FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/360

(2004/C 88 E/0366)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1640/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(16. toukokuuta 2003)

Aihe: Palvelujen säilyttämiseen ja hankkeiden yhteisrahoitukseen tarvittavien varojen puute uusissa jäsenvaltioissa, jotka käyttävät verojen alennusta saadakseen kilpailuetuja

1. Tietääkö komissio, että vuosien 2004 ja 2007 välillä EU:hun liittyvissä uusissa jäsenvaltioissa — yhdessä tai useammassa — suuntauksena on laskea veroja ja erityisesti korkeampien tulojen ja yritysvoittojen verotusta?

2. Odottavatko uudet jäsenvaltiot, että verotuksen alentaminen yhdessä EU:n rahastoista saatavien tukien kanssa tuo mukanaan merkittäviä kilpailuetuja, jotka kannustavat yrityksiä siirtymään nykyisistä jäsenvaltioista tuleviin jäsenvaltioihin?

3. Liittyykö tähän suuntaukseen myös vähimmäispalkan ja työntekijöiden työaikarajoitusten poistaminen sekä työttömyyssuojan lakkauttaminen ja sosiaaliturvan, eläkkeiden ja sairausvakuutuskorvausten vähentäminen?

4. Missä uusissa jäsenvaltioissa kyseinen suuntaus ilmenee selkeimmin?

5. Mitkä uudet jäsenvaltiot eivät toteuta kyseistä suuntausta politiikassaan?

6. Onko jo havaittavissa, että verotusta alentavilla uusilla jäsenvaltioilla ei ole tulevaisuudessa riittävästi varoja käytössään palvelujen säilyttämiseksi ja uudistamiseksi sekä EU:n rahastojen tukemien projektien toteuttamiseksi? Näin ollen uudet jäsenvaltiot tulevat riippuvaisiksi kattavista ja pitkäaikaisista lainoista.

7. Miten komissio aikoo estää EU:n rahastoista tukea tavoittelevia uusia jäsenvaltioita aiheuttamasta ongelmia, jotka vaikuttavat kielteisesti rahoituksen määrään ja mahdollisuuteen käyttää varoja yhteishankkeisiin?

Günther Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(27. hesäkuuta 2003)

Viitaten yhteisön yleiseen politiikkaan komissio huomauttaa, että ehdokasmaat sitoutuivat jäsenyysneuvotteluissa muuttamaan lainsäädäntöään ja menetelmiään saattaakseen ne vastaamaan yhteisön säännöstöä viimeistään 1. toukokuuta 2004. Tähän ei kuitenkaan lueta mukaan alueita, joita varten on myönnetty erityisiä siirtymäkauden järjestelyjä. Näin ollen komissio tarkkailee näiden sitoutumisten täytäntöönpanoa ja ilmoittaa siitä neuvostolle säännöllisesti. Paraikaa valmisteilla on kattava seuranta-kertomus, joka annetaan neuvostolle ja parlamentille 5. marraskuuta 2003.

Verotusta koskevasta erityiskysymyksestä mainittakoon, että yritysten ja yksityisten tulojen lakisääteisen verotuksen alentaminen 1990-luvun loppupuolelta lähtien on suosittu suuntaus sekä ehdokasmaissa että nykyisissä jäsenvaltioissa. Useimmiten tämän lisäksi verokantaa laajennetaan, jotta mahdollinen budjettivaje korvautuu. Joskus arvonlisäveron tai muiden välillisten verojen korottamisella (erityisesti ympäristöverojen) korvataan alennettua verotusta.

1970-luvun alkupuolelta lähtien melko pysyvä suuntaus useimmissa Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöön (OECD) kuuluvissa maissa on ollut, että varsinainen verotulo kasvaa suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT). Vuoden 2001 tuloja koskevat alustavat luvut näyttävät nyt olevan laskussa monissa OECD-maissa (sekä nykyisissä jäsenvaltioissa että joissakin liittymässä olevissa maissa), mikä saattaa merkitä, että tämä suuntaus on loppumassa. On kuitenkin huomattava, että tämä osittain heijastaa viimeaikaista suhdannekehitystä sekä heikkeneviä pörssimarkkinoita.

Seuraavaksi vastaus arvoisan parlamentin jäsenen sosiaalipolitiikkaa koskeviin kysymyksiin. On muistettava, että yhteisön työlainsäädäntö on olennainen osa unionin sosiaalialaa koskevaa säännöstöä. Se sisältää 15 useata direktiiviä, jotka koskevat eri aloja kuten työntekijöille tiedottamista ja työntekijöiden kuulemista, työaikoja sekä osa-aikaisten tai määräaikaisten työntekijöiden suojelua. Suurin osa näistä direktiiveistä asettaa minimivaatimukset, esimerkiksi työajoista, lepoajoista tai vuosilomista, jotka ehdokasmaiden on saatettava osaksi lainsäädäntöään komission tarkan valvonnan alla. Työlainsäädäntöä koskevien direktiivien päämääränä ei ole yhdenmukaistaa työlainsäädäntöä yhteisössä. Työntekijöiden oikeudet ja joustavuus ovat tasapainossa kaikissa direktiiveissä. Unionissa ei ole selkeitä työlainsäädäntöä koskevia direktiivejä yksittäisistä irtisanomisista, minimipalkoista tai kollektiivisista oikeuksista. Nykyisten ja tulevien jäsenvaltioiden on itse määriteltävä nämä kohdat perinteidensä mukaan eri työolosuhteissa.

Lopuksi vastaus yhteisön varoja koskevaan kysymykseen. Komissio huomauttaa että, sekä nykyisten että uusien jäsenvaltioiden kanssa neuvoteltaessa rakennerahaston ja koheesiorahastojen ohjelma-asiakirjoista, se tutkii tarkkaan varojen täytäntöönpanoa koskevan yhteisön lainsäädännön, esimerkiksi kilpailulainsäädännön, noudattamista. Komissio tutkii myös pätevien kansallisten tai alueellisten viranomaisten ehdottamien hallinnollisten tai taloudellisten järjestelyjen yhdenmukaisuutta ja vakautta. Hyväksyttyään ohjelma-asiakirjat päätöksessään, komissio valvoo ja arvioi niiden täytäntöönpanoa.