ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0056/98 komissiolle esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) (29. tammikuuta 1998) Aihe: Pakettimatkat jalkapalloseurojen kannattajille Tietooni on saatettu, että Leicester City Football Club olisi myynyt lippuja viime vuoden syyskuun 16. päivän otteluunsa Atletico Madridia vastaan ainoastaan yhdessä pakettimatkan kanssa. Ottaen huomioon komission vastauksen aiempaan samasta aiheesta esittämääni kysymykseen (P-3480/95) ((EYVL C 137, 8.5.1996, s. 14. )), eikö komission mielestä Leicester City Football Club melko varmasti riko EU:n kilpailulakia? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1998) Arvoisa parlamentin jäsen kiinnittää komission huomion käytäntöön, jota jalkapalloseura Leicester City noudatti vierasottelussaan Atletico Madridia vastaan Euroopan cupin ottelussa, joka pelattiin Madridissa 16. syyskuuta 1997. Seuran väitetään myyneen lippuja kyseiseen otteluun ainoastaan pakettimatkojen yhteydessä. Parlamentin jäsen on sitä mieltä, että ottaen huomioon komission aiemman vastauksen hänen esittämäänsä kirjalliseen kysymykseen P-3480/95 seuran käytännöllä rikotaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kilpailusääntöjä. Edellä mainitussa vastauksessa komissio viittasi 27 päivänä lokakuuta 1992 tekemäänsä päätökseen ((EYVL L 326, 12.11.1992. )), joka koski vuoden 1990 maailmanmestaruuskisojen lipunmyyntiä. Kyseisessä asiassa järjestelykomitea myönsi eräälle matkanjärjestäjälle yksinoikeuden myydä pääsylippuja pakettimatkan osana. Kaikki muut liput myytiin sillä edellytyksellä, että niitä ei jälleenmyytäisi matkatoimistoille. Komissio katsoi, että kyseisellä käytännöllä rikotaan EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa. Nyt kyseenalaistetusta käytännöstä ja sen soveltuvuudesta EY:n perustamissopimuksen kilpailusääntöihin on kuitenkin todettava, että kilpailusääntöjen sovellettavuuden edellytyksenä on, että kyseessä oleva sopimuksella tai käytännöllä on todellista tai mahdollista vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kyseessä olevassa tapauksessa vaikuttaa siltä, että lippuja Leicester Cityn ja Atletico Madridin väliseen otteluun halusivat ostaa lähes yksinomaan Leicester Cityn tai ainakin ainoastaan englantilaiset kannattajat. Lippujen kysynnän voidaan katsoa olleen luonteeltaan siis kansallista tai jopa alueellista tai paikallista, ja kyseenalaistetun käytännön mahdolliset vaikutukset koskivat yksinomaan Englannin markkinoilla sijaitsevia asiakkaita. Tämän vuoksi voidaan epäillä, onko kyseinen käytäntö vaikuttanut jäsenvaltioiden väliseen kauppaan merkittävässä määrin. Vaikka tämä vaikutus olisikin ollut merkittävä, mainittua käytäntöä ei kuitenkaan voitane pitää yhteisön kilpailulainsäädännössä tarkoitettuna kilpailunrajoituksena.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0118/98 neuvostolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (30. tammikuuta 1998) Aihe: Marokon kanssa solmittu kalastussopimus ja biologinen tauko Marokon kuningaskunnan hallitus on päättänyt pidentää kalastuslaivaston biologista taukoa. Pidennys ei ole Euroopan unionin ja Marokon välisen voimassa olevan kalastussopimuksen määräysten mukainen. Ovatko kaikki Euroopan unionin jäsenvaltioiden kalastusministerit antaneet nimenomaisen hyväksyntänsä kyseiselle päätökselle? Vastaus (30. maaliskuuta 1998) Vastaus tähän kysymykseen on kielteinen. Neuvoston 18.-19. joulukuuta 1997 pitämässä istunnossa komissio ilmoitti neuvostolle kalastussopimuksen soveltamisessa ilmenneistä vaikeuksista Marokon kuningaskunnan kanssa. Neuvosto ilmaisi syvän huolestumisensa asiasta ja kehotti komissiota jatkamaan toimia varmistaakseen sovittujen sitoumusten täyttämisen.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0019/98 komissiolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (29. tammikuuta 1998) Aihe: Shengenin tietojärjestelmän tietojen suojaustarve Eurooppalaisessa lehdistössä esiintyneiden tietojen mukaan eräs Belgian poliisin tukiyksikön virkailija pidätettiin, ja Belgian viranomaiset pitävät häntä vangittuna Brysselissä syytettynä siitä, että hän on vuotanut lähinnä Hollannista peräisin oleville rikollisryhmille salaisia tietoja, jotka sisältyvät eurooppalaiseen Shengenin tietojärjestelmään. Euroopan lehdistössä huomautetaan, kun siihen näin tarjoutuu tilaisuus, että edellä mainittuun järjestelmään sisältyy unionin kansalaisten rotua, seksuaalisia taipumuksia, poliittisia ja uskonnollisia vakaumuksia ja terveydentilaa koskevia tietoja. Haluaisin saada tietää Euroopan komission virallisen kannan sekä miten se suhtautuu näihin erittäin vakaviin syytöksiin, jotka koskevat EU:n kansalaisten demokraattisia vapauksia ja heidän tarvettaan yksityiselämän suojaan? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen esittämien seikkojen arviointi ei kuulu komissiolle. Schengen on tällä hetkellä hallitusten välinen järjestelmä, eivätkä EU:n toimielimet ole siitä vastuussa. Koska kyseessä on Schengenin tietojärjestelmään liittyvien henkilötietojen suojaus, komissio toteaa, että Schengenin sopimuksen 114 ja 115 artiklan mukaan kukin sopimuspuoli on nimennyt valvontaviranomaisen, jonka tehtävänä on kansallisen lainsäädännön noudattamisen kannalta riippumattomasti valvoa Schengenin tietojärjestelmän kansallista osaa ja varmistaa, että Schengenin tietojärjestelmän tietojen käsittely ja käyttö eivät loukkaa asianomaisen henkilön oikeuksia. Jokaisella on oikeus pyytää valvontaviranomaisia tarkistamaan Schengenin tietojärjestelmässä olevat häntä koskevat tiedot sekä niiden käyttö. Samoin on perustettu yhteinen valvontaviranomainen, jonka tehtävänä on valvoa Schengenin tietojärjestelmän välineiden toimintaa ja välineiden toimintaan liittyvien sopimusmääräysten moitteetonta täytäntöönpanoa. Kyseisen viranomaisen toimivaltaan kuuluu myös Schengenin tietojärjestelmän käyttämisestä mahdollisesti seurauksena olevien käyttö- tai tulkintavaikeuksien analysointi. Tämän tarkoituksena on tutkia ongelmat, joita saattaa esiintyä sopimuspuolten kansallisten valvontaviranomaisten suorittaman riippumattoman valvonnan tai järjestelmän käytön yhteydessä, sekä laatia yhdenmukaistettuja ehdotuksia yhteisten ratkaisujen löytämiseksi nykyisille ongelmille.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0299/98 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (17. helmikuuta 1998) Aihe: Erityinen EU:n Aasian suurlähettiläs 1. Voisiko neuvoston puheenjohtaja ilmoittaa, miksi tähän mennessä ei olla tehty mitään sen edistämiseksi, että nimitettäisiin erityinen EU:n Aasian suurlähettiläs? 2. Onko neuvoston puheenjohtaja tietoinen näin Euroopan ja Aasian välisen Lontoon huippukokouksen kynnyksellä, että erityisen EU:n Aasian suurlähettilään nimittäminen korostaisi symbolisella tavalla EU:n yhtenäistä suhtautumista Aasian kriisiin ja voisi näin lievittää kriisistä aiheutuvia taloudellisen tilanteen ja työllisyyden kielteisiä seurauksia, jotka ulottuvat myös Euroopan unioniin? Vastaus (30. huhtikuuta 1998) Yleisten asioiden neuvosto käsitteli 23. helmikuuta 1998 unionin suhtautumista Aasian talouskriisiin. Puheenjohtajavaltio päätti harkita erityisedustajan nimeämistä. Tämä voisi vierailla alueella ja vakuuttaa Euroopan tukevan Aasian talouskriisistä kärsiviä maita. Tämän keskustelun perusteella puheenjohtajavaltio päätti nimittää erityisedustajaksi ulko- ja kansainyhteisöasiainministeriön Aasian asioista vastaavan varaministeri Derek Fatchettin. Hän vieraili Thaimaassa, Malesiassa, Indonesiassa ja Singaporessa 3.-7. maaliskuuta Euroopan komission edustajan, Jim Cloosin, kanssa. Tämä matka oli selvä osoitus siitä, miten tärkeää Euroopan unionille on tarjota apua Aasialle, jotta se selviytyisi sitä koettelevasta kriisistä. Tämän oli tarkoitus poistaa epäilykset siitä, että Eurooppa olisi esimerkiksi Yhdysvaltoja haluttomampi puuttumaan monia aasialaisia kumppaneitamme koskettaviin ongelmiin. Matka tarjosi myös tilaisuuden ilmaista EU:n olevan halukas käsittelemään Aasian talouskriisiä toisessa Euroopan ja Aasian välisessä huippukokouksessa (ASEM2) huhtikuussa 1998.
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2691/97 esittäjä(t): James Provan (PPE) komissiolle (1. syyskuuta 1997) Aihe: Euroopan aluekehitysrahaston varojen käyttö Sobralissa Portugalissa Saamani tiedon mukaan EU:n määrärahoja on annettu kaksi kertaa Sobraliin Prochesiin Portugaliin: ensiksi appelsiinin viljelytukea äskettäin raivatulle maalle ja toisen kerran näiden uusien appelsiinipuiden tuhoamiseen tilan raivaamiseksi uudelle infrastruktuurihankkeelle eli uudelle autoreitille Via Infante de Sagresille. Miten komissio varmistaa sen, että kansalliset viranomaiset eivät käytä EAKR:n tuelle soveltuvia hankkeita korvauksen maksamiseksi maalle, joka on jo saanut EU:n tukea muihin tarkoituksiin? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama täydentävä vastaus (8. toukokuuta 1998) Tarkempien tietojen puuttuessa (tuensaajien nimet, kyseisten tilojen tarkka sijainti, tuen myöntämisvuosi), komissio ei pysty tarkastamaan, onko appelsiinin viljelytukea myönnetty. Tässä yhteydessä kannattaa kuitenkin korostaa, että kaiken mahdollisen tuen ehtona on ollut viljelmien säilyttäminen vähintään viiden vuoden ajan. Sobralista Algarveeen kulkevan "Via do Infante de Sagres" -tien osuuksien rakentamisen osalta Portugalin viranomaiset ovat vahvistaneet 13. maaliskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, että Euroopan aluekehitysrahaston rahoitusta ei ole myönnetty kyseisille tieosuuksille. Tässä tapauksessa ei ole kyse kaksinkertaisesta yhteisön rahoituksesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4191/97 komissiolle esittäjä(t): Rijk van Dam (I-EDN) ja Bartho Pronk (PPE) (21. tammikuuta 1998)

Aihe: Kristillisten vähemmistöjen tilanne Turkissa

¨Jubilee Campaign¨ -järjestö tiedottaa, että Turkin hallitus on päättänyt rajoittaa syyrialais-ortodoksisten kirkkojen ja kolmen Tur Abdinissa sijaitsevan syyrialais-ortodoksisen luostarin toimintaa. Kyseessä ovat Deyr-ul-Zafaranin, Mor Gabrielin ja Salahin Mar Yakubin luostarit. Luostareissa tällä hetkellä asuvat munkit ja nunnat voivat jäädä niihin, mutta 6. lokakuuta päivätyssä kirjeessään Turkin hallitus on kieltänyt heitä opettamasta syyrian kielellä, antamasta uskonnollista opetusta, rakentamasta uusia rakennuksia tai korjaamasta vanhoja ja vastaanottamasta vierailijoita tai turisteja.

Nämä tiedotukset ovat samansuuntaisia Turkin kaakkoisosan uskonnollisten vähemmistöjen ongelmia koskevien raporttien kanssa. Niihin on jo viitattu kirjallisissa kysymyksissä E-3660/95 ((EYVL C 112, 17.4.1996, s. 57. )) ja 1424/96 ((EYVL C 356, 25.11.1996, s.38. )).

1. Voisiko komissio vahvistaa nämä syyrialais-ortodoksisia kirkkoja koskevat raportit? Onko se tietoinen kristillisiä vähemmistöjä kohtaavista vaikeuksista?

2. Onko komissio kanssamme yhtä mieltä siitä, että Turkin hallituksen toiminta on ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 9 artiklan ja EU:n ja Turkin välillä voimassaolevan tullisopimuksen kanssa?

3. Aikooko komissio vaatia Turkin viranomaisia lopettamaan syyrialais-ortodoksisia kirkkoja ja luostareita koskevat rajoittavat toimenpiteet?

Komission jäsenen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 1998)

Komission saamat tiedot osoittavat, että eräs Turkin parlamentin jäsen on äskettäin esittänyt Turkin sisäasiain ministerille kysymyksiä arvoisten parlamentin jäsenien esille ottamasta asiasta. Joulukuun 31. päivänä 1997 antamassaan vastauksessa ministeri ilmoitti, että hallitus ei suunnittele millään tavoin kieltävänsä syyrialais-ortodoksisen yhteisön uskonnollista opetusta tai puuttuvansa tai asettavansa rajoituksia sen uskonnonvapauteen.

Komissio korostaa kaikissa yhteyksissään Turkin viranomaisiin ihmisoikeustilanteen parantamisen ja Turkin demokratisoinnin tärkeyttä.

Joulukuussa 1997 Luxemburgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto muistutti, että Turkin ja unionin suhteiden tiivistäminen riippuu myös siitä, jatkaako Turkki poliittisia ja taloudellisia uudistuksiaan sekä erityisesti mukautumistaan unionissa voimassa olevien ihmisoikeuksien standardeihin ja käytäntöihin, joihin se on sitoutunut. Neuvosto lisäsi, että suhteiden tiivistäminen riippuu myös vähemmistöjen kunnioittamisesta ja suojelemisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4212/97 komissiolle esittäjä(t): Bryan Cassidy (PPE) (21. tammikuuta 1998)

Aihe: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 26. lokakuuta 1996 antama tuomio asiassa Elida Gibbs Limited (asia C317/94)

Edellä mainitun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion merkitystä näyttää vähentävän se, että sitä ei sovelleta Saksassa lainkaan ja että Ranskassa ja Kreikassa sitä sovelletaan vain osittain.

Onko Saksassa voimassa sääntöä, jonka avulla voidaan kieltää tietynlaiset myynninedistämistoimenpiteet, kuten valmistajan tuotteeseen liittämät alennuskupongit tai järjestelmä, jossa valmistaja palauttaa osan hinnasta käteisenä kuponkeja vastaan? Jos on, millaiseen logiikkaan kielto perustuu? Onko tällainen kielto yhtenäismarkkinoiden mukainen?

Jos tällainen sääntö on olemassa ja jos sitä ei voida hyväksyä, mitä toimenpiteitä Euroopan komissio on toteuttanut ja mihin perustamissopimuksen määräyksiin toimenpiteet perustuvat?

Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1998)

Saksassa on todellakin erittäin tiukat säännöt alennuksien ja mainoslahjojen myöntämiselle.

Ilmaisia lahjoja koskevassa asetuksessa (Zugabeverordnung), joka on annettu maaliskuussa 1932, kielletään harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta kaikenlaisten lahjojen antaminen tavaran tai palvelun myynnin yhteydessä. Poikkeukset koskevat ainoastaan esimerkiksi pakkausta tai arvoltaan vähäisiä lahjoja (keskimäärin alle 0,50 DEM). Alennuksia koskevassa laissa (Rabattgesetz), joka on säädetty marraskuussa 1933, kielletään yli 3 %:n alennukset.

Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella silloisella lainsäätäjällä oli kaksi tavoitetta: suojata kuluttajaa ohjaamalla hänen valintakriteereitään tuotteen tai palvelun olennaisiin ominaisuuksiin ja hintaan ja varmistaa kaupankäynnin vilpittömyys välttämällä kilpailua mahdollisesti vääristävät käytännöt. Mainoslahjoja käyttivät 1920-luvulla erityisesti saksalaiset tavaratalot, ja taloudellisen laman jälkeen katsottiin sopivaksi suojata pieniä ja keskisuuria yrityksiä silloin väliaikaiseksi aiotulla toimenpiteellä.

Saksan hallitus yritti ehdottaa näiden kahden säädöksen kumoamista vuosina 1993*1994. Bundesratin vastustuksen takia ehdotusta ei hyväksytty, eikä sitä ole käsitelty myöhemmin uudestaan.

On kiistatonta, että tällainen lainsäädäntö * yhteisössä ei ole toista yhtä merkittävää * ei voi olla sisämarkkinoille soveltuva. Yritykset eivät voi ottaa käyttöön yleiseurooppalaista mainos- ja markkinointistrategiaa, jos niiden täytyy muuttaa olennaisesti kaupallisten tiedotteidensa sisältöä ja laatua voidakseen noudattaa lainsäädäntöä, joka koskee yhtä yhteisön suurimmista markkinoista. Komissio on vastaanottanut useita tätä asiaa koskevia valituksia (ks. esimerkiksi vastausta parlamentin jäsenen de Vriesin esittämään kirjalliseen kysymykseen N:o 64/98 ((Katso sivu 26. )).

Koska tätä asiaa ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, komissio tutkii parhaillaan, edellä mainittujen valitusten tutkinnan yhteydessä ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella, tämän lainsäädännön mahdollisia rajoittavia vaikutuksia ja suhteellisuutta.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3931/97 komissiolle esittäjä(t): John Cushnahan (PPE) (4. joulukuuta 1997) Aihe: Kilpailu Valmiita lukulaseja tai suurennuslaseja ei voi myydä apteekeissa Irlannissa. Voisiko komissio ilmoittaa, onko tämä rajoittavaa toimintaa EY:n perustamissopimuksen kilpailua koskevien määräysten mukaisesti? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (13. tammikuuta 1998) Komissio pahoittelee, ettei sillä ole riittävästi tietoja tähän kysymykseen vastaamiseksi. Komissio pyytääkin arvoisaa parlamentin jäsentä ilmoittamaan, onko hänen kuvailemansa tilanne seurausta Irlannin laista tai hallinnollisista määräyksistä, vai onko kyseessä tapaus, jossa yksi tai useampi toimittaja kieltäytyy myymästä laseja apteekkeihin.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3981/97 komissiolle esittäjä(t): Angela Billingham (PSE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Vertaileva tutkimus kansallisista vähimmäispalkoista Euroopassa Voisiko komissio ilmoittaa, onko kansallisista vähimmäispalkoista Euroopan unionissa tehty säännönmukaista yleiskatsausta tai vertailevaa tutkimusta? Onko komissio noudattanut sitoumusta, jonka se teki kohtuullista palkkaa koskevassa vuonna 1993 antamassaan lausunnossa, jossa se vaati toimenpiteitä avoimuuden parantamiseksi palkkojen suhteen? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 1998) Komissio totesi kohtuullista palkkaa koskevassa lausunnossaan ((KOM(93) 288 lopullinen. )), että jäsenvaltioiden on parannettava työmarkkinoiden avoimuutta keräämällä ja levittämällä tehokkaammin palkkarakenteisiin liittyviä vertailevia tilastotietoja. Komissio hyväksyi 8. tammikuuta 1997 kohtuullista palkkaa koskevan kertomuksen ((KOM(96) 698 lopullinen. )), jonka mukaan palkoista tiedottamisen avoimuus on ongelma kaikissa jäsenvaltioissa. Yleisesti saatavissa olevat jäsenvaltioiden palkkatilastot ovat usein liian yleisluontoisia ja vanhentuneita lisätäkseen avoimuutta, ja vapaita työpaikkoja koskeviin tietoihin pohjautuvilla palkkatiedoilla on liian suppea perusta. Kertomuksessa todettiin myös, että EU:n laajuisia tietoja ansiorakenteesta ja tuloerojen muutoksista ei yleensä ole saatavissa. Komissio on kuitenkin luonut uusia tietolähteitä, joiden tulisi antaa joitakin hyödyllisiä suuntaviivoja lähivuosien aikana. Osana nykyistä sitoumusta palkkatasojen avoimuuden parantamiseen ja viime vuonna hyväksytyn kertomuksen jatkona julkaistaan maaliskuussa 1998 vuoden 1997 minimipalkkoja koskeva vertaileva tutkimus (¨Minimum wages, 1997 - A comparative study¨).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4180/97 komissiolle esittäjä(t): Riitta Myller (PSE) (21. tammikuuta 1998)

Aihe: Pohjoista ulottuvuutta koskevan väliraportin valmistelu komissiossa

Euroopan unionin laajentuminen vuonna 1995 Pohjoismaihin, Ruotsiin ja Suomeen, siirsi unionin painopistettä kohti pohjoista. Päätös jäsenyyttä valmistelevien ja jäsenyysneuvottelujen käynnistämisestä uusien hakijamaiden kanssa samoin kuin tarve kehittää EU:n Venäjänpolitiikkaa vahvistaa edelleen pohjoisen ulottuvuuden tärkeyttä unionin toiminnassa.

Luxemburgin huippukokouksen puheenjohtajan päätelmissä (päätösasiakirjassa) pohjoisesta ulottuvuudesta todetaan seuraavasti: ¨Eurooppa-neuvosto huomioi Suomen ehdotuksen, joka koskee pohjoista ulottuvuutta unionin toiminnassa, pyytää komissiota antamaan väliraportin tästä aiheesta johonkin Eurooppa-neuvoston tulevaan kokoukseen vuoden 1998 aikana¨. Pohjoisen ulottuvuuden merkitykseen viitataan myös komission (Luxemburgin) antamassa alueellista yhteistyötä koskevassa raportissa.

Kysyn kunnioittaen komission asianomaiselta jäseneltä, millä tavoin komissio on varautunut turvaamaan riittävät voimavarat väliraportin laatimiseen, sekä miten pohjoinen ulottuvuus on tarkoitus liittää tulevien Eurooppa-konferenssien työskentelyyn.

Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (19. helmikuuta 1998)

Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että yhteisön viimeisin ja tuleva laajentuminen sekä yhteisön Venäjän-suhteiden kehittäminen edelleen uuden kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen mukaisesti vahvistavat osaltaan Euroopan pohjoisosien merkitystä yhteisölle. Näitä kysymyksiä tarkastellaan jo yhteisön useiden eri politiikkojen ja välineiden yhteydessä sekä yhteisön itsensä kannalta että suhteissa naapurivaltioihin. Yhteisön kyseisellä alueella sijaitsevien naapurivaltioidensa kanssa tekemillä sopimuksilla aikaansaaduilla rakenteilla sekä Itämeren ja Barentsin alueiden yhteistyöaloitteiden yhteydessä luoduilla foorumeilla on tärkeä merkitys tässä suhteessa. Yhteisö tukee alueen kehitystä aluepolitiikan ja ulkoisen avun ohjelmilla. Tämä on vastaisuudessakin tärkeä ja olennainen osa olemassa olevien rakenteiden yhteydessä tehtävää työtä. Ottaen huomioon nämä seikat komissio laatii aiheesta välikertomuksen Eurooppa-neuvostolle.

Kuten Eurooppa-neuvosto totesi, Eurooppa-konferenssi on monenvälinen poliittisen keskustelun foorumi, jossa on tarkoitus käsitellä osallistujia yhteisesti kiinnostavia asioita sekä laajentaa ja syventää yhteistyötä ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä oikeus- ja sisäasioiden aloilla. Konferenssissa tarkastellaan myös muita yleisesti kiinnostavia asioita, erityisesti talousasioita ja arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksen kannalta keskeistä alueellista yhteistyötä.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4090/97 komissiolle esittäjä(t): Peter Truscott (PSE) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Hertfordshiren rahoitus vuosina 1994 - 1997: IV puiteohjelma ja Sokrates-ohjelman eri koulutusrahastot Voiko komissio kertoa, kuinka paljon rahoitusta Hertfordshire on saanut IV puiteohjelmasta ja Sokrates-ohjelman eri koulutusrahastoista vuosina 1994, 1995, 1996 ja 1997? Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (11. maaliskuuta 1998) Hertfordshirelle on myönnetty rahoitusta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen (TTK) neljännestä puiteohjelmasta vuosina 1994*1997 seuraavan taulukon mukaisesti. Tiedot kattavat kaikki toimet, mukaan lukien kustannustenjakoperiaatteella toteutetut toimet, yhtenäinen toiminta ja liitännäistoimenpiteet (erityistoimenpiteet sisältyvät muuntyyppiseen toimiin). (miljoonaa ecua) >TABLE> Lähde: Kaikkien pääosastojen tutkimus On kuitenkin huomattava, että yksin rahoituksen määrästä voi päätellä ainoastaan osittain hyödyn, joka kertyy tietyn alueen tutkimuksen alan toimijoille niiden osallistumisesta yhteisön ohjelmiin. Vuosina 1994*1997 yhteisön rahoitusta on myönnetty Hertfordshiren toimijoille (organisaatioille ja yksityishenkilöille) yhteensä 977 048 ecua Socrates-ohjelmasta vuodesta 1995 lähtien ja sitä ennen aikaisemmista koulutusohjelmista (erityisesti Erasmus-ohjelmasta).