KIRJALLINEN KYSYMYS E-2744/02

esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle

(30. syyskuuta 2002)

Aihe: Tarttuva kalojen vertamuodostavan kudoksen kuolio (Infectious Hematopoietic Necrosis)

Voiko komissio ilmoittaa, onko EU:n alueella esiintynyt tarttuvaa kalojen vertamuodostavan kudoksen kuoliota (IHN) ja jos on, niin koska ja kuinka monta tapausta? Minkälaista tutkimusta on tehty tästä taudista? Mihin toimiin on ryhdytty tautia vastaan? Muistuttaako IHN-tauti tarttuvaa lohen anemiaa (ISA)? Mitkä kalalajit sairastuvat tautiin?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(25. lokakuuta 2002)

Tautitilanne IHN-taudin osalta yhteisössä vaihtelee, sillä tauti on joissain osissa laajalle levinnyt ja toisissa sitä ei esiinny lainkaan. Tapauksia esiintyy säännöllisesti varsinkin Saksassa, Ranskassa ja Italiassa. Vuonna 2001 IHN-taudista tekivät virallisen ilmoituksen komissiolle Saksa (yksitoista tapausta), Ranska (kahdeksan tapausta), Italia (seitsemän tapausta) ja Itävalta (yksi tapaus).

Useita IHN-tautiin liittyviä hankkeita on toteutettu ja siitä on myös tehty merkittävää tutkimusta.

Joitakin hankkeita on rahoitettu kokonaan tai osittain yhteisön varoista. Näistä hankkeista voidaan mainita:

- 1990-luvun alussa suoritettu epidemiologinen tutkimus IHN-tartuntojen määrän arvioimiseksi yhteisössä (tutkimukseen osallistui kuusi jäsenvaltiota)

- kokeellinen tutkimus IHN-viruksen ja muiden kaloilla esiintyvien virusten keskinäisestä vaikutuksesta

- kokeellinen tutkimus IHN-viruksen eri isolaattien patogeenisyydestä nuorilla kirjolohilla

- meritaimenen (Salmo trutta) aseman demonstrointi oireettomana IHN-viruksen kantajana

- serologisten menetelmien standardointi vasta-aineiden löytämiseksi IHN-virukselle viljellyissä ja luonnonvaraisissa kaloissa.

Yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumiseksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/53/ETY(1) on erityisesti säädetty valvontatoimista IHN-taudin ja muiden tautien torjumiseksi. Kyseiset taudit on mainittu eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/67/ETY(2) liitteen A luettelossa II. Direktiivissä 93/53/ETY säädetään periaatteessa, että mikäli IHN-tautia epäillään esiintyvän tai sen esiintyminen on vahvistettu missä tahansa yhteisön alueella, on otettava käyttöön tiettyjä liikkumista koskevia rajoituksia ja suoritettava tutkimuksia. Lainsäädännön avulla yhteisön on myös mahdollista hyväksyä IHN-tautiin liittyviä ohjelmia ja antaa vyöhykkeille ja viljelylaitoksille hyväksytty asema taudin osalta. Kyseisiin vyöhykkeisiin ja viljelylaitoksiin sovelletaan näytteenottoa, liikkumista ja hävittämistoimia koskevia erityisvaatimuksia.

Koko Tanskan, Irlannin, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan alueella sekä useilla Saksan, Espanjan, Ranskan ja Italian vyöhykkeillä ja viljelylaitoksilla on hyväksytty asema IHN-taudin osalta(3). Muilla vyöhykkeillä ja viljelylaitoksilla toteutetaan ohjelmia hyväksytyn aseman saamiseksi(4).

Tarttuva lohianemia (ISA) on mainittu edellä mainitun liitteen luettelossa I. Luettelon I tauteja koskevat tiukemmat säännöt kuin luettelon II tauteja. Direktiivissä 93/53/ETY säädetään pakolliset valvontatoimet, joita on sovellettava, kun lohianemiaa epäillään esiintyvän tai sen esiintyminen on vahvistettu Euroopassa.

Direktiivissä 91/67/ETY IHN-taudille alttiiksi lajeiksi on mainittu lohikalalajit ja hauki (Esox lucius).

(1) EYVL L 175, 19.7.1993.

(2) EYVL L 46, 19.2.1991.

(3) Komission päätös 2002/308/EY, tehty 22 päivänä huhtikuuta 2002, EYVL L 106, 23.4.2002.

(4) Komission päätös 2002/304/EY, tehty 19 päivänä huhtikuuta 2002, EYVL L 104, 20.4.2002.