FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/429

(2004/C 84 E/0500)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0565/04

esittäjä(t): Martin Callanan (PPE-DE) komissiolle

(26. helmikuuta 2004)

Aihe: Huvivenedirektiivin soveltamisalan selventäminen

Huvivenedirektiivi (94/25/EY (1)) perustuu uuden lähestymistavan periaatteisiin, jolla säädetään EY-merkinnästä.

Komission uuteen lähestymistapaan ja kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan perustuvien direktiivien täytäntöönpano-oppaan 2 luvussa ”Uuden lähestymistavan mukaisten direktiivien soveltamisala” todetaan, että ”tuotetta, jota on käyttöönoton jälkeen muutettu merkittävällä tavalla sen alkuperäisen suorituskyvyn, käyttötarkoituksen tai tyypin muuttamiseksi, saatetaan pitää uutena tuotteena”.

Komission asiakirjassa ”Recreational Craft Directive and Comments to the Directive Combined” mainitaan 4 artiklan 5 kohdan viii alakohdassa, joka sisältää tiivistelmän direktiivin soveltamisesta 16. kesäkuuta 1998 jälkeen, ETA-alueella jo olevat koekäyttöön tarkoitetut veneet sekä kilpailutarkoituksiin ja kaupallisiin tarkoituksiin tehdyt veneet, jotka muutetaan huviveneiksi. Samassa alakohdassa todetaan kuitenkin jäljempänä, että direktiivi ei sisällä takautuvia säännöksiä ja näin ollen ETA-alueella jo käytössä olevat veneet eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, riippumatta siitä missä ne on rakennettu.

Aikooko komissio nyt tehdä päätöksen siitä, onko aiemmin kaupallisessa käytössä olleet veneet, jotka otetaan huvivenekäyttöön, varustettava EY-merkinnällä huvivenedirektiivin mukaisesti, vaikka veneisiin ei tehtäisikään fyysisiä muutoksia? Vaikuttaako tähän se, jos aiemmin kaupallisessa käytössä ollut vene on rakennettu ennen kuin huvivenedirektiivi tuli voimaan?

Jos aiemmin kaupallisessa käytössä olleet veneet on varustettava EY-merkinnällä, se voi osoittautua vaikeaksi, sillä näiden veneiden EY-merkintäprosessin olisi oltava ”rakentamisen jälkeinen todistus”. Voiko komissio kertoa, kuinka tämä voidaan nykyään toteuttaa?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(30. maaliskuuta 2004)

Kysymyksessä viitataan komission uuteen lähestymistapaan ja kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan perustuvien direktiivien täytäntöönpano-oppaaseen sekä komission asiakirjaan ”Recreational Craft Directive and Comments to the Directive Combined” (huvivenedirektiivi sekä siihen liittyvät selitykset). Molempien asiakirjojen alkusanoissa todetaan, että niiden sisältö ei sido oikeudellisesti, ja että vain direktiivit ovat oikeudellisesti velvoittavia. Näin ollen näissä oppaissa esitettyjä tarkennuksia ei pitäisi pitää, eikä niitä voida pitää, direktiivin soveltamisalaa koskevina komission säädöksinä.

Huviveneitä koskevan 16 päivänä kesäkuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin N:o 94/25/EY 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, että direktiiviä sovelletaan huviveneisiin, ja direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, että huviveneet ovat ”kaiken tyyppisiä ja kaikentyyppisillä (…) veneitä, joiden rungon pituus (…) on 2,5 ja 24 metrin välillä ja joita käytetään urheilussa ja vapaa-ajan vietossa”. Näistä säännöksistä ilmenee, että aiemmin kaupallisessa käytössä ollut vene, joka on saatettu markkinoille ja/tai otettu käyttöön vapaa-ajan viettoa varten, kuuluu direktiivin soveltamisalaan riippumatta siitä, onko sitä varten veneeseen tehty fyysisiä muutoksia.

Se, että aiemmin kaupallisessa käytössä ollut vene rakennettiin ennen direktiivin voimaan tuloa, ei muuta tilannetta. Ainoastaan vapaa-ajan viettotarkoitusta varten markkinoille saattamisen ja/tai käyttöön ottamisen päivämäärä on olennainen, kun harkitaan, onko veneen oltava direktiivin vaatimusten mukainen.

Kun otetaan huomioon edellä kuvatut direktiivin 1 artiklan säännökset, komission asiakirjan ”Recreational Craft Directive and Comments to the Directive Combined” toisen painoksen 4 artiklan 5 kohdan viii alakohdassa oleva kommentti ”direktiivin vaatimukset koskevat ETA-alueella jo olevia koekäyttöön tarkoitettuja veneitä sekä kilpailutarkoituksiin ja kaupallisiin tarkoituksiin tehtyjä veneitä, jotka muutetaan huviveneiksi” on ymmärrettävä niin, että se on ylimääräinen tarkennus direktiivin soveltamisalaan eikä sillä laajenneta soveltamisalaa.

Sen lisäksi kysymyksessä viitattu toteamus, jonka mukaan direktiivi ei sisällä takautuvia säännöksiä ja näin ollen ETA-alueella jo käytössä olevat veneet eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, riippumatta siitä missä ne on rakennettu, on ymmärrettävä niin, että se tarkoittaa olemassa olevia huviveneitä. Näin ollen siihen, että direktiivi ei sisällä takautuvia säännöksiä, ei voida vedota niiden aiemmin kaupallisessa käytössä olleiden veneiden hyväksi, joiden alkuperäinen käyttötarkoitus on muutettu vapaa-ajan viettotarkoitukseksi sen jälkeen, kun direktiiviä alettiin soveltaa.

Huvivenedirektiivin (eli direktiivin 94/25/EY) tällä hetkellä sovellettavassa versiossa ei nimenomaisesti säädetä rakentamisen jälkeisestä todistuksesta. Rakentamisen jälkeinen arviointi on kuitenkin nykyisin järjestetty ilmoitettujen elinten välillä yhteisesti sovitun lähestymistavan kautta, josta on sovittu asiakirjan ”Recreational Craft Sectoral Group (RSG) Guidelines” I luvussa. Rakentamisen jälkeisestä arvioinnista säädetään direktiivillä 1. tammikuuta 2005 lähtien, kun 8 artiklaa muuttavaa direktiivin 94/25/EY muuttamisesta 16. kesäkuuta 2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/44/EY (2) aletaan soveltaa.

(1) EYVL L 164, 30.6.1994, s. 15.

(2) EUVL L 214, 26.8.2003.