KIRJALLINEN KYSYMYS E-3135/00

esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) neuvostolle

(16. lokakuuta 2000)

Aihe: EU:n ja Grönlannin kalastussopimus

Komissio saattoi 14. syyskuuta 2000 päätökseen neuvottelut Grönlannin kanssa tehtävästä uudesta kalastussopimuksesta, joka merkitsee EU:lle 42,82 miljoonan euron vuosikustannusta ajalla 20002006. Tähän sopimukseen, jota neuvosto ei ole vielä hyväksynyt, ei sisälly kahden eri rahoitustyypin (kalastusoikeudet ja kehitykseen suunnattu tuki) erittelyä, vaikka komissio lupasi. Komission oman yksipuolisen ilmoituksen mukaan 28 miljoonaa kokonaissummasta olisi osoitettu kalastusoikeuksiin ja loppusumma kehitykseen suunnattuun tukeen.

Grönlannin kanssa tehdyn nykyisen sopimuksen yksi ongelmista on EU:lle osoitettujen kiintiöiden alhainen todellinen käyttötaso. Tietyt maat, jotka olisivat kiinnostuneita käyttämään hyväkseen näitä kiintiöitä, eivät saa tehdä sitä, koska nykyinen kiintiöjako suosii tiettyjä maita, jotka eivät kuitenkaan käytännössä käytä niitä hyväkseen. Olisi oikeudenmukaista, että kalastusmahdollisuuksien hyväksikäytöstä kiinnostuneet laivastot, joilta nyt on evätty pääsy näille kalavesille, voisivat käyttää näitä yhteisön rahoilla hankittuja kalastusmahdollisuuksia.

Toinen keskustelunaihe olisi uusien varojen olemassaolon tutkimiseen ja uusien kalastusmahdollisuuksien löytämisyrityksiin liittyvien tutkimuskampanjoiden polkeminen paikoillaan. Lisäksi hyödyn saavat varustamot eivät osallistu sopimuksen kustannuksiin, kuten on laita useimmissa yhteisön allekirjoittamissa sopimuksissa.

Mikä on neuvoston arvio 31. joulukuuta päättyvän kolmannen pöytäkirjan täytäntöönpanosta, kehityksestä ja hyväksikäytöstä?

Aikooko neuvosto sisällyttää uuteen sopimustekstiin muutoksia taatakseen yhteisrahoituksen periaatteen siten, että sopimusta hyödyntävät yhteisön varustamot maksavat lisenssimaksun? Mikäli näin ei ole, miten neuvosto perustelee sen?

Sisältyykö uuteen sopimustekstiin kalastusta koskevien tutkimuskampanjoiden jatkokehittäminen?

Aikooko neuvosto lisätä sopimukseen käyttämättä jääneiden kalastusmahdollisuuksien jakojärjestelmän, jotta kalastusmahdollisuudet voitaisiin käyttää mahdollisimman tarkkaan hyväksi?

Vastaus

(26. helmikuuta 2001)

Komissio parafoi 13. syyskuuta 2000 ehdotuksen Grönlannin kanssa tehtäväksi neljänneksi kalastuspöytäkirjaksi sen jälkeen, kun neuvottelut Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen kanssa oli saatettu menestyksellisesti päätökseen. Neuvoston 4. elokuuta 2000 hyväksymän neuvotteluvaltuutuksen mukaisesti komissio kävi neuvotteluja Euroopan yhteisön puolesta ja sitä avusti erityiskomitea perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti. Lisäksi neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle tehneensä istunnossaan 14. ja 15. joulukuuta 2000 päätöksen kyseisen pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta, kunnes komissiolta on saatu ehdotus sopimuksen tekemisestä.

Neuvosto panee merkille arvoisan parlamentin jäsenen huomautuksen rahallisista korvauksista. Neuvosto haluaa korostaa, että yhteisön kanta, jonka mukaan avoimuuden lisäämiseksi rahallinen korvaus olisi jaettava kalastusosuuteen ja yhteistyö- ja kehitysosuuteen, ilmaistiin hyväksytyssä pöytäkirjassa. Neuvotteluja jatketaan vuonna 2003 tarkistuksen yhteydessä, jonka tarkoituksena on päästä kyseiseen avoimuuteen rahoituksen osalta ja ottaa paremmin huomioon Grönlannin kehittämistarpeet.

Neuvosto ei ole erityisesti arvioinut kolmannen kalastuspöytäkirjan käyttöä. Grönlannin kanssa käytävien neuvottelujen neuvotteluohjeiden puitteissa neuvosto ja komissio kuitenkin pyysivät asianosaisia jäsenvaltioita harkitsemaan mahdollisuutta siirtää käyttämättömät tai vajaatehoisesti käytetyt kiintiöt toisille jäsenvaltioille kestävän kalastuksen vaatimukset huomioon ottaen ja suhteellisen vakauden periaatteen mukaisesti. Neuvosto haluaisi muistuttaa, että suhteellisen vakauden periaatetta sovelletaan Grönlannin vesillä ja että tämä oli Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kanta asioissa C-63/90 ja 67/90.

Neuvosto pyysi kolmansien maiden kanssa tehtävistä kalastussopimuksista 30. lokakuuta 1997 tekemissään päätelmissä komissiota harkitsemaan sopimusten taloudellisten kustannusten jakamista yhteisön ja laivanvarustajien kesken. Grönlannin tapauksessa tämä oli neuvoteltavana ollut asia, eikä toinen osapuoli voinut hyväksyä kantaa, että olisi otettava käyttöön lisenssimaksut. Saatuaan komission ehdotukset neljännen pöytäkirjan täytäntöön panemiseksi neuvosto tutkii ne tarkasti ennen sen toteamista, tapahtuuko Pohjois-Atlantilla toimivien yhteisön kalastajien kesken syrjintää.

Uudessa ehdotuksessa pöytäkirjaksi määrätään uusien lajien (chionoecetes tanneri -lajin rapu) kalastuksesta yhteisyritysten yhteydessä ja koekalastuksen edistämisestä.