KIRJALLINEN KYSYMYS E-3574/01

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(8. tammikuuta 2002)

Aihe: Kodin epäpuhtaudet

Viime vuosina on tehty poikkeuksellisen paljon hyviä aloitteita ilmansaasteiden vähentämiseksi. Euroopan kansalaiset viettävät kuitenkin noin 90 prosenttia ajastaan sisätiloissa, ainakin kaupungeissa. Myös asunnoissa voi esiintyä epäpuhtauksia ja saasteita. Niitä aiheuttavat esimerkiksi siivousaineiden höyryt ja tupakansavu, mutta myös huonosti toimiva ilmastointi tai pölypunkkien, eläinkarvojen, homeen tai sienten tapaiset biologiset allergeenit pilaavat ilmaa. Tämän tapaiset saasteet aiheuttavat huolta, koska tuntemattoman tekijän aiheuttamaa kroonista oireilua esiintyy yhä yleisemmin. Sairaudet vaihtelevat allergioista astmaan ja eräisiin syöpälajeihin. Silloin kun useilla saman rakennuksen asukkailla esiintyy samankaltaisia oireita puhutaan sairaan talon syndroomasta (sick building syndrome).

Harvat lääkärit tunnistavat asunnon epäpuhtauksiin liittyvien sairauksien oireet. Kuluttajajärjestöt vaativat (joulukuussa 2001 tehdyn terveystestin mukaan) asunnon epäpuhtauksia koskevia normeja ja määräyksiä, joiden perusteella rakennusmääräyksiä ja rakennus- ja huonekalumateriaaleiden normeja voitaisiin muuttaa. Lisäksi olisi haitalliset tuotteet aina merkittävä perusteellisesti ja selvästi. Luxemburgissa, Ruotsissa ja Saksassa toimii palvelu, joka selvittää korvauksetta asunnossa olevat epäpuhtaudet. Myös Belgiassa on käynnistetty samankaltaisia hankkeita. Tämän ennaltaehkäisevän ja ongelmien ratkaisemiseen pyrkivän lähestymistavan ansiota on, että sairaustapauksia on vähemmän ja sosiaaliturvakustannukset ovat alhaisemmat.

1. Onko komissio tietoinen Saksassa, Luxemburgissa, Ruotsissa ja Belgiassa käynnissä olevista hankkeista asuntojen epäpuhtauksien torjumiseksi? Onko komissio vakuuttunut hankkeiden hyödyllisyydestä? Aikooko komissio tehdä sen johdosta kyseisistä palveluista pakollisia koko unionissa?

2. Harkitseeko komissio varojen vapauttamista tämän kysymyksen tunnetuksi tekemiseksi sekä lääkäreiden että kuluttajien keskuudessa?

3. Aikooko komissio huolehtia siitä, että sellaiset tuotteet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi sisätiloissa ja jotka ovat mahdollisesti haitallisia asukkaille, varustetaan riittävillä ja selkeillä varoituksilla? Aikooko komissio ryhtyä toimiin vähemmän vahingollisten aineiden käytön edistämiseksi?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(25. helmikuuta 2002)

1. Arvoisa parlamentin jäsen viittaa Belgiassa, Saksassa ja Ruotsissa toteutettuihin sisäilman epäpuhtauksien torjuntatoimiin. Komissio on tietoinen kyseisistä aloitteista, sillä jotkin niistä saivat vuonna 1999 tukea saasteperäisiin sairauksiin liittyvästä yhteisön toimintaohjelmasta. Yksi kyseisistä hankkeista on Sandrine II -hanke, joka toteutettiin Belgiassa, Saksassa ja Luxemburgissa. Hankkeen loppuarviointi oli melko negatiivinen, sillä siinä ei käytetty riittävän tieteellisiä menetelmiä ja siksi tulokset olivat epäjohdonmukaisia (lisätietoja aiheesta saa Internet-sivulta: www.ful.ac.be/hotes/iew).

2. Lääkäreitä ja kuluttajia valistetaan ongelmasta saasteperäisiin sairauksiin liittyvässä yhteisön toimintaohjelmassa, josta on rahoitettu useita astman ja allergioiden ennaltaehkäisyyn liittyviä tiedotushankkeita. Luettelo rahoitetuista hankkeista löytyy Internetistä osoitteesta www.europa.eu.int/comm/health/ph/programmes/pollution/ph_poll_index_en.html

3. Komissio on tietoinen sisäilman laadun mahdollisiin terveysvaikutuksiin liittyvistä epävarmuustekijöistä. Jotta pitkän aikavälin toiminnan suunnitteluun saataisiin tieteellistä pohjaa, sisäilman laatua (kotona ja joillakin työpaikoilla) koskevaa tutkimusta tuetaan Elämänlaatu-ohjelmaan kuuluvassa ympäristöön ja terveyteen liittyvässä avaintoiminnossa osana tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidettä puiteohjelmaa. Lisäksi aihe on yhtenä painopisteenä tämänhetkisessä tutkimusalan ehdotuspyynnössä. Lisätietoja Elämänlaatu-ohjelmasta saa Internetistä osoitteesta www.cordis.lu/life/src/proj_browse.htm.

Monia yhteisön erityisdirektiivejä sovelletaan tuotteisiin, jotka on tarkoitettu käytettäviksi sisätiloissa (tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä helmikuuta 1973 annettu neuvoston direktiivi 73/23/ETY(1) ja lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 88/378/ETY(2)). Yleisestä tuoteturvallisuudesta 29 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/59/ETY(3), jota on tarkistettu 3 joulukuuta 2001 annetulla parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/95/EY(4), sovelletaan kulutustavaroihin myös kalusteisiin , jotka eivät kuulu erityisdirektiivien soveltamisalaan. Lisäksi vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetussa neuvoston direktiivissä 67/548/ETY(5) on vaarallisten kemiallisten aineiden luokitusta ja merkintää koskevia yksityiskohtaisia säännöksiä ja 31 toukokuuta 1999 annetussa parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/45/EY vastaavia vaarallisiin valmisteisiin liittyviä säännöksiä(6).

Parhaillaan tarkistetaan kemiallisia aineita koskevaa yhteisön lainsäädäntöä (valkoinen kirja Tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskeva strategia(7)), ja tarkistuksessa pyritään ensisijaisesti täydentämään nykyisiä kemiallisten aineiden vaarallisista ominaisuuksista ja käytöstä saatavilla olevia puutteellisia tietoja. Komissio katsoo, että mainituilla aloilla toteutettavilla toimilla esimerkiksi laatimalla tai tarkistamalla yhteisön normeja eri direktiivien yhteydessä ja kemiallisia aineita koskevilla uusilla säännöksillä ehkäistään kodin epäpuhtauksien aiheuttamia terveysriskejä.

(1) EYVL L 77, 26.3.1973.

(2) EYVL L 187, 16.7.1988.

(3) EYVL L 228, 11.8.1992.

(4) EYVL L 11, 15.1.2002.

(5) EYVL P 196, 16.8.1967.

(6) EYVL L 200, 30.7.1999.

(7) KOM(2001) 88 lopullinen.