KIRJALLINEN KYSYMYS P-2212/02 esittäjä(t): Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle. Maahanmuuttajien ihmisoikeuksien suojeleminen Kreikassa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0007 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2212/02 esittäjä(t): Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle (12. heinäkuuta 2002) Aihe: Maahanmuuttajien ihmisoikeuksien suojeleminen Kreikassa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan unioni perustuu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen periaatteisiin. Kuinka komissio kommentoi Euroopan neuvoston ja 47:n valtioista riippumattoman järjestön jokin aika sitten esittämiä syytöksiä, jotka koskevat maahanmuuttajien ihmisoikeuksien loukkaamista Kreikassa? Onko se analysoinut ja arvioinut Kreikan politiikkaa tällä alalla? Onko muita Euroopan valtioita koskevia vastaavia syytöksiä esitetty? Katsooko komissio, että ehdotus neuvoston direktiiviksi turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista tarjoaa ratkaisuja ongelmiin ja poistaa tällaiset ilmiöt? Miten jäsenvaltioiden edellytetään valmistautuvan uuden politiikan täytäntöönpanoon? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (1. lokakuuta 2002) Komissio ei pysty ottamaan kantaa toisen toimielimen eli tässä tapauksessa Eurooppa-neuvoston eikä valtiosta riippumattomien järjestöjen näkemyksiin. Sillä ei myöskään ole valtaa tutkia, ovatko jäsenvaltioiden menettelyt tai lainsäädännöt Eurooppa-neuvoston vastuualueeseen kuuluvan Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaisia, koska ne eivät kuulu yhteisön lainsäädännön piiriin. Komissiolla on kuitenkin velvollisuus varmistaa, että maahanmuuttoa ja turvapaikan hakemista koskeva yhteisön lainsäädäntö, jonka yhteisön toimielimet ovat vahvistaneet ja jäsenvaltiot panneet täytäntöön, on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjaan sisältyvien perusoikeuksien mukainen. Komission täytyy myös valvoa yhteisön lainsäädännön toimeenpanemista jäsenvaltioissa, ja yhteisön tuomioistuin voi ryhtyä toimiin rikkomistapauksissa. Maahanmuutosta ei kuitenkaan toistaiseksi ole annettu yhtäkään EY:n perustamissopimuksen 63 artiklaan perustuvaa yhteisön säännöstä. Eurooppa-neuvosto piti Tampereella 15.16. lokakuuta 1999 kokouksen, jossa se tähdensi turvapaikanhakuoikeuden ehdotonta kunnioittamista sekä unionin sitoutumista Geneven pakolaisyleissopimuksen ja muiden asiaan liittyvien ihmisoikeusasiakirjojen velvoitteisiin. Kokouksen päätteeksi Eurooppa-neuvosto vaati yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän perustamista, jotta yhtäkään turvapaikanhakijaa ei käännytettäisi takaisin tulomaahansa vainottavaksi. Komissio on sittemmin tehnyt kaikki tarvittavat esitykset järjestelmän ensimmäisen vaiheen toteuttamiseksi. Järjestelmän ensimmäisen vaiheen pääpiirteiden hyväksymiselle asetettiin aikaraja Eurooppa-neuvoston Sevillen-kokouksessa 21.22. maaliskuuta 2002. Neuvosto määritteli Luxemburgissa 25. huhtikuuta 2002 pitämässään kokouksessa yleiset periaatteet arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa direktiiviluonnosta varten. Direktiivissä esitetään turvapaikkaa hakevien vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevat vähimmäisvaatimukset. Ehdotus saanee lähitulevaisuudessa neuvoston virallisen hyväksynnän. Direktiivillä pyritään merkittävästi parantamaan turvapaikanhakijoiden vastaanottokohtelua ja varmistamaan, että kansalliset vastaanottojärjestelmät noudattavat yhteisiä periaatteita. Kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet periaatteen, että turvapaikkapäätöstä odottavilla köyhillä turvapaikanhakijoilla on oikeus majoitukseen, ruokaan, vaatteisiin ja päivärahaan. Direktiiviluonnoksessa myös ehdotetaan, että turvapaikanhakijoilla olisi kaikissa jäsenvaltioissa oikeus kunnolliseen terveydenhoitoon, tarvittavien tietojen ja asiakirjojen saamiseen, koulutukseen ja tietyissä tapauksissa myös työmarkkinoille pääsyyn. Lisäksi jäsenvaltiot sitoutuisivat varmistamaan, että vastaanottojärjestelmää ohjataan, seurataan ja valvotaan asianmukaisesti. Jäsenvaltioiden pitäisi käyttää järjestelmän vaatimat voimavarat direktiiviluonnokseen liittyvien kansallisten säännösten mukaisesti. Tämä on erityisen tärkeää, jos kansalliset viranomaiset antavat direktiivin täytäntöönpanovastuun paikallisviranomaisille. Tässä yhteydessä on syytä mainita myös 216 miljoonan euron suuruinen Euroopan pakolaisrahasto(1) (ERF). Se perustettiin neuvoston päätöksellä 2000/596/EY edistämään jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta turvapaikkakysymyksissä sekä tukemaan jäsenvaltioita, jotta ne selviytyisivät pakolaisten ja hätäsiirtolaisten vastaanottamisesta koituvista kuluista. Rahasto perustettiin 1. tammikuuta 2000, ja se toimii nykyisenlaisena 31. joulukuuta 2004 saakka. Euroopan pakolaisrahaston varat jaetaan sen mukaan, kuinka paljon kullekin jäsenvaltiolle pakolaisten ja hätäsiirtolaisten vastaanottamisesta koituu kuluja. Esimerkiksi Kreikan osuus on kasvanut vuosina 20002002 1,81 miljoonaan euroon eli noin 1,8 prosenttiin rahaston koko varoista. (1) Neuvoston päätös 2000/596/EY, tehty 28 päivänä syyskuuta 2000, Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta (EYVL L 252, 6.10.2000).