KIRJALLINEN KYSYMYS E-3136/00 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle. Polttoaineiden hinnannousu.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0076 - 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3136/00 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle (6. lokakuuta 2000) Aihe: Polttoaineiden hinnannousu Brent-raakaöljyn hinta on viime päivinä noussut ennätyskorkealle jopa sen jälkeen, kun OPEC-maat sopivat tuotannon lisäämisestä 800 000 tynnyriin päivässä, joka on 3 prosenttia nykyisestä tuotannosta. Polttoainemellakka on aiheuttanut eri jäsenvaltiossa liikehdintää aloilla kuten maatalous ja kuljetus. Raakaöljyn hinnan vakauden puute saattaa aiheuttaa yhdessä sen kanssa, että euro noteerataan matalalle kansainvälisillä markkinoilla, jälleen inflaation nousua euroalueella. Eurostatin 18. syyskuuta julkaisemien tietojen mukaan inflaatio oli elokuussa jo 2,3 prosenttia. On valitettavaa, että jäsenvaltiot eivät ole yhdessä arvioineet nykyistä kriisiä. Tämän vuoksi on toteutettu kansallisia ratkaisuja, joilla on pyritty lopettamaan tiettyjen merkittävien alojen protestit myöntämällä alhaisempia veroja. Eikö komissio katso, että olemme tilanteessa, jossa oletettavasti rikotaan 81 ja 82 artiklan periaatteista yhteismarkkinoiden kilpailusta? Miten EU:n eri toimielimet ovat reagoineet hinnannousuun ja protesteihin sekä erityisesti jäsenvaltioiden toteuttamiin toimiin? Miten tämä kriisi voi komission mielestä vaikuttaa muihin energianlähteisiin? Onko mahdollista laatia yhteinen, johdonmukainen suunnitelma kansallisten veroerojen poistamiseksi siten, että luodaan yleisstrategia öljynhinnan asettamiseksi ilman, että tarvittaisiin yhteistä ulkopolitiikkaa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 2000) Komissio antoi 4. lokakuuta 2000 tiedonannon Euroopan unionin öljynsaanti(1), jossa se asettui selkeästi vastustamaan ajatusta öljytuotteiden hinnannousun lieventämisestä veronalennuksin. Tällaiset myönnytykset merkitsisivät ainoastaan verotulojen siirtämistä öljynviejämaiden järjestön OPECin jäsenmaille ja kannustaisivat niitä pitämään hintojaan keinotekoisen korkeina, koska raakaöljyn hinnannousun vaikutus kuluttajahintoihin kumottaisiin veronalennuksilla. Veronalennukset eivät olisi sopusoinnussa myöskään ympäristötavoitteiden kanssa. Verojen tapauskohtaiset alennukset eivät ole ilman muuta yhteensopivia yhteisön lainsäädännön kanssa, vaikkei sen puitteissa olla vielä edes lähellä valmisteverojen ja arvonlisäverokantojen todellista yhdenmukaistamista. Useat jäsenvaltiot ovat hiljattain ilmoittaneet alakohtaisista tukitoimenpiteistä, erityisesti tieliikenteessä käytettävän dieselpolttoaineen valmisteverojen alennuksista. Tällaiset toimenpiteet on arvioitava sen kannalta, noudatetaanko niissä yhteisön valtiontukilainsäädäntöä, jonka oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 87 artikla (entinen 92 artikla), (koska ne voivat vääristää kilpailua ja luoda näin esteitä sisämarkkinoiden toteuttamiselle) ja kivennäisöljyjen valmisteveroon liittyvää yhteisön lainsäädäntöä. Komissio onkin jo pyytänyt useilta jäsenvaltioilta täydelliset tiedot kaikista kansallisesti toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä. Jos jotkin näistä toimenpiteistä osoittautuvat yhteisön oikeuden (erityisesti valtiontukisääntöjen) vastaisiksi, käynnistetään EY:n perustamissopimuksessa määrätyt menettelyt. Tällaiset toimenpiteet olisivat ristiriidassa paitsi yhteisön ympäristöpolitiikan myös energia- ja liikennepolitiikan kanssa. Vaikuttaakin väistämättömältä, että verokantoja yhdenmukaistetaan jäsenvaltioiden välillä ylöspäin. Komissio esittää tätä energiatuotteiden verotusta koskevassa direktiiviehdotuksessaan(2), joka on ollut neuvoston käsiteltävänä vuodesta 1997. On siis pyrittävä hillitsemään houkutusta lieventää hintojen nousua alentamalla veroja. On edettävä juuri päinvastaisen suuntaan toteuttamalla polttoaineiden valmisteverojen todellinen ylöspäin suuntautuva yhdenmukaistaminen. Ainoa mekanismi, jota voidaan mukauttaa, liittyy arvonlisäveroon. Alv-tulojen määrän vakiinnuttamisesta voidaan päättää, jos öljyn hinta vaihtelee merkittävästi. (1) KOM(2000) 631 lopullinen. (2) EYVL C 139, 6.5.1997.