KIRJALLINEN KYSYMYS E-1470/99

esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle

(1. syyskuuta 1999)

Aihe: Asetuksen (EY) N:o 2802/98 mukainen ohjelma Venäjän federaatiolle annettavasta elintarvikeavusta

Neuvosto päätti 17. joulukuuta 1998 antamallaan asetuksella (EY) N:o 2802/98(1) Venäjän federaatiolle 400 miljoonan euron arvosta annettavaa elintarvikeapua koskevasta ohjelmasta. Euroopan unioni ja Venäjän federaatio sopivat, että Venäjän viranomaiset myyvät nämä elintarvikkeet paikalliseen markkinahintaan ja että saatu tuotto käytetään vastaavuusrahaston kautta sosiaalipalveluihin.

1. Kuinka suuri määrä tuotteita Venäjän federaatiolle on tähän mennessä toimitettu?

2. Kuinka suuren määrän tuotteita Venäjän viranomaiset ovat myyneet ja mihin hintaan?

3. Kuinka paljon varoja sosiaalipalveluihin tarkoitettuun vastaavuusrahastoon on tähän mennessä merkitty?

4. Voisiko komissio vahvistaa Alankomaiden tiedotusvälineiden ilmoittamat tiedot, joiden mukaan Venäjän viranomaiset eivät ole myyneet elintarvikeapuohjelmassa toimitettuja tuotteita paikalliseen markkinahintaan ja että myyntituloja ei ole merkitty sosiaalipalveluihin tarkoitettuun vastaavuusrahastoon? Jos nämä tiedot pitävät paikkansa, mitä sanktioita komissio aikoo soveltaa?

5. Miten komissio aikoo taata elintarvikeapuohjelman täytäntöönpanon ja vastaavuusrahaston hallinnon aukottoman valvonnan?

6. Miksi komissio ei vieläkään ole antanut parlamentille kertomusta ohjelman täytäntöönpanosta, kuten se lupasi asetusta 2802/98 koskevan lainsäädäntömenettelyn yhteydessä ja kun määrärahoja siirrettiin varainhoitovuodelle 1999 (SEC(1999) 0122)? Milloin komissio tulee tiedottamaan asiasta parlamentille?

(1) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 12.

Chris Pattenin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1470/99 ja E-1626/99

(17. marraskuuta 1999)

Komission kanta väitetystä lahjonnasta Venäjällä on edelleen sama kuin parlamentissa 16. syyskuuta 1999 annetussa julkilausumassa. Aihetta koskevat keskustelut, joita G7-ryhmässä oli käyty syyskuun loppuun mennessä, olivat komission kannan mukaisia.

1. Venäjälle on toimitettu tai toimitetaan parhaillaan 1,7 miljoonaa tonnia elintarvikkeita seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

2. Komission ja Venäjän federaation välisen yhteisymmärryspöytäkirjan mukaan edunsaaja-alueiden on 75 päivän kuluessa tuotteiden saapumisesta määräpaikkaan tai 120 päivän kuluessa tuotteiden saapumisesta satamaan, sen mukaan kumpi määräaika on aikaisempi, talletettava varat erityiselle tilille, joka on tarkoitettu toimitetuille ja hintapöytäkirjassa sovituin hinnoin myydyille tuotteille. Pöytäkirja tehtiin vuoden 1999 toukokuussa ja sitä tarkistettiin saman vuoden syyskuussa siten, että otettiin huomioon hyödykkeiden hintakehitys koko Venäjän alueella. Tuoreimpien tietojen mukaan erityistilille on talletettu yhteensä 1,195 miljardia ruplaa. Tämä vastaa myytyjen tuotteiden arvoa kohdassa 4 mainittuja rästejä lukuun ottamatta. Hyödykkeet myydään seuraavin hinnoin:

>TAULUKON PAIKKA>

Laatikoihin pakatun naudanlihan eriytetyt hinnat vastaavat määriteltyjä paloittelutapoja.

3. Yhteisymmärryspöytäkirjan mukaan suurin osa myyntituotosta (enintään 80 prosenttia) käytetään eläkerahaston erääntyneiden maksujen suorittamiseen. Tähän on jo käytetty 961 miljoonaa ruplaa. Erityistilille tähän mennessä talletetusta kokonaismäärästä 290 miljoonaa ruplaa on tarkoitettu sosiaalisten hankkeiden rahoittamiseen. Useita Venäjän työ- ja sosiaaliministeriön viimeaikaisia ehdotuksia arvioidaan parhaillaan.

4. Komission saamien tietojen mukaan Alankomaiden tiedotusvälineissä esitetyt väitteet ovat perusteettomia. Tuotteiden myyntihinnoista sovittiin, jotta voitaisiin varmistaa, ettei markkinoiden toimintaa voida vääristää. Huolimatta säännöksestä, jonka mukaan elintarvikkeita voidaan tietyissä tapauksissa jakaa ilmaiseksi, tätä mahdollisuutta ei ole vielä käytetty. Kaikki tuotteet on myytävä sovittuun hintaan ja varat on talletettava erityistilille. Tuoreimpien tietojen mukaan erityistilin rästien osuus oli noin 18 prosenttia tähän mennessä talletetusta kokonaismäärästä, ja sopimusehtojen mukaan Venäjän hallitus on velvollinen takaamaan maksut valtion varoista niiden alueiden osalta, jotka eivät kykene täyttämään velvoitteitaan.

5. Ohjelman seurannasta Venäjällä vastaa seurantaryhmä Euro Monitoring Group, jonka kanssa komissio teki sopimuksen tarjouskilpailun perusteella. Yrityksellä on kymmenen strategisesti sijoitettua alueellista toimipaikkaa, jotka ilmoittavat havainnoistaan päivittäin ryhmän päämajaan Moskovaan. Asiantuntijaryhmä analysoi kaikki tarkastusraportit, ja kaikki tiedot julkaistaan www-sivulla, joka on ainoastaan valtuutettujen henkilöiden käytettävissä. Neljän sadan tarkastajan ryhmä tarkastaa tuotteiden määrän ja ulkoisen laadun niiden saapuessa Venäjän rajalle, sinetöi tuotteet ennen niiden toimittamista lopulliseen määräpaikkaan, tarkastaa sinetit määräpaikkaan saavuttaessa ja tekee vielä muita määrällisiä tarkastuksia. Kaikki poikkeavuudet merkitään muistiin ja niistä ilmoitetaan Moskovaan asianmukaisten toimenpiteiden aloittamiseksi. Komissio pitää tällaista valvontajärjestelmää riittävänä takuuna sille, että tuotteet päätyvät edunsaaja-alueille. Valvontatoimien jatkaminen sen jälkeen, kun tuotteet on toimitettu ensimmäiselle vastaanottajalle, olisi kohtuuttoman kallista.

6. Neuvostolle, parlamentille ja tilintarkastustuomioistuimelle toimitettiin 5. heinäkuuta 1999 kattava kertomus(1), joka koskee ohjelman täytäntöönpanon edistymistä 31. päivään toukokuuta 1999 mennessä. Tämän vuoden syyskuun kuukausikertomus(2) on laadittu ja toimitettu neuvostolle, parlamentille ja tilintarkastustuomioistuimelle 15. lokakuuta 1999. Seuraavaa kattavaa kertomusta laaditaan parhaillaan, ja se on tarkoitus saada jakeluun lokakuun lopussa.

(1) SEC(1999) 1070.

(2) SEC(1999) 1651.