallintaa koskeviin kysymyksiin.

— Hyönteisille sietokykyinen (Bt-toksiini), rikkakasvien torjunta-aineelle (glufosinaatti) sietokykyinen ja antibioottiresistenssin (ampisilliini) merkkigeeniä kantava maissi Bt 176 (C/F/94/11-03): Itävalta on tuonut esiin seuraavat kysymykset: mahdollinen riski antibioottiresistenssigeenin siirtymisestä bakteereihin erityisesti ihmisten tai eläinten suolistossa, jolloin ihmisten ja eläinten hoidossa käytettävät tärkeät antibiootit mahdollisesti inaktivoituvat; tarve arvioida moniresistenssiplasmidien ja -transposonien mahdollista roolia antibioottiresistenssigeenien leviämisessä; Bt-toksiinista mahdollisesti aiheutuva vaara muille kuin kohdelajeina oleville (maaperän) eliöille; Bt-toksiinin mahdollinen kerääntyminen maaperään; Bt-toksiiniresistenssin kehittyminen kohdelajeina olevissa eliöissä; pakollisten resistenssinhallintaohjelmien tarve; epäselvyys rikkakasvien torjunta-aineen sietokyvyn käyttömahdollisuudesta viljelyssä; geenin käyttö merkkigeeninä ei olisi geenitekniikan viimeisimmän tietämyksen mukaista; riittämättömät merkinnät. Luxemburg on nostanut esiin pääpiirteissään samat kysymykset kuin Itävalta antibioottiresistenssi-geenin, kohdelajeina olevissa eliöissä mahdollisesti kehittyvän resistenssin ja pakollisten resistenssin-hallintaohjelmien tarpeen osalta. Luxemburg on painottanut sitä, että muuntogeenisten organismien pitäisi sisältää ainoastaan pienin mahdollinen määrä niiden haluttuun toimintaan tarpeellisia siirtogeenejä. Saksa on nostanut esiin pääpiirteissään samat kysymykset kuin Itävalta antibioottiresistenssin tehostuneen kehittymisen, muihin kuin kohdelajeina oleviin eliöihin kohdistuvan mahdollisen vaikutuksen, kohdelajeina olevissa eliöissä mahdollisesti kehittyvän resistenssin ja Bt-toksiinin maaperään kerääntymisen osalta.

— Rikkakasvien torjunta-aineelle (glufosinaatti) sietokykyinen rapsinsiemen Topas 19/2 (C/UK/95/M5/1): Kreikka on nostanut esiin seuraavat kysymykset: siemeniä joutuu hukkaan, vaikkei olisi tarkoitus viljellä kyseistä kasvia; leviämistä helpottaa Kreikan leuto ilmasto, joka mahdollistaa talvehtimisen; ristiinpölyttyminen vaikeasti ennakoitavissa olevin terveysvaikutuksin rikkakasvimaisiksi luonnonvaraisiksi varianteiksi ja sukulaiskasveiksi, joita käytetään elintarvikkeina; moniresistenssirikkakasvien vaara myöhemmässä vaiheessa; rikkakasvien torjunta-aineiden tehokkuuden väheneminen; leviäminen luontoon, jolloin vaikutukset eivät ole ennakoitavissa; Topas 19/2:n ja ei-geneettisesti muunnetun rapsinsiemenen välisistä risteytyksistä tuloksena olevien jälkeläisten riskinarvioinnin puuttuminen. Ranska on nostanut esiin samat kysymykset kuin rapsinsiemenen MS1, RF1 (C/UK/94/M1/1) osalta.

— Hyönteisille sietokykyisen (Bt-toksiini) maissin Mon 810 (C/F/95/12-02) osalta Itävalta on nostanut esiin seuraavat kysymykset: mahdolliset tahattomat vaikutukset muihin kuin kohdelajeina oleviin eliöihin; kohdelajeina olevissa hyönteisissä mahdollisesti kehittyvä resistenssi; näytön puuttuminen resistenssin hallinnan tehokkuudesta; seurantasuunnitelman soveltamisalan riittämättömyys.

— Rikkakasvien torjunta-aineelle (glufosinaatti) sietokykyinen maissi T25 (C/F/95/12-07): Itävalta on painottanut seuraavia kysymyksiä: seurantasuunnitelman puuttuminen; ekologisesti herkkien alueiden suojelun puuttuminen; rikkakasvien torjunta-aineen käyttöä todellisissa olosuhteissa koskevan arvioinnin puuttuminen; ristiinpölyttyminen ympäröivien ei-geneettisesti muunnetun maissin viljelmien kanssa. Yhdistynyt kuningaskunta on vaatinut, että pitää olla mahdollista kasvattaa luomumaissia ja samanaikaisesti suojella muiden ei-geneettisesti muunnetun maissin viljelmien koskemattomuutta Walesissa.

Tiedekomiteoiden lausunnot ovat julkisesti saatavilla Internet-osoitteesta (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scp/outcome_gmo_en.html) ja (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/oldcomm7/out02_en.html). Kansalliset suojatoimenpiteet on julkaistu edellä mainittujen jäsenvaltioiden virallisissa lehdissä.

(1) EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.

(2) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

(3) EYVL L 43, 14.2.1997.