KIRJALLINEN KYSYMYS E-0190/03

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(31. tammikuuta 2003)

Aihe: USA:n hallitseva asema maaöljyn porauksessa ja kuljetuksessa nykyisen ja tulevan EU:n alueen kaakkoispuolella

1. Azerbaidanin, Turkmenistanin ja Kazakstanin talous romahti lähes täysin vuosina 19911998. Ovatko kyseiset valtiot sen takia riippuvaisia halvan öljyn viennistä ja halvan työvoiman käytöstä?

2. Mitä yhteyksiä EU:lla on näihin valtioihin, kun on kyse alueen maaöljyn poraamisesta, ostamisesta ja kuljetuksista?

3. Vahvistuvatko EU:n yhteydet epädemokraattisiin hallintojärjestelmiin samalla, kun EU tavoittelee taloudellisia etuja alueella? Missä määrin suhteita käytetään nyt ja lähitulevaisuudessa demokratian ja ihmisoikeuksien puolustamiseen ja ympäristön suojeluun?

4. Asetetaanko Turkille mahdollista EU-jäsenyyttä koskevia ehtoja, joiden mukaan Eurooppa saisi käyttöönsä ainakin osan alueen öljystä? Turkki osallistuu amerikkalaiseen Bakusta Ceyhaniin kulkevan öljyputken rakentamishankkeeseen.

5. Odottaako komissio, että USA tulee harjoittamaan enemmän painostusta näillä öljynporausalueilla, mikäli se ei pian onnistu saamaan Irakin öljykenttiä hallintaansa?

6. Onko jo harkittu, miten estettäisiin USA:n sotilaallisen ja taloudellisen, Euroopalle haitallisen vaikutusvallan lisääntyminen nykyisen EU:n alueen kaakkoispuolella?

Lähde: Alankomaissa ilmestyvä päivälehti De Volkskrant, 18.1.2003.

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(14. maaliskuuta 2003)

Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemien kolmen maan öljysektori on erittäin tärkeä osa niiden taloutta ja pääasiallinen ulkomaisten tulojen lähde. Azerbaidanin yksi maailman vanhimpia öljyntuottajamaita talous on kasvanut tasaisesti vuodesta 1995 lähtien, mihin ulkomaiset sijoitukset öljy- ja luonnonkaasusektoreille ovat suuresti vaikuttaneet. Vuonna 2000 tuotetuista 14 miljoonasta öljytonnista noin 55 prosenttia vietiin ulkomaille joko raakaöljynä tai jalostettuina tuotteina, mikä oli noin 70 prosenttia Azerbaidanin viennistä. Öljystä saatavat tulot ovat noin 50 prosentia budjettituloista. Azerbaidanin, Turkmenistanin ja Kazakhstanin palkkataso on Eurooppaa alhaisempi. Komissiolla ei ole näyttöä siitä, että nämä maat käyttäisivät työvoimaansa laittomasti öljy- ja kaasualoilla.

Kazakhstan on samalla tavalla pitkälle riippuvainen öljytuloista, ja ulkomaiset sijoitukset öljy- ja luonnonkaasusektoreille ovat viime aikoina vauhdittaneet sen taloudellista kasvua. Vuonna 2000 tuotetuista 35 miljoonasta öljytonnista raakaöljyn ja jalostettujen tuotteiden nettoviennin osuus oli noin 79 prosenttia. Öljyala muodostaa nykyisin noin 30 prosenttia Kazakhstanin budjettituloista ja puolet viennistä.

Turkmenistanin luonnonkaasuvarat kuuluvat maailman suurimpiin, ja tämä sektori on ollut viime vuosina pääasiallinen taloudellisen kasvun vauhdittaja, mutta myös öljysektori on tärkeä osa taloutta. Vuonna 2000 tuotettiin noin 7,7 miljoonaa tonnia ja raakaöljyn sekä jalostettujen tuotteiden nettoviennin osuus oli 60 prosenttia.

Yhteisö on allekirjoittanut kumppanuus- ja yhteistyösopimukset parlamentin jäsenen mainitsemien kolmen maan kanssa. Azerbaidanin ja Kazakhstanin kanssa allekirjoitetut sopimukset ovat tulleet voimaan, kun taas Turkmenistanin kanssa allekirjoitettu sopimus on vielä ratifioitava.

Azerbaidanin kanssa tehdyssä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa mainitun nykyisen kauppakomitean käsiteltäviä asioita laajennetaan tänä vuonna (2003) sisällyttämällä niihin energiakysymykset. Kazakhstanin kanssa käytävää asiantuntijatason vuoropuhelua laajennettiin myös energia-asioilla vuonna 2002.

Komissio antaa mainituille maille myös teknistä apua öljy- ja kaasuinfrastruktuurin alalla osana TACIS-ohjelmaa (Inogate-ohjelma).

Kaupallisella puolella unionin energiayhtiöt ovat erityisen aktiivisia sekä Azerbaidanissa että Kazakhstanissa.

Kaikkien unionin energiasektoria koskevien suhteiden tarkoituksena on edistää avoimuutta, kannustaa markkinauudistuksiin ja lisätä ympäristötietoisuutta. Kehittämällä suhteita valitulla alalla, johon on ilmeistä keskinäistä kiinnostusta, ja edistämällä poliittisia ja kaupallisia yhteyksiä unionin ja näiden maiden välillä kyseisiä maita kannustetaan yhdentymään tiiviimmin globaaliyhteiskuntaan ja lisätään niiden tietoisuutta maailmanlaajuisista arvoista ja keskustelunaiheista.

Lisäksi kaikissa näiden maiden kanssa allekirjoitetuissa kumppanuus- ja yhteistyösopimuksissa painotetaan voimakkaasti niiden demokratian sekä kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksien periaatteiden kunnioittamista, jotka määritellään erityisesti Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjassa ja Helsingin päätösasiakirjassa. Sopimukset sisältävät myös artikloja, jotka on laadittu kehittämään ja vahvistamaan yhteistyötä ympäristö- ja terveysasioissa.

Öljymarkkinat ovat yhdentyneet globaalimarkkinat, ja tietyn tuotannon suuntautumisella on paljon vähemmän merkitystä kuin hankintalähteiden moninaisuuden varmistamisella. Lisäksi on selvää, että päätös uusien putkistojen rakentamisesta ja niiden sijoittamisesta on taloudelliseen ja kaupalliseen harkintaan perustuva yksityissektorin asia.

Yhdysvallat, samoin kuin unioni, harjoittaa aktiivista politiikkaa eri hankintalähteiden maantieteellisen moninaisuuden ja niiden välisen kilpailun varmistamiseksi. On selvää, että tätä politiikkaa jatketaan tulevaisuudessa tapahtui maailman eri kolkilla mitä tahansa. Ellei Irakin öljyntuotanto saavuta maailmanmarkkinoita tiettynä aikana, oli syy mikä tahansa, maailmassa on riittävästi varakapasiteettia markkinakysynnän tyydyttämiseksi. Tässä yhteydessä on selvää, että mikäli markkinoiden epätasapaino uhkaa vakavasti vaikuttaa unionin talouskasvuun, on mietittävä vakavasti jäsenvaltioiden pitämien strategisten öljyvarastojen mahdollista käyttöä.

On selvää, että unionilla on strategisia geopoliittisia intressejä tällä alueella. Unionin keskeisenä tavoitteena on edistää alueellista yhteistyötä, jolla tähdätään poliittiseen vakauteen. Poliittinen vakaus taas lisää Kaspian alueen energiaresurssien merkitystä laajentuneen unionin energiavarmuudessa. Tässä yhteydessä parlamentin jäsenen on hyvä tietää, että komissio suunnittelee vuoden 2003 jälkipuoliskolle tiedonantoa energiayhteyksistä naapurimaihin.