ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 33/213

(2004/C 33 E/217)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2098/03

esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle

(25. kesäkuuta 2003)

Aihe: SARS-kriisi ja ennaltaehkäisevät toimet

2000-luvun uusin vitsaus — vakava äkillinen hengitystieoireyhtymä SARS, jonka alkuperää ja etenkään keinoja sen parantamiseksi ei tunneta varmuudella — leviää helposti ja nopeasti tartuttaen joka päivä kymmeniä ihmisiä etupäässä Kiinassa ja Kaakkois-Aasiassa.

SARS:n leviämisen tehokas ehkäiseminen vaatii tiettyjä yhteisiä vähimmäisedellytyksiä koko maailmassa ja sitä suuremmalla syyllä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, sillä ennaltaehkäisyyn taudin torjumiseksi pitää ryhtyä mahdollisimman nopeasti.

1. Olisiko tarpeen edistää ja rahoittaa laajaa eurooppalaista tiedotuskampanjaa (esimerkiksi Singaporessa ja Taiwanissa toteutetun kaltaista) SARS:n tartuntatavoista ja varotoimista tartunnan ehkäisemiseksi?

2. Pitäisikö ottaa käyttöön valvontatoimia (esimerkiksi ruumiinlämmön mittaamista) kaikilla Euroopan unionin ulkorajoilla ottaen huomioon SARS:n leviämisen nopeuden ja ilmeisen helppouden sekä sen laajan esiintymisen eräissä unionin ulkopuolisissa maissa?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(15. heinäkuuta 2003)

Vakavan äkillisen hengitysoireyhtymän (SARS) puhkeaminen unionissa on jo hillitty jäsenvaltioiden toteuttamilla julkisen terveydenhuollon toimenpiteillä, joita edistetään 24. syyskuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä (1) perustetulla unionin tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkostolla. Koska tauti ei ole paikallisesti levinnyt, ei ollut välttämätöntä järjestää tiedotuskampanjaa sellaisista maista saatujen tietojen perusteella, joissa tauti riehuu. Komissio on sopinut terveysministereiden kanssa toimintasuunnitelmasta toimintavalmiuksien parantamiseksi tulevaisuudessa, ja tulevaisuussuunnitelmien yhteydessä suunnitellaan toteutettavaksi tiedotuskampanja (”http://europa.eu.int/comm/health/phthreats/com/sars/sars_en.htm”).

Komissio on Maailman terveysjärjestön (WTO:n) kanssa samaa mieltä siitä, että maahantulon yhteydessä tehtävät valvontatoimenpiteet eivät ole tehokas tapa havaita uusia tautitapauksia ja että niillä annetaan kansalaisille ja terveysviranomaisille virheellinen turvallisuuden tunne. Maastalähdön valvonta maissa, joissa tautia esiintyy, on yksi parhaimmista toimenpiteistä, joita on toteutettu SARS:n leviämisen hillitsemiseksi. Näiden toimenpiteiden tehokkuutta tarkastellaan tieteellisten todisteiden perusteella.

(1) EYVL L 268, 3.10.1998.
3.

Arvoisa parlamentin jäsen on varmastikin tietoinen terveys- ja kuluttaja-asioista vastaavan komission jäsenen maatalousasioiden neuvostossa 22. huhtikuuta 2002 tekemästä ilmoituksesta sekä parlamentin pyynnöstä käynnistää maanviljelijöiden vakuutusjärjestelmiä koskeva tutkimus. Tutkimus on edennyt jo pitkälle, ja komissio odottaa piakkoin saavansa tilaamansa kertomuksen. Kertomusta on sitten tarkoitus täydentää vakuutusalan ja muiden sidosryhmien kuulemisella. Näin ollen tätä tutkimusta ei voida vielä pitää valmiina, ja tämä erittäin monimutkainen kysymys edellyttää lisätoimia eri aloilla.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/271

(2004/C 84 E/0318)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3944/03

esittäjä(t): Dominique Souchet (NI) komissiolle

(22. joulukuuta 2003)

Aihe: Kalakantojen elvytys suunnitelmat

Neuvosto on antanut asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (1), jonka 5 artiklassa tarkastellaan elvytys suunnitelmia ensisijaisesti sellaisten kalakantojen kestävälle hyödyntämiselle, jotka ovat turvallisten biologisten rajojen alapuolella. Voisiko komissio kertoa, mitä oikeusperustaa käytetään kyseisten elvytyssuunnitelmien yhteydessä, kun määritetään sellaisen kalastusalan yrityksen asemaa, jonka saaliiseen kuuluu lukuisia ohessa saaliiksi saatavia kalalajeja, joista monet, kuten turska, kummeliturska, kielikampela ja punakampela kuuluvat elvytyssuunnitelmien piiriin?

Voisiko komissio täsmentää, koskeeko kyseistä kalastusalusta yksi tai useampi kalakantojen elvytys-suunnitelma, ja mihin oikeusperustaan tai oikeusperustoihin asiassa nojaudutaan?

Siinä tapauksessa että alusta koskee yksiselitteisesti vain yksi elvytyssuunnitelma, voisiko komissio kertoa, mihin kriteereihin nojaudutaan päätettäessä alusta koskevasta elvytyssuunnitelmasta?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(9. helmikuuta 2004)

Kalastusalan yrityksen asemaa elvytys suunnitelmiin nähden ei ole määritelty, eikä sitä tästä syystä voida vahvistaa minkään oikeusperustan nojalla.

Elvytyssuunnitelmissa asetetaan pyyntisäännöt, joiden mukaan määräytyy suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) taso elvytyssuunnitelman toteuttamisaikana. Pyyntisääntöjen soveltamisesta seuraavat suurimmat sallitut saaliit määritellään joka vuosi TACeista ja kiintiöistä annettavassa asetuksessa. Myös elvytettävien kantojen ohessa pyydettyjen kantojen suurimmat sallitut saaliit määritellään TACeista ja kiintiöistä annettavassa asetuksessa, ja niissä otetaan huomioon se, missä määrin kannat ovat yhteydessä elvytettäviin kantoihin. Kalastusalan yritys, joka pyytää elvytettäviä kantoja tai niiden ohessa saaliiksi saatavia kantoja, on siis pyyntirajoitusten alainen saman oikeusperustan nojalla kuin kaikki muutkin kalastusalan yritykset.

Elvytyssuunnitelmiin voi sisältyä myös muita säännöksiä, kuten ponnistuksen rajoituksia tai tehostettuja valvontatoimia. Jos yritys pyytää yhtä kantaa, joka kuuluu yhden elvytyssuunnitelman piiriin, ja muita kantoja, jotka kuuluvat muiden elvytyssuunnitelmien piiriin, yrityksen on noudatettava kaikkiin asianomaisiin elvytyssuunnitelmiin liittyviä säännöksiä. Oikeusperusta, jonka nojalla yritys on sidottu noudattamaan elvytyssuunnitelmien säännöksiä, on elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002 sekä itse elvytyssuunnitelma, joka on esitetty asetuksen muodossa ja joka on siten EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan mukaan ”kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa”.

(1) EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/227

(2004/C 84 E/0272)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3248/03

esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) neuvostolle

(3. marraskuuta 2003)

Aihe: Mahdollisuus seurata matkapuhelinten käyttäjiä

Jokin aika sitten julkisuuteen tuli uutinen, että matkapuhelinverkkojen tarjoamia mahdollisuuksia on alettu kaupallisesti hyödyntää, sillä ainakin kuusi yritystä Isossa-Britanniassa tarjoaa jokaiselle asiasta kiinnostuneelle mahdollisuuden saada tietoonsa tietyn matkapuhelimen käyttäjän täsmällinen sijainti ja vieläpä hyvin alhaisin kustannuksin (7,5 euroa kuukaudessa). On selvää, että näin avautuu mahdollisuus arkojen henkilötietojen hyödyntämiseen, esimerkiksi työnantajille, jotka haluavat tietää, missä heidän työntekijänsä kullakin hetkellä ovat. On myös julkaistu erilaisia ajatuksia näitä yrityksiä koskevien menettelytapasääntöjen muotoilemisesta, jotka teoriassa suojelisivat niitä matkapuhelinten käyttäjiä, jotka eivät halua antaa tietoja liikkumisestaan. Esitetyt perustelut eivät kuitenkaan olleet lainkaan vakuuttavia, sillä tässä piilee vaara, että kansalaisten vakoilusta tulee vakiintunut toimintatapa ja seuraukset ovat arvaamattomat.

Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä suojellakseen Euroopan kansalaisia siltä, että matkapuhelinten tarjoamia tietoja käytetään heidän liikkeidensä seuraamiseen?

Vastaus

(9. maaliskuuta 2004)

1. Verkko-operaattorit, palveluntarjoajat ja matkapuhelinviestinnän asiakkaat neuvottelevat sopimuksensa keskenään noudattaen olemassa olevia, erityisesti tietosuojaa koskevia, säädöksiä.

2. Laillisen telekuuntelun osalta neuvosto on hyväksynyt päätöslauselman, jossa vahvistetaan uudelleen tarve ottaa huomioon yksityisten ihmisten oikeus yksityisyytensä kunnioittamiseen (1).

(1) EYVL C 329, 4.11.1996, s. 1.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/56

(2004/C 88 E/0061)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2004/03

esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle

(16. kesäkuuta 2003)

Aihe: Lääkkeiden maailmanpankki köyhiä maita varten

Yhä useammat tahot vaativat lääkkeiden maailmanpankin perustamista niitä kehitysmaita varten, joiden köyhyys tuomitsee maat tilanteeseen, jossa niillä ei ole edes välttämättömimpiä sivistyneen yhteiskunnan tarvitsemia lääkkeitä.

Lääkkeiden maailmanpankin perustamiseen pyrkivät tahot pitävät rikkaiden maiden nykyistä kantaa masentavana inhimillisen solidaarisuuden puutteena. Nämä maat ovat uppoutuneet kasvu- ja vauraus-tavoitteisiinsa, eivätkä halua nähdä pakottavaa tarvetta auttaa lääkkeillä huomattavaa osaa ihmiskuntaa, joka kärsii lääkkeiden puutteesta ja elää sen vuoksi kärsimyksessä.

Mikä on komissio kanta tähän maailman huomattavan väestönosan kunnianhimoiseen tavoitteeseen perustaa lääkkeiden maailmanpankki? Olisiko komissio valmis johtamaan tätä aloitetta, ainakin mitä tulee Euroopan unionin nykyisiin ja tuleviin jäsenvaltioihin?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(8. elokuuta 2003)

Komissio on ollut ja on edelleen eturivissä kohtuuhintaisten lääkkeiden saatavuuden parantamisessa etenkin HI-viruksen/aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseksi. Komissio hyväksyi vuonna 2001 toimintaohjelman, jonka nimi on HI-virusta ja aidsia, malariaa ja tuberkuloosia koskeva nopeutettu toiminta köyhyyden vähentämisessä. Toimintaohjelmalla pyritään parantamaan nykyisten toimien tehokkuutta, saattamaan keskeisten lääkkeiden hinnat kohtuullisiksi ja kannustamaan erityisten yleismaailmallisten julkishyödykkeiden tutkimusta ja kehitystä HI-viruksen/aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseksi kansallisesti, alueellisesti ja maailmanlaajuisesti. Ohjelman määräraha on yli miljardi euroa.

Kaksi vuotta hyväksymisensä jälkeen toimintaohjelma on edelleen kokonaisvaltainen, pitkäjänteinen ja johdonmukainen unionin politiikan kehys, jolla pyritään merkittävään panostukseen näitä kolmea tartuntatautia koskevien kansallisten, alueellisten ja maailmanlaajuisten toimien parantamiseksi. Komissio jatkaa pitkän aikavälin lähestymistavan muotoilemista Dohassa annetun teollis- ja tekijänoikeuksien kaupallisia näkökohtia ja kansanterveyttä koskevan julistuksen puitteissa. Komissio jatkaa porrastetun hinnoittelun, teknologian siirron ja paikallisen tuotannon edistämistä, jolla parannetaan kohtuuhintaisten lääkkeiden tasaista saatavuutta. Lähestymistapaa täydentää investointi parempien ehkäisy-, diagnostiikka- ja hoitotuotteiden kehittämiseen lisäämällä kuudennen tutkimuksen puiteohjelman välityksellä annettavaa rahoitusta. Lisäksi unioni on voimakkaasti tukenut maailmanlaajuisen terveysrahaston perustamista, jolla on tarkoitus rahoittaa yksittäisiä hankkeita: unioni on rahoittanut 55 prosenttia rahaston 4,5 miljardin euron varoista.

Näistä seikoista johtuen komissio ei katso uusien instituutioiden perustamisesta olevan tällä alalla enempää hyötyä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/814

(2004/C 78 E/0864)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3452/03

esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle

(20. marraskuuta 2003)

Aihe: Ympäristöalan kansalaisjärjestöjen sulkeminen ympäristökoulutuksen ulkopuolelle

Kreikan opetusministerin päätöksellä (47587/G7/15. toukokuuta 2003) määrätään, etteivät ympäristöalan kansalaisjärjestöt voi antaa opetusta oppilaille eivätkä vastata toimien koordinoinnista. Näin ne suljetaan ympäristökoulutuksen ulkopuolelle, vaikka monet niistä ovat tuloksellisesti edistäneet sitä jo useiden vuosien ajan Kreikassa kuten tapahtuu myös muissa unionin jäsenvaltioissa. Kyse on seuraavista kansalaisjärjestöistä: Arkturos, Ympäristön ja kulttuuriperinnön kreikkalainen yhdistys, Luonnonsuojeluyhdistys, Ekologinen kirjasto Evonymos, Medasset, Välimeri SOS, Välimeren hylkeen tutkimus- ja suojeluyhdistys, Ekologinen kierrätysyhdistys, WWF-Kreikka. Monet kyseisten järjestöjen koulutusohjelmista ja toimista saavat rahoitusta yhteisön varoista. Ministeriöpäätöksellä ne asetetaan opetusministeriön yksiköiden holhoukseen, mitä ei muissa unionin maissa tehdä. Kysyn komissiolta: Katsooko se, että kyseinen ministeriöpäätös on sopusoinnussa sen rahoittamien ympäristö- ja ympäristökoulutus-ohjelmien hengen ja kirjaimen kanssa, kun kansalaisjärjestöt lisäksi kuuluvat näiden ohjelmien edunsaajiin?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(19. joulukuuta 2003)

Ympäristövalistus on erittäin tärkeää, ja valtiosta riippumattomilla järjestöillä on usein hyvin merkittävä asema ympäristövalistuksen alalla. Ensisijaisesti ympäristönsuojelun alalla toimivien valtioista riippumattomien järjestöjen tukemista koskevan yhteisön toimintaohjelman yhtenä ensisijaisena tukikelpoisena aiheena on nimenomaan ympäristövalistus.

Yksittäisten jäsenvaltioiden tällä alalla soveltamien käytäntöjen ja politiikan kommentoiminen ei kuitenkaan kuulu komission toimivaltaa.
2.

Komission ehdotuksessa otetaan huomioon monia näkökohtia ja siinä huomioidaan myös eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän tiedekomitean (Scientific Committee on Animal Health and Animal Welfare, Scahaw) maaliskuussa 2002 antama lausunto. Asiantuntijoiden suosittelemat kuljetusaikaa koskevat rajoitukset on laadittu siten, että kuljettajia koskeva yhteisön sosiaalilainsäädäntö on otettu huomioon. Komissio hyväksyi kyseiset kuljetusjaksot siksi, että valvontaa helpotettaisiin ja voitaisiin kehittää ilman, että tämänhetkiset kuljetuksen kestoa koskevat rajoitukset ylitetään.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/85

(2004/C 88 E/0092)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2402/03

esittäjä(t): Mario Borghezio (NI) komissiolle

(21. heinäkuuta 2003)

Aihe: Turkki: kirjaroviot ja valtion palkkaamat 15 000 imaamia

Turkissa on äskettäin poltettu oikeusviranomaisten määräyksestä länsimaisia teoksia, jotka eivät ole ”islamilaisittain oikeaoppisia”. Lisäksi eräs viime päivien uutisista on, että Turkin hallitus on päättänyt palkata valtion kustannuksella 15 000 imaamia, joiden tehtävänä on levittää edelleen islamilaisuuteen liittyvää kulttia.

Katsooko komissio, että kyseiset tapaukset merkitsevät edistysaskeleita ”uuden Turkin etenemissuunnitelmassa” kohti EU:n jäsenyyttä ja sen arvoja?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(8. syyskuuta 2003)

Komissio ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta kirjojen julkisesta polttamisesta.

Mitä taas tulee ylimääräisten imaamien nimittämiseen, komissio on tietoinen uskonnollisten asioiden viraston (Diyanet) ehdotuksesta, jonka tavoitteena on täyttää Turkin islamilaisessa papistossa avoinna olevat toimet. Tietojemme mukaan hallitus ei ole vielä vahvistanut ehdotusta.

Ehdokasmaana Turkki on sitoutunut täyttämään Kööpenhaminassa vahvistetut poliittiset liittymisehdot. Niihin kuuluu kaikkien uskonnollisten ryhmien vapaus harjoittaa uskontoaan. Komissio aikoo tehdä uskonnonvapauden tilasta yksityiskohtaisen katsauksen vuosittain julkaistavassa määräaikaiskertomuksessa ja jatkaa tilanteen seuraamista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/580

(2004/C 78 E/0613)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3543/03

esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle

(28. marraskuuta 2003)

Aihe: Bulgarialaisten vapaa liikkuvuus

Voiko komissio ilmoittaa, miten liikkumisvapautta sovelletaan Bulgarian kansalaisiin ja bulgarialaisiin, joilla on pakolaisasema EU:ssa?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(14. tammikuuta 2004)

Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Bulgaria säilyy ehdokasmaana kunnes se suunnitelmien mukaan liittyy unioniin vuonna 2007. Liittymisvuoteen saakka Bulgarian kansalaisia pidetään yhteisön ulkopuolisen maan kansalaisina. Bulgarian kansalaiset voivat tulla unionin alueelle ja liikkua Schengen-alueella vapaasti enintään kolmen kuukauden ajan.

Bulgarialaisten työntekijöiden oleskelu- ja työlupahakemuksiin sovelletaan kunkin jäsenvaltion vahvistamia edellytyksiä ja yksityiskohtaisia sääntöjä. Eurooppa-sopimuksessa on kuitenkin määräys, jonka mukaan jäsenvaltioiden kahdenvälisten sopimusten perusteella bulgarialaisille työntekijöille myöntämät nykyiset työnsaantimahdollisuudet on säilytettävä ja mahdollisuuksien mukaan niitä on parannettava. Bulgarian kansalaisia ei Eurooppa-sopimuksen nojalla saa kohdella epäsuotuisammin kuin jäsenvaltion omia kansalaisia heidän tai bulgarialaisten yritysten pyrkiessä asettumaan jonkin jäsenvaltion alueelle. Viimeksi mainitun määräyksen soveltamisalaa on selkeyttänyt yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö.

Kysyjä saattaa olla selvillä siitä, että 25. marraskuuta 2003 neuvosto hyväksyi direktiivin jäsenvaltiossa pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta (1). Kyseisen direktiivin III luvun mukaisesti jossakin jäsenvaltiossa laillisesti vähintään viisi vuotta asuneet yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaiset (Bulgarian kansalaiset mukaan luettuina) voidaan tietyin edellytyksin katsoa vakiintuneiksi, minkä perusteella heillä on oikeus oleskella ja työskennellä muissa jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden on saatettava kyseinen direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä marraskuuhun 2005 mennessä.

Kyseistä direktiiviä ei kuitenkaan sovelleta niihin yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisiin, jotka ovat pakolaisia. Pakolaisten oikeudet määritellään pakolaisten asemaa koskevassa vuoden 1951 Geneven yleissopimuksessa, jonka kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet. Tällä hetkellä yhteisössä ei ole voimassa lainsäädäntöä, joka koskisi pakolaisten liikkumisvapautta unionissa.

(1) Neuvoston direktiivi 2003/109/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003 (EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44.).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/23

(2004/C 88 E/0025)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1312/03

esittäjä(t): Bill Newton Dunn (ELDR) komissiolle

(7. huhtikuuta 2003)

Aihe: Siham Qandah -nimisen jordanialaisen kristityn tilanne

Komissio lienee tietoinen Siham Qandahin tilanteesta. Nainen on jordanialainen kristitty, jonka aviomies kuoli vuonna 1994 palvellessaan Jordanian armeijassa. Miehen kuoleman jälkeen Jordanian viranomaiset väittivät tämän kääntyneen islaminuskoon ja he ovat sittemmin ottaneet tämän lapset huostaan varmistaakseen, että heidät kasvatetaan muslimeiksi.

1. Onko komissio esittänyt vastalauseen Jordanian hallitukselle Siham Qandahin tilanteesta?

2. Onko komissiolla muita suunnitelmia sen varmistamiseksi, että Jordanian viranomaiset kunnioittavat maan kristityn vähemmistön ihmisoikeuksia?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(15. toukokuuta 2003)

Rouva Quandahin tilanne liittyy laajempaan ongelmaan sharia-lain soveltamisesta ja Jordanian allekirjoittamista kansainvälisistä ihmisoikeuksia koskevista yleissopimuksista, joita se ei ole vielä täysin sisällyttänyt maan sisäiseen lainsäädäntöön. Olemme huolissamme siitä, että sharia-lain noudattaminen Jordaniassa, missä islam on valtionuskonto, saattaa aiheuttaa suurta hätää perheissä, joiden jäseniin kuuluu sekä kristittyjä että islaminuskoisia, ja johtaa seurauksiin, jotka ovat ristiriidassa mainittujen yleissopimusten kanssa.

Komissio seuraa tarkoin Siham Qandahin yksittäistapausta. Komissio vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että komissio pitää ensiarvoisen tärkeänä ihmisoikeuksien puolustamista ja erityisesti naisten ja lasten oikeuksien puolustamista, jotka se on ottanut monissa yhteyksissä esille Jordanian viranomaisten kanssa. Se korostaa aiheen tärkeyttä myös tulevien tapaamisten yhteydessä.

Jordania on allekirjoittanut kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen. Ulkosuhteista vastaava komission jäsen otti jokin aika sitten tekemänsä Jordanian vierailun aikana esille Jordanian tarpeen panna tehokkaasti täytäntöön kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin sisältyvät sitoumukset ja erityisesti naisten ja lasten oikeuksia vahvistavat sitoumukset. Sen jälkeen Jordanian hallitus on perustanut ihmisoikeuksien puolustamisesta vastaavan keskuksen, jolle ihmisoikeuksien rikkomistapauksia koskevat valitukset osoitetaan. Yhteisö on tukenut tätä aloitetta. Komissio pitää erittäin tärkeänä tämän keskuksen työtä ja siitä pitäisi tulla Jordanian ihmisoikeuksien puolustamisen lippulaiva.

Unionin ja Jordanian assosiaatiosopimuksella, joka tuli voimaan 1. toukokuuta 2002, unioni ja Jordania sopivat jatkuvasta poliittisesta vuoropuhelusta korkeimmalla mahdollisella tasolla. Käsiteltäviin aiheisiin kuuluvat ihmisoikeuksiin kuuluvat kysymykset sekä jommankumman osapuolen hyväksymien kansainvälisten yleissopimusten noudattamista koskeva seuranta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/20

(2004/C 84 E/0022)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2419/03

esittäjä(t): Lucio Manisco (GUE/NGL) neuvostolle

(21. heinäkuuta 2003)

Aihe: Italiasta karkotettu ja Syyriassa teloitettu Al Sahri

Syyrian oikeuslaitos on tuominnut Mohamad Al Sahrin kuolemaan ja hän on elänyt maanpaossa vuodesta 1983. 23. marraskuuta 2002 Mohamad Al Sahri saapuu Milanon Malpensan lentokentälle. Viisi päivää myöhemmin hyväksytään uusi Bossi-Fini -laki ja hänet karkotetaan Syyriaan vasten hänen omaa tahtoaan. 9. heinäkuuta 2003 Italian pakolaisneuvoston puheenjohtaja Christopher Hein ilmoittaa, että Al Shari on teloitettu Syyriassa 28. helmikuuta 2003. Italian maahanmuuttoviranomaiset ilmoittavat epäuskottavasti, että pyydettäessä Al Sahtia valitsemaan joko Jordania tai Syyria, hän ilmaisi pitävänsä parempana vaihtoehtona jälkimmäistä eli valtiota, jossa hänet oli tuomittu kuolemaan.

Katsooko neuvosto, että Italian hallitus rikkoi paitsi oman maansa perustuslakia myös perusoikeuskirjan 19 artiklaa ja kaikkien niiden EU:n noudattamien direktiivien henkeä ja kirjainta, jotka koskevat poliittista turvapaikkaa ja joissa vastustetaan ulkomaalaisten karkottamista valtioihin, joissa heidät voitaisiin teloittaa?

Mihin toimenpiteisiin Italian viranomaisia vastaan neuvosto aikoo ryhtyä tämän räikeän ihmisoikeusrikkomuksen ja Euroopan unionin perustavaa laatua olevien oikeusperiaatteiden ja humanitaaristen periaatteiden rikkomisen vuoksi?

Vastaus

(8. maaliskuuta 2004)

Arvoisaa kysyjää pyydetään tutustumaan yhteiseen vastaukseen, jonka neuvosto on antanut kysymyksiin P-3822/02 ja E-3843/02. Neuvosto haluaa lisäksi muistuttaa, ettei se voi puuttua yksittäisiin turva-paikkahakemustapauksiin jäsenvaltioissa.

Neuvosto voi kuitenkin ilmoittaa kysyjälle, että viimeisten neuvoston saamien tietojen mukaan Mohamad Al Sahri on päästetty ehdonalaiseen vapauteen 13. lokakuuta 2003.
2.

Heinäkuussa 1998 hyväksytyllä Eurooppa-sopimuksella Tšekin tasavalta sitoutui mukauttamaan lainsäädäntönsä yhteisön valtiontukisääntöjen mukaiseksi. Tämä sitoumus sisällytettiin Tšekin lainsäädäntöön valtiontukea koskevalla lailla, joka tuli voimaan 1. toukokuuta 2000. Laissa säädettiin, että Tšekin valtiontukia valvovana viranomaisena toimii taloudellisen kilpailun suojaamisvirasto (Office for the Protection of Economic Competition). Tästä syystä jäseneksi liittymistä edeltävänä aikana, jolloin valtiontukeen Tšekin tasavallassa sovellettavien sääntöjen sisältö mukautetaan yhteisön valtiontukea koskeviin sääntöihin, kyseisten sääntöjen täytäntöönpano kuuluu taloudellisen kilpailun suojaamisvirastolle. Investointiohjelmassa edellytetään, että jokaisesta sen mukaisesti myönnetystä yksittäisestä tuesta on ilmoitettava taloudellisen kilpailun suojaamisvirastolle. Virasto on arvioinut yksittäisten verohelpotusten yhdenmukaisuuden yhteisön säännöstön ja erityisesti yhteisön kansallista aluetukea koskevien suuntaviivojen kanssa. Komissio on Eurooppa-sopimuksen mukaisesti sitoutunut jatkuvaan yhteydenpitoon taloudellisen kilpailun suojaamisviraston ja muiden Tšekin viranomaisten kanssa varmistaakseen, että vapautukset verosta ja muut investointitukiohjelmat ovat yhteisön valtiontukia koskevien sääntöjen mukaisia. Näiden yhteyksien tulosta on, että Tšekin viranomaiset ovat tehneet muutoksia investointikannustimia koskevaan lainsäädäntöön ohjelmien mukauttamiseksi EU:n käytäntöön. Jäseneksi liittymisen jälkeen kaikki uudet tuet ja nykyisten tukien muutokset on ilmoitettava komissiolle EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti.