KIRJALLINEN KYSYMYS E-2308/02

esittäjä(t): Erika Mann (PSE) komissiolle

(25. heinäkuuta 2002)

Aihe: Pakollinen tietojen säilyttäminen

Tietosuojasta vastaavien komission jäsenten näkemysten mukaan pakollinen tietojen säilyttäminen, kuten Euroopan parlamentti päätti äskettäin, on selvä muutos nykyiseen käytäntöön nähden, jossa toimijat tekevät yhteistyötä lainvalvontaviranomaisten kanssa tapauskohtaisesti noudattamalla saamaansa lupaa tai valtuutusta.

Miten komissio arvioi yleisen pakollisen tietojen säilyttämisen vaikutusta käyttäjien luottamukseen sähköistä viestintää kohtaan?

Katsooko komissio, että tietojen säilyttämistä koskevalla asetuksella voidaan luoda keskeiset oikeudelliset puitteet edellä mainittua asiaa varten? Jos komissio on sitä mieltä, niin milloin se aikoo ehdottaa kyseistä asiaa?

Miten komissio aikoo käsitellä pakolliseen tietojen säilyttämiseen liittyvää korvausvelvollisuutta koskevia näkökohtia viestintäalan yritysten tapauksessa, jos tietoja käytetään väärin, tai sellaisissa tapauksissa, joissa tiedot, jotka lähetetään edelleen lainvalvontaviranomaisille, osoittautuvat vääriksi ja johtavat vääriin tulkintoihin ja mahdollisesti jopa vääriin tuomioihin?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(24. syyskuuta 2002)

Parlamentti ja neuvosto antoivat 12. heinäkuuta 2002 uuden direktiivin 2002/58/EY henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla(1). Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat toteuttaa lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joilla rajoitetaan direktiivissä säädettyjen oikeuksien ja velvollisuuksien soveltamisalaa, jos tällaiset rajoitukset ovat välttämättömiä demokraattisen yhteiskunnan toimenpiteitä kansallisen turvallisuuden, yleisen turvallisuuden, puolustuksen taikka rikosten torjunnan, tutkinnan, selvittämisen ja syyteharkinnan varmistamiseksi. Näiden toimenpiteiden on oltava kaikilta osin Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja yhteisön lainsäädännön muiden yleisten periaatteiden mukaisia. Mahdollisena esimerkkinä näistä toimenpiteistä direktiivissä mainitaan tietojen säilyttäminen rajoitetuksi ajaksi. Tämä viittaus ei kuitenkaan velvoita ottamaan pakollisesti käyttöön tietojen säilyttämiseen tähtääviä kansallisia toimenpiteitä.

Jos jäsenvaltio ehdottaa tietojen säilyttämiseen tähtääviä sääntelytoimenpiteitä direktiivin 15 artiklan 1 kohdassa mainituin perustein, komissio tutkii, ovatko toimenpiteet tietosuojadirektiivien ja yleisemmin yhteisön oikeuden mukaisia. Tässä tarkastelussa kiinnitetään erityistä huomiota toimenpiteiden vaikutuksiin sähköisen viestinnän alaan (mm. käyttäjien luottamukseen) ja yhtenäismarkkinoiden toimintaan.

Mahdollinen yhteisön oikeudellinen väline, jolla pakollista tietojen säilyttämistä voitaisiin säännellä, voidaan toteuttaa kahdessa muodossa sen oikeusperustasta ja tavoitteesta riippuen. Vaikutus olisi erilainen näissä kahdessa tapauksessa. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon

perustuva kolmannen pilarin väline, jonka tavoitteena on parantaa poliisi- ja oikeudellista yhteistyötä rikosoikeudellisissa asioissa, todennäköisesti edellyttäisi, että kaikki jäsenvaltiot ottavat käyttöön tiettyjä tiedon säilyttämiseen liittyviä vaatimuksia. EY:n perustamissopimukseen perustuva ensimmäisen pilarin väline, jonka tavoitteena on varmistaa yhtenäismarkkinoiden asianmukainen toiminta, todennäköisesti rajoittaisi tietojen säilyttämiseen liittyviä ehtoja, joita voidaan asettaa sähköisen viestinnän palvelujen ja verkkojen tarjoajille. Tällöin tavoitteena olisi erityisesti sijoittautumisvapauden esteiden poistaminen.

Komissio ei suunnittele ehdottavansa kumpaakaan oikeudellista välinettä tässä vaiheessa.

Komissio tunnustaa, että sähköisen viestinnän palvelujen ja verkkojen tarjoajien vastuu väärien tietojen siirrosta tai tietojen väärinkäytöstä on tärkeä kysymys. Henkilötietojen valvojina palveluntarjoajat vastaavat vahingosta, joka aiheutuu tietosuojadirektiivien vastaisesta teosta, mukaan lukien tietojen laatu ja oikeellisuus sekä laiton siirto kolmansille osapuolille. Jos jäsenvaltio katsoo tarpeelliseksi asettaa tietojen säilyttämistä koskevia vaatimuksia palveluntarjoajille, sen on kuitenkin itse vastattava sen varmistamisesta, että palveluntarjoajia ei aseteta vastuuseen ongelmista, jotka johtuvat näiden vaatimusten lainmukaisesta soveltamisesta.

(1) EYVL L 201, 31.7.2002.