FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/3

(2004/C 33 E/003)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1638/02

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle

(10. kesäkuuta 2002)

Aihe: Komission jäsenen Philippe Busquinin suhtautuminen Euroopan yhtenäismarkkinoiden verokilpailuun

De Morgen-sanomalehden 18. toukokuuta 2002 ilmestyneessä numerossa tutkimuspolitiikasta vastuussa oleva komissaari Philippe Busquin kertoo, että hän on perusteellisesti eri mieltä virkaveljensä Frits Bolkesteinin kanssa. Busquin moittii Bolkesteinia jäsenvaltioiden ajamisesta toisiaan vasten verotuskysymyksissä. ”Pitääkö meidän kiihdyttää yhtenäismarkkinoiden verokilpailua äärimmäisyyksiin? Sitä varten meillä on Bolkestein (sisämarkkinat). Olen vakaasti tätä vastaan. On aika, että tästä asiasta käydään perusteellinen keskustelu.”

Onko komission jäsen Busquin ilmoittanut virallisesti virkaveljilleen tyytymättömyydestään Bolkesteinin toimiin ja onko hän kehottanut heitä keskustelemaan asiasta?

Jos hän ei ole ilmoittanut, milloin komission jäsen Busquin aikoo virallisesti ilmoittaa asiasta komissiolle?

Jos hän on ilmoittanut, miten komissio suhtautui ehdotukseen käydä asiasta perusteellinen keskustelu?

Voiko komission jäsen Busquin vielä ilmoittaa, miksi hän ei ole samaa mieltä Bolkesteinin näkemysten kanssa? Jos hän ei voi ilmoittaa, miten De Morgenissa ilmestynyt artikkeli pitäisi silloin tulkita?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(18. heinäkuuta 2002)

Komission näkemys EU:n verotuspolitiikasta on esitetty tiedonannossa Euroopan unionin veropolitiikan ensisijaisista tavoitteista tulevina vuosina (1). Tiedonanto on erittäin kattava, ja siinä määritellään useita toiminnan tasoja ja ensisijaisia tavoitteita tuleville vuosille. Se on tulos veropolitiikasta ja veropoliittisista toimenpiteistä komissiossa käydystä keskustelusta.

Verokilpailu käsitellään tiedonannossa, erityisesti sen 2.3 kohdassa, jonka mukaan EU:n veropolitiikan ”on ensisijaisesti palveltava niiden kansalaisten ja liikeyritysten etuja, jotka haluavat hyödyntää sisämarkkinoiden neljää vapautta (henkilöiden, tavaroiden ja pääomien vapaata liikkuvuutta sekä vapautta tarjota palveluja). Tämän vuoksi siinä on keskityttävä kyseisten neljän vapauden harjoittamisen verotuksellisten esteiden poistamiseen. Ja koska verojärjestelmiä käytetään välineinä resurssien jakamisessa, uudelleen-jakamisessa ja vakauttamisessa, verotuksen seurausten on oltava selviä niiden kohteena oleville elinkeinonharjoittajille. Molemmista syistä verojärjestelmistä on tehtävä yksinkertaisempia ja avoimempia. Tässä yhteydessä on tärkeätä tunnustaa, että vaikka haitalliseen verokilpailuun on puututtava sekä EU:ssa että laajemmalla kansainvälisellä tasolla, erityisesti OECD:ssä, ja valtiontukia koskevia perustamissopimuksen määräyksiä on noudatettava, tietynasteinen verokilpailu EU:ssa voi olla väistämätöntä ja se voi myötävaikuttaa veropaineen alenemiseen.”

Tiedonannossa tunnustetaan myös se, että veropolitiikkaa ei voi laatia umpiossa, vaan sen pitäisi olla johdonmukainen EU:n muiden poliittisten tavoitteiden kanssa ja tukea niitä. Erityisesti sen pitäisi tukea niin kutsutun eurooppalaisen yhteiskuntamallin uudistamista. Tässä yhteydessä on ministerineuvoston tehtävä päättää, mitkä toimet ovat ensisijaisia. Tiedonannossa tehdään selväksi myös se, että komissio on edelleenkin sitä mieltä, että ainakin joissakin verokysymyksissä on välttämätöntä siirtyä määräenemmistöllä tapahtuvaan päätöksentekoon.

Näin ollen De Morgen -lehden artikkelissa esitetyt väitteet verokilpailusta ovat täysin yhdenmukaiset komission tiedonannon kanssa. On kuitenkin huomattava, että tiedonantoon sisältyy monentasoisia lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä toteuttaviksi suunniteltuja toimia.

(1) KOM(2001)260.