KIRJALLINEN KYSYMYS E-2522/00

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(2. elokuuta 2000)

Aihe: Luontotyyppidirektiivi: Natura 2000 -verkoston alueiden valintaprosessi

Luontotyyppidirektiivin edellyttämien Natura 2000 -verkoston suojelualueiden valintaprosessissa on ilmennyt huomattavia viivästymisiä, ja viime aikoina on todettu tapauksia, joissa ehdotetut rakennushankkeet uhkaavat Natura 2000 -verkoston kannalta tieteellisesti arvokkaita alueita. Miten komissio aikoo varmistaa ehdotettujen ja parhaillaan käsiteltävien Natura 2000 -alueiden koskemattomuuden ja sen, että eri rakennushankkeet eivät vahingoita ehdotettuja alueita?

Mitä menettelyjä noudatetaan yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luettelon määrittämiseksi järjestettävän eliömaantieteellisten seminaarien toisen kierroksen jälkeen, jotta Natura 2000 -verkoston perustamisessa saavutettaisiin edistymistä? Mikä on komission rooli näissä seminaareissa ja niiden seurantatoimissa?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(18. lokakuuta 2000)

Komissio pahoittelee Natura 2000 -hankkeen toteuttamisessa tapahtuneita viivästymisiä. Se on sillä välin tehnyt useita aloitteita edistääkseen Natura 2000 -verkostoon mukaan otettaviksi suunniteltujen alueiden suojelua. Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17. toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999(2) perusteella myönnettäviin yhteisön tukitoimenpiteisiin liittyen komissio pyytää jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, ettei tällaisten alueiden anneta vahingoittua. Komissio on myös antanut jäsenvaltioille yleisempiä ohjeita alueiden vahingoittamisen välttämiseksi ja pitänyt tervetulleina useiden jäsenvaltioiden tekemiä ehdotuksia lainsäädännöllisen suojan saamiseksi näille alueille. Komissio on lisäksi korostanut esimerkiksi direktiivissä 85/337/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna, säädetyn ympäristövaikutusten arvioinnin käytön merkitystä mahdollisesti vahinkoa aiheuttavien hankkeiden arvioinnissa. Komissio ei myöskään sulje pois mahdollisuutta toimia EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan (entinen 169 artikla) nojalla, jos olosuhteet siihen oikeuttavat, kuten silloin, kun direktiivin 85/337/ETY soveltamisalaan kuuluvan hankkeen ympäristövaikutusten arviointi on laiminlyöty huolimatta ehdotetulle Natura 2000 -alueelle tästä todennäköisesti aiheutuvasta merkittävästä haitasta.

Komissio toimii toisena puheenjohtajana kaikissa ehdotettujen Natura 2000 -alueiden arvioimiseksi järjestetyissä eliömaantieteellisissä seminaareissa. Seminaarien jälkeen jokaiselle osallistujalle toimitetaan päätelmät, joissa annetaan esimerkiksi luettelo alueista ja lajeista, joiden ei vielä katsota olevan riittävästi edustettuina kansallisten alueiden luetteloissa. Jokaisen jäsenvaltion on silloin ehdotettava lisäalueita esimerkiksi tiedemiesten tai kansalaisjärjestöjen ehdotuksen perusteella.

Kutakin aluetta koskevan viimeisen seminaarin jälkeen komissio pyytää virallisen lehden välityksellä kaikkia asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa. Komissio laatii sen jälkeen luonnoksen yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloksi. Luonnos toimitetaan lausuntoa varten luontotyyppikomitean jäsenille, jonka jälkeen komissio hyväksyy sen turvauduttuaan tarvittaessa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(4) 5 artiklassa tarkoitettuun menettelyyn.

(1) EYVL L 161, 26.6.1999.

(2) EYVL L 160, 26.6.1999.

(3) Neuvoston direktiivi 85/337/ETY, annettu 27. kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista, EYVL L 175, 5.7.1985, sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, EYVL L 73, 14.3.1997.

(4) EYVL L 206, 22.7.1992.