KIRJALLINEN KYSYMYS E-3233/00

esittäjä(t): Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) ja Jules Maaten (ELDR) komissiolle

(17. lokakuuta 2000)

Aihe: Legionellatartuntojen salaaminen eurooppalaisissa hotelleissa

European Working Group for Legionella Infections (EWGLI, Euroopan legionellatartuntojen työryhmä) -järjestön julkistamien tietojen mukaan on viiden viime vuoden aikana 12 000 turistia saanut jossain eurooppalaisessa lomakohteessa legionellatartunnan. Arvioidaan, että heistä 1 200 on menehtynyt tartunnan saamisen seurauksena.

1. Onko komissio tietoinen, että usein kansalliset terveystarkastusviranomaiset, jotka ovat EWGLI:n jäseniä, eivät tiedota asiasta kyseisiin hotelleihin matkoja järjestäville matkayhtiöille? Onko komissio tietoinen, että matkanjärjestäjät puolestaan eivät aina kerro tartunnoista asiakkailleen, vaan pitävät varaukset normaalisti voimassa?

2. Onko komission mielestä hyväksyttävää, että EWGLI:n, yhteisön varoilla toimivan laitoksen, varoitukset eivät tavoita matkailijoita, joille kyseinen informaatio on kirjaimellisesti elintärkeää? Jos vastaus on kielteinen, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä?

3. Yhtyykö komissio käsitykseemme, että EWGLI:n tietojen ei tule olla luottamuksellisia, vaan vapaasti kaikkien saatavilla?

David Byrnen komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-3211/00, E-3233/00 ja P-3239/00

(30. marraskuuta 2000)

Hollantilaisessa sanomalehdessä mainitut tiedot, joiden sanottiin olevan peräisin Legionellan aiheuttamia tartuntoja käsittelevän eurooppalaisen EWGLI-työryhmän seurantajärjestelmästä, olivat itse asiassa virheellisiä päätelmiä, jotka oli tehty EWGLI:n verkkosivuilla olevista tiedoista. Matkailuun liittyvien legionelloositapausten todellinen, EWGLI-seurantajärjestelmän varmistama lukumäärä on yksi kymmenesosa lehdessä mainitusta määrästä. Asianmukaiset tiedot ovat saatavilla seuraavasta osoitteesta: http://www.ewgli.org/.

Yhteisön verkoston toimintaraportissa(1) mainitut matkailuun liittyvät legionelloositapaukset, joita koskevat tiedot on saatu Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 2119/98/EY säädetystä varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmästä 22 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/57/EY(2) mukaisesti järjestelmän ensimmäisenä toimintavuonna, eivät kuvasta legionelloosin lisääntymistä. EWGLI-seurantajärjestelmä on tiedottanut tautitapauksien keskittymistä verkostonsa kautta vuodesta 1987, jolloin verkosto aloitti toimintansa. Seuranta osoittaa, että matkailuun liittyvän legionelloosin tautitapausten keskittymien osalta Euroopassa asuvia henkilöitä koskevien tapausten lukumäärä on itse asiassa vähentynyt viime vuosina.

Komission rahoittaman, Legionellaa koskevan EWGLI-seurantajärjestelmän päätehtävänä on valvoa matkailuun liittyviä tapauksia. Näin voidaan havaita tautitapauksien keskittymiä, joita ei välttämättä havaittaisi pelkästään kansallisessa seurannassa, ryhtyä tarkempiin tutkimuksiin ja toteuttaa ennaltaehkäiseviä toimia. Tapausten yhdistäminen tiettyyn kohteeseen, joka on tunnistettu seurantajärjestelmän kautta, on lähtökohta paikallisviranomaisten tutkimuksille, eikä tarkoituksena ole luokitella kohdetta todelliseksi tartuntalähteeksi.

Jotta asianmukaista tietoa olisi saatavilla mahdollisimman nopeasti, valvontajärjestelmän sääntöjen mukaan tietoja on pidettävä luottamuksellisina ja osallistujat voivat käyttää tietoja riskinarviointien tekemiseen ja ennaltaehkäisyyn. Tietojen antaminen suurelle yleisölle voisi olla harhaanjohtavaa, sillä suuri osa tiedoista on väistämättä epäselviä ja vahvistamattomia. Jos tietoja ei käsiteltäisi luottamuksellisina, saataisiin todennäköisesti vähemmän tietoja, mikä rajoittaisi seurantaverkoston tehokkuutta ennaltaehkäistä tautia. Komissio kuitenkin kannatta suurelle yleisölle tiedottamisen parantamista.

Ehdotetussa yhteisön kansanterveyttä koskevassa ohjelmassa yksi kolmesta pääosiosta koskee tiedotuksen ja tietämyksen parantamista kansanterveyden kehittämiseksi. Siihen sisältyy terveysriskeistä tiedottaminen suurelle yleisölle. Tässä yhteydessä komissio harkitsee, miten luottamuksellisuus ja avoimuus voidaan parhaiten sovittaa yhteen.

EWGLI-seurantajärjestelmä laittaa julkiselle verkkosivulleen (http://www.ewgli.org) legionelloosia ja matkustusta koskevan yhteenvedon sekä ennaltaehkäisyä koskevia tietoja suurta yleisöä ja hotellinpitäjiä varten.

Vuonna 1999 Alankomaissa kukkanäyttelyssä ja Belgiassa kauppamessuilla ilmenneiden tapausten jälkeen komissio on toiminut yhdessä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden ja yhteisön verkoston kanssa, joka on perustettu tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston perustamisesta yhteisöön 24 päivänä syyskuuta 1998 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2119/98/EY(3). Tarkoituksena on ollut selvittää, onko tarpeen toteuttaa jatkossa legionelloosia ehkäiseviä toimia Euroopan tasolla. Yhteisön verkoston piiriin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 2119/98/EY mukaisesti asteittain otettavista tartuntataudeista 22 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/96/EY(4) mukaisesti legionelloosi on jo etusijalla yhteisön epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkostossa. Komissio on tukenut legionelloosin eurooppalaisen seurannan kehittämistä ulottamalla sen myös muihin kuin matkailuun liittyviin yhteisössä esiintyviin tautitapauksiin. Lisäksi se on tukenut eurooppalaisia aloitteita, joilla kehitetään teknisiä ohjeita legionelloosin ennaltaehkäisystä ja valvonnasta. Komissio keskustelee aiheesta lisää yhteisön verkoston komitean kokouksessa joulukuussa 2000 ja ehdottaa mahdollisesti lisätoimia.

Juomaveden osalta yhteisössä sovelletaan juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettua neuvoston direktiiviä 80/778/ETY(5). Siinä säädetään, että ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä ei saa olla patogeenisia organismeja. Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi 98/83/EY(6) on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 25. päivään joulukuuta 2000 mennessä, ja se on pantava täytäntöön 25. päivään joulukuuta 2003 mennessä. Kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus varmistaa, että ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi ei sisällä pieneliöitä tai loisia tai mitään aineita sellaisina määrinä tai pitoisuuksina, joista voi olla vaaraa ihmisten terveydelle. Komissio katsoo, että juomaveden laatua koskeva yhteisön lainsäädäntö tarjoaa riittävän suojan. On syytä muistaa, että syy legionelloosin puhkeamiseen Alankomaissa ei ollut juomaveden huono laatu vaan saastunut paloletku, jolla vesi kuljetettiin näyttelyn käyttöön.

Mitä tulee parasta käytettävissä olevaa tekniikka koskevan viiteasiakirjan luonnokseen(7), joka liittyy ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annettuun neuvoston direktiiviin 96/61/EY(8), siinä luetellaan viisi toimenpidettä, jotka teollisten märkäjäähdytysjärjestelmien toimijoiden olisi toteutettava biologisen kasvun vähentämiseksi näissä järjestelmissä. Suositellaan, että luvanantoviranomaiset ottavat huomioon nämä periaatteet myöntäessään lupia kaikille mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluville laitoksille. Vielä ei ole löydetty yleisesti sovellettavaa käsittelyä, joka samalla noudattaisi ympäristöä ja terveyttä koskevia vaatimuksia, ja siksi tarvitaan lisää tutkimuksia. Tällä hetkellä ei ole myöskään mahdollista ehdottaa pesäkkeitä muodostavien yksiköiden (CFU,

yksikkö, jolla bakteerien määrää mitataan) erityistä tasoa, joka liittyisi tiettyyn riskitasoon. Näin ollen komissio on sitä mieltä, että pitäisi edelleen olla toimivaltaisen viranomaisen vastuulla keskustella tästä ongelmasta laitoksen toiminnanharjoittajan kanssa. Samoin on toimivaltaisen viranomaisen vastuulla tarkentaa yksityiskohtaisemmin, miten edellä mainitut toimenpiteet olisi pantava täytäntöön paikalliset tekijät, kuten laitoksen sijainti ja ilmasto-olosuhteet huomioon ottaen.

(1) Raportti yhteisön tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston toiminnasta, KOM(2000) 471 lopullinen. http://europa.eu.int/comm/health/ph/others/network/net03_en.pdf.

(2) EYVL L 21, 26.1.2000.

(3) EYVL L 268, 3.10.1998.

(4) EYVL L 28, 3.2.2000.

(5) EYVL L 229, 30.8.1980.

(6) EYVL L 330, 5.12.1998.

(7) http://eippcb.jrc.es/.

(8) EYVL L 257, 10.10.1996.