ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/669

(2004/C 88 E/0687)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-4058/03

esittäjä(t): Elspeth Attwooll (ELDR) komissiolle

(13. tammikuuta 2004)

Aihe: Turkin ampuma-aselait

Vuoden 2003 kolmen ensimmäisen kuukauden aikana ampuma-aseilla surmattiin Turkissa 1 094 ihmistä ja 10 513 haavoittui ampuma-aseiden luodeista. Heinäkuun 7. päivänä 2003 kaksi- ja puolivuotias Alistair Grimason sai surmansa harhaluodista nukkuessaan rattaissa kahvilassa. Sen jälkeen Turkin hallitus on ryhtynyt toimiin kiristääkseen ampuma-aserikoksia koskeva lakeja.

Onko komissio tietoinen mainituista tilastotiedoista ja voiko se ilmoittaa, ottaako se huomioon ampuma-aseiden yleisyyden ja ampuma-aseiden hallussapitoa ja ampuma-aserikoksia koskevan lainsäädännön kaltaiset asiat, kun se käsittelee eri maiden EU:lle jättämiä jäsenyyshakemuksia?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(20. helmikuuta 2004)

Komissio tietää arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista valitettavista tosiasioista ja on hänen tapaansa huolissaan ampuma-aseista aiheutuneiden kuolemien ja haavoittumisten määrästä Turkissa.

Ampuma-aseiden valvonta ei nimenomaisesti kuulu Kööpenhaminassa vahvistettuihin poliittisiin arviointiperusteisiin. Kaikkien ehdokasmaiden on liityttävä vuonna 2000 tehtyyn kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaiseen Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) yleissopimukseen ja sen pöytäkirjoihin. Turkki on liittynyt yleissopimukseen ja on allekirjoittanut 28. kesäkuuta 2002 aseiden, niiden osien, komponenttien sekä ampumatarvikkeiden laittoman valmistuksen ja kaupan torjuntaa koskevan pöytäkirjan, jota se ei kuitenkaan vielä ole ratifioinut. Komissio seuraa edistymistä tässä suhteessa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/387

(2004/C 78 E/0410)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1832/03

esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle

(2. kesäkuuta 2003)

Aihe: Kreikassa tehtävien töiden ala-arvoinen laatu

Päättelen komission vastauksesta esittämääni kysymykseen (E-0807/03) (1), että työt tehdään Kreikassa edelleen ala-arvoisesti, ja aina ei ole selvää, mihin toimiin viranomaiset ovat ryhtyneet tilanteen korjaamiseksi.

Koska yhteisön toisen tukikehyksen maksatusten viimeinen ajankohta on 31. toukokuuta 2003, voiko komissio ilmoittaa, mitä mieltä se on huonon työn vaikutuksista tukikehyksestä rahoitettaviin hankkeisiin Kreikassa, ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä ratkaistakseen kysymyksen asianmukaisten EU:n säännösten mukaisesti?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(5. elokuuta 2003)

Komissio viittaa vastaukseen, jonka se antoi arvoisan parlamentin jäsenen aikaisempaan kysymykseen E-0807/03 (2).

Lisäksi todettakoon, että Kreikan viranomaisille esitetään ajallaan ehdotus tuen loppuun saattamisesta niiden tietojen perusteella, joita kyseiset viranomaiset ovat saattaneet komission yksiköiden käyttöön. Olisi huomattava, että yleisesti noudatettu määräaika on 31. toukokuuta 2003. Kokemukset lähes kaikkien ohjelmien loppuun saattamismenettelyistä eri jäsenvaltioissa osoittavat, että tämän määräajan noudattaminen on vaikeaa jäsenvaltioiden toimittaman aineiston määrä ja laatu huomioon ottaen. ESPELin havainnot mahdollisesta heikosta työn tasosta ja se, missä määrin Kreikan viranomaiset vahvistavat, että vaaditut korjaustyöt on sen jälkeen suoritettu, otetaan huomioon siinä vaiheessa, kun Kreikalle esitetään ehdotus tuen loppuun saattamisesta.

(1) EUVL C 11 E, 15.1.2004, s. 122.

(2) EUVL C 11 E, 15.1.2004, s. 122.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/145

(2004/C 78 E/0150)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2645/03

esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle

(10. syyskuuta 2003)

Aihe: Kioton sopimuksen voimaantuloa koskevan 25 artiklan 1 kohdan muuttaminen

Kioton sopimus tulee voimaan, kun sen on hyväksynyt vähintään 55 UN/FCCC:n sopimuspuolta, jotka edustavat vähintään 55:tä prosenttia Annex I -maiden yhteenlasketuista CO2-päästöistä. Tällä hetkellä sopimuksen hyväksyjiä on 113 valtiota, jotka edustavat yli 80:tä prosenttia maailman väestöstä, mutta hyväksyneiden Annex I -maiden osuus päästöistä on vasta 44,2 %, eikä jäljellä olevista Annex I -maista (Liechtenstein, Monaco ja Australia, yhteensä 2,1 %) ole edes yhteenlaskettuna ylittämään 55 prosentin kynnystä ilman joko Venäjän federaation (17,4 %) tai USA:n (36,1 % Annex I -maiden päästöistä) mukaan saamista. Näistä jälkimmäinen on jo julkisesti vetäytynyt Kioton sopimuksesta. Venäjä on siten ratkaisevassa asemassa.

Luonnollisesti olisi ilmastonmuutoksen kannalta välttämätöntä, että sopimus ylipäätään tulee voimaan suunnitellussa aikataulussa. Voisi kuitenkin olla Venäjän kanssa käytäviä neuvotteluja ajatellen strategisesti parempi ja kaikille osapuolille edullista, että Venäjä tulisi mukaan, mutta se ei Kioton sopimuksen voimaan tulon kannalta ole ehdottoman välttämätöntä.

Onko komissio harkinnut 20 artiklan mukaista menettelyä noudattaen saattaa viipymättä vireille Kioton sopimuksen 25 artiklan 1 kohdan muuttamisen niin, että 55 %:n osuuden sijasta voimaantuloon tarvittaisiin vain esim. 45 % Annex I -maiden päästöistä, jotta Kioton sopimuksen voimaan saattaminen kaikissa olosuhteissa voidaan varmistaa?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(23. lokakuuta 2003)

Kioton pöytäkirjan 25 artiklan 1 kohdan muuttaminen ei ole juridisesti mahdollista. Kioton pöytäkirjan 20 artiklassa määritellään menettely, jota on noudatettava pöytäkirjan muuttamiseksi. Koska vastuu muutosten hyväksymisestä kuuluu sopimuspuolten kokouksena toimivalle sopimuspuolten konferenssille, menettelyä voidaan soveltaa vasta, kun Kioton pöytäkirja on tullut voimaan. Pöytäkirjan 25 artiklan 1 kohdassa esitetyillä edellytyksillä korostetaan myös tarvetta käsitellä maailmanlaajuista ilmaston-muutosongelmaa kansainvälisellä tasolla, jolloin osallistumispohja on mahdollisimman laaja.
1.—3.

Komissio seuraa mahdollisuuksiensa mukaan yksittäisiä, asiakirjassa Report of Illegal Exploitation of Natural Resources in the Democratic Republic of Congo (DRC) esiin otettuja tapauksia. Jatkotoimet ovat kuitenkin yksittäisten maiden vastuulla. Kansallisten viranomaisten käsittelyssä olevien tapausten kommentointi ei ole asiallista tutkimusten vielä jatkuessa. Komissio panee merkille, että YK-paneelin raportin mukaan joukko Kongon demokraattisessa tasavallassa toimivia yrityksiä ei ole noudattanut Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) monikansallisille yrityksille laatimia ohjeita. OECD:n ohjeisiin sisältyy vapaaehtoisuuteen perustuvia vastuullisen liiketoiminnan periaatteita ja standardeja, joiden aiheita ovat muun muassa ihmisoikeudet, tietojen luovuttaminen ja korruption torjunta. Komissio pitää ohjeita keskeisenä ja ulottuvuudeltaan maailmanlaajuisena keinona vastuullistaa yrityksiä. Kussakin ohjeisiin sitoutuneessa maassa toimii kansallinen yhteyselin (National Contact Point), joka käsittelee ohjeisiin liittyviä kyselyjä ja väitteitä niiden laiminlyönnistä. Komissio on sitä mieltä, että väitteet OECD:n ohjeiden kanssa ristiriidassa olevasta toiminnasta pitäisi toimittaa asianomaisen yhteyselimen tutkittaviksi.
1.

Tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen tehtävistä investoinneista on saatu jäsenvaltioilta vuosia 2000 tai 2001 koskevat tiedot lukuun ottamatta Kreikkaa, jonka viimeisimmät tilastotiedot ovat vuodelta 1999. Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle on toimitettu suoraan näitä tietoja koskeva taulukko (taulukko 1). Investointien määrä on kaikkialla kasvamaan päin, mutta määrät vaihtelevat eri maissa: yli seitsemän prosenttia Belgiassa, Tanskassa ja Irlannissa, alle 1 prosentti Saksassa. Ne tiedot, jotka on jo saatu vuoden 2002 osalta, osoittavat, että investointien määrä on laskenut Ranskassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asiaa koskeva taulukko (taulukko 2) on toimitettu suoraan parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/455

(2004/C 88 E/0466)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3190/03

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(28. lokakuuta 2003)

Aihe: Cermisin onnettomuuden aiheuttaneen pilotin saama ylennys

Yhdysvaltain laivaston lentokone, joka oli saapunut Avianon tukikohtaan Deliberate Guard -operaation yhteydessä, lähti 3. helmikuuta 1998 ennalta suunnitellulle matalalla lennettävälle harjoituslennolle. Jonkin ajan kuluttua lentokone törmäsi Cavalesen kylän (Trento) ja Cermis-kukkulan yhdistävän köysiradan kaapeleihin noin 300—400 jalan korkeudessa laakson pohjukasta katsottuna, kun taas matkustajia kuljettanut laskeutumassa ollut hissi oli samaan aikaan noin 300 metrin päässä saapumisasemalta.

Törmäyksen voimasta kaapelit katkesivat, hissi syöksyi maahan ja kaikki kaksikymmentä matkustajaa kuolivat.

Oikeuskäsittely syyllisten yksilöimiseksi päätettiin antaa yhdysvaltalaisen sotarikostuomioistuimen tehtäväksi, ja tämä päätti jättää nostamatta syytteitä koneen miehistönä olleiden neljän sotilaan esimiehiä vastaan. Maaliskuun 4. päivänä 1999 Camp Lejeunen sotatuomioistuimen kahdeksan jäsentä, jotka olivat kaikki laivaston upseereita, julistivat myös lentokoneen pilotin syyttömäksi. Tuomio herätti Italiassa ja muissa Euroopan maissa hämmästystä, hämmennystä ja tyrmistystä, koska se ei tuntunut vastaavan asiatodisteita ja näytti osoittavan, että myös rauhan aikana voi harjoituslentojen seurauksena sattua tällaisia kuolemaan johtavia tragedioita ilman, että siitä joutuu minkäänlaiseen rikosoikeudelliseen vastuuseen, vaikkei olisi löytynyt mitään teknisiä syitä, jotka olisivat voineet selittää koneen hallinnan menettämisen.

Italian lehdistössä on äskettäin ollut uutisia, joiden mukaan Cermisin lennon pilottina toiminut kapteeni Chandler Seagrave, jonka Italian parlamentin tutkintavaliokunta on todennut syylliseksi onnettomuuteen ja jota ei rankaistu hänen aiheuttamastaan tragediasta, on kaiken lisäksi saanut ylennyksen Yhdysvaltain armeijan majuriksi.

Tällainen toiminta on loukkaus tapauksen kahtakymmentä uhria ja heidän perheitään kohtaan. Voisiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin:

1. Aikooko Euroopan unioni ilmoittaa pitävänsä tapahtunutta vakavana loukkauksena?

2. Mitä mahdollisuuksia Euroopan unionilla on tutkia asiaa ja tuoda tehokkaasti esiin oma tyrmistyksensä tästä Yhdysvaltain armeijan päätöksestä?

3. Voiko unioni millään tavalla vaikuttaa siihen, että tragediasta vastuussa olevat henkilöt eivät jäisi rankaisematta?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(26. marraskuuta 2003)

Parlamentin jäsenen esiin ottama asia kuuluu asianomaisille Yhdysvaltain ja Italian oikeusviranomaisille. Komissiolla ei ole perusteita ottaa siihen kantaa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/279

(2004/C 78 E/0280)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3397/03

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(17. marraskuuta 2003)

Aihe: Hammashoitolaitteet ja tartuntariski

Lukuisissa italialaisissa ja kansainvälisissä tutkimuksissa on käynyt ilmi, että hammashoitolaitteet voivat aiheuttaa vakavia tulehduksia. Samoja vettä ja ilmaa kuljettavia putkia käytetään vuosien ajan. Niiden sisälle muodostuu biokalvo, joka on sopiva kasvualusta bakteerien ja virusten kehittymiselle. Putket, joihin kiinnitetään imuri vain muutaman senttimetrin päähän avoimesta haavasta, ovat läpikotaisin syljen, veren, plakin sekä paikkojen ja metallin jäänteiden saastuttamia, ja niitä käytetään päivien, kuukausien ja joskus vuosienkin ajan. Maailmassa on 170 miljoonaa C-hepatiittiin sairastunutta ihmistä, eikä enää voida salata sitä tosiasiaa, että osa heistä on saanut tartunnan hammashoidon yhteydessä. Euroopan unionissa on voimassa direktiivi 93/42/ETY (1), joka koskee lääkinnällisiin laitteisiin liittyviä biologisia riskejä ja joka perustuu tilastotutkimuksiin.

1. Onko komissio tietoinen edellä kuvatuista riskeistä?

2. Onko komissiolla käytettävissään tietoja direktiivin 93/42/ETY täytäntöönpanosta sekä jäsenvaltioissa saaduista tuloksista?

3. Katsooko komissio olevan tarpeen tiedottaa edellä mainitusta asiasta jäsenvaltioiden terveysministereille kyseisen direktiivin huolellisen täytäntöönpanon varmistamiseksi?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(23. joulukuuta 2003)

Komissio on tietoinen lääkinnällisten laitteiden käyttöön liittyvistä tartuntariskeistä. Tässä asiassa on erotettava toisistaan lääkinnälliset laitteet ja se, miten niitä käytetään.

Lääkinnällisistä laitteista annetuissa direktiiveissä, etenkin 14. kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/42/ETY, määritellään ne laatu-, turvallisuus- ja tehokkuusvaatimukset, jotka laitteiden on täytettävä, jotta ne voivat päästä markkinoille ja käyttöön. Kolmas osapuoli, ”ilmoitettu laitos”, arvioi laitteet. Vain kaikki vaatimukset täyttävät laitteet varustetaan CE-merkinnällä ja vain niitä voidaan käyttää terveydenhuollossa. Käyttöohjeet, etenkin uudelleensterilointia ja korvaamista koskevat ohjeet, ovat näissä direktiiveissä keskeisessä asemassa.

On sitten eri asia, kuinka tarkasti terveyspalveluiden tarjoajat noudattavat lääkinnällisten laitteiden käyttöohjeita. EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan perusteella kysymys kuuluu kansalliseen terveyspolitiikkaan. Artiklassa todetaan, että yhteisön toiminnassa kansanterveyden alalla otetaan täysimääräisesti huomioon jäsenvaltioiden terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämiseen ja tarjoamiseen liittyvät velvollisuudet.

Komissio on tyytyväinen kaikkiin aloitteisiin, joita jäsenvaltiot voivat soveltaa kansallisella tasolla potilaiden turvallisuuden ja terveydensuojelun parantamiseksi.

(1) EYVL L 169, 12.7.1993, s. 1.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/274

(2004/C 78 E/0275)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3378/03

esittäjä(t): Marianne Thyssen (PPE-DE) komissiolle

(14. marraskuuta 2003)

Aihe: Yhteisön myöntämä rahoitustuki EU:n yhteyspisteille

Tiedotuksesta ja viestinnästä vastaava komission pääosasto ilmoitti 29. syyskuuta 2003 Eurooppa-yhteyspisteiden ja Carrefours-keskusten isäntälaitoksille kaikkialla Euroopan unionissa päätöksestään, jonka mukaan 1. tammikuuta 2004 lähtien kyseisten yhteisön maakunnallisten tiedotuskeskusten toiminnan tukemiseksi ei enää myönnetä rahoitusta. Tämä tarkoittaa käytännön tasolla sitä, että kukin keskus jää ilman vuotuista 20 000 euron suuruista tukea.

Näiden Eurooppa-tiedotuskeskusten merkitystä on vaikea yliarvioida ja niitä voidaan pitää nykyisessä poliittisessa tilanteessa jopa korvaamattomina. Euroopan unionin lähestyvä historiallinen laajentuminen ja kesäkuussa 2004 pidettävät Euroopan parlamentin vaalit ovat vain muutamia esimerkkejä niistä Euroopan laajuisista tapahtumista, joista on kerrottava kansalaisille näiden omilla seuduilla. Jos komissio haluaa rohkaista kansalaisia osallistumaan unionin toimintaan, sen on huolehdittava vastaavasti tarpeellisen tiedon levittämisestä.

Eurooppa-yhteyspisteet eivät voi selvitä ilman niille elintärkeää yhteisön tukea, mikä syventäisi unionin toimielinten ja kansalaisten välistä kuilua entisestään.

1. Voiko komissio ilmoittaa mitkä syyt ovat tiedotuksesta ja viestinnästä vastaavan pääosaston yllättävän ja ajattelemattoman päätöksen leikata Eurooppa-yhteyspisteiden toimintavaroja taustalla?

2. Harkitseeko komissio tiedotuksesta ja viestinnästä vastaavan pääosastonsa tekemän päätöksen peruuttamista sekä sen selvittämistä, miten yhteyspisteiden ja Carrefour-keskusten saamaa yhteisön tukea voitaisiin lisätä, kun otetaan huomioon niiden tärkeys unionin kansalaisille?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(29. tammikuuta 2004)

Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi Giacomo Santinin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3007/03 (1).

(1) EUVL C 70 E, 20.3.2004, s. 191.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/729

(2004/C 84 E/0820)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2033/03

esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle

(18. kesäkuuta 2003)

Aihe: Rizokarpason kreikkalaisen keskikoulun toiminnan uudelleenkäynnistäminen

Rizokarpason kreikkalaisen keskikoulun toiminta keskeytyi turkkilaisten tunkeuduttua Kyprokseen vuonna 1974. Siitä lähtien enklaaviin jääneiden perheiden lasten, jotka käyvät loppuun alueen kansakoulun, on siirryttävä saaren ei-miehitetyille alueille, mikäli he haluavat jatkaa opintojaan keskikoulussa. Tämän tuloksena enklaaviin jääneiden perheiden on muutettava kodeistaan ja kyseisen alueen kreikkalaisväestö vähenee.

1. Mitä komissio aikoo tehdä, jotta Rizokarpason keskikoulun toiminta käynnistettäisiin uudelleen, kun otetaan huomioon uudet toimet, joista se jokin aika sitten ilmoitti, kyproksenturkkilaisten ja EU:n lähentämiseksi ja myös näiden kahden yhteisön (kyproksenkreikkalaisten ja kyproksenturkkilaisten) uudelleenlähentämiseksi?

2. Kuinka komissio voisi myötävaikuttaa enklaavissa elävien lasten koulutusoikeuksien turvaamiseen, johon kyproksenturkkilainen osapuoli on muun muassa sitoutunut allekirjoittaessaan Wienissä käytyjen yhteisöjen välisten neuvottelujen kolmannen vaiheen sopimuksen?

Günter Verheugenin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-1983/03 ja E-2033/03

(4. elokuuta 2003)

Jäsenvaltiot vastaavat yleensä itse koulutuspolitiikastaan. Komissiolla on asiassa hyvin vähän toimivaltaa.

Komissio on pannut merkille kummankin arvoisan parlamentin jäsenen huomiot, jotka koskivat Rizokarpason keskiasteen koulun avaamista uudelleen.

Rizokarpason lasten koulunkäyntimahdollisuuksien turvaamiseksi toteutettavien komission toimien suhteen komissio viittaa tiedonantoonsa Kyproksen pohjoisosan talouskehityksen edistämistavoista ja alueen lähentämisestä Euroopan unioniin (1). Komissio ehdottaa tiedonannossa useita toimenpiteitä pohjoisosan lähentämiseksi unioniin, muun muassa kouluja varten tarkoitettuihin yhteisön ohjelmiin kuten Comenius-ohjelmaan osallistumisen edistämistä. Se pyrkii yhteistyössä Kyproksen hallituksen kanssa löytämään tapoja näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa varten.

(1) KOM(2003) 325 lopullinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/499

(2004/C 78 E/0520)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3237/03

esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle

(3. marraskuuta 2003)

Aihe: Kreikkalaisten kotitalouksien pääsy Internetiin

Kreikkalaisten kotitalouksien pääsy/kytkeytyminen Internetiin on edelleen alhaisella tasolla, vaikka Internetin käyttö on valtavasti lisääntynyt.

Mitä tietoja komissiolla on kreikkalaisten kotitalouksien pääsystä ja mahdollisuuksista päästä Internetiin? Millä sijalla Kreikka on muihin jäsenvaltioihin verrattuna Internetiin pääsyssä (prosentteina ilmaistuna)?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(18. joulukuuta 2003)

Miltei kaikilla kreikkalaisilla kotitalouksilla on käytettävissään tekninen infrastruktuuri, joka mahdollistaa niiden pääsyn Internetiin. Komission tietojen mukaan 99 prosentilla Kreikan kotitalouksista on kiinteä puhelinlinja.

Sen sijaan kotitalouksista vain melko pienellä osalla on Internet-yhteys. Kreikka on viimeisellä sijalla, kun verrataan Internet-yhteyksien määrää kaikkien EU:n 15 jäsenvaltion välillä: Kreikassa Internet yhteyksiä oli 12 prosentilla kotitalouksista vuoden 2002 lopussa, kun yhteisön keskiarvo oli 43 prosenttia.

Kaiken kaikkiaan Kreikan Internetyhteyksien kokonaisprosenttiluku (kotitaloudet ja muut) on 32 %, mikä on vähiten Euroopassa Portugalin (35 %) ja Ranskan (37 %) jälkeen. Euroopan keskiarvo on 52 %.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/643

(2004/C 88 E/0660)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3357/03

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(13. marraskuuta 2003)

Aihe: Pyhän Sofian kirkon loukkaaminen

Pyhän Sofian kirkko Istanbulissa (joka on osa maailman kulttuuriperintöä ja kristinuskon tärkeä symboli — kirkkokunnasta riippumatta) on jälleen kerran turkkilaisten viranomaisten katastrofaalisen ja loukkaavan politiikan kohteena. Viime päivinä kansainvälisessä lehdistössä on annettu julkisuutta sille, että tämän pyhän kirkon sisätiloihin on sijoitettu täysin epäesteettinen, muovista tehty ”kasvihuone”, jonka sisälle on asetettu näytteille jonkun aasialaisen taiteilijan lehtisalaatista(!) valmistamia ”taideteoksia”, ja kirkon eri kohtiin on sijoitettu — koko tämän ”kuvataiteellisen installaation” täydennyksenä — myös televisioita, jotka lähettävät kovaäänisesti islamilaista jumalanpalvelusta. Tämä turkkilaisten viranomaisten ylenkatseellinen asenne kirkkorakennusta kohtaan (jonka historia on monien vuosisatojen pituinen ja joka oli suuren kristityn keisarikunnan, yli tuhat vuotta kukoistaneen Bysantin valtakunnan, symboli) on lisäesimerkki siitä, kuinka Turkki (Euroopan unionin jäsenehdokas) käsittää muiden uskontojen symbolien kunnioittamisen.

Kuinka Euroopan komissio voisi puuttua nopeasti asiaan, jotta tämä kristillinen kirkkorakennus ja symboli saatettaisiin jonkun eurooppalaisen elimen suojeluun (jossa mahdollisesti olisi mukana myös Euroopan komission koulutuksen ja kulttuurin pääosasto) ja sitä suojeltaisiin näin edellä kuvatun kaltaisilta häpäisyiltä ja katastrofeilta?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(22. joulukuuta 2003)

Komissio on ottanut kantaa arvoisan parlamentin jäsenen ilmaisemiin huolenaiheisiin vastauksissaan Alexandros Alavanoksen esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2962/03 (1) ja Rodi Kratsa-Tsagaropouloun esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2995/03 (2). Komissio valvoo Turkin edistymistä yhteisön säännöstön voimaansaattamisessa kulttuurin alalla osana Turkin jäsenyysvalmisteluja. Kansallisen kulttuuriperinnön suojeleminen ei kuulu yhteisön toimivaltaan.

Mitä tulee komission mahdollisiin toimiin, yhteisön Turkin avustusohjelmasta ei voida tukea uskonnollisten tai kulttuuriteosten, kuten Hagia Sofiassa säilytettävien teosten, säilyttämistä tai entisöintiä.

(1) EUVL C 78 E, 27.3.2004, s. 771.

(2) Katso sivu 125.