KIRJALLINEN KYSYMYS E-1351/00 esittäjä(t): Helmuth Markov (GUE/NGL) komissiolle. Raportit radium 226:n radioaktiivisesti saastuttamasta kivennäisvedestä.



Virallinen lehti nro 072 E , 06/03/2001 s. 0047 - 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1351/00 esittäjä(t): Helmuth Markov (GUE/NGL) komissiolle (4. toukokuuta 2000) Aihe: Raportit radium 226:n radioaktiivisesti saastuttamasta kivennäisvedestä Saksan kansalaiset ovat hyvin huolissaan, koska tiedotusvälineissä on raportoitu, että eri kivennäisvesistä olisi havaittu terveydelle vahingollisen suuria säteilyarvoja, jotka johtuisivat luonnossa esiintyvästä isotoopista radium 226?. 1. Onko komissiolla tietoa tieteellisistä tutkimuksista, jotka koskevat radioaktiivisten aineiden pitoisuuksia elintarvikkeissa, tilanteen kartoittamista ja erityisesti säteilykuormituksen ja syöpäriskin kasvun välistä yhteyttä, tai onko se itse teettänyt tällaisia tutkimuksia? 2. Tietääkö komissio, että Saksassa (toisin kuin muissa unionin jäsenvaltioissa) ei ole suuntaviivoja tai raja-arvoja kivennäisvesien radium 226 -pitoisuudelle? Jos tietää, katsooko komissio, että tässä asiassa on ryhdyttävä toimiin koko Euroopan tasolla? 3. Tietääkö komissio, että on teknisesti mahdollista alentaa luonnossa esiintyvän radium 226:n pitoisuutta vedessä (suodatus), ja että tätä menetelmää ei kuitenkaan voida soveltaa Saksassa sikäläisen kivennäisvesistä annetun asetuksen perusteella? Katsooko komissio, että kivennäisveden hankinta- ja valmistamisprosessin yhteydessä sovellettaville teknisille menetelmille tarvitaan eurooppalaista sääntelyä? 4. Harkitseeko komissio radioaktiivisten isotooppien sisällyttämistä elintarvikkeiden merkintäjärjestelmään? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (22. kesäkuuta 2000) 1. Jäsenvaltioilla on yhtäjaksoinen ohjelma, jonka avulla valvotaan radioaktiivisuuden määrää ympäristössä Euratomin perustamissopimuksen 35 artiklan vaatimusten mukaisesti. Komissiolle annetaan tiedot valvonnan tuloksista Euratomin perustamissopimuksen 36 artiklan mukaisesti. Kyseisiin tietoihin kuuluvat tiedot maidon, muiden elintarvikkeiden, pintavesien ja juomaveden radioaktiivisuudesta. Lisäksi jäsenvaltiot tarkastavat elintarvikkeiden radioaktiivistason, mikäli elintarvikkeet ovat peräisin kolmansista maista, joihin Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuus on vaikuttanut (neuvoston asetuksen (ETY) N:o 737/90(1) mukaisesti; asetuksen voimassaoloaikaa on hiljattain jatkettu maaliskuuhun 2010(2)). Komission yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) ympäristöntutkimuslaitos Isprassa on järjestänyt vuodesta 1991 alkaen vuosittaisia kansainvälisiä vertailuja; niissä ovat mukana jäsenvaltioista ne laboratoriot, jotka toimittavat tietoja Euratomin perustamissopimuksen 36 artiklan mukaisesti. Vertailuissa käsitellään mm. lähdevettä, kivennäisvettä, maitoa ja sekaruokavaliota. Komissiolla ei ole tietoja todetusta yhteydestä elintarvikkeiden radioaktiivisuuspitoisuuden ja syöpätapausten välillä. 2. Juomavettä koskeva voimassa oleva direktiivi, juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/778/ETY(3), koskee myös pullotettua vettä, joka ei ole luonnollista kivennäisvettä (esim. pöytävesi), eikä direktiivi sisällä erityisiä säännöksiä radioaktiivisuudesta. Sitä vastoin uusi juomavettä koskeva direktiivi, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annettu direktiivi 98/83/EY(4), joka olisi pantava täytäntöön 25 päivään joulukuuta 2003 mennessä, sisältää radioaktiivisuutta koskevia säännöksiä. Näitä säännöksiä (direktiivin liitteet II ja III) on täydennettävä, kuten direktiiviä annettaessa 3 päivänä marraskuuta 1998 sovittiin. On huomattava, että tämä direktiivi ei koske kivennäisvesiä. 3. Komissio on tietoinen siitä, että vesijohtoveden ja pullotetun veden radium 226-pitoisuus riippuu veden käsittelymenetelmästä. Esim. raudan ja mangaanin poistaminen aiheuttaa sen, että osa radiumista joutuu lietteeseen. Komissio rahoitti neljännen TTK-puiteohjelman yhteydessä tutkimusta erityiskäsittelystä, jolla poistetaan luonnon radionuklidit vedestä. On todettava, että näitä tekniikoita sovelletaan harvoin kivennäisvesiin, joissa katsotaan tärkeäksi säilyttää veden mineraalien määrä. 4. Kivennäisvesien merkinnöissä mainitaan yleensä luonnolliset radioaktiiviset aineet (uraani, radium). (1) EYVL L 82, 29.3.1990. (2) EYVL L 75, 24.3.2000. (3) EYVL L 229, 30.8.1980. (4) EYVL L 330, 5.12.1998.