KIRJALLINEN KYSYMYS E-1355/01 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle. Sähkömagneettinen saaste.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0131 - 0132



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1355/01 esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle (7. toukokuuta 2001) Aihe: Sähkömagneettinen saaste Sähkömagneettisen saasteen ja sitä koskevan lainsäädännön puutteen aiheuttamasta kansalaisten lisääntyneestä huolestuneisuudesta tietoisena komissio päätti vuonna 1999 tukea väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz 300 GHz) altistumisen rajoittamisesta annettua neuvoston suositusta 1999/519/EY(1). Sen jälkeen sekä matkapuhelinantennien huomattava lisääntyminen että niiden aiheuttamista ympäristö- ja terveyshaitoista tehdyt lukuisat tutkimukset ovat lisänneet kansalaisten aihetta huoleen koko EU:n alueella. Espanja, jossa on yli 22 000 matkapuhelinten tukiasemaa, on kuvaava esimerkki puuttuvasta lainsäädännöstä ja sähkömagneettisesta saasteesta annetun neuvoston suosituksen riittämättömyydestä. Tarkoituksenmukaisen lainsäädännön puuttuessa monet kaupunginhallitukset hyväksyvät omia määräyksiään, joilla ne itse rajoittavat ja säätelevät laitteistojen rakentamista ja joissa otetaan lisäksi huomioon tämän tyyppisen saasteen muut kuin lämpöön liittyvät vaikutukset. Toisaalta hallituksessa ollaan valmistelemassa asetusta (tuleva asetus 11/98), jossa noudatetaan joitakin suosituksen 1999/519/EY periaatteita. Nykyään Espanjassa vallitsee se paradoksaalinen tilanne, että joidenkin asukkaiden kodit sijaitsevat hieman yli kuuden metrin etäisyydellä matkapuhelinantenneista, joten he ovat turvassa sähkömagneettisen saasteen mahdollisilta lämpövaikutuksilta, mutta ei muilta vaikutuksilta. Tämän takia altistuneet henkilöt ovat nostaneet kanteita Valencian, Murcian ja Gijónin tuomioistuimissa. Espanjan kunnalliselämästä saatu kokemus osoittaa, että lainsäädäntöä pitää yhdenmukaistaa ja sähkömagneettisen saasteen rajoittamisessa täytyy käsitteistöä laajentaa eikä pitää saasteena vain lämpöön liittyviä vaikutuksia. Onko komissio valmis antamaan sähkömagneettista saastetta koskevan, vuonna 1999 annetun neuvoston suosituksen ylittävän direktiiviehdotuksen, jossa esitetään tarvittavat toimenpiteet ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi ja jossa määritellään kriteerit ja rajoitukset tämän tyyppisen saasteen vähentämiseksi tai poistamiseksi aina kun se on mahdollista? (1) EYVL L 199, 30.7.1999, s. 59. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 2001) Kuten arvoisa parlamentin jäsen kysymyksessään mainitsi, neuvosto antoi 12. heinäkuuta 1999 suosituksen 1999/519/EY väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz 300 GHz) altistumisen rajoittamisesta. Sähkömagneettisiin kenttiin kuuluvat myös matkaviestinjärjestelmissä käytettävät radiotaajuudet. Matkaviestinjärjestelmien nopea kehitys ja pelko siitä, että ne aiheuttavat terveyshaittoja niille altistuville ihmisille ovat saaneet komission ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin varotoimenpiteisiin. Tämän vuoksi komissio valtuutti terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston myrkyllisyyttä ja ekomyrkyllisyyttä käsittelevän tiedekomitean tutkimaan asiaa uudelleen ja antamaan heti syksyllä 2001 uuden tieteellisen lausunnon altistumisen ihmisille aiheuttamista terveysriskeistä ja tarpeellisista suojatoimenpiteistä. Komissio ryhtyy tiedekomitean raportin perusteella tarpeelliseksi katsomiinsa toimenpiteisiin. Parlamentin jäsentä pyydetään kiinnittämään huomiota yhteisön lainsäädäntöön, jolla taataan tukiasemien ja matkapuhelinten kaltaisten tuotteiden turvallisuus. Noudattaakseen tätä lainsäädäntöä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/5/EY, annettu 9 päivänä maaliskuuta 1999, radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta(1) ja neuvoston direktiivi 73/23/ETY, annettu 19 päivänä helmikuuta 1973, tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(2)) valmistajien täytyy taata, että heidän tuotteensa täyttävät tiukat turvallisuusstandardit, jotka perustuvat neuvoston suosituksessa esitetyn kaltaisiin viimeisimpiin tieteellisiin tutkimuksiin. (1) EYVL L 91, 7.4.1999. (2) EYVL L 77, 26.3.1973.