ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2441/01 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle. Garchingissa sijaitseva tutkimusreaktori FRM-II.



Virallinen lehti nro 093 E , 18/04/2002 s. 0133 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2441/01 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle (11. syyskuuta 2001) Aihe: Garchingissa sijaitseva tutkimusreaktori FRM-II Belgian Molissa sijaitseva ydintutkimusreaktori BR-2 muutetaan todennäköisesti vuonna 2006 RERTR-ohjelman puitteissa toimimaan aseisiin soveltuvan, korkeasti rikastetun uraanin (HEU) sijasta matalasti rikastetulla uraanilla. Reaktorin käyttäjät ovat tilanneet Yhdysvalloista 32 kg aseisiin soveltuvaa, korkeasti rikastettua uraania reaktorin polttoaineeksi ja perustelleet tilaustaan sillä, että nykyinen polttoainevarasto riittää vain vuoteen 2004 saakka. Maineikas yhdysvaltalainen ydinvalvontalaitos NCI (Nuclear Control Institute) on kuitenkin laskenut, että BR-2:n polttoainevarasto riittää reaktorin uudelleenvarusteluvuoteen 2006 saakka ja sitäkin pidemmäksi aikaa. Pyydetyllä korkeasti rikastetun uraanin lisätoimituksella BR-2 loisi Eurooppaan ylijäämän aseisiin soveltuvaa uraania. 1. Onko komissio tietoinen näistä seikoista? 2. Onko komissiolla tietoa siitä, mihin ylijäämä aseisiin soveltuvaa, korkeasti rikastettua uraania on tarkoitettu? 3. Voidaanko sulkea pois se mahdollisuus, että ylimääräinen polttoaine annetaan muille eurooppalaisille tutkimusreaktoreille, erityisesti uudelle saksalaiselle FRM-II-tutkimusreaktorille, jolle Yhdysvallat ei ns. Schumerin lisäyksen perusteella toimita aseisiin soveltuvaa uraania? 4. Onko komissio tietoinen, että jos tätä kautta hankitaan korkeasti rikastettua uraania reaktoreihin, joihin Yhdysvallat ei toimita polttoainetta, voidaan vesittää RERTR-ohjelma ja tarjota muiden eurooppalaisten tutkimusreaktoreiden polttoaineeksi aseisiin soveltuvaa materiaalia, joka on Yhdysvaltain valvonnan ulottumattomissa? 5. Mitä komissio aikoo tehdä estääkseen tämän mahdollisuuden korkeasti rikastetun uraanin tuomiseksi laittomasti Eurooppaan? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 2001) Komissio on Euratomin hankintakeskuksen välityksellä tietoinen mainituista tapahtumista sekä Yhdysvalloissa toimivan valtioista riippumattoman järjestön NCI:n kannasta. Belgialainen käyttäjä on toimittanut Yhdysvaltojen ydinsääntelykomitealle (US Nuclear Regulatory Commission) yksityiskohtaiset perustelut suunnittelemistaan tilauksista. Kyseinen materiaali ei mitenkään voi joutua muuhun käyttöön kuin niihin, jotka sallitaan Yhdysvaltojen viranomaisten määrittämissä toimitusehdoissa. Yhdysvaltojen eurooppalaiskäyttäjälle toimittama materiaali ei voi joutua asiaan sovellettavan valvonnan ulottumattomiin, vaan kaikkeen ydinmateriaaliin sovelletaan Yhdysvaltojen ja Euratomin välistä ydinalan yhteistyösopimusta. Käytössä on jo pitkään ollut menettelyjä laittomien hankintojen estämiseksi, toisin sanoen Euroopan komissio ja Euratomin hankintakeskus varmistavat Euratomin perustamissopimuksen säännöksiä soveltaen, että tutkimusreaktoreihin ei toimiteta laitonta materiaalia eikä rikastettua uraania joudu sopimuksenvastaiseen tai laittomaan käyttöön.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2720/01

esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle

(26. syyskuuta 2001)

Aihe: Ranskassa perittävä tuotantomaksu

Ranskan virallisessa lehdessä Journal Officiel de la Republique Francaise ilmoitettiin 24. joulukuuta 1995, että Interbev perii teuraseläinten kiinteän tuotantomaksun lisäksi 0,084 FFR maksun maahantuodusta naudanlihasta (ranskalaisen naudanlihan osalta Ranska katsoo, että teurastamojen perimä tuotantomaksu riittää).

Katsooko komissio olevan yhteisön lainsäädännön mukaista, että muissa EU:n jäsenvaltioissa tuotetusta naudanlihasta peritään ylimääräinen tuotantomaksu, jota ei peritä Ranskassa tuotetusta naudanlihasta, kun otetaan huomioon, että tämä tuotantomaksu on kertaalleen maksettu jo alkuperämaassa?

Katsooko komissio olevan GATT-sopimuksen mukaista, että kolmansista maista tuotavasta naudanlihasta peritään kansainvälisesti sovittujen tuontimaksujen lisäksi myös tuotantomaksu?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(6. marraskuuta 2001)

Komissio tuntee arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman Ranskan lainsäädännön. Komissio onkin tässä asiassa kääntynyt Ranskan viranomaisten puoleen saadakseen yksityiskohtaisempia tietoja suunnitteilla olevasta maksusta. Koska kyseessä on veroluonteinen maksu, jonka tarkoituksena näyttää olevan Interbev-nimisen toimialajärjestön rahoittaminen, asiaa tarkastellaan parhaillaan valtiontukiin liittyvien maataloussääntöjen perusteella. Komission vakiintuneen käytännön mukaan maksu, joka koskee myös toisista jäsenvaltioista lähtöisin olevia tuontitavaroita, on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitettu vaikutukseltaan veroa vastaava, toisin sanoen syrjintää aiheuttava maksu.

Koska asian tarkastelu on kesken, komissio ei voi tässä vaiheessa antaa lausuntoa kyseisen maksun täsmällisestä luonteesta ja sen mahdollisista vaikutuksista kilpailuun eli yhteisön sisäiseen ja ulkoiseen kaupankäyntiin. Komissio kyllä antaa aikanaan arvoisalle parlamentin jäsenelle tiedoksi tutkimuksen tulokset.

Yhteisön ulkopuolisista maista lähtöisin olevien tuotteiden verotuksesta todettakoon, ettei komissiolla ole riittävästi syytä uskoa kyseisten toimenpiteiden olevan ristiriidassa yhteisön GATT- ja WTO-sääntöjen puitteissa tekemien ja erityisesti vuoden 1994 GATT-sopimuksen II ja III artiklaan perustuvien sitoumusten kanssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1404/01 esittäjä(t): Philip Bradbourn (PPE-DE) komissiolle. Liiketoimintaan kohdistuvien vaikutusten arviointi.



Virallinen lehti nro 093 E , 18/04/2002 s. 0009 - 0009



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1404/01 esittäjä(t): Philip Bradbourn (PPE-DE) komissiolle (11. toukokuuta 2001) Aihe: Liiketoimintaan kohdistuvien vaikutusten arviointi Voiko komissio ilmoittaa, minkä lainsäädännön osien suhteen on sovellettu liiketoimintaan kohdistuvien vaikutusten arviointia sen käyttöönotosta vuonna 1986 lähtien? Voiko komissio kertoa tiivistetysti, millaisia vaikutuksia näillä arvioinneilla on ollut lainsäädäntöön? Mikä on komission näkemys liiketoimintaan kohdistuvien vaikutusten arvioinnista eurooppalaista hallintoa koskevien ehdotusten suhteen? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (22. lokakuuta 2001) Valitettavasti komission on ilmoitettava arvoisalle parlamentin jäsenelle, että hänen pyytämiensä tietojen käsittely ei komissiossa tapahdu keskitetysti. Yksityiskohtaisen vastauksen antaminen kysymykseen vaatisi selvityksiä, joiden laajuus ei ole missään suhteessa annettavaan vastaukseen, eivätkä tulokset olisi esitettävissä kirjalliseen kysymykseen annettavan vastauksen mittaisina. Kysymyksen jälkimmäisestä osasta komissio toteaa, että yrityksiin kohdistuvien vaikutusten arviointi (BIA, Business Impact Assessment) on vuodesta 1986 osoittautunut hyödylliseksi arvioitaessa lainsäädännön vaikutuksia yrityksiin ja varsinkin pk-yrityksiin. Koska järjestelmässä kuitenkin on puutteita ja hallinnosta ja varsinkin lainsäädännön yksinkertaistamisesta on käyty laajaa keskustelua, komissio aloitti syyskuussa 2000 pilottihankkeen, jossa BIA-järjestelmää tarkastellaan uudelleen. Hanke jatkuu helmikuuhun 2002, mutta alustavat päätelmät esitetään vuoden 2001 syksyllä. Pilottihankkeen tarkoituksena on sekä nykyisen järjestelmän parantaminen (jolloin huomiota kiinnitetään erityisesti ulkoiseen lausuntokierrokseen ja taloudelliseen analyysiin) että kokemusten kerääminen laajaan keskusteluun, jonka käynnisti komission 25. heinäkuuta 2001 antama valkoinen kirja eurooppalaisesta hallintotavasta(1). (1) KOM(2001) 428 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2819/01 esittäjä(t): Astrid Thors (ELDR) komissiolle. Uusiutuvien energialähteiden edistäminen.



Virallinen lehti nro 093 E , 18/04/2002 s. 0200 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2819/01 esittäjä(t): Astrid Thors (ELDR) komissiolle (10. lokakuuta 2001) Aihe: Uusiutuvien energialähteiden edistäminen On jo varmaa, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä hyväksytään virallisesti. Siitä, että lajittelematonta yhdyskuntajätettä ei tulisi tukea tulevassa tukijärjestelmässä, jos tukeminen horjuttaa nykyistä tasapainoa, on päästy sopimukseen. Milloin komissio antaa kannan tulevasta tukijärjestelmästä ja miten siinä otetaan huomioon lajitellut jätteet? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (14. marraskuuta 2001) Sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/77/EY annettiin 27. syyskuuta 2001 ja tuli voimaan sen julkaisupäivänä. Direktiivin 2001/77/EY 4 artiklassa säädetään, että komissio antaa viimeistään neljä vuotta direktiivin voimaantulosta hyvin dokumentoidun kertomuksen, joka perustuu kansallisten tukijärjestelmien soveltamisesta saatuun kokemukseen. Kertomuksessa komissio arvioi kansallisten tukijärjestelmien tuloksia, mukaan lukien niiden kustannustehokkuus. Mainitun 4 artiklan mukaan kertomukseen liitetään tarvittaessa komission ehdotus yhteisön kehykseksi uusiutuvista energialähteistä tuotettavan sähkön tukijärjestelmistä. Edellä mainituista syistä komissio ei aio lähitulevaisuudessa antaa ehdotusta, joka koskisi 4 artiklassa mainittujen tukijärjestelmien kehystä yhteisössä. On saatava kokemuksia direktiivin täytäntöönpanosta ja kansallisista tukijärjestelmistä ennen kuin päätetään siitä, miten lajitellut jätteet otetaan huomioon myöhemmin annettavassa ehdotuksessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2476/01 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle. Eurooppalaisen erityiselimen perustaminen huolehtimaan mielenosoituksia koskevista toimista.



Virallinen lehti nro 093 E , 18/04/2002 s. 0137 - 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2476/01 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle (13. syyskuuta 2001) Aihe: Eurooppalaisen erityiselimen perustaminen huolehtimaan mielenosoituksia koskevista toimista Saksan sisäministeri Otto Schilly on viime aikoina tehnyt ehdotuksen jota hänen italialainen virkaveljensä Claudio Scajola tukee erityiselimen perustamisesta pääasiassa vastaamaan toimista, joihin on ryhdyttävä globalisoitumista vastustavien mellakoitsijoiden järjestämien mielenosoitusten suhteen. Katsoen, että tältä ehdotukselta, jonka tukena on lisäsuunnitelmia (neuvoston päätös 13. heinäkuuta 2001) kuten rekisterien laatiminen tietyistä henkilöistä kussakin jäsenvaltiossa tai heitä koskeva viranomaisvalvonta sen perusteella, että he ovat osallistuneet vastaavantyyppisiin mielenosoituksiin, puuttuu oikeudellinen perusta ja että sillä kierretään niitä määräyksiä, jotka koskevat henkilöiden vapaata liikkuvuutta Euroopan unionin alueella, komissiolta yhteisön oikeuden soveltamisen vartijana kysytään: Missä määrin kyseinen ehdotus on sopusoinnussa Amsterdamin sopimuksen määräysten kanssa? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (22. lokakuuta 2001) Komissio on tietoinen Saksan liittohallituksen neuvostolle tekemästä ehdotuksesta, joka koskee Eurooppa-neuvoston kokousten ja vastaavien tapahtumien turvallisuuden varmistavien erikoisyksiköiden perustamista. Neuvosto ei ole vielä hyväksynyt ehdotusta. Sen kysymyksen osalta, pitääkö komissio yhteisön oikeuden valvojana ehdotusta Amsterdamin sopimuksen mukaisena, komissio haluaa korostaa, että yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpito kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 33 artiklassa ja EY:n perustamissopimuksen 64 artiklassa (ent. 73 l artiklassa) määrätään. Saksan ehdotus, jonka mukaan olisi laadittava yhteiset normit jäsenvaltioissa yleistä järjestystä ja turvallisuutta valvovien erikoisyksiköiden koulutusta ja varustusta varten, on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 30.1 artiklan ad alakohdan mukainen. Parlamentin jäsen väittää, että neuvoston 13. heinäkuuta 2001 hyväksymiltä toimenpiteiltä puuttuu oikeudellinen perusta. Tältä osin komissio haluaa huomauttaa, että kyseiset toimenpiteet perustuvat olemassa oleviin oikeudellisiin asiakirjoihin, erityisesti Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen määräyksiin (46 artikla) ja yhteiseen toimintaan 97/339/YOS, jonka neuvosto hyväksyi 26. toukokuuta 1997 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella yhteistyöstä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden alalla(1). (1) EYVL L 147, 5.6.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1220/01 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Agrinion kulttuurista kehittämistä hallinnoivan julkisen yrityksen työhönottojen peruuttaminen Euroopan komission rahoittaman hankkeen yhteydessä.



Virallinen lehti nro 093 E , 18/04/2002 s. 0007 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1220/01 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (24. huhtikuuta 2001) Aihe: Agrinion kulttuurista kehittämistä hallinnoivan julkisen yrityksen työhönottojen peruuttaminen Euroopan komission rahoittaman hankkeen yhteydessä Kreikassa Agrinion kulttuurista kehittämistä hallinnoiva julkinen yritys (DEPAA), joka vastaa Euroopan aluekehitysrahastosta ja Euroopan sosiaalirahastosta yhteisrahoitettavan toimen Uusien rakenteiden tai uusien osastojen luominen ja toiminta päiväkotien ja/tai lasten luovan toiminnan keskusten nykyisten rakenteiden puitteissa toteuttamisesta, on päätöksellään nro 75/4.11.1999 julistanut kilpailun työpaikkojen täyttämiseksi kyseisissä laitoksissa. Arviointikomitean päätöksellä nro 88/18.12.1999 määrättiin, että hakijat, jotka täyttivät kyseisen komitean asettamat kriteerit, voitiin ottaa työhön, ja asiaa koskeva työsopimus allekirjoitettiin. Yhtäkkiä DEPAA:n hallintoneuvosto peruutti arviointikomitean päätöksen nro 88/18.12.1999 päätöksellään nro 1/12.1.2000 ja valitsi päätöksellään nro 3/15.1.2000 toiset hakijat työhön otettaviksi irtisanomatta edellisten menestyksekkäiden hakijoiden työsopimuksia. Lisäksi se päätöksellään nro 246/2000 hyväksyi vahinkoa kärsineiden hakijoiden valituksen osittain ja velvoitti DEPAA:n maksamaan korvauksia. Komissiolta kysytään: 1. Onko se tietoinen edellä mainitusta kysymyksestä? 2. Ovatko DEPAA:n tekemät päätökset sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa? 3. Mihin toimiin se aikoo ryhtyä edistääkseen kyseisten ohjelmien toteuttamista avoimemmalla tavalla? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (29. kesäkuuta 2001) Komissio on pyytänyt Kreikan viranomaisilta tietoja arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomasta asiasta. Vaikuttaa siltä, että toimea ei loppujen lopuksi ole rahoitettu Euroopan sosiaalirahastosta eikä siihen ole sovellettu rakennerahastoja koskevia sääntöjä. Lisäksi ehdokkaiden arviointi työsopimuksen allekirjoittamista sekä työsopimusten mahdollista peruuttamista varten kuuluu kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan, ja on kansallisten tuomioistuinten tai hallintoelinten tehtävänä ratkaista tällaiset esimerkkitapauksesta johtuvat oikeudelliset kiistat.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2733/01

esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle

(5. lokakuuta 2001)

Aihe: Troolarin takavarikoiminen Sisilian kanaalissa

Tunisian viranomaiset ovat jo useiden vuosien ajan perusteettomasti takavarikoineet sisilialaisia kalastusaluksia Sisilian kanaalin kansainvälisillä vesillä ja rikkoneet siten kansainvälisen merioikeuden perusperiaatteita. Viime viikolla Tunisian viranomaiset takavarikoivat jälleen yhden troolarin, joka oli lähtöisin Italian tärkeimmästä kalastussatamasta Mazara del Vallosta. Takavarikoinnista aiheutuu huomattavaa taloudellista vahinkoa sisilialaisille kalastajille.

Voisiko komissio ilmoittaa,

1. onko se tietoinen edellä mainitusta vakavasta ongelmasta. Voiko se puuttua asiaan, jotta tällaisia epämiellyttäviä tapauksia ei enää sattuisi?

2. Mitä uusia sääntöjä komissio aikoo ehdottaa asiassa, joka koskee kalastusta Välimerellä ja erityisesti kalastukseen Sisilian kanaalissa liittyviä ongelmia, joista merkittävimpiä ovat kansainväliset kumppanuussuhteet rannikkovaltioiden kanssa?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(6. marraskuuta 2001)

Komissio on tietoinen selkkauksista, joihin Sisilian kanaalin kansainvälisillä vesillä purjehtivat sisilialaiset kalastusalukset ovat joutuneet jo useiden vuosien ajan.

Komission yksiköt ovat tutkineet äskettäin komission asioihin puuttumismahdollisuuksien rajoja tällaisissa tapauksissa (ks. komission yksiköiden valmisteltuasiakirja komissiolle ja jäsenvaltioille nykyään kuuluvasta vastuusta kolmansien maiden kanssa tehtyjen kalastussopimusten yhteydessä(1); tämä tutkimus on toimitettu myös Euroopan parlamentille, jossa sitä on käsitelty kalastusvaliokunnassa). Vaikka tässä tutkimuksessa on lähinnä kyse kalastussopimuksiin liittyvistä selkkauksista, siinä käsitellään myös komission asioihin puuttumismahdollisuuksia sellaisten Tunisian kaltaisten maiden osalta, joiden kanssa ei ole tehty kalastussopimusta. Tältä osin edellä mainitussa valmisteluasiakirjassa tutkitaan ensin asiaan liittyvien toimijoiden, eli sen valtion, jonka lipun alla alus purjehtii, komission sekä varustamojen toimivaltaa, ja todetaan sen jälkeen, ettei komissio ole osapuolena tapahtumassa eikä sillä näin ollen ole toimivaltaa puuttua asioihin silloin, kun alukset takavarikoidaan edellä kuvatun kaltaisessa tilanteessa.

Tunisia saattaisi kuitenkin sen maantieteellinen asema sekä meri- ja taloudelliset voimavarot huomioon ottaen olla harvoja yhteisön kanssa tehtävästä kahdenvälisestä kalastussopimuksesta kiinnostuneita Välimeren maita. Yhteisö on valmis tutkimaan Tunisian viranomaisten kanssa kahdenvälisen kalastusyhteistyön mahdollista kehittämistä. Samaan aikaan yhteisö haluaisi laajentaa kalastusyhteistyötä Välimerellä. Tältä osin yhteisö ja Tunisian viranomaiset pyrkivät uudistamaan ja tehostamaan Välimeren yleistä kalastuskomissiota, joka on ainoa Välimeren alueellinen järjestö, joka voisi laatia monenvälisen kehyksen kalavarojen hoidolle tällä alueella ja vahvistaa Välimeren altaan maiden välistä kansainvälistä yhteistyötä.

(1) SEC(2000) 1943.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1727/01 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle. Harvinaistaudit.



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0053 - 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1727/01 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle (14. kesäkuuta 2001) Aihe: Harvinaistaudit Millainen asema harvinaistaudeilla on kansanterveyteen liittyvien toimien alalla? Miten komissio aikoo taata, että harvinaistauteja koskevia toimia toteutetaan, ja miten pyritään saamaan lisää tätä alaa koskevia ehdotuksia? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (3. syyskuuta 2001) Harvinaisia sairauksia koskeva yhteisön toimintaohjelma (19992003) on merkittävä vaihe yhteisön kansanterveyspolitiikan kodifioinnissa. Ohjelma hyväksyttiin 29. huhtikuuta 1999 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä(1), ja se on yksi yhteisön kahdeksasta kansanterveysohjelmasta. Lähikuukausina julkaistaan näiden kahdeksan nykyisin käynnissä olevan ohjelman yhteinen ehdotuspyyntö vuodeksi 2002. Yhteiseen ehdotuspyyntöön kuuluu myös harvinaisia sairauksia koskeva ehdotuspyyntö. Komissio varmistaa pannessaan näitä ohjelmia täytäntöön, että toteutettavat toimet täydentävät toisiaan ja vastaavat yhteisön terveysstrategian ja ehdotetun uuden kansanterveysohjelman(2) soveltamisalaa ja tavoitteita. Uutta ohjelmaa esitettiin viime vuonna, ja sillä pyritään tarkentamaan toimintaa ja lisäämään eri toimien välistä synergiaa. Uusi ohjelma korvaa kaikki nykyiset kansanterveysohjelmat. Uuteen ohjelmaan kuuluu kolme päätoimintalinjaa: - terveyteen liittyvän tiedotuksen parantaminen - nopea reagoiminen terveysuhkiin - terveyteen vaikuttaviin tekijöihin puuttuminen. Kun uusi kansanterveysohjelma hyväksytään, nyt voimassa olevat kahdeksan ohjelmaa lakkaavat. Harvinaisia sairauksia koskevaa työtä jatketaan uuden ohjelman yhteydessä. Harvinaisia sairauksia koskevaa yhteisön strategiaa on kehitetty myös kahdella muulla alalla: - harvinaisia sairauksia koskeva tutkimus tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevien yhteisön puiteohjelmien osana; uutta puiteohjelmaa (20022006) koskevaan ehdotukseen, samoin kuin viidenteen puiteohjelmaankin, sisältyy selvä maininta harvinaisista sairauksista - lääkepolitiikka; harvinaislääkkeistä 16. joulukuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 141/2000(3) on nyt yhteisön säännöstöä, josta on konkreettista hyötyä harvinaisia sairauksia sairastaville. (1) Päätös N:o 1295/1999/EY (EYVL L 155, 22.6.1999, s. 1). (2) KOM(2000) 285 lopullinen, 16.5.2000. (3) EYVL L 18, 22.1.2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2461/01 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Suuruudenhulluus jäsenvaltioiden keskeisten lentokenttien laajentamisessa ja Euroopan unionin kestävä kehitys.



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0179 - 0179



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2461/01 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (11. syyskuuta 2001) Aihe: Suuruudenhulluus jäsenvaltioiden keskeisten lentokenttien laajentamisessa ja Euroopan unionin kestävä kehitys Mikä on komission strateginen kanta siihen, että jäsenvaltiot laajentavat suuruudenhulluun tapaan keskeisiä lentokenttiään ja samalla omia lentoyhtiöitään tarkoituksenaan jopa taloudellisen vallan keskittäminen, kuten Espanjan valtio tekee Madridissa sen sijaan, että ne suosisivat tarpeellista lentoliikenteen hajasijoitusta Euroopan unionin virallisen näkemyksen ja kestävän kehityksen ohjelmien mukaisesti? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (19. lokakuuta 2001) Lentoasemakapasiteetin kasvattamista koskevat päätökset kuuluvat pääasiassa jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kapasiteetin lisääminen tietyillä keskeisillä lentoasemilla on yksi mahdollisuus vastata lentoasemakapasiteetin kasvavaan kysyntään. Tällaisiin hankkeisiin sovelletaan velvoitteita, joista on säädetty tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY(2). Näillä velvoitteilla varmistetaan, että jäsenvaltioiden viranomaiset ottavat ympäristönäkökohdat huomioon uuden lentoasemakapasiteetin suunnittelussa ja toteutuksessa. Äskettäin antamassaan valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(3) komissio määrittelee lentoasemakapasiteetin niukkuuden yhdeksi lentoliikenteen tärkeimmistä ongelmista Euroopassa. Valkoisessa kirjassa kannatetaan tasapainoista strategiaa, joka perustuu uuden infrastruktuurin rakentamisen lisäksi myös nykyisen kapasiteetin parempaan hyödyntämiseen sekä lento- ja rautatieliikenteen yhteentoimivuuden parantamiseen. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 73, 14.3.1997. (3) KOM(2001) 370 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2338/01 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle. Uskonnonvapauden rajoittaminen.



Virallinen lehti nro 081 E , 04/04/2002 s. 0154 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2338/01 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle (3. elokuuta 2001) Aihe: Uskonnonvapauden rajoittaminen Kun otetaan huomioon, että uskonnon valitsemisen vapaus on perusvapaus ja siten EU:n perusoikeuskirjassa vahvistettu perustava ihmisoikeus, katsooko neuvosto, että Ranskan säätämä laki uskonnonvapauden rajoittamisesta (30. toukokuuta 2001 annettu säädös nro 676) on peruskirjan vastainen? Vastaus (6. joulukuuta 2001) Neuvosto muistuttaa, että Amsterdamin sopimukseen liitetyssä kirkkojen ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen asemaa koskevassa julistuksessa n:o 11 Euroopan unioni tuo nimenomaisesti esille, että se kunnioittaa eikä puutu siihen asemaan, joka kirkoilla ja uskonnollisilla yhdistyksillä ja yhdyskunnilla on kansallisen lainsäädännön mukaisesti jäsenvaltioissa. Saman julistuksen mukaan se kunnioittaa myös elämänkatsomuksellisten ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen asemaa. Tässä tapauksessa neuvosto ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta tapauksesta. Lisäksi neuvosto muistuttaa, ettei ole neuvoston asia lausua mielipidettä perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittamisesta jäsenvaltioissa lukuun ottamatta tapauksia, joissa asia on saatettu neuvoston käsiteltäväksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaisesti.