KIRJALLINEN KYSYMYS E-1563/02

esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle

(3. kesäkuuta 2002)

Aihe: Kalastuspolitiikka

Voiko komissio vahvistaa tai kieltää väitteet siitä, että se lykkää yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevaa sisäistä käsittelyä neuvoston puheenjohtajavaltion pyynnöstä?

Voiko komissio vahvistaa, että se ei pidä roolinaan toimia neuvoston sihteeristönä ja aikooko se tulevaisuudessa torjua neuvoston pyrkimykset ohjailla komission työtä ja heikentää yhteisön oikeuden mukaista komission aloiteoikeutta?

Franz Fischlerin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1430/02 ja E-1563/02

(23. heinäkuuta 2002)

1. Pitää paikkansa eikä ole kovin yllättävää, että jäsenvaltioilla on hyvin erilaisia näkemyksiä yhteisen kalastuspolitiikan laatimisesta. Komissio on perusteellisen kuulemisprosessin jälkeen määritellyt yhteisön edun ja toiminut sen mukaisesti. Neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitetyt uudistusehdotukset ovat tämän toiminnan tulosta.

2. Komissio on samaa mieltä, eikä tämä koske pelkästään mainittua vaan kaikkea politiikkaa. Jokaisen komission virkamiehen on henkilöstösääntöjen 11 artiklan mukaan suoritettava tehtävänsä ja toimittava ainoastaan yhteisöjen edun mukaisesti; virkamies ei saa pyytää eikä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta, viranomaiselta, organisaatiolta tai toimielimensä ulkopuoliselta henkilöltä. Komissio kiinnittää erityistä huomiota tämän säännöksen noudattamiseen.

3. Pääjohtajan vaihtamista koskevaa päätöstä on tarkasteltava komission vanhempiin virkamiehiin sovellettavan liikkuvuuspolitiikan valossa. Kuultuaan viime syksynä nimensä mainittavan korkeiden virkamiesten kuluvana vuonna toteutettavan tehtäväkierron yhteydessä Steffen Smidt

osoitti 25. marraskuuta 2001 henkilöstö- ja hallintoasioista vastaavan komission jäsenen kabinettipäällikölle kirjeen, jossa hän vahvisti olevansa valmis eroamaan komissiosta säännönmukaisella tavalla ennen nykyisen komission toimikauden päättymistä ja mainitsi, että hänen omien tulevaisuudensuunnitelmiensa kannalta sopivin ajankohta olisi joko vuoden 2002 tai vuoden 2004 puoliväli. Hän toivoi myös, että komissio ottaisi tämän huomioon tällä välin mahdollisesti tekemissään päätelmissä. Kalastuksesta ja maataloudesta vastaava komission jäsen puolestaan ilmoitti, että vaikka hänellä ei ollut aikomusta vaihtaa pääjohtajaa, hän voisi hyväksyä Steffen Smidtin lähdön, mikäli se tapahtuisi joko ennen komission kalastuspolitiikan uudistusta tai sen jälkeen tai ainakin täytäntöönpanon tärkeimmän vaiheen päätyttyä. Steffen Smidt toimii edelleen kalastuksen pääosaston pääjohtajana. Avoinna oleva virka julkistettiin 8. toukokuuta 2002. Kun seuraaja on nimitetty, Steffen Smidt alkaa hoitaa uuden pääjohtajan erityisneuvonantajan tehtäviä. Steffen Smidtin tapaa hoitaa pääjohtajan tehtäviä arvosteltiin kärkkäästi espanjalaisissa sanomalehdissä, mm. Industrias Pesqueras -lehdessä, jo kauan ennen uudistusehdotusten laatimista. Hänellä oli eräässä vaiheessa myös erimielisyyksiä parlamentin kalastusvaliokunnan kanssa. Maataloudesta, maaseudun kehittämisestä ja kalastuksesta vastaava komission jäsen on kuitenkin aina antanut tukensa pääjohtajalleen ja eikä ole antanut ulkopuolisen arvostelun vaikuttaa epäedullisesti.

4. Yhteisen kalastuspolitiikan uudistusehdotuksista käydyissä keskusteluissa tuli esiin kysymyksiä, joita ei ollut käsitelty alustavien sisäisten lausuntokierrosten yhteydessä. Nämä kysymykset liittyivät seuraaviin aiheisiin: tuleva kalastuslaivastopolitiikka ja sen yhteys monivuotisiin ohjausohjelmiin, eräiden yhteisön vesien tärkeiden kalakantojen biologinen tila, tieteellisten lausuntojen ja toteutettavien toimien välinen yhteys, teollinen kalastus, yhteisen valvontaorganisaation rooli ja toiminta, kalastusalan tulevaisuuden rakennepolitiikka, kolmansien maiden kanssa tehtävät sopimukset sekä alueellisen neuvoa-antavan komitean rooli ja toiminta erityisesti yhteisön institutionaalisissa puitteissa. Keskusteluissa havaittiin, että erityisesti jo toteutettuja sosioekonomisten vaikutusten analyysejä on tarpeen laajentaa, jotta voidaan selvittää uudistusehdotusten vaikutuksia kalastusalaan. Intensiivistä keskustelua käytiin myös lisävaroista, joita tarvitaan kalastusalusten romuttamiseen sekä sosioekonomisiin toimenpiteisiin, joilla pyritään edistämään kalastusteollisuuden sopeutumista rakenteellisiin muutoksiin. Lisätietojen ja -selvitysten tarve osoitti selkeästi, että vaikka ehdotusluonnosten sisältö oli oikea, lisäaikaa tarvittiin niiden sanamuodon parantamiseen. Esityksiä jouduttiin lykkäämään muutamalla viikolla myös siitä syystä, että kalastuksesta ja maataloudesta vastaava komission jäsen ei päässyt osallistumaan eräisiin komission kokouksiin Espanjassa epävirallisesti kokoontuneen maatalousneuvoston sekä Saksan pääministerin kanssa jo aikaa sitten sovitun tärkeän kokouksen vuoksi.

5. Eri tahojen suullisesti, kirjallisesti ja median kautta uudistuksen valmistelun myöhemmissä vaiheissa, kun muodollinen kuulemisaika oli päättynyt, esittämät kannat eivät millään tavoin vaikuta komission pyrkimyksiin toimia yksinomaan yleisen edun mukaisesti, eivätkä ne vaikuta komission päätökseen, jossa kyseiset ehdotukset hyväksytään ilman merkittäviä muutoksia.

6. Ehdottaessaan yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta komissio käytti aloiteoikeuttaan ja osoitti perustamissopimusten mukaisen riippumattomuutensa. Komissio ottaa avoimesti vastaan lausuntoja ja ne ovatkin olleet hyödyllisiä, mutta se ei hyväksy minkäänlaista ehdotusta, jonka seurauksena kalastuksesta ja maataloudesta vastaavan komission jäsenen esittämä ehdotus voisi olla yleisen edun vastainen. Näin ollen kysymys komission uskottavuuden palauttamisesta on täysin perusteeton syyte.