KIRJALLINEN KYSYMYS E-0823/03 esittäjä(t): Christel Fiebiger (GUE/NGL) neuvostolle. Nifursolin kieltäminen.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0093 - 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0823/03 esittäjä(t): Christel Fiebiger (GUE/NGL) neuvostolle (18. maaliskuuta 2003) Aihe: Nifursolin kieltäminen Nifursolin käyttö on kielletty 31. maaliskuuta 2003 lähtien kuluttajansuojaan liittyvistä syistä. Tähän mennessä se on ollut ainoa aine, jota on voitu käyttää rehun lisäaineena kalkkunoiden mustapäätaudin (histomoniasis) ennaltaehkäisevässä torjunnassa. Aineen käyttökiellosta aiheutuu suuria hankaluuksia kalkkunakasvattamoille. Kalkkunakannat ovat suojattomia ilman ennaltaehkäisyä. Sairauden puhkeaminen saattaisi aiheuttaa kulkutaudinomaisia seurauksia, jolloin kalkkunoiden kuolleisuus voisi nousta yli 50 prosentin. Kymmenettuhannet kalkkunat sairastuisivat. Eläinmenetykset ja sairaiden eläinten kelpaamattomuus teuraaksi aiheuttaisivat taloudellisia menetyksiä ja uhkaisivat erityisesti kalkkunantuotantoon erikoistuneiden tilojen olemassaoloa. Mustapäätauti ei kuulu eläintauteihin, joista on tehtävä ilmoitus, joten Saksassa ei myönnettäisi korvausta eläintautien korvauskassasta. Samasta syystä eläinlääkintäviranomaiset eivät antaisi pakkoteurastusmääräyksiä eikä julkisista varoista annettaisi korvauksia tuottajille. Useimmat uusien osavaltioiden kalkkunatilat on perustettu vasta viime vuosina lähes kokonaan ulkopuolisen rahoituksen turvin. Mustapäätaudin puhkeaminen merkitsisi varmaa loppua kalkkunayrityksille. Pelkästään Mecklenburg-Vorpommernissa on noin 800 000 kalkkunaa. Näin suuri menetys ei koskettaisi pelkästään kalkkunayrityksiä vaan myös teurastamoja ja rehuteollisuutta ja uhkaisi siten heikossa asemassa olevien alueiden työpaikkoja. 1. Nifursolin haitallista vaikutusta ihmisille ja eläimille ei ole todistettu eikä sen tilalle ole esitetty korvaavaa ennaltaehkäisevää ainetta mustapäätaudin torjumiseksi. Millä perusteella sen syöttäminen on kielletty? 2. Onko nifursolin kieltäminen eläinsuojelun kannalta oikein, sillä hoidon ja ennaltaehkäisevän vaihtoehdon puuttuminen merkitsevät sairaiden eläinten tuskallisen menehtymisen lisääntymistä? 3. Onko neuvosto valmis ottamaan huomioon nifursolin kieltämisestä johtuvat moninaiset seuraukset ja korjaamaan päätöstään tai määräämään määräaikaisen poikkeussäännöksen, kunnes nifursolille löytyy vaihtoehtoja? 4. Jos neuvosto vastaa kielteisesti kysymykseen 3, onko se valmis korvaamaan yrityksille mustapäätaudin aiheuttamat menetykset? Vastaus (21. heinäkuuta 2003) 1. 23. syyskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1756/2002(1) tarkoituksena on peruuttaa nifursoli-nimisen kokkidiostaatin, joka on nitrofuraanien ryhmään kuuluva histomonostaatti, hyväksyminen käytettäväksi rehun lisäaineena. 2. Vuosien 1990 ja 1995 välillä sekä FAO:n ja WHO:n yhteinen elintarvikelisäaineita käsittelevä asiantuntijakomitea JEFCA että Euroopan lääkearviointiviraston eläinlääkekomitea (CVMP) antoivat lausunnot nitrofuraanien ryhmään kuuluvien aineiden käytöstä elintarviketuotantoon käytettäville eläimille annettavina eläinlääkkeinä. Aineiden genotoksisuuden ja karsinogeenisuuden vuoksi ei komiteoiden näkemyksen mukaan ollut mahdollista määrittää hyväksyttävää päiväsaantia (eli tasoa, jolla aineiden jäämien saantia voitaisiin pitää turvallisena ihmiselle). Vastaavasti aineille ei voitu vahvistaa jäämien enimmäismääriä. Kaikki nitrofuraanit lisättiin sen vuoksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteeseen IV ja kiellettiin näin koko yhteisön alueella niiden antaminen eläinlääkkeinä elintarviketuotantoon käytettäville eläimille. 3. Edellä todetun vuoksi komissio pyysi eläinten ravitsemusta käsittelevää tiedekomiteaa (SCAN) tekemään uuden tieteellisen riskinarvioinnin nifursolista, joka sekin kuuluu nitrofuraanien ryhmään. SCAN antoi nifursolista 11. lokakuuta 2001 lausunnon, jossa todettiin, ettei nifursolin liikkeeseen laskemisesta vastaavan henkilön toimittamien genotoksisuustutkimuksista saatujen tietojen perusteella ja kehitystoksisuustietojen puuttuessa voitu määrittää hyväksyttävää päiväsaantia kuluttajille. SCAN vahvisti lausunnon 18. huhtikuuta 2002 yhtiön toimittamia täydentäviä tietoja tarkasteltuaan. 4. Katsottuaan, että direktiivin 70/524/ETY(2) 3 a artiklassa säädetyt edellytykset eivät nifursoli-kokkidiostaatin kohdalla enää täyty, komissio pyysi elintarvikeketjua ja eläinten ravitsemusta käsittelevältä pysyvältä komitealta lausuntoa ehdotuksesta komission asetukseksi nifursolin käyttämistä rehun lisäaineena koskevan hyväksymisen peruuttamisesta. 5. Koska elintarvikeketjua ja eläinten ravitsemusta käsittelevä pysyvä komitea ei ollut antanut asiasta lausuntoa, komissio toimitti ehdotuksen neuvostolle, joka antoi ehdotetun asetuksen yksimielisesti siten, että sitä sovelletaan 1. huhtikuuta 2003 alkaen. Hakemus asetuksen täytäntöönpanon lykkäämisestä hylättiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin 11. huhtikuuta 2003 antamalla määräyksellä (asia T-392/02 R Solvay Pharmaceuticals bv vastaan neuvosto, ei vielä julkaistu). 6. Komissio, tai neuvosto komission ehdotuksesta, voi tehdä mahdollisen päätöksen nifursolin käytön sallimiseksi vain direktiivin 70/524 mukaisesti, ja se voitaisiin tehdä ainoastaan jos osoitettaisiin, että huolimatta genotoksisista vaikutuksistaan in vitro nifursoli on turvallista ja täyttää siten direktiivin 3 a artiklassa säädetyt edellytykset. Neuvosto on tietoinen siitä, että nifursolin tuottajan toimittamia uusia tietoja on arvioitu eläinten ravitsemusta käsittelevässä tiedekomiteassa, joka vahvisti 17. maaliskuuta 2003 aikaisempien lausuntojensa mukaisesti, ettei voida määrittää hyväksyttävää nifursolin päiväsaantia kuluttajille. (1) EYVL L 265, 3.10.2002, s. 1. (2) EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1.