KIRJALLINEN KYSYMYS E-3602/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Uusi rahasto saastumisen uhreille maksettavia korvauksia varten.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0124 - 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3602/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (13. joulukuuta 2002) Aihe: Uusi rahasto saastumisen uhreille maksettavia korvauksia varten Marraskuun 14. päivänä päivätyn ja kaksikymmentäneljä tuntia Prestigen onnettomuuden jälkeen julkistetun komission tiedotteen mukaan Erikan haaksirikon jälkeen Euroopan unioni on meriturvallisuuden kärjessä. Tiedotteessa ilmoitetaan otsikon mukaisesti ylistävään tyyliin, että komissio on jopa ehdottanut perustettavaksi rahastoa, josta korvattaisiin saastumisen aiheuttamat tuhot ja jolla täydennetään uhreille maksettavia korvauksia miljardin euron rajaan asti siinä tapauksessa, että nykyisten sääntöjen mukaiset 200 miljoonaan euron rajat ylittyvät. Voiko komissio antaa minun tutustua kyseiseen ehdotukseen? Voiko komissio ilmoittaa minulle nykyisiin sääntöihin liittyvän laillisen viitetiedon? Viittaako komissio yhteisön toimielinten mukaiseen talousarviota koskevaan aloiteoikeuteensa vai viittaako se kansainväliseen ehdotukseen? Eikö komissio katso, että tiedottamisessa olisi suotavaa olla hieman vastuuntuntoisempi ja täsmällisempi sekä vähemmän propagandistinen? Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-3602/02, E-3603/02 ja E-3604/02 (11. helmikuuta 2003) Komissio antoi 14. marraskuuta 2002 lehdistötiedotteen Euroopan unionista meriturvallisuuden edelläkävijänä Erikan onnettomuuden jälkeen. Tiedonannon tavoitteena on nimensä mukaisesti luoda katsaus toimiin, joita komissio on toteuttanut kolme vuotta sitten tapahtuneen öljysäiliöalus Erikan onnettomuuden jälkeen. Lehdistötiedote ei siis koske Prestigen onnettomuutta eikä sen seurauksia. Mainittuna päivänä Prestige oli vahingoittunut ja upposi vasta 19. marraskuuta 2002. Tästä sekaannuksesta huolimatta komissio ilmoittaa, että sen tiedonannossa Kohti meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevaa strategiaa(1) mainittu merten pilaantumisen torjuntaan liittyvä hälytysjärjestelmä on toiminut tyydyttävästi. Koska komissio ja jäsenvaltiot olivat luoneet ympäristön pilaantumisen torjuntaan liittyviä avustusjärjestelyjä tämäntyyppisten katastrofien varalta, yhteisössä saatavilla olevia resursseja päästiin käyttämään heti. Ranskan, Espanjan ja Portugalin viranomaiset saivatkin nopeasti käyttöönsä öljyntorjuntaan soveltuvia aluksia ja muuta erikoisvälineistöä. Komissio haluaa muistuttaa parlamentin jäsentä siitä, että Erikan onnettomuuden jälkeen komissio laati lajissaan ensimmäisen merenkulun turvallisuutta koskevan toimenpidepaketin ja huolehti siitä, että muut lainsäädäntöprosessiin osallistuneet toimielimet saattoivat vahvistaa sen. Näin komissio osoitti halunsa toimia määrätietoisesti. Lisäksi komissio on todellakin ehdottanut Erika II -toimenpidepaketissaan pilaantumishaittojen korvausrahaston (COPE-rahaston) perustamista. Rahastosta maksettavilla korvauksilla, joiden enimmäismäärä olisi miljardi euroa, täydennettäisiin öljyvahinkojen kansainvälisestä korvausrahastosta (FIPOL) pilaantumisen uhreille maksettavia korvauksia tapauksissa, joissa korvattava määrä ylittää FIPOL:n maksaman enimmäismäärän (nykyisin 200 miljoonaa euroa). Tätä komission ehdotusta ei kuitenkaan hyväksytty, koska jäsenvaltiot katsoivat, että on parempi toimia kansainvälisellä eikä yhteisön tasolla. FIPOL-yleissopimukseen laadittiin kuitenkin COPE:n perustamista koskevaa ehdotusta noudatteleva pöytäkirjaluonnos, jota Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) on määrä tarkastella lähiaikoina. Komissio muistutti 3. joulukuuta 2002 antamassaan tiedonannossa(2) kannattavansa pöytäkirjaluonnosta sillä edellytyksellä, että se takaa öljyvahinkojen uhreille samantasoiset korvaukset kuin ehdotettu COPE-rahasto. Tämä aloite kuten komission esittämä toimenpidepakettikin sai yleistä kannatusta. Näin ollen Euroopan parlamentti antoi komission aloitetta seuraten 21. marraskuuta 2002 ja 19. joulukuuta 2002 päätöslauselmat, joissa se kehotti unionia toteuttamaan välittömästi toimia merten pilaantumisen ehkäisemiseksi ja meriturvallisuuden parantamiseksi. Lisäksi liikenneneuvosto kannatti kokouksessaan 6. joulukuuta 2002 ehdotuksia, jotka komissio teki tiedonannossaan 3. joulukuuta 2002. Kööpenhaminassa 12.13. joulukuuta 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto antoi komissiolle tunnustusta sen päättäväisistä toimista ja pani tyytyväisenä merkille toimet, jotka komissio oli toteuttanut Prestigen onnettomuuden jälkeen. Satamavaltion suorittamaan valvontaan liittyvien Prestige-aluksen tarkastusten osalta komissio ilmoittaa parlamentin jäsenelle, että Prestige ei ollut tulossa Pohjois-Espanjassa sijaitsevasta satamasta, vaan Venäjältä ja Latviasta ja oli matkalla Singaporeen. Prestigelle tehtiin viimeinen satamavaltion suorittama tarkastus syyskuussa 1999 Rotterdamissa. Tämän jälkeen alus kävi useissa satamissa Euroopan unionin alueella ja Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan jäsenmaissa, joihin myös Gibraltar kuuluu. Näin ollen komissio on toimivaltansa mukaisesti kirjoittanut eri jäsenvaltioiden viranomaisille ja tiedustellut, miksi Prestigeä ei tarkastettu sen käydessä niiden lainkäyttövallan alaisuuteen kuuluvissa satamissa. (1) KOM(2002) 539 lopullinen. (2) KOM(2002) 681 lopullinen.