KIRJALLINEN KYSYMYS E-1141/01

esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle

(10. huhtikuuta 2001)

Aihe: Yhteistyö kansalaisyhteiskunnan tahojen kanssa euroa koskevan tiedotuksen edistämiseksi

Komissio ilmoitti 7. maaliskuuta 2001, että se oli valinnut 158 vastaanotetun ehdotuksen joukosta 34 tuettavaa hanketta Euroopan kansalaisille suunnattavaan tiedotusohjelmaan (PRINCE). Komissio totesi (MEMO/01/66), että rahoitustukea voivat saada ainoastaan sellaiset monikansalliset hankkeet, joissa on mukana vähintään kolme jäsenvaltiota (joista vähintään yhden on oltava euroalueella) ja joilla on mahdollisimman suuret kerrannaisvaikutukset.

Kuuden valitun hankkeen toteuttajilla on kumppaneita Isossa-Britanniassa:

- Eurochambres,

- Industrie- und Handelskammer Trier,

- Association Pour l'Union Monétaire de l'Europe (AUME),

- European Union of the Deaf,

- Institut Européen interrégional de la Consommation (IEIC),

- ASFORM (Asociación para el Fomento de la Formación Ocupacional y Continua el la Margen Izquierda).

1. Voiko komissio vahvistaa saaneensa näiltä organisaatioilta takuut siitä, ettei rahoitusta ohjata tiedotushankkeisiin Isossa-Britanniassa, joka ei ole halunnut liittyä rahaliittoon?

2. Voiko komissio selittää, miksi se käsittelee ehdotuksia sellaisilta ainakin kolmen jäsenvaltion monikansallisilta organisaatioilta, joissa vain yksi mukana olevista jäsenvaltioista on mukana rahaliitossa ja loput kaksi eivät ole halunneet liittyä?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(3. heinäkuuta 2001)

Lukemalla huolellisesti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistun ehdotuspyynnön otsikon ja sisällön(1) huomaa selvästi, että tarkoituksena ei ole edistää tiedottamista yhdessä jäsenvaltiossa, ei myöskään euroalueen ulkopuolelle jäävässä. Lisäksi mukana ei ole yhtään Yhdistyneessä kuningaskunnassa päämajaansa pitävän organisaation hanketta, joten brittijärjestöä ei ole yhdessäkään hankkeessa hankevastaavana.

Kysymyksessä mainituista kuudesta organisaatiosta neljä toimii Euroopan tasolla, ja luonnollisesti niillä on jäseniä myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaksi muuta (Industrie- und Handelskammer Trier ja Asform) työskentelevät usein monien kumppaneiden kanssa, joista yksi sattuu olemaan brittiläinen. Kukin tiedottajataho voi valita kumppaninsa kuhunkin hankkeeseen vapaasti, ja jokaisessa hankkeessa työt jaetaan monen hankkeeseen osallistuvan kesken, joten brittiosapuoli ei koskaan voi saada suurinta osaa hankkeesta.

Näin ollen komissio voi vahvistaa, että rahoitusta ei ohjata tiedotushankkeisiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sillä yhtään sellaista ehdotustakaan ei ole esitetty. Lisäksi kaikkia hankkeita valvotaan niiden toteutusvaiheessa ja niistä esitetään taloudelliset selvitykset sekä hankkeen puolivälissä että sen päätyttyä. Avustuksen toinen ja viimeinen osa maksetaan vasta näiden selvitysten jälkeen.

Ehdotuspyynnön kohtaa ehdotetuilla toimilla on oltava suoria käytännön vaikutuksia vähintään kolmessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa, joista vähintään yksi kuuluu euroalueeseen ei pidä lukea niin, että hankkeessa olisi oltava mukana yksi osallistuja euroalueelta ja kaksi sen ulkopuolelta. Siinä asetetaan vain vähimmäisehdot, joilla hanke voidaan ottaa huomioon avustuksia jaettaessa. Ilman tämän ehdon täyttymistä toimen tarkoitus ei täyty. Asetelma ei itse asiassa ole tämä yhdessäkään 34:stä valitusta hankkeesta, mikä tarkoittaa, että tämä kohta ei ole aiheuttanut hakijoille väärinkäsityksiä.

Euro aiheuttaa kuitenkin huolta brittiyrityksille, varsinkin tuontia ja vientiä harjoittaville pk-yrityksille. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus onkin käyttänyt miljoonia puntia euron käyttöönoton vaikutuksia koskevaan tiedottamiseen.

(1) EYVL C 212, 25.7.2000.