ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1093/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Livornon kunnan käyttämät pelastuspalvelualan toimintaohjelmasta myönnetyt varat.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0139 - 0139



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1093/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (31. maaliskuuta 2003) Aihe: Livornon kunnan käyttämät pelastuspalvelualan toimintaohjelmasta myönnetyt varat Italian valtiovarainministeriön valvontakomitea antoi syyskuussa 2002 selonteon Euroopan unionin myöntämien varojen käytöstä. Kyseisestä selonteosta kävi ilmi, että jotkut paikalliset viranomaiset valitsevat hankkeita huolestuttavan hitaasti ja tehottomasti. Myös Euroopan komissio on useaan otteeseen korostanut, että paikalliset viranomaiset hyödyntävät riittämättömästi Euroopan unionin myöntämiä varoja. Erityisesti tietyt alueelliset yksiköt, kuten Livornon kunta, tarvitsevat kipeästi unionin varoja rahoittaakseen ihmisiin tai aineellisiin resursseihin liittyviä pelastuspalvelutoimia joko ennaltaehkäisytarkoituksessa tai pystyäkseen vastaamaan paremmin mahdollisiin luonnonmullistuksiin tai jopa ns. teknisteollisiin katastrofeihin. Voisiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko Livornon kunta esittänyt pelastuspalvelualan toimintaohjelmaa koskevia hankkeita? 2. Onko Livornon kunta saanut rahoitusta kyseisiin hankkeisiin? 3. Onko kyseiset varat käytetty? Margot Wallströmin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03, E-1092/03,E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03, E-1098/03,E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 ja E-1103/03 (22. huhtikuuta 2003) Komissio ilmoittaa parlamentin jäsenelle, että kahden viime vuoden aikana Frosinonen, Fiumincinon, Anconan, Carraran, Livornon, Firenzen, Maceratan, Massan, Perugian, Pesaron, Pisan, Pistoian, Praton, Sienan ja Ternin kunnat eivät ole esittäneet hankkeita yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman perustamisesta 9. joulukuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/847/EY(1) nojalla, eivätkä ne näin ollen ole saaneet rahoitustukea tässä yhteydessä. Ohjelman tarkoituksena on tukea ja täydentää jäsenvaltioiden kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason ponnisteluja henkilöiden, omaisuuden ja ympäristön suojelemiseksi luonnon ja teknologian aiheuttamissa suuronnettomuustilanteissa. Ohjelman vuosibudjetti on 1,5 miljoonaa euroa (budjettikohta B4-308), ja sen avulla voidaan rahoittaa toimia ehkäisyn, valmiustason nostamisen, hätäavun ja suuronnettomuuksien sosio-ekonomisten seurausten erittelyn alalla. Vain ne toimet, jotka ovat tärkeitä kaikille jäsenvaltioille tai suurelle osalle niistä, ovat tukikelpoisia. Tukikelpoisten toimien on lisäksi oltava niiden painopisteiden mukaisia, jotka komissio vuosittain määrittelee hallintokomitean avustuksella. Komissio haluaa lisäksi kiinnittää parlamentin jäsenen huomion www-sivustoon osoitteessa http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/. Se sisältää joukon esimerkkejä hankkeista, joita on käynnistetty yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelmassa. (1) EYVL L 327, 21.12.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0483/03 esittäjä(t): Bill Newton Dunn (ELDR) komissiolle. Digitaalisen kartoituksen seuraukset maanviljelijöille Yhdistyneessä kuningaskunnassa.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0106 - 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0483/03 esittäjä(t): Bill Newton Dunn (ELDR) komissiolle (20. helmikuuta 2003) Aihe: Digitaalisen kartoituksen seuraukset maanviljelijöille Yhdistyneessä kuningaskunnassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa maankäyttöä valvotaan digitaalisen kartoituksen avulla. Tästä syystä eräät englantilaiset maanviljelijät pelkäävät, että kaikki Euroopan unionin myöntämät tuet vahvistetaan ja maksetaan tulevaisuudessa viljelyhehtaarien perusteella. Maanviljelijät pelkäävät digitaaliseen kartoituksen johtavan siihen, että tuet suoritetaan maanomistajalle tai vuokranantajalle eikä maan käyttäjälle, kuten maitokiintiöjärjestelmässä, ja että maanomistajat vaativat itselleen suuren osan tuista. Ovatko nämä pelot perusteltuja? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (24. maaliskuuta 2003) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä annettavaa neuvoston asetusta koskevan komission ehdotuksen(1) 36 artiklan mukaan viljelijät voivat osallistua maatilan tulotukijärjestelmään, jos he ovat saaneet viitekaudella 20002002 jonkin suoran tuen. Mainitun asetusehdotuksen 40 artiklan mukaan viitemäärä on viljelijälle kolmen vuoden aikana myönnetyn kokonaismäärän keskiarvo. Tämä määrä perustuu merkityksellisten tukijärjestelmien mukaisiin hehtaari- ja eläinmääriin viitekauden kunakin kalenterivuotena. Ehdotuksen 47 artiklan mukaan maatilan tulotukijärjestelmän perustamisen yhteydessä viljelijälle myönnetystä oikeudesta, johon liittyy tukikelpoinen hehtaari, maksetaan tulevaisuudessa oikeuden mukaisesti vahvistettu määrä. Tukikelpoisilla hehtaareilla tarkoitetaan tilan maatalousalaa, joka on ollut peltona tai pysyvänä laitumena, lukuun ottamatta monivuotisessa viljelyssä, metsätaloudessa tai muussa kuin maatalouskäytössä 31. joulukuuta 2002 olleita aloja. Tässä järjestelmässä noudatetaan yleistä periaatetta, jonka mukaan maksun saa viljelijä, jolla on viitekaudella saamiinsa suoriin tukiin perustuvia oikeuksia ja joka voi liittää tulevaan maatilan tulotukihakemukseensa vastaavan määrän tukikelpoisia hehtaareita. Rajoittamatta yleisen periaatteen soveltamista voidaan kuitenkin sallia joustavuus tietyissä tilanteissa siten, että jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus saattaa tasapainoon yksittäiset tukioikeudet ja alueelliset tai kansalliset keskimäärät soveltamalla maatilan tulotukijärjestelmää alueellisella tasolla. Tällöin viljelijä, jonka tila sijaitsee kyseisellä alueella, saa hehtaarikohtaisen oikeuden, joka lasketaan jakamalla aluetta vastaava osa kansallisesta enimmäismäärästä alueellisella tasolla vahvistettujen viitehehtaarien määrällä. (1) KOM(2003) 23 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0127/03 esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle. Prestige-selvitys.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0072 - 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0127/03 esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle (21. tammikuuta 2003) Aihe: Prestige-selvitys Euroopan parlamentti hyväksyi täysistunnossaan 21. marraskuuta 2002 Prestige-öljytankkerin katastrofista päätöslauselman, jossa todetaan muun muassa seuraavaa: (Euroopan parlamentti) pyytää komissiota selvittämään onnettomuuden vastuukysymyksiä ja olosuhteita sekä kaikkien asiaan liittyvien toimijoiden henkilöllisyyttä ja rooleja, ja etenkin seuraavia seikkoja: aluksen tyyppi ja onnettomuuden syyt, kuljetuksen lähtöpaikka ja määränpää, laivanvarustajan ja aluksen kapteenin vastuut, mukavuuslippuvaltio ja lastin omistaja, polttoöljyn kuljettamiseen osallistuneet toimijat, miehistön työolosuhteet, tarkastusten laatu ja käytetyt satamat, sekä antamaan näistä tietoja Euroopan parlamentille mahdollisimman pian; pyytää komissiota selvittämään myös, onko sisämarkkinoiden sääntöjä noudatettu, kuljetetun tavaran laatua koskevat säännöt mukaan lukien, sekä tarkistamaan, vastaako kuljetettu polttoöljy asiaa koskevia eurooppalaisia normeja. Muun muassa Portugalissa, Espanjassa ja Ranskassa asia aiheuttaa edelleen suurta ahdistusta, huolestuneisuutta ja suuttumusta. Täten kysyn komissiolta: Missä vaiheessa edellä mainittu selvitys on? Onko alustavia, asianmukaisesti saatuja tuloksia jo saatavilla? Milloin selvityksen johtopäätökset julkistetaan? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (11. helmikuuta 2003) Komissio on pannut merkille päätöslauselman, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi 21. marraskuuta 2002. Vaikka komissiolla ei ole muodollista toimivaltaa tehdä Prestige-tankkerin onnettomuutta koskevia tutkimuksia, se seuraa tutkimuksista vastaavien viranomaisten työtä ja kerää pyydettyjä tietoja. Kansainvälisen merioikeuden mukaan tällaisia tutkimuksia tekee valtio, jonka lipun alla kyseinen alus liikennöi ja joka puolestaan tiedottaa tutkimuksesta Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO). Lisäksi käytäntönä on, että myös rannikkovaltiot, joita asia koskee, tekevät tutkimuksia tällaisten onnettomuuksien jälkeen. Komissio on siis jo yhteydessä Bahama-saarten, Ranskan ja Espanjan hallintoviranomaisiin, jotka ovat aloittaneet onnettomuutta koskevat tutkimukset. Lisäksi komissio osallistuu tarkkailijana sekä (Prestige-aluksen luokituksesta vastanneen) American Bureau of Shipping (ABS) -luokituslaitoksen pyynnöstä ad hoc -tarkastukseen, jonka tekee Kansainvälinen luokituslaitos (IACS). Komissio esittelee aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalle (RETT) tutkimusten ensimmäisiä tuloksia käsittelevän kertomuksen julkisessa kuulemistilaisuudessa, jonka Euroopan parlamentti järjestää maaliskuussa 2003.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0924/03 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle. Natura 2000 -verkoston rahoitus.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0161 - 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0924/03 esittäjä(t): Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) komissiolle (18. maaliskuuta 2003) Aihe: Natura 2000 -verkoston rahoitus Natura 2000 -verkosto on erittäin tärkeä kansallisten ja yhteisön luonnonsuojelupolitiikkojen väline. Vaikka Natura 2000 -verkostoon kuuluvia alueita koskeva luettelo ei ole täydellinen, on totta, että verkosto kattaa 18 prosenttia EU:n alueesta. Yksistään Portugalissa Natura 2000 -verkosto kattaa 22 prosenttia maan alueesta. Mielestäni on selvää, että Natura 2000 -verkostoon kuuluvien alueiden suojelemiseksi tarvitaan riittävä rahoituskehys. Toisaalta Göteborgin strategian ja Johannesburgin täytäntöönpanosuunnitelman mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi on olennaista laajentaa Natura 2000 -verkostoa meriympäristöön. Tämän vuoksi kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Milloin julkistetaan uudet Natura 2000 -verkoston rahoitusta koskevat uudet säännöt? Paljonko määrärahoja on suunniteltu myönnettäväksi tähän rahoituskehykseen? 2. Miten komissio aikoo laajentaa Natura 2000 -verkostoa meriympäristöön? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (14. huhtikuuta 2003) Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) 8 artiklaan sisältyy säännös Natura 2000 -verkoston hoitoon tarkoitetusta yhteisön yhteisrahoituksesta nykyisten rahoitusvälineiden puitteissa. Alustava arvio rahoitustarpeista ja yhteisön yhteisrahoituksen mahdollisista vaihtoehdoista laadittiin vuonna 2002 työryhmässä, johon osallistui asiantuntijoista useista jäsenvaltioista, myös Portugalista. Loppuraportti on saatavilla Internetissä, ja siinä esitetään kolme mahdollista etenemistapaa. Komissio analysoi parhaillaan mainittua työryhmän raporttia ja esittää neuvostolle ja parlamentille syyskuussa 2003 tiedonannon Natura 2000 -verkoston rahoitusmahdollisuuksista. Meriympäristön osalta komissio on tietoinen siitä, että sekä direktiivin 92/43/ETY meren eliölajien suojelua koskevien säännösten täytäntöönpano että Natura 2000 -verkoston laajentaminen meriympäristöön etenevät hitaasti. Viivytykset liittyvät lähinnä tieteellisen tiedon puutteeseen ja lähivesien merialueilla tehtävien kokeiden ja tutkimuksen suuriin kustannuksiin. Täytäntöönpanon nopeuttamiseksi komissio on perustanut asiantuntijaryhmän, johon osallistuu asiantuntijoita useimmista jäsenvaltioista, myös Portugalista. Asiantuntijaryhmän tavoite on luoda yhteinen eurooppalainen lähestymistapa niiden ongelmien käsittelyyn, jotka liittyvät Natura 2000 -ohjelman kattavaan täytäntöönpanoon meriympäristössä. Ryhmän ensimmäinen kokous pidettiin Brysselissä maaliskuussa 2003. (1) EYVL L 206, 22.7.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0869/03 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle. Omahuolinta yhteisön satamissa ja ILOn yleissopimus 137.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0157 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0869/03 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle (20. maaliskuuta 2003) Aihe: Omahuolinta yhteisön satamissa ja ILOn yleissopimus 137 Satama-alalla on tapahtunut muutoksia, jotka johtuvat uusien tekniikoiden käyttöönotosta ja lisääntyvästä koneiden käytöstä. Tämän vuoksi ILOn yleiskokouksessa hyväksyttiin 25. kesäkuuta 1973 yleissopimus 137, joka koskee satamatyötä. Sopimusta on täydennetty suosituksella R145, ja useat jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen. Sopimuksen tavoitteena on varmistaa, että oikeudet turvataan satamatyöläisille, joiden vuositulot muodostuvat pääasiassa heidän toiminnastaan satamissa. Kyseisessä yleissopimuksessa määrätään, että pysyvä tai säännöllinen työ on varmistettava ja että satamatyöntekijöille on annettava takeet vakaista tuloista. Sopimuksessa määritellään myös se, että lisätyövoiman käyttö on estettävä silloin, kun tehtävää työtä ei ole tarpeeksi, jotta varmistetaan asianmukainen elintaso vakituisille työntekijöille asettamalla heidät etusijalle. Tulevan satamapalvelumarkkinoille pääsyä koskevan direktiivin säännösten mukaan alusten miehistöt siirtävät lastin, joten sitä eivät enää voi tehdä asianomaiseen satamaan kuuluvat työntekijät, mistä aiheutuu työllisyysongelmia. Tällainen suuntaus on ristiriidassa edellä mainitun ILOn yleissopimuksen määräysten kanssa. Kysyn komissiolta, miten se aikoo muuttaa nämä kaksi tekstiä yhteensopiviksi, erityisesti siltä osin kuin ne koskevat jäsenvaltioita, jotka ratifioivat yleissopimuksen 137. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (25. huhtikuuta 2003) Ei ole ristiriitaa neuvoston yhteisen kannan, joka on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi satamapalvelujen markkinoille pääsystä(1) ja Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen nro 137 (työskentely satamissa) välillä. Yhteisen kannan 19 artiklan mukaan direktiivi ei vaikuta millään tavoin jäsenvaltioiden sosiaalilainsäädännön soveltamiseen, vaan jäsenvaltiot voivat halutessaan edelleen soveltaa ILO:n yleissopimusta nro 137. Niiden ei tarvitse luopua yleissopimuksen soveltamisesta, jos ne ovat liittyneet siihen. (1) EYVL C 154 E, 29.5.2001; muutettu ehdotus EYVL C 181 E, 30.7.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0540/03 esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR) komissiolle. Jätteen määritelmä kaivosjätedirektiivin valmistelussa.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0108 - 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0540/03 esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR) komissiolle (19. helmikuuta 2003) Aihe: Jätteen määritelmä kaivosjätedirektiivin valmistelussa Pohjois-Skandinaviasta on löydetty lupaavia malmiesiintymiä. Näiden hyödyntämisellä olisi suuri merkitys paitsi näille alueille myös koko EU:lle. Merkitystä korostaa alueen muu kehitystilanne, jossa harvan asutuksen, kylmän ilmaston ja pitkien etäisyyksien takia on vaikea kehittää uutta taloudellista toimintaa ja parantaa työllisyyttä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen nykyinen kaivannaisalan jätetulkinta asettaa kuitenkin uhanalaiseksi uusien perustettavien kaivosten taloudelliset toimintaedellytykset. Ongelman ydin on siinä, että jätteitä ei luokitella niiden ympäristölle aiheuttaman vaaran mukaan. Esimerkiksi mekaanisesti ja kemiallisesti käsittelemättömät pinta-ainekset ja sivukivi eivät ole ollenkaan vaarallisia aineksia, eikä niitä tulisi luokitella jätteeksi lainkaan, kun ne on siirretty välivarastoon kaivoksen toiminnan ajaksi. Lisäksi ongelmana ovat valtavan suuret takuumaksut kaivosten jälkihoitoa varten. Alueella toimivilla pienillä ja keskisuurilla yrityksillä ei ole riittäviä kassavaroja takuumaksuihin. Mitä komissio aikoo tehdä, jotta meneillään olevan kaivosalan jätedirektiivin valmistelussa otetaan riittävästi huomioon kaivostoiminnasta syntyvän sivukiven ja pinta-ainesten erottaminen ympäristölle vaarallisista jäteaineksista? Tällä tulee olemaan merkittävä vaikutus perustettavien kaivosten taloudellisiin toimintaedellytyksiin. Miten direktiivin valmistelussa otetaan huomioon pienten ja keskisuurten yritysten näkökulma? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 2003) Kaivosalan jätehuoltoa koskevassa direktiiviehdotuksessa komission tarkoituksena on säätää vaatimuksista, jotka on suhteutettu syntyvien jätteiden aiheuttamiin erityyppisiin riskeihin. Komissio käyttää perustana jätepuitedirektiivissä (jätteistä 15. heinäkuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 18. maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY(2)) esitettyä jätteen määritelmää. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vastikään antamaa tuomiota, johon parlamentin jäsen viittaa, käytetään ohjeena tämän kysymyksen mahdollisille tulkinnoille tulevaisuudessa. Komissio ei ole vielä tehnyt päätöstä kaivosalan jätehuoltolaitosten jälkihoitoa koskevista takuumaksuista, mutta harkitsee riittävän laaja-alaisia välineitä, joissa takuusumma sidotaan kunnostamistöiden edistymiseen. Näillä järjestelyillä pienten ja keskisuurten yritysten näkökannat otettaneen riittävässä määrin huomioon. (1) EYVL L 194, 25.7.1975. (2) EYVL L 78, 26.3.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0418/03 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle. EU:n lainsäädäntö pullojen koosta.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0100 - 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0418/03 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle (17. helmikuuta 2003) Aihe: EU:n lainsäädäntö pullojen koosta Aikooko komissio purkaa pakkausten kokoa sääntelevän lainsäädännön? Entä mitä se aikoo tehdä nykyiselle väkevien alkoholijuomien pullojen standardikoolle? Ottaen huomioon väkevien alkoholituotteiden eurooppalaisten valmistajien huolen, olisiko sääntelyn purkamisen katettava väkevien alkoholijuomien pullot? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 2003) Valmispakkauksia koskevan sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamishankkeen neljännen vaiheen mukaisesti komissio on toteuttanut laajan yrityksiin kohdistuvien vaikutusten arvioinnin. Osa siitä suoritettiin Internetissä tehtynä kuulemisena, joka perustui julkisesti saatavilla olevaan valmisteluasiakirjaan ja jolla komissio pyysi sidosryhmien panosta lopullisen kantansa muodostamiseksi. Kyseinen kuuleminen on juuri päättynyt, ja komissio analysoi parhaillaan sen tuloksia. Kuten yhteydenotoissa sidosryhmiin jo on ilmoitettu, komissio tiedottaa niille analyysin tuloksista ja mahdollisuus lisäkeskusteluihin halutuista aihepiireistä tarjotaan vielä ennen kuin komissio vahvistaa lopullisen kantansa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1122/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Massan kunnan käyttämät Euroopan aluekehitysrahastosta myönnetyt varat.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0174 - 0174



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1122/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (1. huhtikuuta 2003) Aihe: Massan kunnan käyttämät Euroopan aluekehitysrahastosta myönnetyt varat Italian valtiovarainministeriön valvontakomitea antoi syyskuussa 2002 selonteon Euroopan unionin myöntämien varojen käytöstä. Kyseisestä selonteosta kävi ilmi, että jotkut paikalliset viranomaiset valitsevat hankkeita huolestuttavan hitaasti ja tehottomasti. Myös Euroopan komissio on useaan otteeseen korostanut, että paikalliset viranomaiset hyödyntävät riittämättömästi Euroopan unionin myöntämiä varoja. Erityisesti tietyt alueelliset yksiköt, kuten Massan kunta, tarvitsevat kipeästi unionin varoja taantuvien teollisuusalueiden kehittämiseen ja taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tasapainottamiseen. Voisiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko Massan kunta esittänyt EAKR:sta rahoitettavia hankkeita? 2. Onko Massan kunta saanut rahoitusta kyseisiin hankkeisiin? 3. Onko kyseiset varat käytetty? Michel Barnier'n komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1119/03, E-1120/03, E-1121/03,E-1122/03, E-1123/03 ja E-1124/03 (16. huhtikuuta 2003) Kaudella 20002006 sovellettavan Toscanan YOA:n (yhtenäisen ohjelma-asiakirjan) mukaisesti Massan, Carraran, Livornon, Pisan, Pistoian ja Firenzen kunnat ovat kaikki osittain tukikelpoisia Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) rahoitukseen. Toscanan YOA hyväksyttiin komission päätöksellä(1), ja siinä säädetään, että EAKR:n rahoitusosuus 804,9 miljoonan euron kokonaismenoista on 322,5 miljoonaa euroa. Koska Toscanan YOA on hajautetusti hallinnoitava ohjelma, tukitoimenpiteiden toteuttamisesta vastaava viranomainen on Toscanan aluehallinto, joka on määritellyt hankkeiden valintaperusteet ohjelma-asiakirjan täydennyksessä ja vastaa hakemusten käsittelystä. Arvoisa parlamentin jäsen voi näin ollen kääntyä mainitun viranomaisen puoleen saadakseen tarkempia tietoja Massan, Carraran, Livornon, Pisan, Pistoian ja Firenzen kuntien osalta esitetyistä ja rahoitetuista hankkeista. (1) K (2001) 2725, 27.9.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0181/03

esittäjä(t): Miet Smet (PPE-DE) neuvostolle

(30. tammikuuta 2003)

Aihe: Naisten oikeudet Iranissa

Euroopan unioni aloitti 12. joulukuuta 2002 neuvottelut Iranin kanssa kauppa- ja yhteistyösopimuksen solmimiseksi huolimatta siitä, että maassa loukataan räikeästi naisten oikeuksia. Naisia syrjitään, kivitetään ja kidutetaan. Yhteisölle on tärkeää, että ihmisoikeuksia ja perusvapauksia edistetään ja kunnioitetaan. Sen tähden Euroopan unioni haluaa sisällyttää kauppa- ja yhteistyösopimukseen ihmisoikeuksia koskevan lausekkeen.

Euroopan unionin troikka vieraili 16. ja 17. joulukuuta 2002 Iranissa jatkaakseen EU:n ja Iranin välillä aloitettua keskustelua ihmisoikeuksista. Neuvoston puheenjohtajavaltiona toimivan Tanskan antaman tiedonannon mukaan vuoropuhelua käytiin avoimen ja rakentavan ilmapiirin vallitessa. Onko troikan vierailu yhteydessä Iranin hallituksen päätökseen kutsua paikalle YK:n erityisraportoija selvittämään naisiin kohdistuvaa väkivaltaa?

Euroopan parlamentti on aina pyytänyt, että solmittaessa EU:n ja kolmansien maiden välisiä sopimuksia painostettaisiin kyseisiä valtioita kunnioittamaan naisten oikeuksia. Iranin kanssa solmittavaan sopimukseen otettaneen ihmisoikeuksia koskeva lauseke. Missä määrin lauseke tulee sisältämään täsmällisiä ehtoja, jotka koskevat naisten oikeuksia? Kuinka EU voi valvoa asiaa ja pakottaa noudattamaan lauseketta? Onko myös varauduttu mahdollisuuteen lykätä sopimuksen solmimista, mikäli Iran ei kunnioita naisten oikeuksia ja yleensäkin ihmisoikeuksia?

Vastaus

(13. toukokuuta 2003)

Neuvosto on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin sitoutunut edistämään ihmisoikeuksia ja myös naisten oikeuksia Iranissa. Päästäessä poliittiseen sopimukseen Iranin kanssa tehtävästä kauppa- ja yhteistyösopimuksesta käytävien neuvottelujen aloittamisesta neuvosto totesi päätelmissään 17. kesäkuuta 2002, että se odottaa kauppa- ja taloussuhteiden syventämisen liittyvän myönteiseen kehitykseen Iranissa useilla aloilla, erityisesti ihmisoikeuksien alalla. Muut alat ovat asesulku, terrorismin torjunta ja Lähi-idän rauhanprosessi. Neuvosto ilmoitti lisäksi aikovansa seurata edistymistä näillä aloilla.

Kuten kaikissa kolmansien maiden kanssa tekemissään sopimuksissa EU sisällyttää ihmisoikeuslausekkeen Iranin kanssa tehtävään kauppa- ja yhteistyösopimukseen. Neuvoston hyväksymillä neuvotteluohjeilla vahvistettiin noudatettava politiikka, jonka mukaisesti ihmisoikeuslauseke on olennainen osa sopimusta, mistä seuraa, että mainitun lausekkeen rikkominen voisi merkitä koko sopimuksen välitöntä irtisanomista.