KIRJALLINEN KYSYMYS P-0091/03

esittäjä(t): Fausto Bertinotti (GUE/NGL) komissiolle

(20. tammikuuta 2003)

Aihe: San Felice Circeon (Latina) turistisataman laajentaminen

San Felice Circeon kunta on päättänyt kaksinkertaistaa nykyisen satamansa alueen, mutta se ei ole ottanut millään lailla huomioon alueneuvoston jäsenten määräyksiä etenkään ympäristönsuojelun, rannikon eroosion ja aluesuunnittelun osalta. On huomattava, että hankkeesta ei ole lainkaan

tehty ympäristövaikutusten arviointia, ei myöskään asianmukaista tutkimusta virtauksista ja eroosioriskeistä. Lisäksi ei ole otettu huomioon Circeon kukkulan maisemallisia arvoja (hankkeen alue on osa Circeon kansallispuistoa ja se kuuluu yhteisön tärkeänä pitämiin alueisiin). Lazion Tribunale Amministrativo Regionale (TAR, alueellinen hallintotuomioistuin) keskeytti hankkeen hyväksymismenettelyn juuri alueen ympäristöarvojen vuoksi, mutta San Felice Circeon kunnanjohtaja on jo ilmoittanut haluavansa viedä asian Consiglio di Statoon (korkein hallinto-oikeus), vaikka turistisatamahanke on kokonaan yksityinen.

Eikö komissio katso, että asian koko hallinnollisen käsittelyn ja itse hankkeen osalta on rikottu perusympäristönsuojelusäännöksiä, ennen kaikkea siksi, että ympäristövaikutusten arviointia ei ole tehty?

Ottaen huomioon luonnolle koituvat vakavat riskit, jos hanke toteutetaan, eikö unionin pitäisi kiireellisesti puuttua kunnan viranomaisten toimiin, jotta suojeltaisiin tätä suunnattoman tärkeää aluetta?

Eikö olisi välittömästi keskeytettävä kaikki edellä mainitun hankkeen toteuttamiseen liittyvät toimet?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(25. helmikuuta 2003)

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY(2), mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ennen luvan myöntämistä arvioidaan niiden hankkeiden vaikutukset, joilla etenkin luonteensa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia. Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat hanketyypit luetellaan direktiivin liitteissä. Liitteessä I luetelluille hanketyypeille on aina tehtävä ympäristövaikutusten arviointi. Liitteessä II lueteltujen hanketyyppien kohdalla jäsenvaltion on päätettävä joko tapauskohtaisesti tai asettamiensa perusteiden pohjalta, onko tietylle hankkeelle tehtävä ympäristövaikutusten arviointi.

Parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella ja koska satamat on mainittu direktiivin liitteessä II, kyseinen hanke saattaisi komission mielestä kuulua direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja erityisesti sen liitteessä II olevan 13 kohdan(3) soveltamisalaan. Näin ollen Italian viranomaisten olisi pitänyt tapauskohtaisesti tai Italian lainsäädännössä säädetyin perustein päättää, onko hankkeelle tehtävä ympäristövaikutusten arviointi.

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/43/ETY(4) säädetään yhteisön tärkeänä pitämistä alueista, jotka on direktiivissä säädettyä menettelyä noudattaen nimettävä erityisiksi suojelualueiksi. Nämä velvoitteet sitovat jäsenvaltioiden kaikkia keskus-, alue- ja paikallisviranomaisia. Direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetäänkin seuraavaa: Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin.

Edellä mainittua säännöstä sovelletaan direktiivin 92/43/ETY mukaisiin yhteisön tärkeänä pitämiin alueisiin ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(5) mukaisiin erityissuojelualueisiin. Vaikka se ei vielä täysin koskisikaan sellaisia alueita, joita jäsenvaltiot ovat vasta ehdottaneet direktiivin 92/44/ETY mukaisiksi yhteisön tärkeänä pitämiksi alueiksi ja joita ei vielä ole sisällytetty komission vahvistamalle tällaisten alueiden listalle, jäsenvaltiot eivät saa vaarantaa direktiivin tavoitteiden saavuttamista. Näin ollen niiden on varmistettava, että ehdotettujen alueiden tilaa ei heikennetä.

Jos parlamentin jäsenen mainitsemalla hankkeella on todennäköisesti huomattavia vaikutuksia erityissuojelualueisiin ja/tai ehdotettuihin yhteisön tärkeänä pitämiin alueisiin Parco nazionale del Circeon alueella, Italian viranomaisten olisi pitänyt noudattaa myös edellä mainittuja direktiivien 92/43/ETY ja 79/409/ETY mukaisia velvoitteita.

Komissio aikoo hankkia tarkempaa tietoa parlamentin jäsenen mainitsemasta tapauksesta varmistaakseen perustamissopimuksessa sille määrätyn toimivallan puitteissa, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan.

Jos komissio katsoo, että tapauksessa rikotaan yhteisön lainsäädäntöä, se ryhtyy EY:n perustamissopimuksen noudattamisen valvojana tarvittaviin toimenpiteisiin, joihin kuuluu myös perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen rikkomismenettely, varmistaakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985.

(2) EYVL L 73, 14.3.1997.

(3) Kaikki muutokset tai laajennukset liitteessä I tai liitteessä II mainittuihin sellaisiin hankkeisiin, joille on jo myönnetty lupa, jotka on jo toteutettu tai joita parhaillaan toteutetaan, jos muutoksesta tai laajennuksesta voi olla merkittävää haittaa ympäristölle.

(4) EYVL L 206, 22.7.1992.

(5) EYVL L 103, 25.4.1979.