KIRJALLINEN KYSYMYS P-2231/01 esittäjä(t): Hans Kronberger (NI) komissiolle. Kauppojen aukioloaikojen vapauttaminen.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0250 - 0251



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2231/01 esittäjä(t): Hans Kronberger (NI) komissiolle (18. heinäkuuta 2001) Aihe: Kauppojen aukioloaikojen vapauttaminen Komissio on pyytänyt talouspolitiikan suuntaviivoissaan Itävaltaa jatkamaan kauppojen aukioloaikojen vapauttamista. Itävallan aukiolojärjestelmän nykyisenä rajana on 66 tuntia, joten se on tällä alalla jäsenvaltioiden peränpitäjä. Tämä vaikuttaa kielteisesti ostovoimaan, matkailuun, maan houkuttelevuuteen taloudellisen toiminnan harjoittamispaikkana, kaupan työllisyystilanteeseen sekä lisätyöpaikkojen syntymiseen kauppasidonnaisilla aloilla. Selvimmin tämä näkyy maan rajojen läheisyydessä. Lisäksi huoltoasemat sisällyttävät valikoimiinsa entistä enemmän elintarvikkeita, mikä vääristää markkinoita. Hallitus on allekirjoittanut sopimuksen, jolla aukiolorajaksi tulisi 72 tuntia, mutta sopimusta ei ole toistaiseksi pantu täytäntöön. Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa estääkseen kauppojen aukioloaikojen vapauttamisen eroista johtuvan kilpailun vääristymisen? Pyrkiikö komissio vaikuttamaan kaikkiin jäsenvaltioihin, jotka eivät noudata aukioloaikojen vapauttamisen aikaehtoja? Mitä konkreettisia toimia komissio aikoo mahdollisesti toteuttaa tässä yhteydessä? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (5. syyskuuta 2001) Komissio on tietoinen kauppojen aukioloaikoja koskevien kansallisten säännösten eroista johtuvista ongelmista. On syytä huomata, että vaikka asia kuuluukin jäsenvaltioiden toimivaltaan, niiden on tätä toimivaltaa käyttäessään noudatettava yhteisön lainsäädäntöä. Kauppojen aukioloaikoihin liittyviä ongelmia on myös käsitelty yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä. Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee selvästi, että tuomioistuin ei katso EY:n perustamissopimuksen 28 artiklaa (ent. 30 artiklaa) sovellettavan kansalliseen säännöstöön, joka koskee vähittäismyymälöiden aukiolokieltoa(1), mutta näihin toimenpiteisiin sovelletaan palvelujen tarjoamisen vapautta koskevaa EY:n perustamissopimuksen 49 artiklaa (ent. 59 artiklaa). Lisäksi tuomioistuin on todennut sijoittautumisvapautta koskevaa EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaa (ent. 52 artiklaa) sovellettavan sellaiseen lainsäädäntöön, jolla kielletään vähittäiskauppojen aukiolo sunnuntaisin ja juhlapäivinä, vaikka se tässä tapauksessa katsoikin, että ne rajoittavat vaikutukset, joita kyseisellä lainsäädännöllä saattaa olla sijoittautumisvapauteen, ovat liian sattumanvaraisia ja välillisiä sille, että siinä säädetyn velvollisuuden voitaisiin katsoa rajoittavan tätä vapautta(2). Komissio tarkastelee aukioloaikoihin liittyviä kysymyksiä osana neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetun palvelujen sisämarkkinastrategiaa koskevan komission tiedonannon seurantaa(3). Komissio on äskettäin ottanut käyttöön uuden strategian palvelujen sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi. Strategia toteutetaan kahdessa vaiheessa: ensimmäisessä vaiheessa tunnistetaan esteet, jotka edelleen haittaavat rajat ylittävää toimintaa palvelujen alalla, ja toisessa vaiheessa ehdotetaan aloitteita näiden esteiden poistamiseksi. (1) Asia C-169/91, B & Q, tuomio 16. joulukuuta 1992, Kok. 1992, s. I-6635; yhdistetyt asiat C-401/92 ja C-402/92, Boermans, tuomio 2. kesäkuuta 1994, Kok. 1994, s. I-2199. (2) Yhdistetyt asiat C-418/93 ja seuraavat, Semeraro Casa Uno, tuomio 20. kesäkuuta 1996, Kok. 1996, s. I-2975. (3) KOM(2000) 888 lopullinen.