KIRJALLINEN KYSYMYS E-1529/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle. Toimet maaseudun autioitumisen estämiseksi.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0115 - 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1529/02 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle (3. kesäkuuta 2002) Aihe: Toimet maaseudun autioitumisen estämiseksi Tärkein edellytys maaseudun autioitumisen välttämiseksi on varmistaa riittävän korkea tulotaso ammattimaisille maanviljelijöille. Näin viljelijät voivat keskittyä viljelystoimintaan kärsimättä puutteesta tai taloudellisista huolista, jotka pakottavat heidät hylkäämään maanviljelyksen ja etsimään kannattavampia ja miellyttävämpiä toimeentulomahdollisuuksia. Yhtenä pääasiallisina syynä maatalouden huonoon tuottavuuteen on korostettava tilojen jakamista. Perinnönjaosta johtuen tilojen koko pienenee, eivätkä ne ole ansiotason alhaisuuden takia enää houkuttelevia. Katsooko komissio, että YMP:n ensisijaisen merkityksen takia sen olisi edistettävä tarvittavia selvityksiä, joiden perusteella voitaisiin yhteisön laajuisesti sopia, miten asianmukaisilla vero- ja perintöjärjestelyillä vältettäisiin maatilojen jakaminen, mikä on pääasiallisin syy siihen, että viljelijät lähtevät maaseudulta sirpaloituneiden pientilojen muuttuessa huonosti kannattaviksi? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (10. heinäkuuta 2002) Komissio on tietoinen siitä, että maatilojen jakaminen voi johtaa tilojen koon pienentymiseen, jolloin maanviljelys ei enää houkuta seuraavia sukupolvia. Komissio tunnustaa niin ikään tarpeen ryhtyä asianmukaisiin toimiin maatalouden rakenteiden sirpaloitumisen estämiseksi. Arvoisa parlamentin jäsen viittaa mm. asianmukaisiin vero- ja perintöjärjestelyihin (los oportunos instrumentos fiscales, y sucesorios), jotka vahvistettaisiin yhteisön tasolla. Kuten parlamentin jäsen toteaa, yhteisössä ei ole yhdenmukaistettuja säännöksiä verotuksen ja erityisesti perintö- ja lahjaveron perimisen osalta, silloin kun minkä tahansa alan yritys siirretään sukupolvelta toiselle. Yrityssiirtojen verotus kuuluu pääosin jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tätä toimivaltaa harjoittaessaan jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava EY:n perustamissopimuksen sääntöjä. Koska kaikki verotukseen liittyvät yhteisön tason päätökset edellyttävät jäsenvaltioiden yksimielisyyttä, verotusta koskevien sääntöjen koordinointi on osoittautunut yhteisössä vaikeaksi, erityisesti suoran verotuksen alalla. Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) siirtojen verotus on kuitenkin komission erityisen mielenkiinnon kohteena. Komissio antoi vuonna 1994 jäsenvaltioille osoitetun virallisen suosituksen (94/1069/EY), joka koski pk-yritysten siirtoja(1). Komission suosituksen antamisen jälkeen monet jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimenpiteitä oikeudellisten ja verotuksellisten edellytysten parantamiseksi, jotta pk-yritysten siirrot helpottuisivat. Komissio laati pienten ja keskisuurten yritysten luovutusta vuonna 1998 koskevassa tiedonannossaan(2) yhteenvedon toimenpiteistä, joita jäsenvaltiot olivat siihen mennessä toteuttaneet. Tätä aihetta on käsitelty sen jälkeen hankkeessa, joka kuuluu yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pk-yritysten hyväksi toteutettavan monivuotisen ohjelman (20012005) alaan(3). Tämän hankkeen tulokset julkaistaan piakkoin osoitteessa http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/support_measures/transfer_business/index.htm. Lopuksi olisi todettava, että yhteisöllä on yhteisen maatalouspolitiikan toisen pilarin, maaseudun kehittämisen, mukaisesti käytössään monia välineitä, joiden tavoitteena on parantaa maatalouden rakenteiden kilpailukykyä ja elinkelpoisuutta. Tässä yhteydessä maatilan tulojen monipuolistaminen on tärkeä tavoite. Komissio katsoo, että toista pilaria merkittävästi vahvistamalla edistettäisiin suuresti maaseutualueiden ja alueellisen koheesion kehittämistä. (1) EYVL L 385, 31.12.1994. (2) EYVL C 93, 28.3.1998. (3) Neuvoston päätös 2000/819/EY, 20. joulukuuta 2000, EYVL L 333, 29.12.2000.