KIRJALLINEN KYSYMYS E-3729/00 esittäjä(t): Michel Hansenne (PPE-DE) komissiolle. Arvonlisäveron vähentäminen ja arvonlisäverokomitean suuntaviivat.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0128 - 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3729/00 esittäjä(t): Michel Hansenne (PPE-DE) komissiolle (30. marraskuuta 2000) Aihe: Arvonlisäveron vähentäminen ja arvonlisäverokomitean suuntaviivat Irlannin arvonlisäverosta vastaava viranomainen antoi elokuussa 1990 tiedotteen, joka julkaistiin VAT and Financial Services -esitteessä (kesäkuu 1999, liite VIII, s. 102). Tiedotteesta käy ilmi, että aiemmin Brysselissä pidetyssä arvonlisäverokomitean kokouksessa oli sovittu, että kaikki yritysten osakkeiden ostoon tai myyntiin liittyvät kustannukset ovat verovapaita, ja tämän takia niistä ei voida vähentää arvonlisäveroa. Voiko komissio direktiivin 77/388/ETY(1) 29 artiklan nojalla perustetun neuvoa-antavan arvonlisäverokomitean puheenjohtajana ja sihteerinä vahvistaa, että komitea hyväksyi suuntaviivat yksimielisesti? Jos näin on, miksei komissio ole julkistanut näitä suuntaviivoja? Miksi komissio on antanut vuoden 1992 jälkeen vain kahdesti kertomuksen yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toiminnasta jäsenvaltioissa, vaikka direktiivin 77/388/ETY 34 artiklan nojalla komission olisi pitänyt antaa kertomus ensimmäisen kerran 1. tammikuuta 1982 ja tämän jälkeen joka toinen vuosi? (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 2001) Komissio vahvistaa, että heinäkuussa 1990 järjestettyyn arvonlisäverokomitean kokoukseen osallistuneet valtuuskunnat olivat yksimielisiä siitä, ettei osakkeiden siirrosta aiheutuvien kustannusten arvonlisävero ole vähennyskelpoinen, koska ne ovat jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 5 alakohdassa tarkoitettuihin verovapaisiin liiketoimiin liittyviä kustannuksia. Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 29 artiklan nojalla perustettu arvonlisäverokomitea on neuvoa-antava komitea, jonka antamilla ohjeilla ei ole minkäänlaista juridista painoarvoa. Jäsenvaltiot eivät siis ole velvollisia soveltamaan komitean antamia ohjeita. Itse asiassa jäsenvaltio voi omaehtoisesti päättää poiketa yhteisestä tulkinnasta, tosin eroavat tulkinnat voivat myös olla seurausta tuomioistuinten päätöksistä, joissa tuomitaan yhteisiin tulkintoihin perustuvat käytännöt. Koska ohjeilla ei ole juridista painoarvoa, riidan osapuolet eivät voi vedota niihin tuomioistuimissa. Ohjeet eivät myöskään sisälly uusien jäsenvaltioiden liittymissopimuksiin. Lisäksi komitea on vahvistanut kuudennen direktiivin 29 artiklan 3 kohdan nojalla vahvistamassa työjärjestyksessään sen, että jäsenvaltio voi omalla vastuullaan julkaista tietyistä kysymyksistä vahvistetut ohjeet. Näissä olosuhteissa komissio katsoo, ettei arvonlisäverokomitean antamien ohjeiden julkaisemisen varmistaminen kuulu sen toimivaltaan. Toisaalta avoimuuden ja toisaalta ohjeiden juridisen painoarvon puuttuminen ovat joka tapauksessa johtaneet siihen, että komissio teki kesäkuussa 1997 direktiiviehdotuksen arvonlisäverokomitean aseman muuttamisesta(1). Ehdotuksen tarkoituksena on antaa niille komission päätöksille lainvoima, jotka se on tehnyt komitean puoltavan lausunnon perusteella, ja varmistaa niiden julkaiseminen virallisessa kanavassa. Komissio katsoo, että komitean asemaa muuttamalla voidaan varmistaa yhteisen arvonlisäverojärjestelmän nykyistä yhdenmukaisempi soveltaminen yhteisötasolla. Toistaiseksi neuvosto ei ole päässyt yksimielisyyteen ehdotuksesta. Komission kertomuksessa siirtymäkauden järjestelmän toiminnasta(2) vuodelta 1994 ja komission yksiköiden yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevassa teknisessä huomautuksessa vuodelta 1996 yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toiminta kuvataan yksityiskohtaisesti. Vuoden 1996 raportin jälkeisinä vuosina neuvostossa aikaansaatu vähäinen edistys on syynä siihen, että yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toiminnassa ole juurikaan tapahtunut muutoksia. Tästä syystä komissio hyväksyi 7. kesäkuuta 2000 uuden strategian sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamiseksi(3). Sitä ennen komissio oli keskittänyt voimansa uusien lakialoitteiden laatimiseen, joista esimerkkeinä mainittakoon direktiiviehdotukset sähköisen kaupankäynnin, veronmaksuvelvollisuuden, vähennysoikeuden ja työvoimavaltaisia palveluja koskevan alennetun verokannan aloilla. (1) EYVL C 278, 13.9.1997. (2) KOM(94) 515 lopullinen. (3) KOM(2000) 348 lopullinen.