KIRJALLINEN KYSYMYS P-4157/00 esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN) komissiolle. Korkojen vaihteluväli Italiassa.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0241 - 0242



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4157/00 esittäjä(t): Mauro Nobilia (UEN) komissiolle (9. tammikuuta 2001) Aihe: Korkojen vaihteluväli Italiassa Italian pankki ilmoittaa neljännesvuosittain lain nro 108/96 mukaisesti korkojen uuden vaihteluvälin, jolloin kiinteäkorkoinen laina muuttuu itse asiassa vaihtuvakorkoiseksi lainaksi. Italian korkein oikeus julisti 17. marraskuuta 2000 antamassaan tuomiossa, että kyseisen lain mukaisesti määräytyvän tason ylittävät korot merkitsevät ylisuurten korkojen perimistä, ja näin ollen ne ovat laittomia ja perusteettomia. Tuomiossa mentiin vieläkin pidemmälle, sillä siinä todettiin, että markkina-arvoja suurempia korkoja aikaisemmin perineet ovat syyllistyneet rikkomukseen (menettely on voimassa koronmaksuhetkellä), mikä merkitsee mahdollisuutta soveltaa kyseistä periaatetta takautuvasti. Tilanne on saanut kuluttajayhdistykset vaatimaan sellaisten sallittua korkeampien korkojen takaisinmaksua, jotka koskevat jo ennen korkojen vaihteluväliä koskevan lain voimaantuloa huhtikuussa 1996 otettuja lainoja. Sen sijaan Italian pankkiyhdistys (ABI), joka edustaa kaikkia Italian luottolaitoksia, on vahvistanut sopimuspuolten aikanaan allekirjoittamien ehtojen voimassaolon ja ilmoittanut lisäksi, että korkeimpaan oikeuteen tehdyt valitukset olisivat monen luottolaitoksen kannalta sietämättömiä ja aiheuttaisivat sen, että pankit joutuisivat laskemaan pitkäaikaisille säästöille maksettavia korkoja ja talletuskorkoja sekä johtaisivat mahdollisesti myös siihen, että pankit nostaisivat uusien lainojen korkoja. Tämän vuoksi Italian pankkiyhdistys on pyrkinyt voimakkaasti siihen, että lakia nro 108/96 tarkistettaisiin ja että yhdistykseen kuuluvien laitosten pankkipalveluiden käyttäjiin kohdistuvat laittomat menettelyt päättyisivät. Edellisen perusteella pyydän komissiota - varmistamaan edellä mainittujen seikkojen todenperäisyyden, - tarkistamaan, merkitseekö luottolaitosten aikaisempi ja nykyinen yhdenmukainen toiminta sitä, että yritysten välillä on tehty sopimus, mikä saattaisi vääristää kilpailua unionin markkinoilla, - tarkastelemaan tarvittaessa mahdollisuutta hyväksyä yhteisön voimassaolevien sääntöjen puitteissa toimia, joiden avulla voitaisiin suojella sellaisten henkilöiden ja yritysten etuja, jotka ovat maksaneet perusteettomia maksuja luottolaitoksille sellaisten korkojen vuoksi, jotka ylittävät laissa määrätyn korkotason ja jotka ovat siten laittomia. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (7. helmikuuta 2001) Komissiolle on esitetty kaksi kantelua Italian korkolaista nro 108/96. Toisen ovat esittäneet italialaiset pankkiyhdistykset ABI (Associazione Bancaria Italiana) ja AIBE (Associazione Italiana Banche Estere) ja toisen Euroopan unionin pankkiyhdistys (EBF). Kantelut on kirjattu viitenumerolla 2000/5209 ja komissio on kehottanut 22. joulukuuta 2000 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia esittämään asiasta huomautuksensa. Komissio on tietoinen ongelmista, joita kyseiset säännökset, niiden tulkinta tai muutokset voivat aiheuttaa yhteisön oikeuden kannalta. Komission tarkoituksena on perehtyä asiaan huolellisesti. Perehdyttyään asiaan komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet, jos se osoittautuu tarpeelliseksi. Komissio ei epäröi ryhtyä toimenpiteisiin varmistaakseen EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaan (ent. 85 ja 86 art.) sisältyvien kilpailusääntöjen noudattamisen. Se ottaa erityisesti huomioon tiedot, jotka eräs kuluttajajärjestö toimitti sille äskettäin.