KIRJALLINEN KYSYMYS E-0404/01

esittäjä(t): Johannes Blokland (EDD), Michiel van Hulten (PSE) ja Albert Maat (PPE-DE) komissiolle

(15. helmikuuta 2001)

Aihe: Pohjanmeren turskakantojen elvyttämiseen tähtäävää hätäsuunnitelmaa (14. helmikuuta 1. toukokuuta) koskeva yhteisön päätös

Onko komissio tietoinen, että kansainvälisen merentutkimusneuvoston lausunto huomioon ottaen ehdotettu toimenpide ei johda kalastuksen vähentymiseen, vaan ainoastaan sen siirtymiseen muualle? Onko komissio arvioinut, millaisia vahinkoja aiheutetaan niiden alueiden kalakannoille ja ekojärjestelmille, joilla kalastus lisääntyy? Jos vastaus on myönteinen, mitkä ovat kyseiset vahingot; jos vastaus on kielteinen, miksi komissio ei ole suorittanut arviointia?

Onko komissio suljettavaa aluetta valitessaan ottanut huomioon ainoastaan eräiden kalastuslaivastojen ilmoittamat turskasaaliit vuonna 1999? Onko komissio ottanut huomioon myös sen, että se sulkee kyseisellä toimenpiteellä vain pienen osan turskan perinteisistä kutemispaikoista? Jos vastaus on myönteinen, miksi kyseinen hätätoimenpide kohdistuu vain esitettyyn kalastusalueeseen; jos vastaus on kielteinen, miksi komissio ei ole ottanut sitä huomioon?

Turskan kutuaika Pohjanmeren eteläosassa osuu (CEFASin tietojen mukaan) tammi-maaliskuulle. Eikö komissio katso, että kyseistä aluetta koskeva hätätoimenpide astuu voimaan liian myöhään (14. helmikuuta 2001) ja on voimassa liian kauan (1. toukokuuta 2001)?

Alankomaalainen valtiosihteeri G.H. Faber ehdotti kahta vaihtoehtoa: kaiken turskanpyynnin väliaikainen lopettaminen ja Alankomaiden kalastuksen väliaikainen lopettaminen. Molemmat vaihtoehdot rajoittaisivat kalastusta huomattavasti. Miksi komissio hylkäsi molemmat vaihtoehdot?

Odottaako komissio, että hätäsuunnitelmasta tulee olennainen osa komission monivuotisista elvytyssuunnitelmista?

Katsooko komissio, että on poliittisesti hyväksyttävää asettaa yhden jäsenvaltion kalastuslaivasto selkeästi epäedullisempaan asemaan toisten jäsenvaltioiden laivastoihin nähden, kun otetaan huomioon, että niiden pyyntikiintiöiden osuus turskasaaliista on suurempi?

Onko komissio sitä mieltä, että Alankomaiden kalastusalalle pitäisi harkita hyvitystoimenpiteitä, nyt kun alan tappiot ovat jo nousseet 40 miljoonaan euroon? Jos vastaus on myönteinen, miten alalle tulee hyvittää sen menetykset? Jos vastaus on kielteinen, miksi hyvitystoimenpiteitä ei pidä harkita?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(21. maaliskuuta 2001)

Pohjanmeren turskakantojen elvyttämiseen tähtäävästä lopullisesti toteutettavasta hätäsuunnitelmasta sovittiin komission ja jäsenvaltioiden välillä muista mahdollisista vaihtoehdoista käydyn keskustelun jälkeen. Komissio ja jäsenvaltiot olivat koko ajan tietoisia mahdollisuudesta, että kalastus siirtyy muualle. Tällaisen muualle siirtymisen mahdollisista vaikutuksista ei ole tehty minkäänlaista tieteellistä arviointia. Tutkijoilla ei olisi ollut käytettävissä olevan ajan puitteissa mahdollisuuksia toteuttaa sellaista tehtävää ja on syytä epäillä, ettei arvioinnin suorittaminen tyydyttävästi olisi ollut mahdollista, vaikka sille olisi annettu enemmän aikaa.

Alueen sulkemisella oli kaksi tavoitetta. Ensimmäinen tavoite oli täysikasvuisten turskien suojelu kutuaikaan. Toisen tavoitteen mukaan sulkemisella oli tarkoitus vähentää turskanpyyntikiintiöiden käyttöastetta ja auttaa varmistamaan, että vuotuisia kiintiöitä ei ylitettäisi.

Turskan perinteiset kutemispaikat ovat suhteellisen hyvin tiedossa, mutta kutemista ei ole tapahtunut joka vuosi kaikissa näistä paikoista. Siksi kutemispaikkojen määrittely perustuu pikemminkin yleiseen tietämykseen kuin tieteelliseen kartoitukseen. Lisäksi on mahdollista, että joitakin aikaisemmista kutemispaikoista ei ole enää sellaisina olemassa. Sen paremmin tutkijat kuin kalastusalakaan eivät pystyneet ilmoittamaan komissiolle ja jäsenvaltioille turskan mahdollisia kutupaikkoja vuonna 2001. Tästä syystä komissio olisi halunnut sulkea koko Pohjanmeren alueen ainakin turskan kutuajaksi kaikenlaiselta kalastukselta, jonka saaliina olisi mahdollisesti saatu turskaa. Jäsenvaltiot eivät voineet hyväksyä tätä ajatusta. Siksi tämän kalakannan hoidosta yhdessä vastaavien jäsenvaltioiden ja viime kädessä Norjan kanssa sovittiin alueesta, joka suljettaisiin turskan kutuajaksi. Tämän alueen määrittely perustui 30 × 30 meripeninkulman suuruisiin ruutuihin jaetulta Pohjanmereltä vuosina 19971999 saatujen suurimpien turskasaaliiden alkuperää koskeviin tietoihin. Tietoihin sisältyi noin 85 prosenttia kirjatuista maihintuoduista turskasaaliista. Jäljelle jääviä 15 prosenttia ei voitu sijoittaa 30 × 30 meripeninkulman ruutuihin. Myös tässä tapauksessa komissio olisi toivonut laaja-alaisempaa päätöstä. Joitakin ruutuja, joista oli saatu suuria turskasaaliita, jätettiin kuitenkin sulkematta muun muassa kampelakalojen kalastuksen mahdollistamiseksi.

Vaikka komissio myöntää, että käytettävissä olevat tieteelliset tiedot viittaavat turskan kutuajan päättymiseen Pohjanmeren eteläosassa aiemmin kuin pohjoisemmilla alueilla, Pohjanmeren eteläosan sulkemisaikaa ei lyhennetty, koska sen sulkeminen vaikuttaa myös kiintiöiden käyttöastetta supistavasti.

Muut jäsenvaltiot eivät voineet hyväksyä Alankomaiden ehdotusta Pohjanmeren sulkemisesta kaikelta pohjakalojen kalastukselta tai mahdollisesti kaikelta puomitroolaukselta. Pohjanmeren sulkemista tällaiselta kalastukselta neljäksi viikoksi esitettiin myös. Komissio olisi toivonut pitempää ajanjaksoa.

Tulevaisuutta ajatellen hätäsuunnitelman ehtoja tarkastellaan saatujen kokemusten valossa uudelleen vuoden 2001 aikana.

Koska nykyisen sulkemisen taustalla ovat biologiset syyt, kohtelun saaminen täysin ja todistettavasti tasapuoliseksi on käytännössä mahdotonta. Komissio ei kuitenkaan katso, että toimenpiteet olisivat aiheuttaneet yhdellekään jäsenvaltiolle erittäin kohtuutonta haittaa.

Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden myöntää kalastusalalle kalavarojen elvytyssuunnitelman käyttöönoton jälkeen korvausta, jos sille on olemassa asianmukaiseet tieteelliset ja taloudelliset perustelut. Kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen N:o 2792/1999(1) 16 artiklan c kohdassa säädetään korvauksista, joita kalastustoiminnan tilapäisestä lopettamisesta tällaisen suunnitelman käyttöönoton vuoksi voidaan myöntää, ja korvauksista jalostusteollisuudelle, jos se on hankinnoissaan riippuvainen elvytyssuunnitelman kohteena olevista kalavaroista.

(1) EYVL L 337, 30.12.1999.