KIRJALLINEN KYSYMYS E-1715/03 esittäjä(t): Pasqualina Napoletano (PSE) komissiolle. Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen soveltaminen.



Virallinen lehti nro 280 E , 21/11/2003 s. 0177 - 0178



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1715/03 esittäjä(t): Pasqualina Napoletano (PSE) komissiolle (23. toukokuuta 2003) Aihe: Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen soveltaminen Neuvoston direktiivi 93/104/EY(1) tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista ja sen muuttamista koskeva direktiivi 2000/34/EY(2) saatettiin Italiassa osaksi kansallista lainsäädäntöä 14. huhtikuuta 2003 annetulla asetuksella N:o 66, joka julkaistiin samana päivänä ilmestyneessä Italian virallisen lehden numerossa 87. Vahtimestarit ja ovivahdit eivät näytä Italiassa kuuluvan EU:n työaikadirektiivin soveltamisalaan. Syy tähän näyttäisi löytyvän 15. maaliskuuta 1923 annetusta asetuksesta N:o 692, joka on edelleen voimassa ja jonka mukaan katkonaista tai luonteeltaan passiivista työtä ei katsota vakituiseksi, keskeytymättömäksi työnteoksi. Näin 80 vuotta myöhemmin tällainen toteamus vaikuttaa järjettömältä, sillä ovivahtien ja vahtimestareiden työ edellyttää nykyään lähestulkoon aina jatkuvaa tarkkaavaisuutta. Tätä tukee myös tuore yhteisöjen tuomioistuimen espanjalaisia lääkäreitä koskeva oikeuskäytäntö. Tuomioistuin katsoo, että päivystysaikaan on suhtauduttava kuten työaikaan, jos työpaikalla olevan työntekijän odotetaan olevan sekä fyysisesti että psyykkisesti valveilla. Vahtimestarin tai ovivahdin tehtävissä toimivat saattavat kuitenkin tehdä Italiassa jopa 59 tunnin työviikkoa (yhtä mittaa enintään 11 tuntia päivässä). Kansallisiin työehtosopimuksiin ei kuitenkaan usein sisälly mainintaa työajasta. Tämä on vastoin direktiivin säännöksiä, joiden mukaan jokaisella työntekijällä on oikeus tietää työaikansa. On syytä muistaa, että Euroopan työaikadirektiivien tavoitteena on soveltaa työntekijöiden oikeuksia koskevaa sosiaalista peruskirjaa ja että niiden oikeudellisena perustana ovat kaikkien työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamista koskevat perustamissopimuksen artiklat. Euroopan parlamentti hyväksyi viime vuoden helmikuussa mietinnön A5-0010/2002(3), jossa se toi esiin työajan määrittelyyn liittyvät ongelmat direktiivissä 93/104/EY. Parlamentti korosti myös, että on olemassa suuri riski, että kansallisen lainsäädännön soveltaminen johtaa vääristymiin ja eroavuuksiin jäsenvaltioiden välillä. Onko komission mielestä perusteltua jättää ovivahdit ja vahtimestarit direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle? Miten komissio aikoo ratkaista työajan määrittelyssä ilmenneet ongelmat tarkistaessaan vihdoin viimein direktiiviä 93/104/EY? (1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18. (2) EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41. (3) EYVL C 284 E, 21.11.2002, s. 362. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (23. kesäkuuta 2003) Direktiivissä 93/104/EY(1) säädetään turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista työajan järjestämistä varten. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan mukaan sitä sovelletaan kaikkeen direktiivin 89/391/ETY 2 artiklassa tarkoitettuun yksityiseen ja julkiseen toimintaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin 17 artiklan soveltamista, lukuun ottamatta maantie-, lento-, meri-, rautatie-, joki- ja järviliikennettä, merikalastusta, muuta merellä tehtävä työtä ja lääkärien harjoittelua. Direktiivi 2000/34/EY(2), joka jäsenvaltioiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöään 1. huhtikuuta 2003 mennessä (harjoittelevien lääkärien osalta 1. huhtikuuta 2004 mennessä), kattaa nyt direktiivin 93/104/EY soveltamisalan ulkopuolelle jääneet toimialat ja toiminnot. Muiden kuin nimenomaisesti edellä mainitussa artiklassa mainittujen työntekijöiden jättäminen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ei olisi direktiivin mukaista. Italian uuden lainsäädännön(3) yhteensopivuutta direktiivin kanssa tarkastellaan parhaillaan. Toiseen kysymykseen komissio vastaa aikovansa tarkastella työajan määrittelyä erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön kannalta työaikaa koskevassa tiedonannossaan, joka annetaan kuluvan vuoden aikana. (1) Neuvoston direktiivi 93/104/EY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1993, tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista, EYVL L 307, 13.12.1993. (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2000, tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja, EYVL L 195, 1.8.2000. (3) Annettu komissiolle tiedoksi 14. huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä.