KIRJALLINEN KYSYMYS E-1613/03 esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle. SARS (vakava äkillinen hengitystieoireryhmä).



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0159 - 0160



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1613/03 esittäjä(t): Caroline Lucas (Verts/ALE) komissiolle (13. toukokuuta 2003) Aihe: SARS (vakava äkillinen hengitystieoireryhmä) Maailman terveysjärjestö (WHO) ilmoitti 28. huhtikuuta 2003, että EU:n jäsenvaltiot ovat raportoineet 32 todennäköistä SARS-tautitapausta. Jos komissio katsoo, että jonkun jäsenvaltion toimet ovat riittämättömät, harkitseeko se EU:n vastatoimien toteuttamista koordinoidusti? Aikooko komissio suostutella jäsenvaltiot aloittamaan lentoyhtiöiden kaikkien suodattimien tarkistamisen koronaviruksen (ja muiden mikro-organismien) varalta joka matkan jälkeen ottaen huomioon, että SARS PCR -testin tuloksen saa jo noin neljässä tunnissa? Onko komissio yhtä mieltä siitä, että SARSin kaltaisessa taudissa EU:n suojautuminen on vain niin tehokasta kuin sen heikoin kohta eli tehottomimman jäsenvaltion toimet? David Byrnen komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1521/03, E-1547/03, P-1604/03, E-1613/03 ja E-1617/03 (10. kesäkuuta 2003) Komissio on omaksunut aktiivisen aloitteentekijän roolin kyseisen vakavan hengitystieoireyhtymän (Severe Acute Respiratory Syndrome, SARS) leviämisen ehkäisemisessä. SARS-neuvoston äskettäisen (6. toukokuuta 2003 antaman) ilmoituksen mukaan ehkäisytoimet toteutetaan tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston perustamisesta yhteisöön 24 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 2119/98/ETY(1) nojalla perustetun unionin tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston kautta, joka on ollut erittäin tehokas väline sisäisen tietojenvaihdon ja vastausten koordinoinnin kannalta ja jonka toimintaan ovat osallistuneet tiiviisti myös Euroopan talousalue (ETA)/Euroopan vapaakauppa-alue (EFTA) ja ehdokasmaat yhteistyössä Maailman terveysjärjestön (WHO) kanssa. Komissio on säännöllisesti yhteydessä myös Euroopan lentoyhtiöiden ja lentokenttien kattojärjestöihin edistäen SARSiin liittyvää tietojen vaihtoa ja hyviä käytäntöjä. Ilmailuteollisuuden edustajia on kuultu niiden odotuksista yhteisön laajuisen koordinoinnin osalta, vaikka koordinointi on joka tapauksessa järjestettävä WHO:n suuntaviivojen mukaisesti kansallisten terveysviranomaisten valvonnassa. Neuvosto on hyväksynyt pääpiirteissään komission yhdessä verkostokomitean kanssa laatimat suuntaviivat. Vaikka terveydensuojelutoimenpiteiden toteuttaminen on jäsenvaltioiden viranomaisten vastuulla, välittömien ja tulevien toimien painopisteet ovat seuraavat: - Kaikkien epäiltyjen SARS-tapausten nopea havaitseminen tehokkaan valvonnan avulla. - Tartuntariskille altistuvien henkilöiden suojaaminen sairaaloissa SARS-potilaiden tehokkaan eristämisen avulla ja hoitohenkilöstöä koskevien suojatoimenpiteiden toteuttaminen. - Huomion kiinnittäminen erityisesti lentomatkailuun, joka on edistänyt merkittävästi SARS-epidemian leviämistä, ja erityisesti tartunta-alueilta lähtevien matkustajien vaatimustenmukaisiin kasvosuojuksiin, lentomatkan aikana annettaviin ohjeisiin ja tiedotuksen tehostamiseen tartunta-alueilta tulevien matkailijoiden saapumispaikoissa. - Ammattihenkilöstön ja suuren yleisön tietojen lisäämisen merkitys sekä ajantasaisten ja täsmällisten tietojen antaminen ja vaihtaminen muiden maiden kanssa, erityisesti ETA-/EFTA-maiden, liittyvien maiden ja ehdokasmaiden sekä WHO:n kanssa. Yhteistyötä muiden kumppaneiden, esimerkiksi lentoyhtiöiden kanssa olisi lisättävä. Neuvosto on lisäksi pannut merkille komission aikomuksen antaa ehdotus yhteisöön perustettavasta tautien ehkäisyn ja valvonnan keskuksesta. Jäsenvaltiot vastaavat ulkorajoilla tehtävistä tarkastuksista Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen II osaston 2 luvun määräysten ja erityisesti sen 5 artiklan määräysten mukaisesti. Kyseisessä artiklassa luetellaan kolmansien maiden kansalaisten maahantulon sallimista koskevat edellytykset sopimuspuolten alueella. Näitä määräyksiä soveltamalla voidaan taata riittävä turvallisuustaso Schengen-maissa, eikä nykytilanteessa ole tarpeen lisätä rajatarkastuksia. Sisärajoilla tehtävien tarkastusten mahdollista uudelleen aloittamista koskevat päätökset kukin jäsenvaltio tekee itsenäisesti Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Koska tarkasteltavan ongelman lähde sijaitsee yhteisön ulkopuolisissa maissa, komissio pitää tässä vaiheessa riittävänä sitä, että lentokentillä on asianmukaiset valmiudet suorittaa ulkorajatarkastuksia. (1) EYVL L 268, 3.10.1998.