KIRJALLINEN KYSYMYS E-0548/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Suklaamunissa olevien pienten esineiden lapsille aiheuttamat tapaturmat.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0153 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0548/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (28. helmikuuta 2002) Aihe: Suklaamunissa olevien pienten esineiden lapsille aiheuttamat tapaturmat Kreikassa toimiva lasten tapaturmien tutkimus- ja ehkäisemiskeskus on tuonut julki huolestumisensa lasten tapaturmista, jotka aiheutuvat suklaamunissa olevien, pienten, ei-syötävien esineiden (lelujen) nielemisestä. Huolimatta suklaamunia valmistavien yritysten vakuutuksista, joiden mukaan nämä tuotteet ovat turvallisia eivätkä aiheuta tapaturmia, arvioidaan, että Euroopassa kirjataan vuosittain 2 000 tapaturmaa, ja tukehtumisen aiheuttamia kuolemantapauksia on jo sattunut eikä kukaan voi ennakoida, koska seuraava kuolemaan johtava tapaturma sattuu. Yhdysvalloissa näiden tuotteiden myyminen on jo kielletty. Onko komissiolla käytettävissään tutkimuksia ja tilastotietoja tämäntyyppisistä tapaturmista? Mitä toimia se aikoo toteuttaa lakkauttaakseen tämän vaarallisen käytännön, syötävien ja ei-syötävien valmisteiden sekoittamisen pienille lapsille tarkoitetuissa tuotteissa? Voivatko jäsenvaltiot ryhtyä yksipuolisesti toimiin, kun kysymys on kansanterveydestä? David Byrnen komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0504/02 ja E-0548/02 (25. huhtikuuta 2002) Komissio teki vuonna 1999 alustavan tutkimuksen riskeistä, joita aiheutuu ei-syötävien esineiden (usein lelujen) ja elintarvikkeiden (usein makeisten) yhdistämisestä. Tutkimuksessa tarkasteltiin ei-syötäviä tuotteita, jotka on liitetty elintarvikkeisiin erillisessä pakkauksessa. Tarkasteltuihin tuotteisiin kuuluivat myös yllätysmunat, jotka sisältävät erikseen (kapseliin tai muuhun) pakattuja leluja. Tällaisista tuotteista on syytä erottaa ei-syötävät tuotteet, joita ei ole pakattu erikseen vaan jotka on suoraan yhdistetty (sekoitettu) elintarvikkeeseen. Näiden tuotteiden katsottiin jo vuonna 1997 olevan kiellettyjä yleisestä tuoteturvallisuudesta 29. kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/59/ETY(1) nojalla, koska niistä aiheutuu suuri riski. Vuonna 2000 päättyneessä tutkimuksessa otettiin huomioon kaikki saatavilla olevat tiedot kirjatuista tapaturmista ja jäsenvaltioiden toimivaltaisilta viranomaisilta kerätyt tiedot. Kaikki tutkimuksesta saadut tulokset on toimitettu Euroopan parlamentille vetoomuksen 280/99, suulliseen kysymykseen 21/00 annetun vastauksen(2) sekä parlamentin eri jäsenten kysymyksiin annettujen komission vastausten (erityisesti yhteinen vastaus Jorge Moreira Da Silvan kysymykseen E-2630/00(3), Elisa Maria Damiãon kysymykseen 2631/003(5) ja Carlos Lagen kysymykseen 2632/003(6)) yhteydessä. Direktiivillä 92/59/ETY perustetun kiireellisiä tuoteturvallisuusasioita käsittelevän komitean avustama komissio saattoi näiden kerättyjen tietojen perusteella tulla siihen tulokseen, että kyseiset tuotteet saattavat aiheuttaa riskejä. Nämä riskit eivät kuitenkaan eroa niistä riskeistä, joita pienet lelut yleensä tai pienistä osista koostuvat lelut aiheuttavat. Ei-syötävien tuotteiden yhdistämistä elintarvikkeisiin, silloin kun ne on pakattu erikseen, ei näin ollen pidetty erityisenä riskitekijänä, koska tässä vaiheessa ei ollut mahdollista luoda syy-seurausyhteyttä erikseen makeisen mukaan pakatun lelun ja tapaturmariskin välille. Riski riippuu ei-syötävän tuotteen tai sen pakkauksen erityispiirteistä tämä koskee erityisesti pieniä leluja tai pienistä osista koostuvia leluja. Näiden jälkimmäisten turvallisuutta säädellään lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3. toukokuuta 1998 annetulla neuvoston direktiivillä 88/378/ETY(4). (1) EYVL L 228, 11.8.1992. (2) Suullinen vastaus, 14.4.2000. (3) EYVL C 136 E, 8.5.2001. (4) EYVL L 187, 16.7.1988. (5) EYVL C 136 E, 8.5.2001. (6) EYVL C 136 E, 8.5.2001.