KIRJALLINEN KYSYMYS E-1400/00

esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle

(5. toukokuuta 2000)

Aihe: Espanjalaisten kaivosten jätealtaiden aiheuttama uhka

Maailman luonnonsäätiön julkistamien tietojen mukaan Espanjan kaivoksissa on tällä hetkellä 743 jäteallasta. Näistä altaista 161 uhkaa aiheuttaa samanlaisen onnettomuuden kuin Romaniassa viime tammikuussa tapahtunut onnettomuus. Tällöin kultakaivoksen jätepäästöt saastuttivat Tonavan ja yhden sen sivujoen.

Euroopan komissio on monissa yhteyksissä osoittanut olevansa huolestunut Euroopan unionissa sijaitsevista kaivosten jätealtaista. Se on kuitenkin myös myöntänyt, että saatavilla ei ole tyhjentäviä tietoja, joiden avulla olisi mahdollista löytää Romanian onnettomuusaltaan kaltaiset altaat, jotta tulevia ekologisia katastrofeja ehkäistäisiin.

Brysselissä 30. maalikuuta kokoontunut ympäristöneuvosto käsitteli tätä aihetta. Näyttää kuitenkin siltä, että se ei hyväksynyt mitään toimia, jotka olisi suunnattu valvontaan ja sellaisten jätealtaiden eliminointiin, jotka saattavat tulvia tai aiheuttaa muita terveydelle ja ympäristölle vaarallisia onnettomuuksia.

Kun otetaan huomioon Maailman luonnonsäätiön Espanjaa koskevat tiedot, tässä yhteydessä ei pidä myöskään unohtaa Aznalcóllarissa Andalusiassa tapahtunutta onnettomuutta, jossa kaivoksen jätealtaan tulviminen vahingoitti vakavasti Doñanan luonnonpuistoa.

Aikooko komissio laatia konkreettisen arvioinnin, jonka avulla löydetään vaaralliset jätealtaat ja niiden sijaintivaltiot EU:ssa?

Mitä konkreettisia toimia ja ehdotuksia komissio aikoo esittää neuvostolle, jotta EU:n alueella ei tapahtuisi Romanian onnettomuuden kaltaisia uusia onnettomuuksia?

Kuinka komissio aikoo taata, että ehdokasvaltiot esittävät riittävät ympäristön turvallisuutta ja säilyttämistä koskevat takuut kaivosten jätealtaita vastaavissa tapauksissa?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(23. kesäkuuta 2000)

Komissio käynnisti tutkimuksen kaivosjätteiden käsittelystä ja käsittelyyn liittyvien ympäristöriskien arvioinnista Aznalcóllarissa tapahtuneen onnettomuuden jälkeen. Tässä tutkimuksessa pyritään ennen kaikkea määrittelemään ympäristölle ja terveydelle mahdollisesti vaaralliset käsittelypaikkatyypit ja niiden maantieteellinen sijainti. Tutkimuksessa pyritään myös kuvailemaan ja analysoimaan kaivosjätteiden käsittelypaikkojen käyttövaiheessa ja käytöstä poistamisen aikana toteutettavia erityisiä valvontatoimenpiteitä. Tutkimus koskee kaikkia viittätoista jäsenvaltiota. Äskettäisen Romanian Baia Maressa tapahtuneen onnettomuuden jälkeen tutkimus päätettiin ulottaa kattamaan myös unionin ehdokasmaat.

Viimeaikaiset onnettomuudet huomioon ottaen yhteisön lainsäädäntöä turvallisista kaivostoimista olisi tarkistettava. Komissio julkaisee pian näitä kysymyksiä koskevan erillisen tiedonannon ja siihen liittyvän toimintasuunnitelman, kuten kestävän kehityksen edistämistä EU:n muussa kuin energian tuotantoon suuntautuvassa kaivannaisteollisuudessa(1) koskevasta komission tiedonannosta ilmenee.

Teollisuusriskien hallinnan kannalta Seveso II -direktiivi(2) näyttää olevan asianmukaisin lainsäädäntöväline, kun pyritään estämään tämänkaltaiset onnettomuudet. Kyseisellä direktiivillä velvoitetaan teollisuuden toimijat panemaan täytäntöön turvallisuudenhallintajärjestelmiä, joihin kuuluu muun muassa yksityiskohtainen riskien arviointi mahdollisten onnettomuusskenaarioiden perusteella. Direktiivi ei kuitenkaan nykyisellään kata selvästi kaivostoimintaa ja jätevesialtaita tai patoja. Näin ollen direktiiviä voitaisiin tarkastella uudelleen ja arvioida, miten kaivannaistoiminta saadaan sisällytettyä siihen.

Jätevesialtaat kuuluvat kaatopaikoista 26. huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY(3) soveltamisalaan. Kaikkia jätevesialtaiden hallinnointia koskevia kysymyksiä ei kuitenkaan ole erityisesti käsitelty tässä direktiivissä. Edellä mainittu tutkimus päätetään jäsenvaltioiden osalta kesän 2000 aikana ja ehdokasmaiden osalta vuoden 2000 loppuun mennessä. Tutkimustulosten perusteella arvioidaan, onko tarpeen laatia ehdotus uudeksi direktiiviksi, joka keskittyisi erityisesti kaivosjätteiden käsittelyyn.

Lisäksi IPPC-direktiivin(4) 16 artiklan 2 kohdan mukaisen tietojen vaihdon tuloksena voitaisiin laatia erityinen parhaita käytettävissä olevia tekniikoita koskeva viiteasiakirja (BREF-asiakirja) malminjalostamistoimista. Siinä voitaisiin käsitellä päivittäissaasteen vähentämisen tekniikkaa ja onnettomuuksien estämiseen ja lieventämiseen tarkoitettuja tekniikoita.

Lisäksi ympäristövahinkovastuuta koskevalla valkoisella kirjalla(5), jossa ehdotetaan direktiivin antamista, pyritään tehostamaan yhteisön nykyisen ympäristölainsäädännön ja keskeisten periaatteiden, kuten saastuttaja maksaa -periaatteen sekä ennaltaehkäisyn ja ennalta varautumisen periaatteen, täytäntöönpanoa sekä varmistamaan ympäristön riittävä ennalleen saattaminen. On todennäköistä, että oikein ajoitetut kustannustehokkaat investoinnit ennaltaehkäiseviin toimiin sellaisten vahinkojen välttämiseksi, joiden korjaaminen tulisi kalliimmaksi kuin ehkäisytoimet, ovat kannattavampia tapauksissa, joissa ei ole toteutettu riittäviä toimenpiteitä.

Ennen kuin ehdokasmaat voivat liittyä unioniin, niiden on pantava täytäntöön yhteisön lainsäädäntö, joka tunnetaan myös nimellä yhteisön säännöstö. Voimassa olevaan lainsäädäntöön tehtävät muutokset ja uusi lainsäädäntö tulevat automaattisesti osaksi yhteisön säännöstöä.

(1) KOM(2000) 265 lopullinen.

(2) Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9.12.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/82/EY, EYVL L 10, 14.1.1997.

(3) EYVL L 182, 16.7.1999.

(4) Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY, EYVL L 257, 10.10.1996.

(5) KOM(2000) 66 lopullinen.