KIRJALLINEN KYSYMYS P-2498/99

esittäjä(t): Ian Hudghton (Verts/ALE) komissiolle

(16. joulukuuta 1999)

Aihe: Korvaukset lohien pakollisesta teurastamisesta EY:n lainsäädännön perusteella

Voiko komissio vahvistaa, että yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumiseksi annetun direktiivin 93/53/ETY(1) mukaisesti on olemassa järjestely, jonka perusteella maksetaan täsmälliset, kohtuulliset ja tehokkaat korvaukset lohien pakollisesta teurastamisesta niillä viljelylaitoksilla, joiden lohet ovat sairastuneet tarttuvaan anemiaan?

Mikäli näin on, voiko komissio hahmotella pääpiirteissään kyseistä järjestelyä ja selittää, tuleeko maksettavien korvausten vastata kyseessä olevan jäsenvaltion korvauksia?

(1) EYVL L 175, 19.7.1993, s. 23.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(19. tammikuuta 2000)

Käytettävissä on useita rahallisia korvausvälineitä siltä varalta, että lohia joudutaan viljelylaitoksilla pakkoteurastamaan lohen tarttuvan anemian (ISA) vuoksi.

Jäsenvaltiot voivat myöntää rahallista korvausta kärsityistä menetyksistä. Tällaisessa tapauksessa kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on ilmoitettava toimenpideluonnoksista komissiolle. Kalastukselle ja vesiviljelylle myönnetyn valtiontuen tutkimista koskevien suuntaviivojen mukaisesti tuottajien kärsimien menetysten korvaamiseen tähtääviä toimenpiteitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, mikäli viranomaiset ovat päättäneet hävityssuunnitelmasta.

Tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26. kesäkuuta 1990 tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY(1) 3 artiklassa luetellaan ne taudit, joihin liittyviin hätätilanteisiin yhteisön rahallista korvausta voidaan myöntää. Rahoituksen on oltava 50 prosenttia kuluista, jotka aiheutuvat jäsenvaltiolle niistä korvauksista, joita se maksaa tilanomistajille teurastamisesta, eläinten ja tarvittaessa eläintuotteiden hävittämisestä, tilan ja välineiden puhdistuksesta, hyönteisten hävittämisestä, desinfioinnista sekä saastuneiden rehujen ja välineiden hävittämisestä. Jos on päätetty rokottamisesta, rahoituksen on oltava 100 prosenttia rokotteen hankinnasta ja 50 prosenttia tämän rokottamisen toteuttamisesta aiheutuneista kuluista. Lohen tarttuvaa anemiaa ei kuitenkaan ole sisällytetty tukikelpoisten tautien luetteloon. Sen sisällyttämiseksi luetteloon komission on tehtävä päätös pysyvän eläinlääkintäkomitean menettelyn mukaisesti.

Neuvoston päätöksen 90/424/ETY 24 artiklassa mainitaan mahdollisuus aloittaa yhteisön rahoitustoimet tiettyjen tautien hävittämiseksi ja valvomiseksi. Korvaus riippuu jäsenvaltioiden toimittamien vuosittaisten ohjelmien hyväksynnästä. Näissä ohjelmissa on toimitettava kaikki asianmukaiset rahoitustiedot, ja niissä on osoitettava erityisesti ohjelman toteuttamisesta aiheutuvat arvioidut kokonaiskustannukset. Yhteisön rahoitusosuudeksi tässä tapauksessa vahvistetaan 50 prosenttia jäsenvaltioille aiheutuneista kustannuksista, jotka liittyvät eläinten teurastuksesta tuottajille maksettuihin korvauksiin. Lohen tarttuvaa anemiaa ei ole kuitenkaan sisällytetty niiden tautien luetteloon, joihin 24 artiklaa sovelletaan. Sen sisällyttäminen luetteloon edellyttää komission esityksestä tehtävää neuvoston päätöstä. Komissio tarkastelee, onko suotavaa ryhtyä toimiin lohen tarttuvan anemian sisällyttämiseksi yhteen päätöksessä 90/424/ETY tarkoitetuista luetteloista.

Jäsenvaltiot voivat 1. tammikuuta 2000 alkaen kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) 15 artiklan mukaisesti edistää kansallisten ohjelmiensa puitteissa vesiviljelyyn liittyvistä taudeista aiheutuvien patologisten riskien hävittämistä. Rahoitusosuuden enimmäismääräksi sallitaan tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden osalta 35 prosenttia ja muiden alueiden osalta 15 prosenttia. Laatiessaan ensi vuonna uuden KOR:n täytäntöönpanoasetusta komissio päättää tätä tukea koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

(1) EYVL L 224, 18.8.1990, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 94/370/EY (EYVL L 168, 2.7.1994).