KIRJALLINEN KYSYMYS E-1500/00 esittäjä(t): Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) komissiolle. Saksan periaatteellinen kieltäytyminen sisällyttämästä aluesuunnitelmiinsa paikallisten kehitys- ja työllistämisaloitteiden edistämiseen tarkoitettua alueellista yleiskattavaa tukea.



Virallinen lehti nro 081 E , 13/03/2001 s. 0047 - 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1500/00 esittäjä(t): Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) komissiolle (12. toukokuuta 2000) Aihe: Saksan periaatteellinen kieltäytyminen sisällyttämästä aluesuunnitelmiinsa paikallisten kehitys- ja työllistämisaloitteiden edistämiseen tarkoitettua alueellista yleiskattavaa tukea Rakennerahastoasetuksella luotiin alueellinen tukiväline yleiskattava tuki, joka on tarkoitettu erityisesti paikallisten kehittämis- ja työllistämisaloitteiden edistämiseen (vrt. asetuksen (EY) N:o 1260/1999 9 artikla), jotta näiden aloitteiden avulla voidaan saavuttaa yhteisön tavoite, joka on korkean työllisyystason luominen. 1. a) Miten komissio suhtautuu aluesuunnitelmiin, jotka eivät sisällä minkäänlaisia alueellisia tukivälineitä, joita se kuitenkin omissa ohjelmien laatimisohjeissaan kuvaa alueellisten kumppanuuksien keskeisiksi välineiksi, jotka taas ovat ratkaisevan tärkeitä rakenneohjelmien menestymisen kannalta (vrt. KOM(1999) 344)? b) Mikä merkitys komission ja jäsenvaltioiden välisissä neuvotteluissa on parlamentin vaatimuksella, jonka se esitti ohjelmien laatimisohjeista antamassaan päätöslauselmassa (A5-0108/1999, 18. tammikuuta 2000, erityisesti 15 ja 16 kohta), ja joka koskee yleiskattavan tuen asianmukaista huomioon ottamista aluesuunnitelmissa? c) Miten yleiskattavaa tukea on sovellettava aluesuunnitelmissa, jotta komissio katsoo sen olevan asianmukainen? d) Katsooko komissio, että sellaiset suunnitelmat voidaan hyväksyä, joihin yleiskattava tuki ei sisälly millään lailla? 2. Aikooko komissio hyväksyä Saksan aluesuunnitelmat, vaikka Saksan liittohallitus ja osavaltiot edelleenkin kieltäytyvät periaatteessa hyväksymästä yleiskattavaa tukea suunnitelmiinsa? Jos aikoo hyväksyä, millä perusteella? Jos ei aio hyväksyä, mitä konkreettisia lisävaatimuksia komissio aikoo esittää? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (14. kesäkuuta 2000) Yleiskattava tuki on mahdollinen, muttei pakollinen jäsenvaltioiden aluekehityssuunnitelmien osa ja se saattaa olla paikallisen kehityksen tehokas väline. Niiden käytön välttämättömänä edellytyksenä ovat kuitenkin suotuisat paikalliset olosuhteet. Saksan viranomaisten toimittamat aluekehityssuunnitelmat eivät sisältäneet yleiskattavaa tukea ja sen käytöstä on keskusteltu komission kanssa käydyissä neuvotteluissa. Euroopan sosiaalirahastosta 12 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1784/1999(1) jäsenvaltioita velvoitetaan varaamaan asianmukainen rahoitus hallituksista riippumattomille järjestöille ja paikallisille kumppanuuksille. Paikallisten toimijoiden tulisi saada paikallinen potentiaali mukaan pienillä varoilla uusien työpaikkojen luomiseen. Tämän vaatimuksen perusteella yhteisön tukikehykseen on nyt lisätty yleiskattavaa tukea koskeva luku. Lisäksi paikallisten osapuolten olisi pikemminkin pyydettävä tällaisten välineiden käyttöä kuin että siitä olisi heille haittaa. Jos tarve yleiskattavan tuen laajemmaksi soveltamiseksi käy ilmeiseksi tulevaisuudessa, kuten alueelliset viranomaiset ovat ilmaisseet, välitarkistuksen yhteydessä olisi mahdollisuus laajentaa yleiskattavan tuen käyttöä. Kuten rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(2) 9 artiklassa säädetään päätöksen käyttää yleiskattavaa tukea tekee jäsenvaltio yhteisymmärryksessä komission kanssa tai hallintoviranomainen yhteisymmärryksessä jäsenvaltion kanssa. Alueet voivat käyttää alueellisen potentiaalin hyödyntämiseksi ja kumppanuuden edistämiseksi muita lähestymistapoja, kuten paikallisia työllisyyssopimuksia, joita on esitetty useissa kaupunkialueita koskevissa toimenpideohjelmissa tai toimissa. Esimerkiksi Thüringenissa kiinnitetään erityistä huomiota paikallisiin kumppanuuksiin hyödyntämällä tietoyhteiskunnan mahdollisuuksia. (1) EYVL L 213, 13.8.1999. (2) EYVL L 161, 26.6.1999.