KIRJALLINEN KYSYMYS P-2578/00 esittäjä(t): Johannes Blokland (EDD) komissiolle. Pääkielien lukumäärän rajoittaminen ja yhtenäinen eurooppalainen patenttijärjestelmä.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0189 - 0189



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2578/00 esittäjä(t): Johannes Blokland (EDD) komissiolle (25. heinäkuuta 2000) Aihe: Pääkielien lukumäärän rajoittaminen ja yhtenäinen eurooppalainen patenttijärjestelmä Komissio laatii parhaillaan yhtenäistä eurooppalaista patenttijärjestelmää, jota on tarkoitus soveltaa vuoden 2001 lopusta lähtien kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. 1. Onko totta, että valmisteltavissa uusissa säännöissä määrätään, että patenttihakemus on esitettävä ainoastaan yhdellä niin sanotuista pääkielistä (Ranska, Englanti ja Saksa) ja että se käännetään myöhemmin vain kahdelle muulle pääkielelle eikä enää kaikille EU:n virallisille kielille? 2. Miten tämä uusi sääntö sopii komission mielestä yhteen EU:n perustamissopimuksen vaatimukseen, jonka mukaan unionissa käytettyjä kieliä on kohdeltava samanarvoisina? 3. Miten tämä uusi sääntö sovitetaan komission mielestä Euroopan parlamentin lausumiin EU:n kielten yhdenvertaisen kohtelun tärkeydestä ja erityisesti parlamentin toistuviin kannanottoihin, että säädösten on oltava kansalaisten saatavana muun muassa siten, että ne käännetään kansalaisten omille kielille? 4. Aiheuttaako kolmen pääkielen järjestelmä tosiasiassa kilpailun vääristymistä ja eriarvoista kohtelua niitä kansalaisia ja mahdollisia patentinhakijoita kohtaan, joiden puhuma virallinen kieli ei ole yksi edellä mainituista kielistä? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (13. syyskuuta 2000) Komissio antoi ehdotuksen yhteisön patenttia koskevaksi asetukseksi 5. heinäkuuta 2000(1). Ehdotetun asetuksen tarkoituksena on luoda yhteisöpatentti, joka on kohtuuhintainen ja takaa teollisuudelle täyden oikeusvarmuuden. Komission ehdotus on näiden seikkojen osalta sekä kunnianhimoinen että tasapainoinen. Tarkoituksena on hyödyntää nykyistä hyvin toimivaa Münchenin sopimuksen mukaista järjestelmää. Yhteisö noudattaisi kyseistä sopimusta ja Euroopan patenttivirasto voisi myöntää eurooppapatentteja ja nimetä ne yhteisöpatenteiksi. Näin ollen yhteisön lainsäädäntö koskisi patentin vaikutuksia vasta kun patentti on myönnetty Münchenin sopimuksen nojalla, eikä sen vuoksi koskisi käännösvaatimuksia, jotka liittyvät yhteisöpatentteja koskevien hakemusten käsittelyyn. Münchenin sopimuksen mukaisesti patentin hakijat voivat joissakin olosuhteissa jättää hakemuksensa myös muilla kielillä kuin englanniksi, saksaksi tai ranskaksi. Tällöin Münchenin sopimus kuitenkin vaatii, että hakemus käännetään jollekin kolmesta edellä mainitusta kielestä, jotta Euroopan patenttiviraston on mahdollista käsitellä hakemus. Käännöskustannukset ovat yksi pääasiallisista syistä huomattaviin kuluihin, joita syntyy hankittaessa usean eurooppalaisen valtion kattava patenttisuoja. Sen vuoksi komissio ei ehdota lisävaatimuksia patentin Münchenin sopimuksen mukaiseen käännösten määrään nähden. Komission ehdotus on tässä suhteessa tasapainoinen, sillä erityinen vahingonkorvauksia koskeva sääntö mahdollistaa sen, että keskitetty tuomioistuin voi ratkaista kunkin tapauksen kohtuullisella tavalla, jos oletetun patenttioikeuden loukkaajan kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, jonka virallinen kieli ei ole sama kuin se, jolla patentti on myönnetty. Käytäntö on lisäksi osoittanut, että eurooppapatentteja on vain harvoissa tapauksissa tutkittu muilla kuin niillä kielillä, joilla se on saatavilla Euroopan patenttiviraston puolesta. Edellä mainituista syistä komissio ei usko, että ehdotetusta yhteisöpatenttijärjestelmästä seuraa vaikeuksia, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa. (1) KOM(2000) 412 lopullinen.