ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1117/00

esittäjä(t): Luis Berenguer Fuster (PSE) komissiolle

(11. huhtikuuta 2000)

Aihe: Espanjan sähköalan kilpailu

Ilmoitus Hidrocantábrico-yhtiön avoimesta osakeannista ja sen oletettu hyväksyminen vähentävät kilpailua Espanjan sähköalalla. Kilpailun vähenemiseen on jo aiemmin vaikuttanut esimerkiksi Endesan, Fecsan ja Sevillana de Electricidadin keskittyminen.

Onko komission mielestä vapaaseen kilpailuun siirtymisestä aiheutuvat kustannukset tässä tapauksessa hyväksyttäviä? Uskooko komissio, että Espanjan sähköalalla on todellista kilpailua?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(24. toukokuuta 2000)

Uponneisiin kustannuksiin myönnettyjen valtiontukien tarkoituksena on korvata sitoumukset tai toimintaa koskevat takeet, jotka annettiin ennen sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/EY voimaantuloa(1) ja joita kyseisen direktiivin vuoksi ei ehkä voida täyttää. Kyseessä on siis korvaus aikaisemmin syntyneistä kustannuksista, jotka sähkömarkkinoiden vapauttamisen vuoksi eivät enää ole kilpailukykyisiä ja jotka määritellään yrityskohtaisesti. Kyseisellä keskittymällä ei siten pitäisi periaatteessa olla vaikutuksia analyysiin uponneiden kustannusten yhteensopivuudesta valtiontukia koskevien EY:n perustamissopimuksen sääntöjen kanssa.

Komissio ei pysty ottamaan kantaa kilpailuun Espanjan sähköalalla arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman toimenpiteen jälkeen ennen kuin toimenpide on tutkittu sovellettavien sääntöjen nojalla. Komission on tutkittava kyseinen toimenpide ainoastaan, jos sillä on yrityskeskittyminen valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(2) 1 artiklassa tarkoitettua yhteisönlaajuista ulottuvuutta. Muussa tapauksessa toimenpiteen tutkiminen kuuluu kansallisille viranomaisille.

(1) EYVL L 27, 30.1.1997.

(2) EYVL L 395, 30.12.1989, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 30 päivänä heinäkuuta 1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1310/97 (EYVL L 180, 9.7.1997).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0502/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Komission henkilöstön työaika.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0091 - 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0502/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (28. helmikuuta 2000) Aihe: Komission henkilöstön työaika Millaista työaikaa komission henkilöstön edellytetään noudattavan? Montako tuntia työaika on viikossa ja milloin työaika alkaa ja päättyy päivittäin? Millaisia liukuvaa työaikaa koskevia järjestelyjä henkilöstölle on tarjottu? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 2000) Henkilöstösääntöjen 55 artiklan mukaisesti työtehtävissä toimivien virkamiesten on aina oltava toimielimensä käytettävissä. Tavanomaisen työviikon pituus on kuitenkin sopimusten mukaisesti korkeintaan 42 tuntia. Virkamiestä ei voida pyytää tekemään ylitöitä yli 150 tuntia kuuden kuukauden aikana. Nimittävä viranomainen on päättänyt komission henkilöstön osalta henkilöstösääntöjen mukaisesti, että viikoittainen työaika on 37 tuntia 30 minuuttia (voimassa 1. lokakuuta 1986 alkaen). Komissio soveltaa seuraavia työaikaa koskevia sääntöjä: virka-aika on 8.30 (8.45 maanantaina) 13.00 ja 14.15 17.30 (16.30 perjantaina) välisenä aikana, jolloin jonkun on oltava paikalla kussakin yksikössä. Liukuvan työajan suhteen on sovittu seuraavaa: koko henkilöstön on oltava läsnä 9.30 12.00 ja 14.45 17.00 välisenä aikana, lukuun ottamatta perjantaita, jolloin läsnäolopakko päättyy kello 16.00. Liukuvan työajan mukaisesti muut työtunnit on suoritettava kello 8.00 20.00 välisenä aikana. Pakollisen lounastauon pituus on vähintään 30 minuuttia, eikä päivittäinen työaika saa ylittää kymmentä tuntia. Kunkin yksikön päällikkö vastaa liukuvan työajan hallinnoinnista. Hän päättää asianmukaisesta valvontajärjestelmästä henkilöstönsä kanssa. Näitä sääntöjä sovelletaan pääsääntöisesti Brysselissä toimivaan henkilöstöön, jota henkilöstösäännöt koskevat. Muiden asemapaikkojen liukuvaa työaikaa koskevat säännöt päätetään sijaintipaikan tarpeiden ja erityispiirteiden mukaisesti. Monien virkamiesten viikoittainen työaika on kuitenkin tavanomaista pidempi heidän työtehtäviensä vaatimusten ja käytettävissä olevan henkilöstön vuoksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1418/00 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle. Tuonnin markkinaosuus.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0191 - 0191



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1418/00 esittäjä(t): Bill Miller (PSE) komissiolle (5. toukokuuta 2000) Aihe: Tuonnin markkinaosuus Voisiko komissio luetella seuraavien tuotteiden tuonnin markkinaosuudet kussakin jäsenvaltiossa vuodesta 1988 lähtien: - paljon tutkimusta vaativat tuotteet - jonkin verran tutkimusta vaativat tuotteet - vähän tutkimusta vaativat tuotteet? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (27. kesäkuuta 2000) Komissio käyttää ulkomaankauppaa koskevien tietojen kokoamisessa ja tallettamisessa yhdistettyä nimikkeistöä eli tariffi- ja tilastointitarpeisiin laadittua tavaraluokitusta. Vastaavuustaulukoiden ansiosta tietojen analysoinnissa voidaan käyttää monia muitakin nimikkeistöjä, kuten ulkomaankaupan kansainvälistä tavaranimikkeistöä (SITC) tai yhteisön tuotantotilastoja. Komission käytettävissä ei kuitenkaan ole analyysia, jossa tuotteet olisi eritelty sen mukaan, paljonko ne ovat vaatineet tutkimusta. Tällaista analyysia tarvittaisiin pyydettyjen tietojen antamiseksi. Komissio valmistelee parhaillaan huipputekniikan tuotteiden kaupan analyysia, jossa käytetään OECD:n laatimia vastaavuustaulukoita.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0110/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Lentoliikenneyhteyksien hajauttaminen.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0085 - 0085



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0110/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (26. tammikuuta 2000) Aihe: Lentoliikenneyhteyksien hajauttaminen Liikenteestä vastaava komission jäsen on esittänyt, että viime vuosina saatujen kaoottisten kokemusten johdosta suunnitellaan Euroopan ilmatilan eurooppalaistamista. Aikooko komissio edistää lentoyhteyksien hajauttamista ja tukea vaihtoehtoisia kansainvälisiä lentokenttiä, kuten Santiago de Compostelan kenttää Espanjan Galiciassa, ja välttää näin ylikuormittumisen, jonka aiheuttaa lentojen järjetön keskittäminen Madridiin, jonne keskushallinto aikoo keskittää lentoasemainvestoinnit rakentamalla uusia kiitoteitä ja jopa uuden lentoaseman? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (8. maaliskuuta 2000) Yhteisön sisäistä lentoliikennettä säätelevän voimassa olevan yhteisölainsäädännön nojalla lentoliikenteen harjoittajat tekevät reittiverkkonsa rakennetta, mm. lentotiheyttä ja liityntäkenttien sijaintia, koskevat päätökset oman kaupallisen harkintansa mukaan ottaen huomioon sellaisia tekijöitä kuin lentokenttämaksut, lähtö- ja saapumisaikojen saatavuus ja markkinoiden koko. Lentoja yhteisön ulkopuolisten maiden ja yhteisön välillä säätelevät kuitenkin kunkin jäsenvaltion itse tekemät kahdenväliset lentoliikennesopimukset, joista useimmat sisältävät sääntöjä, joilla rajoitetaan alueellisten lentokenttien hoitaman lisäliikenteen määrää. Komission mielestä julkisen vallan suora puuttuminen lentoyhtiöiden kaupalliseen päätöksentekoon, joka koskee niiden toimintojen sijoittelua, pitäisi rajoittaa erikoistapauksiin, kuten julkisen palvelun turvaamiseen tai liikenteen jakamiseen saman lentokenttäjärjestelmän sisällä yhteisön lainsäädännön erityisten sääntöjen pohjalta. Pyrkimys ohjata liikennettä lentokentältä toiselle muulla tavoin on ristiriidassa lentoliikenteen vapauttamisen tavoitteiden ja sääntöjen kanssa. Näistä yleisistä periaatteista huolimatta komissio selvittää parhaillaan, voitaisiinko lentoliikenteen lisääntyvää keskittymistä muutamiin kansainvälisiin liikennekeskuksiin vähentää tarkoituksenmukaisilla tukitoimilla, joilla parannettaisiin alueellisten lentokenttien asemaa Euroopan lentokenttäjärjestelmässä. Se aikoo julkistaa tämän tarkastelun tulokset vuonna 2001. Komissio aikoo lisäksi jatkaa ja tehostaa työtään yhteisön yhteisten lentoliikennesopimusten tekemiseksi yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. Näillä sopimuksilla voitaisiin parantaa alueellisten lentokenttien mahdollisuuksia saada hoidettavakseen lisää liikennettä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0003/00 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Viinin valmistevero Irlannissa.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0066 - 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0003/00 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (19. tammikuuta 2000) Aihe: Viinin valmistevero Irlannissa Ottaen huomioon vetoomusvaliokunnan puheenjohtajan Nino Gemellin ja komission vastaukset Italian kansalaisen Paris Cuginin vetoomukseen nro. 1229/97, joka koski viinin valmisteveroa Irlannissa, voiko komissio ilmoittaa: 1. onko se tiedustellut asiaa Irlannin viranomaisilta? 2. onko asiassa tapahtunut kehitystä? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 2000) Paris Cuginin esittämässä vetoomuksessa nro 1229/97 otettiin kantaa viiniä mahdollisesti syrjivään ja olutta suosivaan verotukseen. Vetoomuksen perusteella komissio pyysi Irlannin viranomaisilta lisäselvityksiä asiasta. Tämän jälkeen komissio antoi EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan (aiemman 169 artiklan) mukaisessa rikkomisesta johtuvassa menettelyssä Irlannin hallitukselle perustellun lausunnon 25. elokuuta 1999. Irlannin hallitus vastasi komission perusteltuun lausuntoon lokakuussa 1999. Komissio tarkastelee vastausta edelleen luottamuksellisena, kuten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä asianomaisen jäsenvaltion osalta edellytetään.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0971/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Maan kaivuu ja myynti Aveiro-joen suualueella.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0098 - 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0971/00 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (31. maaliskuuta 2000) Aihe: Maan kaivuu ja myynti Aveiro-joen suualueella Aveiro-joen suualue määriteltiin 23. syyskuuta 1999 annetulla lailla 384-B/99 erityissuojelualueeksi, joka on tarkoitus sisällyttää Natura 2000 -verkostoon. Kyseisellä alueella jatketaan kuitenkin valtavia maankaivuu- ja myyntitoimia. Mittavia ruoppaustöitä perustellaan vesiliikenteen edellytysten varmistamisella sekä sillä, että estetään eräiden vyöhykkeiden tukkeutuminen lietteestä. Töillä voi olla vakavia seurauksia alueen ekologiselle tasapainolle, koska maata ei panna takaisin, vaan se myydään. Lisäksi joen varrelle kaavaillaan 800 venepaikan satamaa Ílhavon kunnassa sijaitsevaan Barraan. 1. Onko Aveiro-joen ruoppaustöihin myönnetty yhteisön rahoitusta? 2. Onko edellä mainitun venesataman rakennustöihin jo anottu rahoitusta? 3. Onko näissä tapauksissa otettu huomioon alueen ekologisen tasapainon säilyttäminen? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (16. toukokuuta 2000) Yhteisö on osallistunut koheesiorahaston varoilla Ria de Aveiron ruoppaushankkeeseen(1). Ria de Aveiro on valtamerestä dyynijonolla eristynyt laguuni. Ilman ruoppausta tämä laguuni on vaarassa hävitä, sillä se täyttyy nopeasti hiekasta. Ratkaisuna on siis ruoppauksen toteuttaminen Rian kanaalien avaamiseksi ja syventämiseksi. Tämä toimenpide kuuluu Ria de Aveiron säilyttämiseen ja kohentamiseen pyrkiviin toimiin. Koheesiorahasto osallistuu toimiin 59,2 miljoonan euron rahoitusosuudella jätevesien keruu- ja käsittelyhankkeeseen (Simria), jonka kokonaiskustannukset ovat 69,71 miljoonaa euroa. Komissio on vaatinut, että Rian ruoppaushankeen lisäksi on toteutettava toimia töiden vaikutuksen ja seurannan minimoinniksi hanketta tarkkailemalla. Komission hyväksymän hankkeen mukaan ruopatut hiekat käytetään rannikkovyöhykkeen täyttämiseksi (rannikon eroosion vastainen toiminta) huonokuntoisten kaivuualueiden korjaamiseksi ja tekosaaren rakentamiseksi linnustolle. Lisäksi ruoppausaikataulu on laadittu siten, että sen vaikutukset kasvi- ja eläinkunnalle olisivat mahdollisimman pienet (loka-maaliskuu). Kansalliset viranomaiset eivät ole anoneet minkäänlaista rahoitusta venesataman rakentamiseksi. (1) Päätös C(95)3061, tehty 12.12.1995 ja päätös C(95)3259, tehty 15.12.1995, joita on muutettu 5.12.1997 tehdyllä päätöksellä C(96)3876 ja jotka on yhdistetty 2.10.1998 tehtyyn päätökseen C(98)2902.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1476/00

esittäjä(t): Marie-Arlette Carlotti (PSE) komissiolle

(11. toukokuuta 2000)

Aihe: EuroVälimeri-kumppanuushankkeen elvyttäminen: Euro Med Sciences Humaines -ohjelma

Barcelonan prosessista viime kuussa käydyssä keskustelussa ja hyväksytyssä päätöslauselmassa (asiak. B5-0297/2000) Euroopan parlamentti totesi painokkaasti kannattavansa todellisen kumppanuuden luomista Välimeren alueen pohjois- ja eteläosan välille.

Kumppanuuden edellytyksenä on, että Välimeren alueen kansojen keskinäistä yhteisymmärrystä ja kanssakäymistä vahvistetaan. Tämä oli toukokuussa 1998 Barcelonan prosessin kolmannen kohdan puitteissa käynnistetyn Euro Med Sciences Humaines -ohjelman tavoitteena. Toukokuun 8. päivänä 1998 kokoontunut Euro-Med-komitea totesi, että Perugian yliopiston Hist-Med-hanke ja la Maison méditerranéenne des sciences de l'homme -keskuksen Kulttuurinen vuorovaikutus Välimeren alueella -hanke voisivat olla ensimmäisten tässä yhteydessä toteutettujen alueellisten hankkeiden joukossa.

Nykyään ohjelma on koko Euroopan ja Välimeren alueen yhteistyökumppanuuden tapaan umpikujassa.

Mitä toimenpiteitä Euroopan komissio ehdottaa Barcelonan prosessin kolmannen osan elvyttämiseksi, kuten parlamentti on toivonut?

Mitä ratkaisuja komissio aikoo tehdä, jotta Euro Med Sciences Humaines -ohjelmasta tulisi lopultakin käyttökelpoinen?

1. Aikooko komissio soveltaa tukien myöntämistä koskevan käsikirjan 2.5 kohtaa, jossa määrätään, että rajallinen osa talousarviosta voidaan varata spontaaneja ehdotuksia varten?

2. Aikooko komissio soveltaa ohjelmaan pilottivaihe-käsitettä, joka esiintyy uudessa MEDA II -ohjelman rahoitusta koskevassa asetuksessa?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(7. kesäkuuta 2000)

Barcelonan prosessin sosiaalinen, kulttuurinen ja inhimillinen ulottuvuus on muotoutunut merkittävällä tavalla EuroVälimeri-kumppanuusohjelman käynnistyttyä vuoden 1995 lopulla. Kolme alueellista rahoituksellisesti merkittävää ohjelmaa on käynnistetty, ja ne ovat nyt toiminnassa: Euromed Héritage (EuroVälimeri-alueen kulttuuriperinnön vaalimista koskeva alueellinen ohjelma, 17,1 miljoonaa euroa ohjelman ensimmäisessä vaiheessa), Euromed Audiovisuel (EuroVälimeri-alueen audiovisuaalisen alan yhteistyötä koskeva alueellinen ohjelma, 20 miljoonaa euroa ohjelman ensimmäisessä vaiheessa) ja Euromed Jeunesse (nuorisoyhdistysten ja nuorisovaihdon vahvistamista EuroVälimeri-alueella koskeva alueellinen ohjelma, 6 miljoonaa euroa ohjelman ensimmäisessä vaiheessa). Täsmennetään vielä, että komissio valmistautuu käynnistämään vuoden 2000 ensimmäisen vuosipuolikkaan lopussa Euromed Héritage -ohjelman toisen vaiheen (Euromed Héritage II), joka toteutetaan virallisessa lehdessä ja Europa-palvelimella julkaistavan ehdotuspyynnön muodossa.

Tulevaa Euromed Sciences Humaines -ohjelmaa ei ole vielä voitu käynnistää sisäisten menettelykysymysten vuoksi, jotka liittyvät erityisesti siihen, että avoimuuden ja kilpailuttamisen sääntöjä on välttämättä noudatettava. Komissio tutkii tätä asiaa tarkasti, jotta ratkaisu voitaisiin löytää piankin, jos mahdollista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1154/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0135 - 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1154/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (11. huhtikuuta 2000) Aihe: Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja Euroopan elintarvikeviranomainen Tammikuussa 2000 julkaistiin Valkoinen kirja elintarvikkeiden turvallisuudesta (KOM(1999) 719 lopull.). Luvussa 4 käsitellään Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamista ja luvussa 5 elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä. Nykyiset menettelyt lainsäädännön mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen eivät kaikissa tapauksissa toimi tyydyttävästi (kappale 82 ja 83). Menettelyt ovat usein hankalia, niihin osallistuu eri komiteoita, niissä sovelletaan erilaisia sääntöjä, ja viranomaistuki on vähäistä ja hajanaista. Koordinaatiota on parannettava, jotta varmistetaan, että elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat asiat käsitellään asianmukaisesti. Tähän voidaan päästä, jos säädösten laatimisessa käytetään siirrettyä lainsäädäntövaltaa ja yhtä ainoaa menettelyä, jos yksittäisten päätösten tekemisessä käytetään yhtä ainoaa hallintomenettelyä ja jos kaikissa elintarvikkeiden turvallisuutta koskevissa kiireellisissä asioissa käytetään yhtä ainoaa hätätilannemenettelyä. Aikooko komissio keskittää siirrettyä lainsäädäntövaltaa ja hallinto- ja hätätilannemenettelyä koskevat kysymykset kuluttajapolitiikan ja kuluttajien terveyden suojelun pääosastoon, jotta elintarvikkeiden turvallisuusasioita voidaan koordinoida tehokkaammin? Jos vastaus on kielteinen, miksi komissio vastustaa elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan toimivallan keskittämistä kuluttajapolitiikan ja kuluttajien terveyden suojelun pääosastoon? Jos vastaus on myönteinen, a) millä tavalla ja milloin komissio aikoo toteuttaa kyseisen keskittämisen ja b) missä mielessä komiteamenettelystä vastikään tehty päätös muuttaa komission ja jäsenvaltioiden välistä toimivallan jakoa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (8. kesäkuuta 2000) Lokakuussa 1999 ja maaliskuussa 2000 komissio aloitti kaksivaiheisen yksiköittensä rakenneuudistuksen keskittääkseen elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan toimivallan yhteen pääosastoon. Täten terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto on nykyään vastuussa kaikista kysymyksistä, jotka liittyvät elintarvikkeiden valmistusketjun kaikkiin vaiheisiin. Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyllä neuvoston päätöksellä 1999/468/EY(1), ns. komiteamenettelypäätöksellä muutettiin siirrettyyn toimivaltaan liittyvien päätöksentekomenettelyjen tiettyjä osia, mutta ei komission ja jäsenmaiden välistä toimivallan jakoa. (1) EYVL L 184, 17.7.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1226/00 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle. Ympäristö.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0149 - 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1226/00 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle (14. huhtikuuta 2000) Aihe: Ympäristö Euroopan komissio ehdotti äskettäin jäsenvaltioiden välistä päästöjen osto- ja myyntijärjestelmää. Järjestelmä helpottaisi Kioton pöytäkirjan noudattamista ja vähentäisi siitä aiheutuvia kustannuksia. Pöytäkirjan mukaan nykyisiä päästöjä olisi vähennettävä kahdeksalla prosentilla ajanjaksolla 20082012. Sekä ehdotuksessa että pöytäkirjassa mainitut päästöt ovat nettopäästöjä. Eikö komission mielestä olisi parempi mukauttaa nämä parametrit päästöihin tuotettua yksikköä kohden? Täten yrityksemme olisivat kilpailukykyisempiä ympäristöön liittyvissä kysymyksissä ja tukisivat suoraan ympäristöä enemmän kunnioittavien tuotantotekniikoiden tutkimusta ja kehitystä. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä estääkseen yrityksiemme toiminnan siirtymisen maihin, joissa päästöjä koskeva lainsäädäntö on joustavampaa? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (30. toukokuuta 2000) Komissio ei usko, että olisi asianmukaisempaa käyttää päästöjen vertailuyksikkönä päästöjä tuotettua yksikköä kohti, kun arvioidaan, täyttyvätkö Kioton pöytäkirjan mukaiset sitoumukset. Perusteena tälle on lähinnä se, että Kioton pöytäkirjan tavoitteet ovat absoluuttisia tavoitteita. Näin ollen yhteisön on vähennettävä kasvihuonekaasupäästöjä on absoluuttisesti ilmaistulla määrällä, jotta se saavuttaisi kansainväliset sitoumuksensa. Mitä tulee teollisuuslaitosten mahdolliseen siirtymiseen yhteisön ulkopuolelle, on syytä mainita, että myös kaikki yhteisön merkittävät teollistuneet kilpailijamaat ovat sitoutuneet alennettuihin päästötavoitteisiin, joiden saavuttaminen edellyttää politiikkojen noudattamista. Näin ollen on todennäköistä, että muissa teollisuusmaissa sijaitsevien yritysten on toteutettava vastaavanlaisia pyrkimyksiä kuin yhteisössä toimivien yritysten. Vastaavasti voidaan pohtia yritysten mahdollista siirtymistä kehitysmaihin, jotka eivät ole sitoutuneet Kioton pöytäkirjaan perustuvien tavoitteiden saavuttamiseen. Komissio katsoo, että yrityksen toiminnan siirtäminen toiseen maahan riippuu useista eri tekijöistä, joista ympäristökriteerit ovat vain yksi. On kuitenkin todennäköistä, että pitkällä tähtäimellä myös kehitysmaissa on toteutettava pyrkimyksiä päästöjen vähentämiseksi, jotta voidaan saavuttaa ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen tavoitteet.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0570/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle. Määräenemmistöpäätösten laajentaminen.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0015 - 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0570/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle (2. maaliskuuta 2000) Aihe: Määräenemmistöpäätösten laajentaminen Voisiko neuvosto kertoa, mitkä jäsenvaltiot ovat ehdottaneet määräenemmistöpäätösten laajentamista ja mille alueille viimeisten kahden hallitustenvälisen konferenssin aikana, mitkä ehdotukset hyväksyttiin ja mitkä jäsenvaltiot vastustivat tällaista laajentamista? Vastaus (10. heinäkuuta 2000) Neuvosto palauttaa arvoisan parlamentin jäsenen mieleen, että hallitusten välinen konferenssi on jäsenvaltioiden hallitusten edustajien muodostama väliaikainen ja neuvostosta erillinen foorumi. Neuvostolla ei siten ole oikeutta vastata kysymyksiin, jotka koskevat asioiden käsittelyä tai jäsenvaltioiden kantoja HVK:ssa. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, määräenemmistöpäätösten laajentaminen on aihe, jota käsitellään yhä uudelleen hallitusten välisissä konferensseissa, ja se toteutuu asteittain sitä mukaa kuin perussopimuksia kehitetään edelleen. Maastrichtissa saavutettujen edistysaskelten osalta neuvosto viittaa Euroopan parlamentin pääsihteeristön (Pääosasto Tutkimus, Poliittisista ja institutionaalisista asioista vastaava jaosto) tammikuussa 1996 valmistuneeseen tutkimukseen. Amsterdamissa tapahtuneen kehityksen osalta neuvosto palauttaa mieleen, että siellä sovittiin, että valmisteluryhmän kokouksissa ovat läsnä jäsenvaltioiden edustajat ja kaksi Euroopan parlamentin edustajaa tarkkailijoina, jotka voivat käyttää puheenvuoroja tuodakseen esiin Euroopan parlamentin kannan kaikista keskusteltavista aiheista ja joiden käyttöön annetaan asiaankuuluvat asiakirjat. Näin voidaan varmistaa myös se, että Euroopan parlamentin jäsenet saavat paremmin tietoa töiden etenemisestä ja saavutettujen tulosten sisällöstä. Nykyisen HVK:n osalta noudatetaan edellä mainittuja menettelyjä. Arvoisa parlamentin jäsen saa siten varmasti Euroopan parlamentin tarkkailijoilta tiedot konferenssin asioiden käsittelyn etenemisestä ja erityisesti määräenemmistöpäätösten laajentamista koskevista kannoista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0470/00 esittäjä(t): Isabelle Caullery (UEN) komissiolle. Ohjelmat, yhteisön hankkeet ja eurooppalaiset aloitteet Île-de-Francen alueella.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0169 - 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0470/00 esittäjä(t): Isabelle Caullery (UEN) komissiolle (24. helmikuuta 2000) Aihe: Ohjelmat, yhteisön hankkeet ja eurooppalaiset aloitteet Île-de-Francen alueella Voiko komissio laatia tyhjentävän luettelon eri ohjelmista, eurooppalaisista hankkeista ja yhteisön aloitteista, joissa Île-de-Francen alue on mukana tukea saavana kunnallisena osapuolena? Kuinka paljon tukea se on saanut? Voiko komissio luetella kaikki ohjelmat ja eurooppalaiset aloitteet, joihin Île-de-Francen alueella maantieteellisesti sijaitsevat eri elimet, tutkimuskeskukset, yhdistykset, yliopistot, kunnat ja muut kunnallishallinnon yksiköt osallistuvat? Mikä on niiden osuus näissä ohjelmissa? Romano Prodin komission puolesta antama yhteinen täydentävä vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0469/00 ja E-0470/00 (5. toukokuuta 2000) Taulukoita sisältävän vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää vastauksen suoraan arvoisille jäsenille ja parlamentin pääsihteeristölle.