KIRJALLINEN KYSYMYS E-2270/01

esittäjä(t): Pierre Jonckheer (Verts/ALE) komissiolle

(31. heinäkuuta 2001)

Aihe: Hiiliavolouhos Palencian pohjoisosassa (Alto Carriónin alue, Espanja)

Leónilaisen liikemiehen Victorino Alonson Alto Carriónin alueella (Guardo de Palenciassa) omistama Unión Minera del Norte S.A. -yritys (Uminsa) on anonut vuosina 20002001 yhteensä 600:aa hehtaaria kuuteen yksikköön jakautuneiden avolouhosten rakentamiseksi seuraavien kolmen vuoden aikana sillä verukkeella, että varsinaiset kaivokset eivät ole kannattavia. Tällä alueella sijaitsee suurin osa karun Palencian provinssin metsistä, joita on 16 prosenttia provinssin pinta-alasta. Alue on ruskeakarhun, metson, rautatammen ja muiden direktiiveissä 79/409/ETY(1) ja 92/43/ETY(2) suojeltujen lajien elinaluetta ja Natura 2000 -verkkoon numerolla LIC 414 011 kirjatun Fuentes Carrionas y Fuente Cobre -luonnonpuiston naapurialue. Näistä hankkeista on tehty ympäristövaikutusarviointi, mutta sen hallintomenettelyissä on havaittu huomattavia säännöttömyyksiä ja tahallista sekä ahnetta teknisen ja tieteellisen kurin puutetta tavoitteena minimoida kasvi- ja eläinkuntaan, maaperään, ilmakehään, vesistöön, maisemaan, työllisyyteen ja väestöön kohdistuvat surulliset vaikutukset(3).

Elinympäristön ja biologisen monimuotoisuuden palauttaminen ennalleen kohdealueilla on jo mahdotonta. Tämä rappeutuminen on ollut mahdollista Kastilia ja Leónin autonomian viranomaisten ja muiden asiaan liittyvien paikallistahojen(4) ilmeisen suvaitsevuuden vuoksi. Toisaalta viranomaiset ovat evänneet paikalliselta Plataforma Comarcal Antidesmontes de Guardo -liikkeeltä oikeuden tutustua ympäristöä koskeviin asiakirjoihin ja rikkoneet näin direktiiviä 90/313/ETY(5).

Miten komissio perustelee alueen biologisen monimuotoisuuden ja tulevaisuuden tuhoamisen kun kaivosala on ennalta tuomittu katoamaan lyhyellä aikavälillä? Eikö komissio katso Espanjan rikkovan ympäristön ja erityisesti metsien suojelua koskevaa EU:n säännöstöä ja toimintalinjaa, jätteitä koskevia direktiivejä 79/403/ETY, 92/43/ETY, 90/313/ETY ja 91/156/ETY(6) sekä ympäristövaikutusarviointia koskevaa direktiiviä 97/11/EY(7)? Mitä komissio aikoo tehdä estääkseen tämän ympäristökatastrofin?

(1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

(3) On tärkeää korostaa myös, että avolouhosten hiilen laatu on niin alhainen, että se aiheuttaa 35 prosenttia enemmän tuhkaa, mikä puolestaan lisää ympäristön saastumista.

(4) Nämä ympäristölle aiheutuvista tuhoista tietoiset tahot perustelevat avolouhosten sallimista työllisyyden ylläpidolla, kun todellisuudessa henkilökunta on vähentynyt kahteen kolmannekseen ja yritykselle myönnetään julkisia miljoonatukia tuotannon vähentämisestä 15 prosentilla. Suvaitsevaisuus tulee esille myös siinä, että tälle samalle yritykselle myönnetään julkisista varoista 80 prosenttia jätekaivosten palauttamiseksi entiselleen Kastilia ja Leónissa.

(5) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.

(6) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.

(7) EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(17. lokakuuta 2001)

Komissio ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista seikoista.

Komissio on kuitenkin tarkistanut, että kyseinen alue vastaa erityissuojelualuetta / yhteisön tärkeänä pitämää aluetta ES4140011 Fuentes Carrionas Montaña Palentina, jonka Espanjan viranomaiset ovat luokitelleet luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1) 4 artiklan mukaiseksi lintujen erityissuojelualueeksi. Espanjan viranomaiset mainitsevat tämän alueen myös kansallisessa luettelossaan yhteisön tärkeänä pitämistä alueista, jotka todennäköisesti otetaan tulevaisuudessa Natura 2000 -verkostoon luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) mukaisesti.

Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7. kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY(3) 3 artiklan mukaan viranomaisia vaaditaan saattamaan ympäristöön liittyvät tiedot kaikkien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden saataville näiden pyynnöstä ja näiden tarvitsematta osoittaa, että asia koskee heitä. Kyseisen artiklan 4 kohdassa täsmennetään, että viranomaisen on vastattava tietoja pyytävälle henkilölle mahdollisimman pian ja viimeistään kahden kuukauden kuluessa. Kieltäytyminen antamasta pyydettyjä tietoja on perusteltava jollakin 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyistä poikkeuksista.

Pelkästään arvoisan parlamentin jäsenen ilmoittamien tietojen perusteella komissio ei voi päätellä, ovatko Espanjan viranomaiset soveltaneet väärin direktiivin 90/313/ETY edellä mainittuja säännöksiä. Jos viranomainen hylkää tietopyynnön direktiivin säännösten vastaisesti, pyynnön esittäjä voi hakea viranomaisen päätökseen muutosta kyseisen direktiivin 4 artiklan ja sen saattamisesta osaksi Espanjan oikeusjärjestystä annetun kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

Varmistaakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen komissio on joka tapauksessa kääntynyt Espanjan viranomaisten puoleen ja pyytänyt näiltä kommentteja parlamentin jäsenen mainitsemista seikoista.

(1) EYVL L 103, 25.4.1979.

(2) EYVL L 206, 22.7.1992.

(3) EYVL L 158, 23.6.1990.