KIRJALLINEN KYSYMYS E-1294/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle. Eurooppalaisten EN-standardien kääntäminen.



Virallinen lehti nro 229 E , 26/09/2002 s. 0202 - 0203



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1294/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle (8. toukokuuta 2002) Aihe: Eurooppalaisten EN-standardien kääntäminen Eurooppalaiset EN-standardit julkaistaan kolmella kielellä: englanniksi, saksaksi ja ranskaksi. Vuodesta 1987 EN-standardit on käännetty myös muille unionin virallisille kielille. Komissio on kuitenkin ilmoittanut, ettei se enää vuoden 2003 jälkeen maksa näihin direktiiveihin liittyvien standardien käännöskuluja. Edellä mainittu tilanne asettaa pienet maat selvästi toisarvoiseen asemaan niiden joutuessa kääntämään standardit kansalliseen rahoitukseen perustuen. Pian on valmistumassa esimerkiksi useita rakennustuotteisiin liittyviä standardeja, joita mm. pk-teollisuusyritykset tarvitsevat ja joita jopa kuluttajat saattavat joutua käyttämään. Koska komissio maksaa direktiivien kääntämisen kaikille kielille, olisi loogista, että se korvaisi myös direktiiveihin olennaisesti liittyvien standardien käännöskustannukset. Mitä komissio aikoo tehdä korjatakseen kyseisen epäkohdan? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (10. kesäkuuta 2002) Standardointi on vapaaehtoista toimintaa, jossa asianomaiset osapuolet sopivat eurooppalaisista standardeista itsenäisissä elimissä; näitä ovat CEN, Cenelec ja ETSI. CEN ja Cenelec ovat päättäneet laatia standardit kolmella kielellä (englanti, ranska ja saksa), jotka ovat niiden työkielet. Tietyt standardit (eli yhdenmukaistetut standardit) ovat ensisijainen muttei kuitenkaan ainoa tapa noudattaa yhteisön direktiivejä. On huomattava, että näiden kolmen kielen käännöskustannuksista vastaavat asianomaiset kansalliset standardointielimet (Afnor, DIN, BSI), eikä komissio osallistu mitenkään kyseisten käännösten kustannuksiin. Vuoden 1986 jälkeen komissio on päättänyt kattaa osan muille yhteisön kielille tehtyjen käännösten kustannuksista. Tavoitteena on vauhdittaa kansallisten standardointielinten työtä näiden standardien saattamiseksi osaksi kansallisia järjestelmiä, jotta asianomaisten direktiivien täytäntöönpano helpottuisi. Pienille maille on näin annettu selvästi etua yhtenäismarkkinoita luotaessa, myös rakennusalalla, jonka arvoisa parlamentin jäsen mainitsee esimerkkinä. Koska standardointiin käytettäviä määrärahoja on huomattavasti vähennetty viime vuosina, komissio aikoo keskittää rahoitustukensa ensisijaisiin toimintakohteisiin Euroopan parlamentin ja neuvoston vuonna 1999 antamien päätöslauselmien mukaisesti. Lisäksi komission on otettava huomioon ja jopa ennakoitava laajentumisen vaikutuksia standardointiin osoitettaviin määrärahoihin siinä todennäköisessä tilanteessa, että unioniin liittyy yli kymmenen uutta jäsentä. Näin ollen komissio on ehdottanut kyseisten käännösten rahoituksen lopettamista vuonna 2003. Eurooppalaisten standardien kääntämistä ei myöskään voida verrata direktiivien kääntämiseen, koska ensiksi mainittujen soveltaminen on aina vapaaehtoista, kun taas viimeksi mainitut ovat velvoittavia. Komissio on kuitenkin ilmoittanut olevansa valmis nykyisten talousarvioon varattujen määrärahojen rajoissa tarkastelemaan kaikkia CENin ja Cenelecin mahdollisesti esittämiä ratkaisuehdotuksia tuleviksi vuosiksi. Yhtenä keinona hallita kustannuksia olisi vahvistaa vuodesta 2003 alkaen kiinteämääräinen vuotuinen määräraha, jonka puitteissa kansalliset standardointielimet vahvistaisivat, mitkä eurooppalaiset standardit olisi käännettävä ensisijaisesti.