FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/268

(2004/C 84 E/0315)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3938/03

esittäjä(t): Elisabeth Jeggle (PPE-DE) komissiolle

(19. joulukuuta 2003)

Aihe: Euroopan unionin kesannointiohjelma, pinta-alan määritys ja mittaustoimistot

Euroopan unionin kesannointiohjelmaan osallistuvien tilojen pinta-alan määritys on tarpeen aina silloin, kun hakemuksessa ilmoitettu pinta-ala ei vastaa maarekisteriin ilmoitettua pinta-alaa.

Seuraavat kysymykset koskevat julkisesti toimeksiannettuja mittauksia suorittavia mittaustoimistoja Saksassa:

— Missä lainsäädännön kohdassa on säädetty, miten kesannoitavat peltoalat on todistettava?

— Onko hakija edellä kuvatussa tapauksessa velvollinen määrittämään pinta-alan?

— Kenen hoidettavaksi pinta-alan määritys edellä kuvatussa tapauksessa voidaan antaa tai on annettava?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(16. helmikuuta 2004)

Asetuksella (EY) N:o 1251/1999 (1) perustettua tiettyjen peltokasvien tukijärjestelmää hallinnoidaan ja valvotaan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän kautta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 (2) ja komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (3) mukaisesti. Ensin mainitussa asetuksessa säädetään jokaiselle pinta-alatukea hakevalle viljelijälle kuuluvasta kesannointivelvoitteesta. Vuoden 2005 tammikuun 1. päivästä lähtien vuonna 2003 toteutetun yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen yhteydessä esitettyjen tukijärjestelmien yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän oikeusperustana tulee olemaan asetus N:o 1782/2003 (4). Komission asetusta, johon tämän asetuksen soveltamissäännöt sisältyvät, ei ole vielä hyväksytty.

Asetuksen (EY) N:o 2419/2001 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että viljelijän tekemän tukihakemuksen on sisällettävä tiedot, joiden perusteella voidaan tunnistaa kaikki tilan viljelylohkot, niiden pinta-ala, sijainti, niiden käyttö ja mahdollinen keinokastelun käyttö. Viljelijä on siis velvollinen ilmoittamaan asianmukaisesti lohkot, joihin tukea haetaan. Ilmoittamatta jättämisestä seuraa rangaistus, mikäli toimivaltaisten viranomaisten suorittaman tarkastuksen perusteella käy ilmi, että hakemuksessa on ilmoitettu liian suuri pinta-ala.

Viljelijä voi katsoa välttämättömäksi kyseisen lohkon pinta-alan määrittämisen täyttääkseen asianmukaisen ilmoittamisvelvollisuutensa. Viljelijä voi antaa pinta-alan määrittämisen kenen tahansa henkilön hoidettavaksi, jolla on tehtävään soveltuva pätevyys.

Jäsenvaltioiden nimittämien viranomaisten tehtävänä on yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisesti valvoa, täyttävätkö tukihakemuksissa esitetyt piirteet tukien myöntämisen edellytykset, joihin myös kesannointivelvollisuus kuuluu.

Kaikille viljelijöiden tekemille tukihakemuksille täytyy suorittaa hallinnollinen tarkastus. Hallinnolliset tarkastukset mahdollistavat ristiintarkastusten tekemisen yhtäältä siksi, että tunnistettaisiin kaksi kertaa samaa tukea varten ilmoitetut viljelylohkot. Toisaalta tukihakemuksissa ilmoitettujen viljelylohkojen ja viljelylohkojen tunnistusjärjestelmään sisältyvien vastaavien lohkojen väliset ristiintarkastukset auttavat todentamaan viljelylohkojen tukikelpoisuuden.

Lisäksi vähintään 5 prosenttia hakemuksista täytyy tarkastaa paikan päällä, jotta varmistettaisiin, että viljelylohkot todella ovat tukikelpoisia ja että kesannointia koskevia sääntöjä on noudatettu tarkasti.

Paikan päälle tehtävissä tarkastuksissa viljelylohkojen pinta-ala määritetään millä tahansa sopivalla, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten määrittämällä tavalla noudattaen yllä mainittuja säännöksiä. Jäsenvaltioille on siis jätetty tietty toimintavapaus määritellä, mitä keinoja viljelylohkojen pinta-alan määrittämisessä voidaan käyttää ja mitkä tahot voivat asiantuntevasti ja vastuullisesti hoitaa tehtävän suorittamisen.

(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1251/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille (EYVL L 160, 26.6.1999).

(2) Neuvoston asetus (ETY) N:o 3508/92, annettu 27 päivänä marraskuuta 1992, tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä (EYVL L 355, 5.12.1992).

(3) Komission asetus (EY) N:o 2419/2001, annettu 11 päivänä joulukuuta 2001, tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 327, 12.12.2001).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003).