FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/156

(2004/C 88 E/0166)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3819/03

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(12. joulukuuta 2003)

Aihe: Yksityisautojen liikennöiminen Kreikassa yhteisön rekisterikilvillä

Henkilöiden vapaa liikkuvuus EU:ssa on täysin vahvistettu ja sallii kaikkien yhteisön kansalaisten valita asuinpaikan mistä tahansa unionin jäsenvaltiosta, kirjoittautua asianmukaisiin rekistereihin ja ostaa — halutessaan — yksityisauton, joka on varastettu sen jäsenvaltion rekisterikilvillä, johon kyseinen kansalainen on päättänyt asettua asumaan. Monet kreikkalaiset ovat laillisesti hankkineet edellä mainitulla tavalla jonkin yhteisön jäsenvaltion rekisterissä olevia yksityisautoja, jotka ovat liikenteessä Kreikassa. Kreikkalaiset viranomaiset kuitenkin rankaisevat tästä ankaralla kädellä, sillä he eivät salli näiden ajoneuvojen olla liikenteessä enempää kuin kuusi kuukautta. Mikäli he toteavat tämän puolivuotiskauden päättyneen, he saattavat jopa takavarikoida ajoneuvon ja määrätä hyvin raskaat sakot, vaikka näiden ajoneuvojen omistajat ovat laillisesti jonkin muun yhteisön jäsenvaltion asukkaita (tai jopa kansalaisia).

Ovatko nämä kreikkalaisten viranomaisten toimet sopusoinnussa yhteisön lainsäädännön kanssa? Missä muussa unionin jäsenvaltiossa yhteisön rekisterikilvillä liikennöiviä ajoneuvoja takavarikoidaan ja niiden omistajille määrätään tavattoman suuria sakkoja? Aikooko komissio ryhtyä toimiin edellä mainitun tilanteen muuttamiseksi ja millä tavoin? Tilanteen alkusyynähän on vääristynyt kreikkalainen verotusjärjestelmä, joka kuormittaa kohtuuttomasti yli 1 800 kuution moottorilla varastettuja autoja, jotka ovat hyvin kalliita Kreikassa (maassa, jossa tulot henkeä kohden ovat EU:n alhaisimmat ja yltävät vain 67 prosenttiin yhteisön keskiarvosta Eurostatin tuoreimpien tietojen mukaan), ja tämän vuoksi monet kreikkalaiset joutuvat ostamaan yhteisön muiden jäsenvaltioiden rekistereissä olevia ajoneuvoja.

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(13. helmikuuta 2004)

Kansalaisten vapaa liikkuminen unionissa on EY:n perustamissopimuksen 18 artiklassa tunnustettu perusoikeus. Mainitun artiklan mukaan EU:n kansalaiset saavat vapaasti valita asuinpaikkansa EU:ssa ja liikkua unionissa vapaasti EY:n perustamissopimuksen ehtojen mukaisesti. Tavallisesti EU:n kansalaiset rekisteröivät laillisesti ostamansa autot siinä jäsenvaltiossa, jossa he asuvat, jolloin asuinjäsenvaltio ei välttämättä vastaa kansalaisuutta (esimerkiksi Kreikan kansalainen asuu laillisesti Saksassa ja ostaa ja rekisteröi siellä auton).

Tämän kirjallisen kysymyksen alaan kuuluvan yhteisön erityislainsäädännön osalta on mainittava yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista 28. maaliskuuta 1983 annettu neuvoston direktiivi 83/182/ETY (1), joka on sen johdantokappaleiden mukaan tarkoitettu poistamaan henkilöiden vapaata liikkumista ja Euroopan sisämarkkinoiden perustamista haittaavia esteitä, jotka johtuvat tietynlaisten kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa jäsenvaltioissa sovellettavista erilaisista verojärjestelmistä.

Direktiivin mukaan väliaikaisesti maahantuotaessa kulkuneuvot on vapautettava ajoneuvojen rekisteröinti-verosta ja tavanomaisista tieveroista enintään kuuden kuukauden keskeytymättömäksi tai keskeytyväksi määräajaksi kahdentoista kuukauden ajalta seuraavin edellytyksin:

— kulkuneuvo on hankittu jäsenvaltion kotimarkkinoiden yleisin verotusedellytyksin;

— kulkuneuvon maahantuova henkilö asuu pysyvästi muussa jäsenvaltiossa kuin väliaikaisen maahantuonnin kohteena olevassa jäsenvaltiossa ja käyttää kulkuneuvoa vain yksityiskäyttöön;

— kulkuneuvoa ei luovuteta eikä anneta vuokralle väliaikaisen maahantuonnin kohteena olevassa jäsenvaltiossa, eikä sitä lainata tämän jäsenvaltion asukkaalle.

Komissio tietää, että tämän direktiivin soveltamisessa on ollut vaikeuksia Kreikassa. Asiasta on kolme tuomioistuimen päätöstä (2).

Pääongelmat ovat komission tietojen mukaan seuraavat:

— ”Pysyvän asuinpaikan” määrittäminen etenkin Kreikan kansalaisten osalta.

— Erittäin ankarat seuraamukset direktiivissä 83/182/ETY säädettyjen sääntöjen rikkomuksista. Tältä osin tuomistuin totesi asiassa C-262/99 antamassaan tuomiossa, ettei ”seuraamus saa olla rikkomuksen vakavuuteen nähden niin suhteeton, että siitä aiheutuisi este EY:n perustamissopimuksessa määrättyjen vapauksien toteutumiselle”. Tuomion mukaan seuraamus on ”suhteellisuusperiaatteen mukainen vain siltä osin kuin se on välttämätön rikkomusten rankaisemisen ja ehkäisemisen vaatimusten vuoksi rikkomuksen vakavuus huomioon ottaen”, ja ”jos sovellettavan järjestelmän määrittäminen on ollut vaikeaa, rikkomukseen syyllistyneelle määrättävää seuraamusta tosiasiallisesti määritettäessä on kuitenkin otettava huomioon rikkomukseen syyllistyneen vilpitön mieli”. Auton takavarikointi direktiivin 83/182/ETY oletetun rikkomisen vuoksi (mikä voi johtaa salakuljetussyytteeseen, jolloin joidenkin komission saamien tietojen mukaan viranomaiset voivat Kreikassa myydä auton, eikä sitä siis palauteta edelliselle omistajalle, vaikka toimivaltainen tuomioistuin myöhemmin julistaisikin EU:n kansalaisen viattomaksi) voi lisäksi johtaa ongelmiin Euroopan perusoikeuskirjan suhteen (3).

Komissio sai useita valituksia asiasta Kreikan kansalaisilta, joten se aloitti rikkomisesta johtuvan menettelyn ja päätti haastaa Kreikan oikeuteen. Lisäksi on syytä mainita, että komissio teki vuonna 1998 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi (4), jonka tarkoituksena oli saattaa autojen verotuskäytäntö vastaamaan paremmin yhtenäismarkkinoiden tarkoitusta ja periaatteita.

Syyskuussa 2002 komissio antoi tiedonannon henkilöautojen verotuksesta EU:ssa (5). Tiedonannossa tarkastellaan muun muassa tapoja poistaa nykyiset henkilöautojen vapaata liikkumista sisämarkkinoilla haittaavat veroesteet. Komissio tekee uuden ehdotuksen yhteisön lainsäännöksi tiedonannossa esitettyjen periaatteiden mukaisesti.

(1) EYVL L 105, 23.4.1983.

(2) Asiassa C-9/92 2.8.1993 annettu tuomio, komissio vastaan Helleenien tasavalta; asiassa C-389/95 29.5.1997 annettu tuomio, Siegfried Klattner vastaan Helleenien tasavalta ja asiassa C-262/99 12.7.2001 annettu tuomio, Paraskevas Louloudakis vastaan Helleenien tasavalta.

(3) Etenkin perusoikeuskirjan 17 artikla, jossa omistusoikeus sisällytetään EU:n kansalaisten perusoikeuksiin.

(4) EYVL C 108, 7.4.1998.

(5) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille — Henkilöautojen verotuksesta Euroopan Unionissa — vaihtoehdot toimille kansallisella ja yhteisön tasolla, KOM(2002)431 lopullinen, 6.9.2002.