ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2774/02

esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle

(3. lokakuuta 2002)

Aihe: Euro

Sveitsiläiset tutkimukset (The Times, 12.9.2002) ovat äskettäin osoittaneet, että eurokolikoista irtoaa yli 320 kertaa enemmän nikkeliä kuin mitä Euroopan unionin säännöt sallivat,

mikä johtaa erilaisiin ihoreaktioihin yhdessä kymmenestä henkilöstä, jotka kärsivät metalliallergiasta. Tämä aiheutuu kolikoiden kaksivärisyydestä, joka lisää korroosion ja nikkelin vapautumisen todennäköisyyttä erityisesti kolikoiden altistuessa hielle.

Oletteko tutkineet, voivatko 1 ja 2 euron kolikot vahingoittaa terveyttä?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(6. marraskuuta 2002)

Kysymyksessä mainitun tutkimuksen päätelmät ovat harhaanjohtavia. Niissä näet ei ole otettu huomioon, että tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennentoista kerran 30 päivänä kesäkuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/27/EY(1) koskee jatkuvasti ja suoraan ihoa koskettavia esineitä, kuten koruja ja rannekelloja, eikä kolikoita. Sitä paitsi tutkimuksen tulokset saatiin aikaan siten, että nikkeliallergiasta kärsivien koehenkilöiden ihoon liimattiin yhden ja kahden euron kolikoita 4872 tunniksi. Altistus aiheutti koehenkilöille allergisen reaktion. Koska koe ei selvästikään vastannut eurokolikoiden normaalia käyttöä, komissio ei katso tarpeelliseksi ryhtyä eurokolikoihin liittyviin toimiin.

Tutkimus ei muuta komission näkemystä, että eurokolikoiden normaali käyttö ei ole kuluttajille vaarallista. Komission tiedossa ei ole nikkeliallergiatapauksia, joiden voitaisiin osoittaa johtuneen yhden tai kahden euron kolikoiden käytöstä tai käsittelystä. Ei ole myöskään tieteellisiä todisteita siitä, että nikkeliallergia olisi viime aikoina lisääntynyt euroalueen kuluttajien keskuudessa.

Komission näkemystä tukee äskettäin valmistunut riippumaton tutkimus, joka osoitti yhden ja kahden euron kolikoista irtoavan huomattavasti vähemmän nikkeliä kuin ennen euron käyttöönottoa käytetyistä kansallisista kolikoista.

(1) EYVL L 188, 22.7.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3763/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle. Meriliikenteen turvallisuus.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0139 - 0139



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3763/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) komissiolle (23. joulukuuta 2002) Aihe: Meriliikenteen turvallisuus Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan yhteydessä laadittu tutkimus on tyypillinen osoitus Euroopan unionissa vallalla olevasta sekaannuksesta. Esimerkiksi Italia tarkastaa lähes joka toisen sen satamien kautta kulkevista aluksista, kun taas Ranska tarkastaa ainoastaan yhden kymmenestä. Huomattakoon, että viimeksi mainittu on johtanut liikettä yli 15 vuoden ikäisten yksirunkoisten säiliöalusten kieltämiseksi yksinomaiseen lainkäyttövaltaan kuuluvalla talousvyöhykkeellä. Mihin toimiin komissio siis aikoo ryhtyä yhdenmukaistaakseen alusten valvontaa satamissa meriliikenteen turvallisuuden lisäämiseksi? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (10. helmikuuta 2003) Kuten parlamentin jäsen toteaa, Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan sihteeristön julkaisemat vuositilastot satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta osoittavat, että valtioilla on hyvin erilaisia käytäntöjä sen suhteen, kuinka moni alus tarkastetaan. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että tilanne olisi sekava. Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevat säännökset yhdenmukaistettiin yhteisössä alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetulla neuvoston direktiivillä 95/21/EY(1). Direktiiviä tiukennettiin Erika-aluksen onnettomuuden jälkeen siten, että voidaan ottaa käyttöön menettely, jossa voidaan kieltää liikennöinti aluksilta, jotka on pysäytetty useita kertoja kahden tai kolmen edellisvuoden aikana ja jotka ovat lippuvaltioiden mustalla listalla keskimääräistä useampien pysäyttämisten vuoksi. Kyseiset direktiivin 95/21/EY muutokset tulevat voimaan heinäkuun lopussa vuonna 2003. Komissio kiinnittää erityistä huomiota satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevien säännösten noudattamiseen ja on muistuttanut jäsenvaltioita moneen kertaan niitä velvoittavista alan vaatimuksista viimeksi 3. joulukuuta 2002 annetussa komission tiedonannossa(2). Komissio on itsepintaisesti vaatinut jäsenvaltioita palkkaamaan tarpeeksi tarkastajia, jotta vähintään 25 prosenttia aluksista tarkastetaan, kuten direktiivissä vaaditaan. Komissio on myös kehottanut jäsenvaltioita varmistamaan, että kaikissa satamissa ja ankkuripaikoissa on riittävä tarkastustaso, jottei niistä tulisi todellisia mukavuussatamia. Komissio pyrkii toimivaltansa puitteissa käyttämään kaikkia oikeuskeinoja taatakseen, että kyseisiä säännöksiä noudatetaan tarkasti. Komissio on nostanut yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskaa ja Irlantia vastaan, koska kyseiset valtiot eivät ole noudattaneet 25 prosentin valvontarajaa. (1) EYVL L 157, 7.7.1995. (2) KOM(2002) 681 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1431/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Komission ja alueellisen kehityksen ministeriön suunnitelmat suurnopeusrautatieverkon ulottamisesta Galiciaan.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0007 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1431/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (23. toukokuuta 2002) Aihe: Komission ja alueellisen kehityksen ministeriön suunnitelmat suurnopeusrautatieverkon ulottamisesta Galiciaan Espanjan lehdistössä kirjoitettiin huhtikuun 30. päivänä Espanjan alueellisen kehityksen ministeriön suunnitelmista rakentaa maahan suurnopeusjunaverkko. Lehdistössä kirjoitettiin Madridin, Valladolidin, Extremaduran, Valencian, Córdoban, Asturiasin ja Toledon välisestä yhteydestä Barcelonan lisäksi. Galician sisällyttämisestä rautatieverkkoon ei mainittu mitään. Mitä hankkeita Espanjan hallitus on esittänyt rautatieverkon rahoittamiseksi yhdessä EU:n kanssa? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (23. heinäkuuta 2002) Euroopan aluekehitysrahastosta myönnettävän osarahoituksen osalta komissio muistuttaa parlamentin jäsentä, että rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava ainoastaan kyseisen asetuksen 25 artiklassa tarkoitetuista suurhankkeista. Espanjan viranomaiset ovat tähän mennessä esittäneet komissiolle kaksi koheesiorahaston osarahoitusta koskevaa pyyntöä MadridBarcelonaRanskan raja- ja MadridValladolid-suurnopeusratoja varten. MadridCordoba-suurnopeusrata otettiin käyttöön vuonna 1992. Galician nuolijunaratojen osalta komissio muistuttaa, että kyseisestä aiheesta on annettu useita vastauksia, joista viimeisimmät ovat H-0362/02(2), H-0274/02(3), E-2455/01 ja E-2466/01(4). (1) EYVL L 161, 26.6.1999. (2) Vastaus kirjalliseen kysymykseen 11.6.2002. (3) Vastaus kirjalliseen kysymykseen 14.5.2002. (4) EYVL C 115 E, 16.5.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3875/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle. Alueellisen ilmailun kehittämistä sääntelevät yhteisön kriteerit.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0159 - 0160



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3875/02 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle (10. tammikuuta 2003) Aihe: Alueellisen ilmailun kehittämistä sääntelevät yhteisön kriteerit Alueellinen lentoliikenne on erityisten ominaisuuksiensa vuoksi kaikkein nopeimmin kasvava ilmailun ala ja sitä pidetään nykypäivän ja tulevaisuuden todellisena eliittiliikenteenä. Alkujaan puhtaasti alueellisia reittejä lentäneet alan yhtiöt ovat laajentaneet toimintaansa suurten lentoyhtiöiden hallitsemille kansainvälisille reiteille, mikä on johtanut suurten yhtiöiden valituksiin, koska ne pitävät monien alueellisten lentoyhtiöiden nykyisin liikennöimiä reittejä merkittävinä kilpailijoinaan. Voiko komissio näiden valitusten perusteella ilmoittaa, onko yhteisöllä alueellisen ilmailun erityissääntelyä, jolla estettäisiin kilpailukiistat kansainvälisiä reittejä perinteisesti liikennöineiden lentoyhtiöiden kanssa, joilla on toimintansa suuruuden vuoksi huomattavia taloudellisia velvoitteita? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. helmikuuta 2003) Lentoliikenteen vapauttamista koskevaan kolmanteen toimenpidepakettiin kuuluvat kolme asetusta asetukset (ETY) N:o 2407/92(1), (ETY) N:o 2408/92(2) ja (ETY) N:o 2409/92(3) tulivat voimaan 1. tammikuuta 1993. Siitä lähtien kaikki yhteisön lentoliikenteen harjoittajat ovat voineet vapaasti perustaa kaupallisesti kannattaviksi katsomiaan lentoliikennereittejä yhteisön lentoasemien välille (asetuksen (ETY) N:o 2408/92 3 artikla). Näin ollen lentoyhtiöiden valinnat vapailla ja kilpailulle avoimilla markkinoilla määräytyvät niiden oman liiketoimintastrategian ja taloudellisen kannattavuuden asettamien vaatimusten perusteella eivätkä ei eri reittien välisten erojen mukaan. Yhteisön lainsäädännössä ei siis ole erityisiä säännöksiä, jotka koskevat alueellisia lentoyhtiöitä, vaan kyseisten yhtiöiden on noudatettava samoja kilpailua ja valtiontukien valvontaa koskevia sääntöjä kuin muidenkin yhtiöiden. (1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2407/92, annettu 23. heinäkuuta 1992, yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimiluvista (EYVL L 240, 24.8.1992). (2) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2408/92, annettu 23. heinäkuuta 1992, yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille (EYVL L 240, 24.8.1992). (3) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2409/92, annettu 23. heinäkuuta 1992, lentoliikenteen kuljetus- ja rahtimaksuista (EYVL L 240, 24.8.1992).
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3804/02 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle. Luonnonkatastrofit.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0146 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3804/02 esittäjä(t): Christos Folias (PPE-DE) komissiolle (18. joulukuuta 2002) Aihe: Luonnonkatastrofit Monia Länsi-Kreikan alueita koetteli voimakas maanjäristys 2. joulukuuta 2002. Asunnot ja myymälät kärsivät merkittäviä vahinkoja, kauppatavaroita tuhoutui ja erityisesti Ilian läänissä taloudellinen toiminta häiriintyi. Täyttyvätkö ehdot ja edellytykset sen uuden asetuksen soveltamiseksi, jolla perustettiin uusi rahasto luonnonkatastrofeja varten? Voiko Kreikan hallitus antaa alueellisista toimintaohjelmista varoja vahinkojen korvaamiseksi? Mitä muita toimia komissio voisi toteuttaa tai ehdottaa tähän tarkoitukseen? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (24. tammikuuta 2003) Euroopan unionin solidaarisuusrahaston päätavoitteena on myöntää kiireellistä tukea sellaisten luonnononnettomuuksien vuoksi, joilla on vakavia seuraamuksia elinoloihin, luonnonympäristöön tai talouteen yhdellä tai useammalla alueella luonnononnettomuuden koettelemassa maassa. Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta annetussa asetuksessa tarkoitetulla suurkatastrofilla tarkoitetaan katastrofia, jonka aiheuttamat vahingot ovat joko yli 3 miljardia euroa vuoden 2002 hintoina tai yli 0,6 prosenttia maan bruttokansantulosta (BKTL). Poikkeusoloissa myös jokin alue voi saada rahaston tukea, jos kyseisellä alueella on tapahtunut poikkeuksellinen katastrofi, joka on vaikuttanut huomattavaan osaan sen väestöstä ja jolla on vakavia ja pysyviä vaikutuksia alueen elinoloihin ja taloudelliseen vakauteen. Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen irrottaminen edellyttää, että kansalliset viranomaiset esittävät komissiolle hakemuksen kymmenen viikon sisällä siitä, kun ensimmäiset tuhot aiheutuivat. Asianomaisessa alueellisessa ohjelmassa (Länsi-Kreikan alueellinen toimenpideohjelma) käytettävissä olevien varojen osalta Kreikan viranomaisten tehtävänä on päättää, haluavatko ne käyttää osan näistä varoista kysyjän tarkoittaman maanjäristyksen aiheuttamiin tuhoihin. Tässä yhteydessä on noudatettava rakennerahastoista annettuja asetuksia ja erityisesti voimassa olevia tukikelpoisuutta koskevia säännöksiä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3455/02 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) komissiolle. Lintuinfluenssaepidemia Italiassa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0156 - 0157



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3455/02 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) komissiolle (28. marraskuuta 2002) Aihe: Lintuinfluenssaepidemia Italiassa Veronan, Mantovan ja Brescian maakunnissa esiintyy parhaillaan lievästi patogeenista lintuinfluenssavirusta (virus H7N3). Tällä hetkellä se koskee lähes ainoastaan kalkkunan kasvatusta. Taudin leviämisen ehkäisemiseksi Italian viranomaiset ovat pyytäneet EU:lta lupaa rokottaa riskialueen suojattomat eläimet. Tämä saattaa kuitenkin merkitä, että rokotetulta alueelta peräisin olevia siipikarjatuotteita ei saa enää viedä muihin jäsenvaltioihin. Kyseiset kolme maakuntaa tuottavat lähes 80 prosenttia Italian kalkkunoista ja niiden viennin osuus on lähes 20 prosenttia koko tuotannosta. On siis selvää, että mahdollinen vientikielto merkitsee - kalkkunatuotannon vähenemistä lähes 20 prosentilla; - lihan tuontia kolmansista maista (Brasilia ja Thaimaa); - Saksan markkinoiden menettämistä; - rokotetun alueen pienentämistä, mikä merkitsee taudin esiintymisen jatkumista ja viruksen mahdollista muuntumista, niin että nyt lievästi patogeeninen virus voi muuttua voimakkaasti patogeeniseksi. Onko mahdollista saada lupa tehdä kiireellisiä rokotuksia, niin että säilytetään viennin mahdollisuus muihin jäsenvaltioihin? Tällainen mahdollisuus myönnettiin jo edellisen influenssaepidemian yhteydessä vuonna 2000, jolloin diskriminatorisella kokeella erotettiin toisistaan rokotuksen vuoksi virusta kantavat ja ne, jotka kantoivat virusta, koska ne olivat saaneet tartunnan. Onko mahdollista tehdä laajalla alueella rokotuksia samantyyppisellä rokotteella (H7N1) ja jatkaa vientiä, niin että taataan ehdottoman varmasti, että vientiliha ei todellakaan sisällä virusta, koska ne olivat terveitä ennen teurastusta? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (9. tammikuuta 2003) Sen jälkeen kun Italia esitti hätärokotusohjelmansa ja komissio sai elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean mielipiteen, komissio antoi Italialle heikosti patogeenisen lintuinfluenssan torjuntatoimenpiteitä täydentävistä rokotuksista Italiassa ja erityisistä siirtoja koskevista valvontatoimenpiteistä annetulla päätöksellä 2002/975/EY(1) luvan käyttää hätärokotuksia lintuinfluenssaa vastaan joillakin Lombardian ja Veneton alueilla. Rokotettujen kalkkunoiden lihaa saa päästää yhteisön sisäiseen kauppaan jäsenvaltiosta toiseen edellyttäen, että alkuperätilalla tehdään tietyt tarkastukset. Niihin kuuluu laboratoriokoe, jolla voidaan erottaa rokotettu ja terve siipikarja tartunnan saaneesta. Näitä tarkastuksia pidetään riittävinä varmistamaan, että näiden eläinten liha on todella turvallista. (1) EYVL L 337, 13.12.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3366/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) neuvostolle. Unionin vaatimukset GATS-neuvotteluissa.



Virallinen lehti nro 155 E , 03/07/2003 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3366/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) neuvostolle (20. marraskuuta 2002) Aihe: Unionin vaatimukset GATS-neuvotteluissa Miten on mahdollista, etteivät Euroopan unionin GATS-neuvotteluissa muille maille säännöstelyn purkamisen suhteen esittämät vaatimukset ole julkisia? Tehdäänkö EU:n vaatimukset GATS-neuvotteluissa julkisiksi? Milloin tämä siinä tapauksessa tapahtuu? Vastaus (20. helmikuuta 2003) Heinäkuussa 2002 EY ja sen jäsenvaltiot toimittivat muille WTO:n jäsenvaltioille ensimmäiset pyyntönsä, jotka koskivat parempaa pääsyä palvelualojen markkinoille Dohan kehitysohjelman mukaisesti. Sanomattakin on selvää, että EY:n ja sen jäsenvaltioiden tavoitteena on toimia mahdollisimman avoimesti GATS-neuvottelujen suhteen. Sen vuoksi kansalaisyhteiskuntaa ja sidosryhmiä on laajalti kuultu jo ennen pyyntöjen esittämistä, jotta nekin voisivat osaltaan vaikuttaa prosessiin. Lisäksi komissio julkaisi yksityiskohtaisen yhteenvedon pyynnöistä viime heinäkuussa. EU:lla on yli 140 kumppania WTO:ssa. Sen vuoksi GATS-neuvottelut on käytävä siten, että EU:n ulkopuolisilla valtioilla on aikaa ja poliittista liikkumavaraa kehittää omia näkemyksiään. Lisäksi tarvitaan myös neuvottelijoiden välistä luottamuksellisuutta, jotta jokainen kumppani olisi täysivaltainen päättämään pyyntöjä koskevasta menettelystä ja vastatarjousten tekemisestä. Vaikka tavoitteena onkin mahdollisimman laaja avoimuus kaikkia sidosryhmiä ja yleisöä kohtaan, on asianmukaisesti tasapainotettava avoimuutta ja EU:n kykyä neuvotella vilpittömiä ja avoimia keskusteluja suosivassa ilmapiirissä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3468/02

esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle

(6. joulukuuta 2002)

Aihe: Iberian ilves

Onko komissio osallistunut panoksellaan Iberian ilvestä uhkaavan sukupuuton torjumiseen? Onko komissio tietoinen ilveskannan lisäämistä koskevista ohjelmista luonnossa tai eläintarhoissa? Onko tällaisiin ohjelmiin kohdistettu komission rahoitusta?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(29. tammikuuta 2003)

Komissio on jo useita vuosi tukenut Iberian ilvestä koskevia suojeluhankkeita sekä Portugalissa että Espanjassa. Erityisesti useat LIFELuonto-hankkeet ovat saaneet rahoitusta tietämyksen lisäämiseksi tästä lajista ja sopivien olosuhteiden luomiseksi elinympäristön ja ravintovarojen suhteen, Iberian ilveksen suojelemiseksi alueilla, joilla sitä vielä esiintyy, tai lajin palaamisen mahdollistamiseksi alueille, joilla se eli vielä lähimenneisyydessä. Kaikkiaan Iberian ilvekseen liittyviä LIFELuonto-hankkeita on ollut 18 Espanjassa ja kaksi Portugalissa. Kolme hanketta on vielä käynnissä.

Komissio on tietoinen siitä, että vuoden 2000 aikana luonnonsuojelusta vastaava pääosasto on Espanjassa valmistellut toimintasuunnitelman eläintarhassa elävän Iberian ilveksen kannan lisäämiseksi. Espanjan luonnonsuojelun kansallinen komissio hyväksyi suunnitelman ja se toteutetaan Doñanan kansallispuiston tiloissa. Tähän mennessä hankkeeseen ei ole pyydetty tai annettu suoraa rahoitusta komissiolta.

Iberian ilvestä koskevat LIFELuonto-hankkeet:

- Vuosi 1994

- Iberian ilveksen suojelu Castilla y León (LIFE94 NAT/E/001186)

- Iberian ilveksen suojelu (Comunidad de Madrid) (LIFE94 NAT/E/004808)

- Iberian ilveksen suojelu (LIFE94 NAT/E/004809)

- Iberian ilveksen suojelu (LIFE94 NAT/E/004810)

- Iberian ilveksen suojelu (Andalucía) (LIFE94 NAT/E/004811)

- Iberian ilveksen suojelu (Castilla-La Mancha) (LIFE94 NAT/E/004813)

- Iberian ilveksen suojelu (Extremadura) (LIFE94 NAT/E/004814)

- Iberian ilveksen suojelu (LIFE94 NAT/P/001058)

- Vuosi 1995

- Iberian ilveksen suojelu (Extremadura) (LIFE95 NAT/E/004815)

- Iberian ilveksen suojelu (Castilla la Mancha) (LIFE95 NAT/E/004816)

- Iberian ilveksen suojelu (Castilla y Leon) (LIFE95 NAT/E/004817)

- Iberian ilveksen suojelu (Andalucía) (LIFE95 NAT/E/004818)

- Iberian ilveksen suojelu (Madrid) (LIFE95 NAT/E/004819)

- Iberian ilveksen suojelu (LIFE95 NAT/E/004820)

- Iberian ilveksen suojelu (LIFE95 NAT/E/004821)

- Vuosi 1998

- Lynx pardinuksen suojelu Extremadurassa (LIFE98 NAT/E/005343)

- Vuosi 1999

- Keisarikotkan, munkkikorppikotkan, mustahaikaran ja Iberian ilveksen suojelu yksityisellä suojelualueella Extremadurassa ja Castilla-La-Manchassa (LIFE99 NAT/E/006336)

- Lynx pardinuksen elinympäristön ja saaliseläinten elvyttäminen Serra da Malcatassa (LIFE99 NAT/P/006423)

- Vuosi 2002

- Iberian ilveksen (Lynx pardinus) kannan elvyttäminen Andalucíassa (LIFE02 NAT/E/8609)

- Iberian ilveksen suojelu Montes de Toledo-Guadalmenassa (LIFE02 NAT/E/8617)
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1345/02

esittäjä(t): Elspeth Attwooll (ELDR) komissiolle

(13. toukokuuta 2002)

Aihe: YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun virastolle myönnetty tuki

Paljonko Euroopan unioni on myöntänyt vuosittain tukea YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun virastolle vuodesta 1990 lähtien? Voiko komissio perustella niitä suuntauksia, jotka käyvät ilmi näistä luvuista?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(2. elokuuta 2002)

Kuten parlamentti tietää, komission yksiköt alkoivat itse kerätä keskitettyjä tietoja komission YK:lle ja sen järjestöille myöntämästä rahoituksesta vuodesta 2001. Tätä ennen, ja jotta luvut olisivat vertailukelpoisia, arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle toimitetut luvut on otettu YK:n pakolaisjärjestön (UNHCR) lähteistä. Niistä ilmenee, missä määrin komissio on pyrkinyt täyttämään tehtävänsä avun ja turvan tarjoamiseksi pakolaisille ja maansa sisällä siirtymään joutuneille ihmisille humanitaarisissa kriiseissä viime vuosikymmenen aikana. Tällaisia hätätilanteita esiintyi useita 1990-luvun alkupuolella, kuten tiedoista ilmenee. Nämä tilanteet, erityisesti Jugoslavian ja Afrikan suurten

järvien alueen kriisit, olivat laajuudeltaan poikkeuksellisia, kun tarkastellaan pakolaisten ja siirtymään joutuneiden ihmisten määrää. Konfliktien ja luonnonkatastrofien määrä palasi keskimääräiselle tasolle viime vuosikymmenen loppupuolella. Viime aikoina niiden määrä on jälleen lisääntynyt.

UNHCR:n tunnustettuna tehtävänä on koordinoida kansainvälisen yhteisön tarjoamaa apua humanitaarisissa kriiseissä, joihin liittyy merkittäviä väestön liikkeitä. Komission mielestä on tärkeää tukea tätä työtä käymällä jatkuvaa ja avointa vuoropuhelua UNHCR:n kanssa. Kun hädänalaisille ihmisille tarjotaan apua, komission on varmistettava, että varojen ohjaaminen on mahdollisimman kustannustehokasta. Joissain tapauksissa rahoja ohjataan UNHCR:n kautta, joka puolestaan ohjaa merkittäviä osia avustustoiminnastaan alihankintana kansainvälisille järjestöille, jotka jakavat tukea sitä tarvitseville ihmisille. Joissain tapauksissa taas komissio tukee suoraan kansainvälisiä järjestöjä kriisialueilla.

Komissio työskentelee parhaillaan parantaakseen kumppanuussuhteitaan useiden YK:n järjestöjen, rahastojen ja ohjelmien kanssa. Tavoitteena on vakiinnuttaa nykyistä tehokkaampi pitkäaikainen yhteistyösuhde, joka on sekä avoin että taloudellisesti ennakoitavissa. Tämä toteutetaan panemalla täytäntöön komission tiedonanto Toimivan kumppanuuden luominen Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa kehitysyhteistyön ja humanitaaristen asioiden alalla(1). Komissio tekee piakkoin päätöksiä YK:n järjestöjen, rahastojen ja ohjelmien ottamisesta strategisiksi kumppaneiksi. Parlamentille ja jäsenvaltioille tiedotetaan luonnollisesti kaikista asiaan liittyvistä vaiheista.

(1) KOM(2001) 231 lopullinen.