KIRJALLINEN KYSYMYS E-1841/00

esittäjä(t): Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) komissiolle

(9. kesäkuuta 2000)

Aihe: Celex-tietokannassa olevien yhteisön säädöstekstien tekijänoikeussuoja

1. Pitääkö paikkansa, että Euroopan komission mielestä Celex-tietokannassa olevilla yhteisön säädösteksteillä on tekijänoikeussuoja?

2. Jos tämä pitää paikkansa, miten komissio perustelee näkemyksensä?

3. Viittaako komissio tässä yhteydessä direktiiviin 96/9/EY?

4. Jos asia on näin, miten komissio perustelee direktiivin välittömät vaikutukset silloin, kun jäsenvaltiossa ei ole säädöstekstien tekijänoikeussuojaa koskevaa kansallista lakia?

5. Pitääkö komissio hyväksyttävänä sitä, että yhteisön lainsäätäjien laatimia säädöstekstejä, joiden tulisi olla yleisesti kaikkien ulottuvilla, suojataan tekijänoikeuksilla?

6. Miten komissio arvioi oikeudellisia kiistoja, joita eri lisenssinhaltijoiden välillä on tällä hetkellä esimerkiksi Saksassa?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(28. heinäkuuta 2000)

1. Jäsenvaltioiden lainsäätäjät ovat käsitelleet eri tavoin kysymystä siitä, ovatko lainsäädännölliset, hallinnolliset ja oikeudelliset(1) viralliset tekstit tekijänoikeussuojan piirissä. Esimerkiksi Saksassa lainsäätäjä on selkeästi päättänyt, että virallisilla teksteillä ei ole tekijänoikeussuojaa.(2) Yhteisön tasolla ei ole asiaa koskevia erityisiä säännöksiä. Komission kanta on, että yhteisön elimien laatimat oikeudelliset ja vastaavat tekstit eivät ole tekijänoikeussuojan piirissä, olipa niiden muoto tai esitysväline mikä tahansa.

On kuitenkin tehtävä ero perusmuodossaan olevien oikeudellisten tekstien ja lisäarvoa sisältävien esitysmuotojen välillä. Tällaista lisäarvoa ovat esimerkiksi oikeudelliset analyysit, kommentit, indeksoinnit, rakenteet tai erityiset käsittelyt Celexin kaltaisessa tietokannassa. Siksi tekijänoikeussuoja ei koske niinkään oikeudellisia perustekstejä itseään vaan tiettyä tekstien valikoimaa, rakennetta tai järjestelyä, joka voi olla henkinen teos. Lisäksi tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11 päivänä maaliskuuta 1996 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 96/9/EY3(3)(tietokantadirektiivi), jolla yhdenmukaistettiin tietokantojen tekijänoikeussuojaa koskeva lainsäädäntö yhteisössä, säädetään muiden kuin omaperäisten tietokantojen suojaamisesta sui generis -oikeudella tietyissä tapauksissa.

2. Tietokantadirektiivin lisäksi on tehty kansainvälisiä sopimuksia, jotka yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet ja jotka antavat tekijänoikeussuojan tietokokoelmille, jotka ovat henkisiä teoksia. Tämä ei rajoita tietoon itseensä liittyvien tekijänoikeuksien soveltamista. Tässä yhteydessä viitataan Maailman henkisen omaisuuden järjestön WIPO:n tekijänoikeussopimukseen ja teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen 10 artiklaan.

3. Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään katsomaan edeltäviä vastauksia.

4. Jäsenvaltioiden edellytetään noudattavan yhteisön jäsenyysvelvoitteitaan ja varmistavan, että niiden lainsäädäntö vastaa tietokantadirektiivin tavoitteeita. On muistettava, että direktiivin tarkoituksena on yhdenmukaistaa tietokantojen suoja antamalla tietyille tietokannoille tekijänoikeussuoja ja muille kuin omaperäisille tietokannoille sui generis -oikeus. Tämä suoja on voimassa riippumatta siitä, voidaanko tietokannan sisältö suojata tekijänoikeudella tai muulla oikeudella. Jos jäsenvaltio ei ole saattanut tietokantadirektiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä määräaikaan mennessä tai jos tässä tapahtuu virheitä, voidaan kysyä, voiko tietyllä toimenpiteellä (tässä tapauksessa tietokantadirektiivillä) olla suora vaikutus, jos se antaa oikeuksia yksilöille. Tämä kysymys on lopulta tuomioistuimen ratkaistava. Komission velvollisuutena on harkita, antaako jäsenvaltion laiminlyönti aihetta jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta aiheutuvaan menettelyyn.

5. Kuten edellä todettiin, komission mielestä yhteisön elimien laatimilla oikeudellisilla teksteillä ei ole tekijänoikeussuojaa. Kysymys siitä, koskeeko tekijänoikeus tai sui generis -oikeus Celex-tietokantaa, ei ole ristiriidassa yhteisön oikeudellisen informaation julkisen saatavuuden kanssa. Perusaineisto, eli tietokannassa olevat tekstit ovat hyvin saatavilla sekä paperilla että sähköisessä muodossa edulliseen hintaan ja joissakin tapauksissa ilmaiseksi EUR-Lex-järjestelmässä. Asiakirjojen jäljentämiseksi EUR-Lex-tietokannasta ei tarvita ennakkolupaa, ja jäljentämisen ainoa ehto on lähteen mainitseminen.

6. Komissio on tietoinen kahden saksalaisen Celex-tietokannan lisenssinhaltijan, Otto Schmidt Verlagin ja SEIDL Datenbank Servicen, välisestä oikeudenkäynnistä. Komission tietojen mukaan tämä on tällä hetkellä ainoa Celex-lisenssinhaltijoiden välinen riita. Riita perustuu Saksan lain tulkintaan ja on siten Saksan tuomioistuimien asia.

(1) Ks. Bernin yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohta (24. heinäkuuta 1971 tehty Pariisin asiakirja sellaisena kuin se on muutettuna 28. syyskuuta 1979), jonka vahvistavat Maailman henkisen omaisuuden järjestön WIPO:n tekijänoikeussopimuksen asianomaiset säännökset (jotka hyväksyttiin diplomaattikokouksessa 20. joulukuuta 1996).

(2) Ks. laki Gesetz über Urheberrecht und verwandte Schutzrechte, luku II, 5.-(1), osa I.

(3) EYVL L 77, 27.3.1996.