KIRJALLINEN KYSYMYS P-0165/02

esittäjä(t): Christel Fiebiger (GUE/NGL) komissiolle

(30. tammikuuta 2002)

Aihe: Villieläinten suojelu

Euroopan parlamentin jäsenenä saan yhä enemmän kansalaisten avunpyyntöjä ja kuulen yhä useammin heidän kritiikkiään liittyen villieläinten suojeluun. Kyse on lähes aina eläinrääkkäyksestä.

Esimerkkeinä mainittakoon seuraavat kaksi tapausta:

- Jänisten myynti: Saksassa herätti suuttumusta TV-dokumentti, jossa näytettiin, miten Puolan armeija pyytää luonnonvaraisia jäniksiä Itä-Puolassa pääesikunnan käskyjä noudattaen verkoilla, minkä jälkeen jänikset kuljetetaan tuhansien kilometrien päähän Etelä-Ranskaan surkeissa oloissa. Satojen tuhansien jänisten vuosittaisella kaupalla ei ole mitään tekemistä ekologisista syistä tapahtuvan jänisten uudelleensijoittamisen kanssa. Kyse ei ole pelkästään eläinrääkkäyksestä, vaan normaaliin tapaan hoidetusta liiketoiminnasta, joka perustuu tappamisesta saatuun huviin. Etukäteen paikantimilla varustettujen jänisten ampuminen ei noudata hyvää metsästystapaa, vaan kyse on murhasta.

- Riijwikissa Alankomaissa sijaitseva kädellisten tutkimuskeskus (BPRC): Keskuksessa on 1 500 kädellistä, joista simpansseja on 120, ja saatujen tietojen mukaan siellä vallitsevat olot ovat sietämättömät. Esimerkiksi yli 500 makakia, jotka vapaudessa elävät laumoissa, on suljettu yksin hyvin pieniin metallihäkkeihin, joissa niiden elämä on surkeaa. Saatujen tietojen mukaan EU tukee laitosta vuosittain 2,21 miljoonalla eurolla.

Kysyn siksi komissiolta seuraavaa:

- Mitä oikeudellisia vaikutuskeinoja komissiolla on tai mihin toimiin se aikoo ryhtyä kansalliseen toimivaltaan kuuluvissa eläinrääkkäystapauksissa etenkin, kun Amsterdamin sopimus velvoittaa EU:n toimielimet ottamaan eläinten hyvinvoinnin nimenomaisesti huomioon yhteisön politiikassa (perustamissopimukseen liitetyn asiaa koskevan pöytäkirjan mukaisesti)?

- Vastaako jäniskauppa Bernin sopimusta (neuvoston päätös 82/72/ETY(1), 3. joulukuuta 1981), ja aikooko komissio siitä riippumatta ryhtyä jäniksiä vievien EU:n jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden vastaisiin toimiin kaupan kieltämiseksi (ja jos aikoo, miten)?

- Jos BPRC-tutkimuskeskusta koskevat tiedot osoittautuvat tosiksi, voiko komissio vaatia EU:n maksamaa tukea takaisin ja aikooko se tehdä niin?

(1) EYVL L 38, 10.2.1982, s. 1.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(20. helmikuuta 2002)

Parlamentin jäsenen mainitsemiin kuljetusolosuhteisiin sovelletaan Puolan lainsäädäntöä, joskin EU:n ehdokasmaana Puola yhdenmukaistaa lainsäädäntöään yhteisön lainsäädännön kanssa.

On oikeudellisesti epäselvää, kattaako eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana 19. marraskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/628/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 29. kesäkuuta 1995 annetulla direktiivillä 95/29/EY(2), soveltamisala eläinkuljetuksen yhteisöön, ennen kuin ajoneuvo saapuu yhteisön alueelle, eikä epäselvyyttä ole vielä ratkaistu. On kuitenkin selvää, että direktiiviä sovelletaan täysimääräisesti, kun eläimet ovat yhteisön alueella.

Komissiolla ei ole tällä hetkellä riittävästi tietoa voidakseen arvioida, onko luonnonvaraisten jänisten kauppaan liittyvä kuljetusosuus yhteisön puolella direktiivin vaatimusten mukainen.

Jänis ei kuulu luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(3) soveltamisalaan, joten sen pyynnin ja kuljetuksen sääntely kuuluu jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden toimivaltaan, eikä komissiolla ole mahdollisuutta puuttua asiaan.

Jänis Lepus capensis (europaeus) kuuluu Bernin yleissopimuksen liitteen III luonnonvaraisten eläinten luetteloon. Siten yleissopimuksen sopimuspuolten, Puola ja Ranska mukaan luettuina, tulee ryhtyä tarkoituksenmukaisiin ja tarvittaviin lainsäädäntö- ja hallintotoimiin mainitun lajin suojelemiseksi. Näitä toimia ovat esimerkiksi tiettyjen ei-valikoivien pyyntimenetelmien kieltäminen ja pyydettyjen eläinten kuljettamisen sääntely. Jänisten pyynti verkoilla parlamentin jäsenen kuvaamalla tavalla on näin ollen yleissopimuksen määräysten vastaista.

Kädellisten biolääketieteellinen tutkimuskeskus (BPRC), joka sijaitsee Euroopan unionissa mutta on riippumaton siitä, on sitoutunut sopimuksin noudattamaan kaikkia kansallisia oikeudellisia ja eettisiä vaatimuksia. BPRC on heinäkuussa 2001 vahvistanut komissiolle, että sillä on paikallisen tason lupa suorittaa biolääketieteellistä tutkimusta muilla kädellisillä kuin ihmisillä.

Komissiolla ei ole aikeita estää BPRC:tä osallistumasta yhteisön rahoittamiin hankkeisiin, jos tämä on saanut tarvittavat luvat kansallisilta viranomaisilta.

(1) EYVL L 340, 11.12.1991.

(2) EYVL L 148, 30.6.1995.

(3) EYVL L 206, 22.7.1992.