KIRJALLINEN KYSYMYS E-1628/99 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE) ja Guido Podestà (PPE-DE) komissiolle. Canal Plusin ja Enelin tekemä sopimus: maailman suurimman valtiollisen sähköyhtiön osallistuminen digitaalitelevisiotoimintaan.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0013 - 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1628/99 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE) ja Guido Podestà (PPE-DE) komissiolle (15. syyskuuta 1999) Aihe: Canal Plusin ja Enelin tekemä sopimus: maailman suurimman valtiollisen sähköyhtiön osallistuminen digitaalitelevisiotoimintaan Canal Plusin kanssa tekemänsä sopimuksen myötä Italian valtion voimayhtiö Enel on ostanut 900 miljardilla liiralla 30 % osuuden Telepiùn osakkeista. Enel on samanaikaisesti nostanut hintojaan, mikä on aiheuttanut kotitalouksille yli miljoonan liiran vuosittaisen lisälaskun. Miten komissio suhtautuu maailman suurimman valtiollisen sähköyhtiön osallistumiseen digitaalitelevisiotoimintaan? Voiko komissio tarkistaa tähän valintaan johtaneet syyt ja käytetyt perusteet sekä pääoman sijoittamisesta muille talouden sektoreille tehdyt arviot? Pitääkö se mahdollisena että valtionyhtiö voi käyttää julkisia varoja toimintaan, jonka tulevaisuudesta ja taloudellisista vaikutuksista voidaan toistaiseksi esittää vain arvioita, jolloin Euroopan kansalaisille syntyy kuva, että julkisia varoja käytetään riskisijoituksiin? Hyväksyykö komissio, että hintoja nostetaan sellaisten kulujen kattamiseksi, joilla ei ole mitään tekemistä voimayhtiön varsinaisen toiminta-alan kanssa? Voiko komissio selvittää onko muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ollut vastaavia tapauksia? Voiko komissio lopuksi arvioida, onko Canal Plusin ja Enelin tekemä sopimus markkinatalouden mukainen vai vääristääkö se vapaata kilpailua, entä voiko se selvittää onko valtionyhtiöiden taloudelliselle toiminnalle vapailla markkinoilla asetettu rajoja, erityisesti, jos ne toimivat toisen valtionyhtiön, tässä tapauksessa RAI:n, kanssa samalla alalla? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (18. lokakuuta 1999) EY:n perustamissopimuksen 295 artiklan (ent. 222 artikla) mukaisesti komission toimivaltaan ei kuulu arvioida yritysten omistusta koskevia jäsenvaltion ratkaisuja. Siksi komission toimivaltaan ei kuulu arvioida julkisten tai yksityisten yritysten investointipäätösten teollista logiikkaa, tai niiden valitsemia monimuotoistamisstrategioita. Valtiontuen sääntöjen mukaan valtiontukea ei ole silloin, kun investoinnit on tehty olosuhteissa, jotka olisivat hyväksyttäviä tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivalle yksityiselle sijoittajalle, siis kun investoinnin oletettu tuotto on verrattavissa tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivan yksityisen sijoittajan saamaan tuottoon, ottaen huomioon itse investoinnin riskin. Komissio on pyytänyt Italian viranomaisia toimittamaan alustavia tietoja ENELin tekemistä Telepiùn osakeostoista arvioidakseen mahdollisen valtiontuen mukanaolon. Komissio haluaa erityisesti varmistaa, että ENELin Telepiù-investointi ei hyödy ENELin saamasta sähköalan varatun toiminnan ristikkäistuesta. Liittyen mahdollisuuteen, että samanlaisia tilanteita on myös muissa jäsenvaltioissa, komissio toistaa sen mitä aiemmin mainittiin EY:n perustamissopimuksen 295 artiklasta. Jäsenvaltioilla ja julkisilla yrityksillä on täysi oikeus sijoittaa taloudelliseen toimintaan, kunhan kilpailusääntöjä ei rikota.