FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/300

(2004/C 88 E/0307)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3650/02

esittäjä(t): Paul Rübig (PPE-DE) komissiolle

(11. joulukuuta 2002)

Aihe: Kolmansien maiden hyväksi tarkoitettuja EU-ohjelmia koskevien tarjouskilpailuehtojen laatiminen pk-yrityksille suotuisammiksi

EU:n julkaisemiin kolmansien maiden hyväksi tarkoitettujen ohjelmien (Ala, Cards, Edf, Ispa, Meda, Phare, Sapard, Tacis) tarjouskilpailuehtoihin sisältyy usein kriteerejä, jotka vaikeuttavat huomattavasti pk-yritysten ja pienimpien yritysten osallistumista kilpailuun, koska suuntauksena on tarjouskilpailujen järjestäminen yhä suuremmista hankkeista. Yritysten on usein näytettävä toteen hankkeen talousarvioon verrattuna kaksin- tai jopa kymmenkertainen vuosittainen liikevaihto. Jokaisen yksittäisen yrityksen on tehtävä tämä myös silloin kun ne osallistuvat konsortion osapuolina tarjouskilpailuun. Lähes jokaisessa tarjouskilpailussa on myös näytettävä toteen, että käytettävissä on jopa sata tiettyjen ammattialojen asiantuntijaa jo mikäli hankkeen talousarvio yltää 0,6 miljoonaan euroon. Usein vaatimuksena on menestyksekäs osallistuminen yllä mainittuihin EU-ohjelmiin kolmen viimeisen vuoden aikana samalla alueella ja samassa mittakaavassa, mikä tekee mahdottomaksi uusien yritysten osallistumisen. Osallistumisehdot on usein määritelty niin yksityiskohtaisesti, että niihin perehtymiseen tarvittava aika säikäyttää suuren osan mahdollisista osallistujista. Tarjousasiakirjoihin sisältyy usein vain karkea suunnitelma ja joitakin määräpäiviä, minkä vuoksi tarjoajan on ennen tarjouksen tekemistä laadittava lisäsuunnitelmia maksutta. Pk-yrityksille tämä ei ole taloudellisesti mahdollista eikä laskennallisesti arvioitavissa. Toinen pk-yritysten ongelma on tarjouskilpailuun osallistumisen edellyttämät kalliit pankkitakuut. Olisi myös toivottavaa, että Practical Guide -oppaan mukaiset veroja ja sosiaalivakuutusta koskevat todistukset määriteltäisiin tarkemmin, koska ne ovat usein saatavissa vain aikaavievien ja jäsenvaltioittain eri tavoin säänneltyjen byrokraattisten muodollisuuksien jälkeen. Pk-yritysten, joilla useimmiten ei ole suoria yhteyksiä tarjouskilpailujen järjestäjiin, on vaikeaa ottaa yhteyttä näihin tahoihin saadakseen tietoja tai perusteluja hakemuksen hylkäämiselle. Olisi myös harkinnanarvoista julkaista sopimuksen tekemisen jälkeen kaikkien tarjoajien tarjoamat hinnat, jotta ne hakijat, jotka eivät ole menestyneet kilpailussa, voisivat helpommin tehdä johtopäätöksiä omasta kilpailukyvystään.

Mitä komissio aikoo pikimmiten tehdä laatiakseen kolmansien maiden hyväksi tarkoitettujen EU-ohjelmien osallistumisedellytyksistä pk-yrityksille suotuisammat ja välttääkseen siten kilpailunvääristymien ja kilpailuhaittojen syntymistä?

Christopher Patteriin komission puolesta antama vastaus

(7. helmikuuta 2003)

Nykyisten menettelyjen tarkoituksena on pikemminkin kannustaa kuin estää pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) osallistumista. Tilanne parani merkittävästi, kun tammikuussa 2001 julkaistiin ”Practical Guide to EC external aid contract procedures” (EY:n ulkoista apua koskevien sopimusten menettelytapaopas). Oppaan mukaiset menettelyt, jotka esitetään EuropeAid-verkkosivustolla (1), perustuvat oikeudenmukaisen kilpailun ja avoimuuden periaatteisiin. Ennakkoilmoitukset, sopimuksia koskevat ilmoitukset, luetteloilmoitukset sekä tarjouskilpailun ratkaisua koskevat ilmoitukset on nykyisin julkaistava EuropeAid-verkkosivustolla, josta on tullut yhteisön toimielinten eniten käytetty verkkosivusto. Nämä ja muut näkökohdat ovat vaikuttaneet yleisesti menettelyjen yksinkertaistamiseen ja yhdenmukaistamiseen tällä alalla.

Lisäksi kannustettaessa konsortioita (jotka voivat olla pysyviä, laillisesti perustettuja ryhmittymiä tai tiettyä tarjouskilpailua varten epävirallisesti perustettuja ryhmittymiä) osallistumaan tarjouskilpailuihin pk-yrityksillä pitäisi olla mahdollisuus päästä jopa suurempien sopimusten piiriin liittymällä yhteen muiden yritysten kanssa ja perustamalla konsortion. Silloin pienyrityksen tai jopa aloittavan yrityksen osallistuminen konsortioon voi olla yritykselle mahdollisuus hankkia kokemusta.

Kaikkien tarjouskilpailujen ratkaisuperusteiden on oltava selkeät ja yksityiskohtaiset mutta ei liian rajoittavat. Komissio on kuitenkin tietoinen aiemmin ilmenneistä tapauksista, joissa jotkin sopimuksen tekevät viranomaiset ovat käyttäneet ratkaisuperusteita, joita sovelletaan yksittäisiin konsortion jäseniin eikä konsortioon kokonaisuutena. Tämän seurauksena maaliskuussa 2002 lähetettiin muistutus siitä, että ratkaisuperusteita on sovellettava konsortioon kokonaisuutena. Tilanteen pitäisi olla korjautunut siitä lähtien, mutta kaikkien pk-yritysten, jotka törmäävät liian rajoittaviin ratkaisuperusteisiin, olisi valitettava vastuussa olevalle sopimusviranomaiselle asiasta.

Komissio on käsitellyt ongelmaa, joka liittyy mahdollisten sopimusosapuolten vakavaraisuuden arviointiin ennen sopimusten tekemistä. (Ks. esimerkiksi riippumattomien asiantuntijoiden toinen kertomus vuodelta 1999.) Näin ollen yhteisön taloudellisten etujen turvaamiseksi menettelytapaoppaan mukaisissa menettelyissä sopimusviranomaiset velvoitetaan julkaisemaan rahoitukseen liittyvät perusteet sopimuksia koskevissa ilmoituksissa. Vastaavasti rahoitustakuiden edellyttäminen suuremmilta summilta pohjautuu moitteettoman varainhoidon periaatteisiin. Täyttääkseen nämä edellytykset pienyrityksellä on myös mahdollisuus jakaa kustannuksia muiden kanssa ollessaan osa konsortiota.

Asiakirjat, joita tarjouksen tekijöiden on esitettävä, eritellään nykyisin selkeämmin neuvoston 25. kesäkuuta 2002 hyväksymässä varainhoitoasetuksessa (2). Komissio pitää myös yhteyttä jäsenvaltioiden viranomaisiin laatiakseen ajantasaisen luettelon viranomaisista ja organisaatioista, jotka voivat toimittaa tarvittavia todistuksia kyseisissä valtioissa toimivista tahoista. Menettelytapaopasta tarkistetaan parhaillaan, jotta nämä muutokset voitaisiin ottaa huomioon. Myös palvelusopimuksissa käytettävää vakiomuotoista hakulomaketta tarkistetaan, jotta voitaisiin varmistaa, että yleistiedot esitetään konsortiosta kokonaisuutena sekä myös jokaisesta yksittäisestä konsortion jäsenestä. Samalla annetaan lisäohjausta ratkaisuperusteiden asettamisesta, kuten esimerkiksi vuosittaista liikevaihtoa koskevan perusteen asettamisesta pohjautumaan sopimuksen keskimääräiseen vuosittaiseen talousarvioon mieluummin kuin sopimuksen kokonaistalousarvioon.

Sen osalta, kuinka paljon tarjousasiakirjat sisältävät edellytysten yksityiskohtia, voidaan todeta, että kaikilla tarjouksen tekijöillä on mahdollisuus pyytää selvennyksiä sopimusviranomaiselta erityisesti silloin, jos erittelyt tai tekniset vaatimukset ovat epäselviä.

Sen osalta, kuinka tietoa tai perusteita on saatavilla hylkäämisestä, voidaan todeta, että menettelytapa-oppaaseen sisältyy jo vakiomuotoisia kirjeitä hylätyksi tulleita hakijoita ja tarjouksen tekijöitä varten, jotka vaativat toimitettavaksi vertailutietoja voidakseen arvioida omaa kilpailukykyään jälkeenpäin. Esimerkiksi palvelusopimusten tapauksessa hylätyksi tulleille tarjouksen tekijöille lähetettävään kirjeeseen sisältyy sekä vastaanottajan että hyväksytyn tarjouksen tekijän saamien pisteiden yksityiskohtainen erittely.

(1) http://europa.eu.int/comm/europeaid/tender/gestion/index_en.htm

(2) Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta, EYVL L 248, 16.9.2002.