KIRJALLINEN KYSYMYS E-2657/98

esittäjä(t): Gianni Tamino (V) komissiolle

(1. syyskuuta 1998)

Aihe: Trevison San Giuseppe -lentokentän laajennushanke

Trevison ja Quinton kuntien lentokenttä San Giuseppe rakennettiin sotilaskentäksi kaksikymmenluvulla, kauas asutuksesta. Toisen maailmansodan jälkeen Nato (jolla on lentokenttänsä Istranassa) ja Italian liikenneministeriö (joka hallinnoi Venetsian Tessera-lentokenttää, noin 20 kilometrin päässä San Giuseppesta) luopuivat Trevison kiitoradan parantamisesta, ja vähitellen sen ympärille kasvoivat Trevison suuret asutus- ja teollisuusalueet. Nykyisin Trevison ja Quinto di Trevison kaupunkien keskustat ovat lentokoneiden nousu- ja laskukäytävien suuntaisia ja asutus alkaa heti kiitoradan molemmista päistä. Vanhan lentoaseman rakentamiseksi nelinkertaiseksi nykyisestään (tuhansine uusine pysäköintipaikkoineen) on nyt kuitenkin olemassa 12 miljardin liiran projekti, jota liikenneministeriö on jo rahoittanut. Ainoat syyt puoltaa tätä hanketta, jotka Aertre (yhtiö, joka huolehtii San Giuseppen lentopalveluista) on esittänyt, ovat taloudellisia ja sidoksissa mahtaviin (mutta hypoteettisiin) Trevison lentokentän liikenteen kasvuodotuksiin. Mahdollisen kasvun odotetaan tuovan alueelle uusia työpaikkoja ja taloudellista vaurautta. Toisaalta yhtiö uskottelee asukkaille, ettei kyse ole uuden rakentamisesta vaan ainoastaan nykyisen lentoaseman nykyaikaistamisesta, lisäämättä päivittäisten lentovuorojen lukumäärää. Kaikki tämä on vastoin lähikuntien tahtoa, paitsi Trevison, joka on Aertrelle 7 miljardia liiraa velkaa ja joka näkee lentokentän laajennuksen ainoana mahdollisuutenaan saada takaisin luottokelpoisuutensa.

Vaikka ei ajattelisi niitä vaaroja, jotka uhkaavat alueen asukkaita joka päivä, esimerkiksi lentokoneiden maahansyöksy, lentokentästä aiheutuu melua ja saastetta koska lentokoneet lentävät matalalla asutuksen yllä ja laskevat suoraan ihmisten ja asutuksen päälle palamattoman kerosiinin sekä aiheuttavat kuurouttavaa melua ja haitallista tärinää sekä ihmisille että rakennuksille. Ensimmäisten kolmensadan metrin matkalla nousun jälkeen jokainen San Giuseppelta lähtevä kone häiritsee 50 000 asukasta. Kaiken lisäksi tämän lentokentän tuntumassa on Parco del Sile -luonnonpuisto, jossa on useita Natura 2000 -ohjelmaan kuuluvia alueita direktiivin 92/43/ETY(1) mukaisesti. Lentokentän laajennushankkeesta ei ole tehty ympäristövaikutusten arviointia, joka olisi tuonut päivänvaloon riskit ja ristiriidat, koska hanketta on pidetty vain nykyisen lentoaseman nykyaikaistamisena.

Onko Trevison San Giuseppe -lentokenttäprojekti komission mielestä sopusoinnussa sen luonnonsuojelutyön kanssa, jota tehdään Parco del Silen puistossa, Euroopan unionin Natura 2000 -ohjelmassa, joka on tarkoitettu luonnon monimuotoisuutta suojelemaan säilyttämällä eurooppalaista metsäluontoa, kasveja ja eläimiä? Onko oikein, että tämän luokan projekti toteutetaan arvioimatta sen aiheuttamia ympäristövaikutuksia? Lopuksi, onko projekti komission mielestä sopusoinnussa meludirektiivien kanssa, ja ennen kaikkea Euroopan unionin viidennen ympäristöä koskevan puiteohjelman kanssa, joka edellyttää ettei ketään tulisi altistaa sellaiselle melulle, joka vaarantaa terveyden ja elämänlaadun?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus

(4. marraskuuta 1998)

Komissio katsoo parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella, että hänen mainitsemansa työt vaikuttavat olevan tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(2) liitteessä II lueteltuihin luokkiin kuuluvia hankkeita. Tällaisista hankkeista on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, jos jäsenvaltiot katsovat niiden ominaispiirteiden sitä vaativan.

Komissio pyysi Italian viranomaisilta tietoja kyseisestä hankkeesta, minkä jälkeen nämä viranomaiset ilmoittivat, että direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 kohdassa säädetty menettely on käynnissä ja että sen tuloksista ilmoitetaan komissiolle. Edellä esitetystä voidaan päätellä, ettei toistaiseksi voida osoittaa, että yhteisön lainsäädäntöä olisi rikottu ympäristövaikutusten arviointia koskevien säännösten osalta.

Italia on ehdottanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa direktiivissä 92/43/EY säädetyn menettelyn yhteydessä alueita "Sile Morto di Vallependola Alzaia (IT3240009)" ja "Sile: sorgenti paludi di Morgano e S. Cristina (IT3240011)", joita edellä mainittu hanke mahdollisesti koskee. Koska komissio ei ole vielä hyväksynyt luetteloa alueista, joita on ehdotettu yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi, jäsenvaltioiden velvollisuus on toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet, joilla varmistetaan suotuisa suojelun taso ehdotetuilla alueilla.

Koska Italian viranomaiset ovat ehdottaneet kyseisiä alueita Natura 2000 -verkon alueiksi, komissio katsoo, että on kuitenkin syytä arvioida, onko mahdollista soveltaa direktiivin 92/43/EY 6 artiklassa säädettyjä menettelyjä. Komissio aikoo joka tapauksessa ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin varmistaakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen.

Viimeisin melua koskeva yhteisön säädös on kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 16 (toinen painos 1988) olevan I niteen II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin lentävien lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta annettu neuvoston direktiivi 92/14/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä maaliskuuta 1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/20/EY(4). Kyseisessä säädöksessä säädetään meluisimpien lentokoneiden asteittaisesta käytöstä poistamisesta vuosina 1995-2002 heti, kun ne ovat saavuttaneet 25 vuoden iän. Tällä toimenpiteellä on myönteinen vaikutus lentokenttien ympärillä olevan melun kokonaismäärään, vaikka siinä ei aseteta raja-arvoa sen enimmäismäärälle.

(1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) EVYL L 175, 5.7.1985.

(3) EYVL L 76, 23.3.1992.

(4) EYVL L 107, 7.4.1998.