KIRJALLINEN KYSYMYS E-2628/02

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(18. syyskuuta 2002)

Aihe: Hyödykkeiden hintojen raju nousu Kreikassa

Euron käyttöönoton jälkeen Kreikassa ja myös muissa jäsenvaltioissa on havaittu, että kaikkien perushyödykkeiden sekä julkisten ja yksityisten palvelujen hinnat ovat nousseet huomattavasti ja pysyvästi, minkä vuoksi työntekijät ja kansalaiset, joiden tulot ovat näin ollen vähentyneet, ovat järjestäneet markkinaboikotin.

Kun otetaan huomioon, että asiasta vastaavan komission jäsenen Pedro Solbes Miran vastauksessa aiempaan kysymykseeni (E-2639/01(1)) todetaan, että euroon siirtymisellä ei lyhyellä aikavälillä tulisi olla kuin vähäinen vaikutus inflaatioon, ja keskipitkällä aikavälillä se johtaa parempaan hintojen hallintaan, kysyn komissiolta seuraavaa:

1. Onko komissio tutkinut, mistä Kreikassa havaitut suuret hinnankorotukset johtuvat? Onko muissa jäsenvaltioissa esiintynyt vastaavan suuruisia keinotteluun tähtääviä hinnankorotuksia?

2. Onko komissio tutkinut, onko näillä hinnankorotuksilla vaikutusta jäsenvaltioiden ilmoittamaan kuluttajahintaindeksiin?

3. Käsitteleekö komissio tehtyjä aloitteita, kuten Italian ehdotusta yhden euron setelin käyttöönotosta? Miten se aikoo varmistaa tulojen vakauden, jota haittaavat keinotteluun tähtäävät ja muut hinnankorotukset?

(1) EYVL C 115 E, 16.5.2002, s. 136.

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(22. lokakuuta 2002)

1. Komissio arvioi säännöllisesti jäsenvaltioiden taloudellista tilannetta ja laatii säännöllisiä makrotaloudellisia ennusteita, ja tässä yhteydessä se myös seuraa hintojen kehitystä käyttäen erityisesti yhdenmukaistettua kuluttajahintaindeksiä (HICP), jolla pyritään saamaan jäsenvaltioiden tiedot riittävän vertailukelpoisiksi, sekä muita kansallisesti tuotettuja hintaindeksejä. Kreikassa todettiin hintojen nousun vauhdittuneen vuoden 2001 viimeisinä kuukausina ja vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä sekä HICP:llä että kansallisella kuluttajahintaindeksillä mitattuna. Kyseisellä kaudella hintakehitykseen vaikutti muun muassa pitkään jatkunut poikkeuksellisen huono sää, joka nosti jalostamattomien elintarvikkeiden, varsinkin tuoreiden elintarvikkeiden ja vihannesten, hintoja ennennäkemättömällä tavalla. Lisäksi joidenkin kansallisten tutkimusten mukaan tavaroiden ja palvelujen hintojen pyöristäminen ylöspäin sen jälkeen, kun euro otettiin konkreettisesti käyttöön 1.1.2002, on myös voinut vaikuttaa kuluttajahintojen nousuun. Vuoden 2002 toisella neljänneksellä useimpien indeksien nousukehitys hidastui, ja tämä myönteinen kehitys saattaa jatkua vuoden 2002 loppuun, vaikkakin ulkoiset tapahtumat, kuten öljyn hinnankehitys, aiheuttavat epävarmuutta. Kaiken kaikkiaan siirtyminen euroon on hieman lisännyt inflaatiota aggregaattitasolla. Joissakin jäsenvaltioissa jotkin kulutushyödykkeiden ja kuluttajapalvelujen luokkien hinnat nousivat odotettua enemmän. Tämä ilmiö tuki suuren yleisön käsitystä, että hintojen inflaatio on aggregaattitasolla ollut suurta.

2. Eurostat saa Kreikan kansalliselta tilastovirastolta kuukausittain eräitä kulutushyödykkeiden ja kuluttajapalvelujen hintaindeksejä, jotka perustuvat yhdenmukaistettuihin määritelmiin ja sääntöihin. Eurostat antoi erityiset ohjeet siitä, miten yhdenmukaistettu kuluttajahintaindeksi oli laskettava euroalueella euroon siirryttäessä, ja Kreikka on noudattanut ohjeita. Eurostatin julkaisemat euroon siirtymiseen liittyvät inflaatioselvitykset perustuvat koko euroaluetta koskeviin tietoihin, eivät yksittäisiä jäsenvaltioita koskeviin. Eurostat ei ole tehnyt erityisiä selvityksiä hintojen viimeaikaisen nousun syistä Kreikassa eikä missään muussa yksittäisessä euroalueen maassa.

3. Euroopan keskuspankilla on yksinoikeus setelien yksikköarvojen valitsemiseen. Päätös luoda seitsemän seteliä, joiden arvo vaihtelee 5:stä 500 euroon, tehtiin vasta kun asiasta oli keskusteltu perusteellisesti neljä vuotta jäsenvaltioiden keskuspankkien pääjohtajien komitean vuonna 1992 perustamassa eurooppalaisen setelin painamista ja liikkeeseen laskemista käsitelleessä työryhmässä. Vuoden 2002 alusta lähtien tehdyt Eurobarometri-tutkimukset osoittavat, että Euroopan kansalaiset ovat ottaneet uudet setelit vastaan erittäin hyvin, eikä tutkimuksissa ole tullut esille halua muuttaa setelien yksikköarvoja. Yhden tai kahden euron setelin mahdollisuutta ei yleensäkään ole juuri kannatettu muualla kuin Kreikassa ja Italiassa, mutta sitä on vastustettu kiivaasti (68 % ranskalaisista vastustaa ajatusta).