KIRJALLINEN KYSYMYS E-3151/02

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(4. marraskuuta 2002)

Aihe: Uusien muuntogeenisiä organismeja koskevien lupien lykkääminen

Lokakuun 17. päivänä 2002 komissio ilmaisi tyytyväisyytensä geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) levittämisestä annetun direktiivin 2001/18/EY(1) hyväksymisestä. Komission mielestä edellytykset muuntogeenisten organismien lupamenettelyn uudelleen aloittamiseksi ovat olemassa eli noin neljä vuotta kestänyt kielto voidaan kumota. Komissio odottaa nyt, että neuvosto ja Euroopan

parlamentti hyväksyvät merkintää ja jäljitettävyyttä koskevan asetuksen. Komissio vahvistaa, että sen suurimpia huolenaiheita ovat ihmisten terveys ja ympäristö. Tosin nämä ehdotukset ovat ristiriidassa kiellon kumoamiseen liittyvien tavoitteiden kanssa.

Elämän ja luonnon perinnön patentointiin ja niillä käytävään kauppaan liittyvien eettisten kysymysten lisäksi muuntogeenisten organismien levittäminen ympäristöön on peruuttamatonta ja mahdotonta valvoa. Sillä on suoria vaikutuksia tavanomaisen maatalouden saasteisiin ja biologisen monimuotoisuuden vähenemiseen sekä ekosysteemiin liittyviä vaikutuksia, joita on mahdoton arvioida. Tämä tarkoittaa, että luonnonmukaisille ja tavanomaisille viljelijöille ei jää valinnanmahdollisuutta. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä saastuminen on väistämätöntä ja lisäksi eri kansalais- ja viljelijäjärjestöjen mukaan riskit ovat ennen kaikkea biologisia. Toisaalta koska ihmisten ja eläinten terveyttä koskevista seurauksista ei ole tehty tarkkoja tutkimuksia, varovaisuusperiaatetta olisi noudatettava. On korostettava myös maanviljelijöiden taloudelliseen riippuvuuteen liittyvää kysymystä verrattuna alan suuriin monikansallisiin yrityksiin ja maiden elintarvikepolitiikan tasoon. Näyttää siltä, että vain kaupalliset seikat ovat merkitseviä, etenkin tiettyjen hyödykkeiden, kuten USA:sta tuodun soijan, tuontiin liittyvät kysymykset.

Miten komissio aikoo sovittaa yhteen varovaisuusperiaatteen ja ympäristön suojelemisen kiellon kumoamisen yhteydessä? Mihin tutkimuksiin perustuvat väitteet, että kumoamisen edellytykset ovat olemassa ja miten komissio aikoo valvoa muuntogeenisten organismien levittämistä ympäristöön?

Miten komissio arvelee muuntogeenisten organismien levittämisen vaikuttavan tavanomaiseen ja luonnonmukaiseen viljelyyn?

Miten komissio arvioi satunnaisista tai teknisesti väistämättömistä seikoista johtuvaa tuotteiden merkintää koskevista rajoista tehtyä päätöstä? Eikö komissio katso, että varovaisuusperiaatteen mukaisesti tämän rajan olisi oltava nolla?

(1) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(27. tammikuuta 2003)

Komissio katsoo, että uudessa direktiivissä 2001/18/EY vahvistetut entistä tiukemmat ja avoimemmat säännökset tarjoavat tarvittavat lainsäädännölliset edellytykset ja toimenpiteet ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason varmistamiseksi. Uusia lupahakemuksia tulisi käsitellä sen mukaisesti. Kuten johdanto-osan 8 kappaleessa selitetään, tämän direktiivin laatimisessa on otettu huomioon ennalta varautumisen periaate, ja se on otettava huomioon myös direktiiviä sovellettaessa.

Komissio ei ole suoraan vastuussa geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) ympäristöön levittämisen valvomisesta. Vastuuta käsitellään direktiivin 4 artiklan 5 kohdassa, missä säädetään selvästi, että jäsenvaltioiden on järjestettävä tarkastuksia ja tarvittaessa muita valvontatoimia direktiivin 2001/18/EY noudattamisen varmistamiseksi. Komissio katsoo luoneensa tarvittavat lainsäädännölliset edellytykset GMO:ien lupamenettelyn aloittamiseksi uudelleen. Direktiivissä 2001/18/EY vaaditaan, että GMO:ien lupahakemuksiin on sisällytettävä ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien riskien perusteellinen arviointi tapauskohtaisesti. Hakijoiden on selvästikin tehtävä arvionsa kyseessä olevan GMO:n kannalta oleellisen nykyisen tieteellisen tiedon perusteella. Jäsenvaltiot ja eurooppalaiset tiedekomiteat arvioivat puolestaan tämän arvion myös vastaavien tietojen perusteella, mitä direktiivissäkin vaaditaan yhtenä lupaehtona.

Rinnakkaiselon kysymys on tuotu esiin suurelta osin liittyen geneettisesti muunnettujen viljelykasvien viljelemisen vaikutuksesta luonnonmukaisesti ja tavanomaisesti viljeltyihin viljelykasveihin. Viime vuosikymmenen aikana on viljelty jonkin verran GM-viljelykasveja ja satoja geneettisesti muunnettuja organismeja on päästetty luontoon kokeiluluontoisesti ilman, että sillä olisi ollut huomattavaa vaikutusta luonnonmukaisesti viljeltyihin tai tavallisiin viljelykasveihin. Silti on selvää, että mahdollinen vaikutus vaihtelee eri viljelykasveilla. Sen seurauksena tarvitaan enemmän tieteellisiä todisteita ja kysymystä analysoidaan komission työsuunnitelman Biotieteet ja biotekniikka strategia Euroopalle(1) puitteissa.

On kuitenkin syytä huomata, että GMO:ien kaupallinen viljely ja käyttö on unionissa tarkoin säädeltyä yhteisön lainsäädäntökehyksessä, joka edellyttää viljelylupaa ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien mahdollisten riskien perusteellisen arvioinnin perusteella. Tällaisen lainsäädännön tavoitteena on antaa korkean tason suoja ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Jos tunnistetaan jokin riski, lupaa ei myönnetä tai riskin valvomiseksi hyväksyttävällä tasolla vaaditaan hallintatoimia.

Rinnakkaiselolla tarkoitetaan maanviljelyn erilaisten tuotantojärjestelmien tasapainoista olemassaoloa eikä yksittäisten järjestelmien poissulkemista. Rinnakkaiseloa on siksi pidettävä periaatteessa maanviljelyn hallintakysymyksenä eikä riskinä sinällään. Sen tulisi sallia maanviljelijöille valinnanvapaus soveltaa erilaisia maanviljelyn tuotantojärjestelmiä. Tämä edellyttää yksittäisten tuotantojärjestelmien muihin järjestelmiin kohdistuvien mahdollisten vaikutusten tarkastelua ja asianmukaisia keinoja käsitellä vaikutusta. Rinnakkaiselon kysymys eri maanviljelytyyppien välillä ei sisälly tämän lainsäädännön soveltamisalaan eikä sitä voida käyttää perusteluna lupamenettelyn uudelleenkäynnistyksen viivästyttämiseen. Komissio on täysin tietoinen rinnakkaiselon merkityksestä maanviljelyn tuotantojärjestelmille ja tutkii parhaillaan sopivimpia keinoja käsitellä asiaa. Siihen liittyy tutkimushankkeiden rahoittaminen kuudennesta puiteohjelmasta sekä yhteisen tutkimuskeskuksen jatkotutkimukset, joissa jatketaan maanviljelytuotannon eri järjestelmiin liittyvien hallinnointikäytäntöjen analysointia.

Komissio haluaa ensin tuoda esiin sen seikan, että nykyisen yhteisön lainsäädännön ja i) jäljitettävyyttä ja merkintöjä sekä ii) geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettuja elintarvikkeita ja rehuja koskevien ehdotusten mukaiset raja-arvot kattavat vain GMO:iden satunnaiset jäämät, joille on saatu lupa markkinoille saattamiseen tai myönteinen arvio yhteisön tiedekomitealta tai viranomaiselta. Sen seurauksena näiden GMO:iden on täytynyt käydä läpi perusteellinen tieteellinen riskiarviointi ja niihin on täytynyt soveltaa ennalta varautumisen periaatetta osana arviointia. Ennalta varautumisen periaatetta ei siten voida soveltaa tällaisten raja-arvojen asettamiseen, jotka on tarkoitettu pelkästään merkintätarkoituksiin. GM-merkintöjen tarkoitus on antaa kuluttajille ja käyttäjille mahdollisuus tehdä tietoinen valinta geneettisesti muunnettujen ja muuntelemattomien tuotteiden välillä: se ei tarkoita, että tuotteet ovat haitallisia terveydelle tai ympäristölle.

Komissio katsoo raja-arvojen olevan tarpeen, koska sen mielestä GMO:n jäämät tuotteissa ovat käytännössä väistämättömiä eikä nollaraja siten ole mahdollinen. Elintarvike-, rehu- ja siementuotannossa on käytännössä mahdotonta saada lopputuotetta, joka on 100-prosenttisen puhdasta eikä sisällä mitään vieraita aineita.

(1) KOM(2002) 27 lopullinen.