FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/462

(2004/C 84 E/0538)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0907/03

esittäjä(t): Olle Schmidt (ELDR) komissiolle

(24. maaliskuuta 2003)

Aihe: Azerbaidžan

Kaspianmeren rannalla sijaitsevalla itsenäisellä Azerbaidžanin tasavallalla, joka pyrkii läheisempiin ja tiiviimpiin suhteisiin EU:n kanssa, on suuria taloudellisia ja humanitaarisluonteisia ongelmia. Miljoona ihmistä on joutunut pakolaisiksi omassa maassaan Nagorno-Karabahin konfliktin seurauksena ja koska Armenia on miehittänyt useita alueita. Monet pakolaiset elävät surkeissa oloissa eri pakolaisleireissä.

Toivon, että komissio on tietoinen näiden ihmisten elinolosuhteista. Haluaisinkin kuulla, mitä EU on tehnyt tähän mennessä Armenian ja Azerbaidžanin välisen kiistan ratkaisemiseksi ja inhimillisen kärsimyksen lievittämiseksi tällä alueella? Kuinka paljon suoraa rahallista tukea EU on antanut alueelle?

Christopher Patteriin komission puolesta antama vastaus

(22. huhtikuuta 2003)

Komissio on tietoinen Nagorno-Karabahin konfliktin vuoksi vaikeuksiin joutuneiden (kotiseudultaan siirrettyjen ja pakolaisiksi joutuneiden) azerbaidžanilaisten tilanteesta.

Unionin kyseistä aluetta koskeva politiikka määritellään yleisten asiain neuvoston Brysselissä 26. ja 27. maaliskuuta pidetyn 2331. kokouksen päätelmissä. Neuvosto toteaa päätelmissään seuraavaa:

Ministeritason troikan vierailu Armeniaan, Georgiaan ja Azerbaidžaniin 20. Ja 21. Helmikuuta 2001 osoitti, kuinka tärkeänä EU pitää suhteiden lujittamista Etelä-Kaukasiaan rauhan, vakauden, hyvinvoinnin ja alueellisen yhteistyön edistämiseksi.

EU on halukas omaksumaan aiempaa aktiivisemman poliittisen osan alueella. Neuvosto panee tyytyväisenä merkille lämpimän vastaanoton, jonka troikka sai kyseisiltä kolmelta maalta vierailullaan, jonka koettiin olevan osoitus EU:n jatkuvasta sitoumuksesta alueeseen. Kaikki tukivat EU:n vahvempaa roolia Etelä-Kaukasiassa. Läheisessä yhteistyössä osapuolten, toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen sekä alueen maiden kanssa EU aikoo etsiä uusia keinoja, joilla se voi tukea konfliktien ehkäisemis- ja ratkaisemispyrkimyksiä sekä konfliktin jälkeistä olojen ennalleen palauttamista alueella. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä Etyjin, YK:n ja Euroopan neuvoston kanssa tehtävään yhteistyöhön.

Tässä yhteydessä EU vahvistaa Etelä-Kaukasian maiden kanssa käytävää kahden- ja monenvälistä vuoropuhelua. Se aikoo myös tiivistää aluetta koskevaa poliittista vuoropuheluaan Venäjän, Turkin, Iranin ja Yhdysvaltain kanssa.

EU jatkaa tuen antamista alueelle koordinoiden tukensa tiiviisti asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Sen antaman avun tehokkuus liittyy kuitenkin alueen rauhanprosessin etenemiseen.

Komissio toimii tämän yleisen politiikan mukaisesti.

Yhteisö on sitonut alueelle (Azerbaidžan, Armenia ja Georgia) varoja yhteensä miljardin eurona arvosta vuosina 1992—2003. Vuodesta 1992 Azerbaidžanille on myönnetty suoraan yhteensä 399,674 miljoonaa euroa. Tästä summasta osoitettiin noin 254,569 miljoonaa euroa (51,6 prosenttia) humanitaarisiin toimiin ja jälleenrakennustoimiin, 157,82 miljoonaa euroa humanitaariseen apuun (39,5 prosenttia kokonaissummasta) ja 48,374 miljoonaa euroa konfliktin jälkeisiin kunnostus- ja jälleenrakennustoimiin (12,1 prosenttia).

Kolmen Etelä-Kaukasian valtion alueellisiin hankkeisiin on myönnetty varoja myös eurooppalaisesta ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteesta (EIDHR). Tästä budjettikohdasta on rahoitettu Euroopan neuvoston ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) kanssa toteutettavia täydentäviä yhteisohjelmia, jotka painottuvat konfliktien ehkäisyyn ja demokratian vakauden lujittamiseen. Lisäksi komissio tekee yhteistyötä alueen kansalaisjärjestöjen kanssa erityisesti tiettyihin vähemmistöryhmiin kohdistuvan syrjinnän estämiseksi.

Köyhyyden vähentäminen on nykyisen ja tulevan Tacis-ohjelman sekä nykyisten ja tulevien elintarvike-turvaohjelmien ensisijainen tavoite kaikissa Etelä-Kaukasian alueen maissa.