KIRJALLINEN KYSYMYS E-0326/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Miekkakalan pyyntikiintiöt.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0001 - 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0326/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (11. helmikuuta 2000) Aihe: Miekkakalan pyyntikiintiöt Tonnikalojen pyyntikiintiöt asetettiin Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) XVI täysistunnossa. Tässä kokouksessa miekkakalojen kiintiöiden puolustamista koskeva Euroopan unionin valtuuskunnan kanta oli täysin syrjivä ja kielteinen, kun Ranska ja Italia puolustivat tonnikalan pyyntiin liittyviä etujaan. Miekkakala on erittäin tärkeä toimeentulolähde osalle Espanjan laivastoa, ja nyt Espanjan valtio menetti yli 5 prosenttia miekkakalakiintiöstään Pohjois-Atlantilla. Kiintiön vähennys vaikuttaa Galician kalastuslaivastoon, joka menettää yli 1000 tonnia vuodessa. Mikä on Euroopan komission asenne tähän vakavaan ongelmaan kiintiöiden osoittamista käsittelevän ICCATin työryhmän kokouksessa, joka järjestetään Madridissa 6.8. huhtikuuta 2000? Aikooko komissio jatkaa samaa poliittista strategiaa, jonka mukaan se ei puolusta Galician laivaston etuja? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (20. maaliskuuta 2000) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) piti marraskuussa 1999 vuoden viimeisen kokouksen, jossa se hyväksyi miekkakalan kalastusta koskevat yhteisön kiintiöt. Niitä on tarkasteltava järjestössä käydyn miekkakalan hallinnointia koskevan yleisen keskustelun yhteydessä. Kaikki ICCATin tutkijat olivat samaa mieltä siitä, että Atlantin miekkakalaa kalastetaan nykyään selvästi liikaa. ICCATin osapuolet olivat samaa mieltä periaatteesta, jonka mukaan olisi hyväksyttävä elvytyssuunnitelma. Sen avulla kalakanta voidaan elvyttää niin, että mahdollisimman suuri pyynti voidaan toteuttaa kestävältä pohjalta. Loppujen lopuksi ICCAT hyväksyi toimenpiteeksi kannan elvyttämistä koskevan hoitosuunnitelman kymmeneksi vuodeksi. Siinä yhdistyvät tavoite päästä mahdollisimman suureen ja kestävään pyyntiin ja kohtuullinen aika tavoitteen saavuttamiseksi, millä voidaan välttää voimakkaat lyhyen aikavälin toimenpiteet. Kun suurin sallittu saalis (TAC) oli päätetty, yhteisön kiintiö laskettiin Espanjalle ja Portugalille vuonna 1997 myönnetyn kalavaroja koskevan prosenttiosuuden perusteella ja siihen lisättiin osuus, joka vastaa muiden kiintiöön kuuluvien yhteisön jäsenvaltioiden saaliita. Lähtökohtana oli ICCATin vuonna 1997 antama suositus. On muistettava, että ICCATin edellisissä pyyntirajoituksissa (ennen yhteisön liittymistä järjestöön) erityiset kiintiöt myönnettiin ainoastaan Espanjalle ja Portugalille. Muiden maiden (myös yhteisön muiden jäsenvaltioiden) saaliita koski yleinen säännös, jossa suositeltiin saaliiden pitämistä entisellä tasolla. Tällä perusteella muiden jäsenvaltioiden kuin Espanjan ja Portugalin kiintiöt, jotka lisätään yhteisön kiintiöön laskettaessa yhteisön kokonaiskiintiötä ICCATIssa, vastaavat niiden saaliita vuosina 1995 ja 1996, kuten ICCATin vuoden 1997 suosituksessa todetaan. Jäsenvaltiot hyväksyivät sovitut toimenpiteet koordinointikokouksissa paikalla. Lisäksi miekkakalaa koskeva yhteisön kanta sovittiin erillään tonnikalaa koskevasta kannasta. Näiden kahden kysymyksen välillä ei ollut mitään yhteyttä. Hyväksytyt kiintiöt vastaavat tarpeeseen elvyttää tärkeät kalavarat, mistä hyötyvät kaikki osapuolet, myös yhteisö. Kaikki ICCATin osapuolet, joilla on kiintiö, eikä siis ainoastaan yhteisö, vähentävät saaliitaan tavoitteen saavuttamiseksi. Lisäksi yhteisön kiintiön jakaminen jäsenvaltioiden kesken johtuu ICCATin aiemmista pyyntirajoituksia koskevista toimenpiteistä, eikä näin ollen tarkoita vallitsevan tilanteen muuttamista.