KIRJALLINEN KYSYMYS E-0710/00 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle. Sähködirektiivin toimeenpano.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0030 - 0031



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0710/00 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle (17. maaliskuuta 2000) Aihe: Sähködirektiivin toimeenpano 1. Onko sähköalan vapauttaminen ollut riittävää oikeudenmukaisen ja yhdenvertaisen kilpailun varmistamiseksi alalla erityisesti mitä tulee voimansiirto- ja jakeluverkkojen erottamiseen sähkön tuotannosta ja myynnistä? 2. Onko pidetty huolta siitä, että toimitusmaksut voidaan pitää mahdollisimman pieninä pienten tarjoajien etujen turvaamiseksi? 3. Kuinka välitysmaksujen suuruutta valvotaan vapauttamisen perusteella? 4. a) Onko jäsenvaltioiden välillä jo tehty vertailuja esimerkiksi siitä, mitä maksaa 1 kilowattitunnin välittäminen 150 kilometrin päähän? b) Jos tällaisia vertailuja ei ole tehty, miksi? Miten voidaan valvoa kilpailun oikeudenmukaisuutta, jos vertailutietoja ei ole? 5. Onko välitysmaksujen eroille perusteita? 6. Jos tätä asiaa ei valvota, kuinka voidaan varmistaa sähködirektiivin toimeenpano? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 2000) 1. Kuten parlamentin jäsen aivan oikein toteaa, sähköteollisuuden eriyttäminen on olennainen tekijä terveen kilpailun varmistamisessa. Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19. joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/EY(1) mukaan jäsenvaltioiden on eriytettävä siirtoverkko-operaattoritoiminnan kirjanpito ja johtaminen muusta toiminnasta. Jäsenvaltioiden ei tarvitse eriyttää siirtoverkko-operaattoritoimintaa erilliseksi oikeudelliseksi kokonaisuudekseen eikä vaatia luonnollisen monopolin toiminnalle sähkön tuotannosta ja tarjonnasta erillistä omistusrakennetta. Jakelutoimintaa sääntelee kielto antaa kaupallisesti tärkeitä tietoja sähköyrityksen muille osille. Useimmissa jäsenvaltioissa on päätetty mennä direktiivin vaatimuksia pidemmälle, ja siirtoverkko-operaattori onkin monissa valtioissa joko eriytetty oikeudellisesti tai sille on jopa luotu erillinen omistusrakenne. Komissio on pyytänyt niitä jäsenvaltioita, joissa vain siirtoverkko-operaattoritoiminnan johtaminen on eriytetty, antamaan tietoja tämän vaatimuksen toteuttamisesta käytännössä. Komissio arvioi vastauksia ja ryhtyy soveltuviin toimenpiteisiin, mikäli sen mielestä johtamisen eriyttämistä ei ole riittävästi varmistettu. 2. Siirtohintojen määrittely on sääntelyviranomaisten tehtävä, ja kaikkien riippumattomien sääntelyviranomaisten tavoitteena onkin pitää siirtohinnat mahdollisimman alhaisina. 3. Siirtohinnat on sähködirektiivin täytäntöönpanon seurauksena vastikään määritetty jäsenvaltioissa. Siirtohintoja valvovat jäsenvaltioiden sääntelyviranomaiset. Komission mielestä jäsenvaltioiden siirtohintojen vertailu on sähkömarkkinoiden avoimuuden kannalta tärkeää. Syrjimätön ja tasapuolinen pääsy verkkoon on perustava tekijä kilpailun luomisessa sähkömarkkinoille. Sen vuoksi komissio aikoo tänä vuonna käynnistää vertailututkimuksen jäsenvaltioissa perittävistä siirtohinnoista. 4. Koska siirtohinnat on vasta äskettäin määritetty ja niitä vielä suunnitellaan jäsenvaltioissa, joille on myönnetty direktiivin täytäntöönpanoon lisäaikaa, näitä tietoja ei vielä ole kerätty yhteisössä. 5. Markkinatoimijoilta saamiensa tietojen perusteella komissio on tietoinen merkittävistäkin eroista yhteisössä perittävien siirtohintojen välillä. Näiden erojen syyt ovat yksi avainalue tutkimuksessa, jonka komissio aikoo käynnistää tänä vuonna. Voidaan kuitenkin jo todeta, että siirtohintojen tasoerot johtuvat eroista siirtoverkkojen koossa ja sen asiakaskunnan koossa, jolta tuottavuuden ja tehokkuuden aiheuttamat kustannukset voidaan periä, sekä erilaisesta investointitasosta yleensä ja investoinneista yhteenliitettyyn verkkokapasiteettiin, jolla helpotetaan sähkön kauppaa sisämarkkinoilla. 6. Siirtohintojen tasoerojen seuranta on tärkeää sähkön sisämarkkinoiden syrjimättömän toiminnan varmistamiseksi. Komission mielestä tämä tehtävä kuuluu sille sen varmistamiseksi, etteivät siirtohinnat haittaa tasavertaisia siirtoverkkoon pääsyn mahdollisuuksia. (1) EYVL L 27, 30.1.1997.