KIRJALLINEN KYSYMYS E-3000/02 esittäjä(t): Sir Robert Atkins (PPE-DE), Guido Bodrato (PPE-DE)ja Malcolm Harbour (PPE-DE) komissiolle. Epäreilu kilpailu alumiiniromualalla.



Virallinen lehti nro 268 E , 07/11/2003 s. 0024 - 0025



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3000/02 esittäjä(t): Sir Robert Atkins (PPE-DE), Guido Bodrato (PPE-DE)ja Malcolm Harbour (PPE-DE) komissiolle (23. lokakuuta 2002) Aihe: Epäreilu kilpailu alumiiniromualalla Euroopan uusioalumiinin tuottajien järjestön, johon kuuluu n. 175 yritystä, joiden yhteenlaskettu vuosituotanto oli 2 290 000 tonnia alumiinia vuonna 2001, on ilmaissut huolensa seuraavasta tilanteesta. Alumiiniromun hinta on suurin piirtein sama maailmanmarkkinoilla paitsi Venäjällä ja Ukrainassa, jossa ei noudateta markkinahintoja. Ukraina kielsi vuonna 2000 alumiiniromun viennin kokonaan ja Venäjä on määrännyt jatkuvasti korkeampia vientimaksuja, jotka käytännössä estävät Euroopan tuottajia hankkimasta sieltä raaka-ainetta, mikä johtaa epäreilun kilpailutilanteen syntymiseen. Ukrainalaiset tuottajat saavat omilta markkinoiltaan halpaa romua, eivätkä ne joudu kohtaamaan minkäänlaista kilpailua Huomattakoon, että Venäjällä ja Ukrainassa tuotetusta alumiiniseoksesta perittävä tuontitulli Euroopan unionissa on 6 prosenttia. Alumiinintuottajien järjestön huoli on täysin oikeutettua. Mihin toimiin komissio aikoo siis ryhtyä lopettaakseen tämän epäreilun kilpailutilanteen? Eikö olisi paikallaan ehdottaa Venäjän ja Ukrainan alumiiniromun kaupalle määräämien esteiden (30 prosentin vientimaksu) poistamista tai niiden saattamista samalle tasolle Euroopan unioniin tuotavilta valmiilta tuotteilta perittävän tullimaksun (6 prosenttia) kanssa taikka tehdä kuten USA ja määrätä 100 prosentin tulli Venäjän ja Ukrainan tuottamalle painevalualumiiniseokselle? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (23. joulukuuta 2002) Komissio jakaa arvoisien parlamentin jäsenten huolen muiden kuin rautametallien jätteiden viennissä Venäjän ja Ukrainan soveltamien rajoitusten aiheuttamista kilpailua vääristävistä vaikutuksista. Aluksi vuonna 1999 10 prosentiksi muille kuin rautametalleille vahvistettua Venäjän vientitullia on vähitellen nostettu niin, että se on nykyään 50 prosenttia. Tullin suuruus on tietenkin johtanut kyseisen romun Venäjältä tapahtuvan viennin määrän voimakkaaseen vähenemiseen, mikä on ristiriidassa Venäjän viranomaisten veron perustelemiseksi antamien budjettiargumenttien kanssa. Veron ansiosta venäläiset tuottajat voivat hankkia uusioraaka-ainetta kotimaansa markkinoilta huomattavasti maailmanmarkkinoita alhaisempaan hintaan. Tämän edun vuoksi niiden puolivalmiit tai valmiit tuotteet ovat erittäin kilpailukykyisiä ulkomaiden markkinoilla. Venäläiset vientitullit ovat yksi keskeinen aihe kahdenvälisissä kauppaneuvotteluissa. Sitä käsiteltiin myös Brysselissä 23. lokakuuta 2002 pidetyssä EU:n ja Venäjän yhteistyökomitean kokouksessa. Lisäksi vientitullien poistaminen on yksi yhteisön toivomuksista neuvotteluissa Venäjän liittymisestä Maailman kauppajärjestöön (WTO). Tilanne on samanlainen Ukrainassa, jossa kielsi muiden kuin rautametallien jätteiden viennin elokuussa 2000. Virallisena syynä oli Ukrainassa jätemetallialalla esiintyvän rikollisuuden torjuminen. Komissio katsoo, että Ukrainan toimenpide, jolla ei ole vastinetta maan omilla markkinoilla, on selkeä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen rikkomus. Komissio aikoo molemmissa tapauksissa puolustaa yhteisön etuja yhteisesti sovittujen sitoumusten ja tarvittaessa kumppanuus- ja yhteistyösopimuksissa määrättyjen riitojenratkaisumenettelyjen puitteissa. Se ei siis ole tässä vaiheessa valmis hyväksymään joidenkin toimijoiden ehdotusta yksipuolisten lisätullien käyttöönotosta Venäjältä ja Ukrainsta peräisin olevan muokkaamattoman alumiinin tuonnissa sovellettavan kuuden prosentin yhteisötullin lisäksi.