KIRJALLINEN KYSYMYS P-4131/00

esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle

(9. tammikuuta 2001)

Aihe: Ateenan ilmansaasteet

Kreikan ympäristön ja aluesuunnittelun sekä yleisten töiden ministeriön ympäristöosaston viimeisimmän raportin mukaan ilman otsoniarvot olivat sallittua suurempia Ateenan seudulla huhti-lokakuussa yhteensä 75 päivänä.

1. Onko komissiolla tietoja tästä aiheesta (otsoniarvot) ja yleensä Ateenan seudun ilmansaasteista?

2. Mitä ilmansaasteisiin liittyviä ongelmia Ateenan seudulla esiintyy, kun on kyse yhteisön lainsäädännön noudattamisesta?

3. Mitä vaikutuksia niillä arvioidaan olevan kansanterveydelle?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(28. helmikuuta 2001)

Kreikka toimittaa säännöllisesti ilman pilaantumista koskevia seurantatietoja siten kuin ilman epäpuhtauksia mittaavien jäsenvaltioiden mittausasemaverkostojen ja yksittäisten mittausasemien tietojenvaihtojärjestelmän käyttöönottamisesta 27. tammikuuta 1997 annetussa neuvoston päätöksessä 97/101/EY(1) on säädetty.

Komission käytettävissä on myös lyhyen aikavälin kartoituksista ja ilman laatua koskevista mallinnuksista saatua lisätietoa. Rikin (SO2), leijuman. lyijyn ja typpidioksidin (NO2) osalta Kreikassa ei ylitetä ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle 15. heinäkuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/779/ETY(2), ilmassa olevan lyijyn raja-arvosta 3. joulukuuta 1982 annetussa neuvoston direktiivissä 82/884/ETY(3) eikä ilmanlaatustandardeista typpidioksidille 7. maaliskuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/203/ETY(4) säädettyjä voimassa olevia raja-arvoja.

Otsonia koskevat oikeudellisesti sitomattomat kynnysarvot määritetään otsonin aiheuttamasta ilman pilaantumisesta 21. syyskuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/72/ETY(5). Komissio on tietoinen siitä, että nämä arvot ylittyvät usein Suur-Ateenan alueella. Yli 120 µg:n/m3 otsonipitoisuudet saattavat aiheuttaa hengitysvaikeuksia erityisen herkille väestöryhmille. Jos pitoisuus ylittää 240 µg/m3, sen on todettu vaikuttavan vastaavalla tavalla haitallisesti myös valtaväestöön. Nykyisen tieteellisen tiedon mukaan SO2:n, NO2:n, hiukkasten ja lyijyn aiheuttamia haitallisia terveysvaikutuksia saattaa ilmetä jo silloinkin, kun nykyisin voimassa olevat raja-arvot eivät vielä ylity.

Uusin yhteisön lainsäädäntö eli ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta (27. syyskuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/62/EY(6) (ilmanlaadun kehysdirektiivi) ja sen voimassa olevat ja tulevat johdannaisdirektiivit (joista ensin mainittuja ovat ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22. huhtikuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/30/EY(7) sekä ilmassa olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista 16. marraskuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/69/EY(8)) parantavat ihmisten terveyden suojelua, koska niissä asetetaan tiukemmat raja- ja tavoitearvot. Säädöksiin liittyvien seurantavaatimusten ansiosta suuri yleisö ja komissio saavat myös entistä paremmin tietoa ilmanlaadusta. Auto-Oil II -ohjelman yhteydessä tehtyjen tutkimusten perusteella voidaan arvioida, että vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi Ateenan alueella tarvitaan erityisesti paikallisia lisätoimenpiteitä.

(1) EYVL L 35, 5.2.1997.

(2) EYVL L 229, 30.8.1980.

(3) EYVL L 378, 31.12.1982.

(4) EYVL L 87, 27.3.1985.

(5) EYVL L 297, 13.10.1992.

(6) EYVL L 296, 21.11.1996.

(7) EYVL L 163, 29.6.1999.

(8) EYVL L 313, 13.12.2000.