KIRJALLINEN KYSYMYS P-0663/02

esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle

(1. maaliskuuta 2002)

Aihe: Avustukset Itä-Timorille

Lehdistössä (LUSA-uutistoimisto, 20. helmikuuta 2002) julkaistujen tietojen mukaan komission tiedottaja on ilmoittanut, että:

1. EY:n talousarviosta myönnetyillä määrärahoilla avustettiin Itä-Timoria 137,5 miljoonalla eurolla vuosien 1999 ja 2002 välisenä aikana;

2. tämä avustussumma on asukasta kohden paljon suurempi kuin muille Aasian valtioille, kuten Intialle, annetut avustukset;

3. komissio aikoo vähentää Itä-Timorille myönnettävää avustusta seitsemään miljoonaan euroon.

Maailmanpankin äskettäin julkaistussa raportissa kuitenkin todetaan, että vuoden 1999 ja kesäkuun 2001 välisenä aikana koko kansainvälinen yhteisö avusti Itä-Timoria 118 miljoonalla dollarilla. Vain 15,9 miljoonaa dollaria summasta tuli Euroopan unionilta, joka näin ollen mainitaan huonoimmaksi maksajaksi lukuisten avustusta myöntävien valtioiden joukossa.

Komission lausunto merkitsee siis, että vain seitsemän kuukauden aikana Euroopan unioni myönsi 103 miljoonan dollarin suuruisen avustuksen, kun edellisten 18 kuukauden aikana se oli avustanut Itä-Timoria vain 15,9 miljoonalla dollarilla.

Voiko komissio esittää lausunnolleen talousarviota koskevan hyvän perustelun?

Eikö komission mielestä ole demagogista vertailla asukaskohtaisten lukujen perusteella maailman suurinta demokratiaa, jo vuosikymmeniä sitten itsenäistyneen noin miljardin asukkaan Intiaa ja juuri itsenäistymässä olevaa pientä saarivaltiota?

Voiko komissio antaa jonkin toisen esimerkin vastaavasta ehdotuksesta, jossa myönnettyä avustusta vähennettäisiin 75 prosentilla? Näinhän se nyt toimii Itä-Timorin suhteen.

Christopher Pattenin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin P-0663/02 ja E-0672/02

(3. huhtikuuta 2002)

Komissio on kiitollinen tilaisuudesta selventää EY:n Itä-Timorille antamaa apua, varsinkin koska jotkut lehtitiedot jotka eivät ole komissiolta peräisin ovat olleet harhaanjohtavia. Komissio osoitti elokuun 1999 ja vuoden 2002 lopun välisenä aikana todellakin yli 137,5 miljoonaa euroa Itä-Timorille. Hätä- ja elintarvikeapuun annettiin yli 51 miljoonaa euroa, joka on käytetty jo

lähes loppuun. Itä-Timorin itsenäisyyttä edeltävälle väliaikaishallinnolle (UNTAET) annettiin 10 miljoonaa euroa. Maailmanpankin johtamalle Itä-Timorin jälleenrakennusrahastolle (TFET) on luvattu yli 56 miljoonaa euroa, josta on jo maksettu noin 80 prosenttia. Parhaillaan annettavaan vaali- ja asiantuntija-apuun on varattu 3,5 miljoonaa euroa, ja kehityshankkeisiin voidaan käyttää vuonna 2002 lisäksi 17 miljoonaa euroa. Nämä määrät eivät sisällä Länsi-Timorista palaaville itätimorilaispakolaisille tarkoitettua 6 miljoonaa euroa.

Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys näin suurten rahamäärien tosiasiallisesta maksuunpanosta ja käytöstä on oikeutettu. Jaettaessa tulevia varoja ja pantaessa täytäntöön jo tehtyjä sitoumuksia on otettava huomioon Itä-Timorin rajallinen kyky ottaa tehokkaasti vastaan uusia suuria rahamääriä. Komissio on ymmärtänyt Maailmanpankin kertomuksista, että noin 90 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria TFET:ille jälleenrakennukseen ja kunnostukseen luvatuista 167 miljoonasta dollarista maksetaan TFET:istä vasta vuosina 20022004, vaikka komissio ja muut avunantajat ovat maksaneet osuutensa rahastoon ajoissa. Helmikuuhun 2002 mennessä TFET oli vastaanottanut kaikilta avunantajilta yhteensä 155 miljoonaa dollaria. Näin ollen varoja on vuosina 2003 ja 2004 niin paljon, että Itä-Timor hyötyy merkittävistä TFET:in avustusmaksuista vielä vuoteen 2004 saakka, jolloin sille alkaa virrata huomattavia omia tuloja öljyntuotannosta.

Komissio on samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että tarvitaan perusteelliset talousarviota koskevat perustelut Itä-Timorille annettavan avun jatkamiselle, varsinkin jos on vaara, että apua ei kyetä käyttämään tehokkaasti kyseisenä ajanjaksona. Tämä on sikälikin hyvä, että yhteisöllä on kaikkiaan hyvin vähän avustusrahaa Aasialle verrattuna niiden 800 miljoonan aasialaisen tarpeisiin, jotka elävät edelleen alle dollarilla päivässä. Itä-Timorin tarpeet joutuvat kilpailemaan monien muiden yhtä köyhien maiden kanssa, joista jotkut, kuten Afganistan, ovat yhtä vaikeassa hätätilanteessa ja jälleenrakennusvaiheessa kuin Itä-Timor vuosina 19992002.

Komissio kuitenkin tunnustaa Itä-Timorin erikoistilanteen, mikä näkyy jäsenvaltioiden kanssa parhaillaan keskusteltavassa luonnoksessa maakohtaiseksi strategia-asiakirjaksi. Komissio on suunnitellut 10 miljoonan euron määrärahaa vuodelle 2003 ja 8 miljoonaa euroa vuodelle 2004. Määrä on suuri Itä-Timorin väkilukuun nähden (12,5 euroa asukasta kohti vuonna 2003 ja 10 euroa vuonna 2004). Muiden yhtä köyhien tai jopa köyhempien maiden saama määrä on asukaslukuun suhteutettuna huomattavasti pienempi (esim. Vietnam, Laos, Kamboda, Nepal), eikä millään näistä muista maista ole sellaisia suuria avomeren öljytuloja kuin Itä-Timor odottaa saavansa vuodesta 2004 alkaen.

Arvoisa parlementin jäsen kysyi myös vuodelle 2003 kaavailluista huomattavista supistuksista. Epätavallisen suuri supistus johtuu yhteisön Itä-Timorille vuosina 19992002 antamien varojen poikkeuksellisesta suuruudesta. Koska muut Aasian maat eivät ole saaneet yhtä merkittävää ja pitkäaikaista kriisiapua, aihetta vertailuun ei ole.