KIRJALLINEN KYSYMYS E-1499/02

esittäjä(t): Jean Lambert (Verts/ALE) ja Inger Schörling (Verts/ALE) komissiolle

(29. toukokuuta 2002)

Aihe: Tamadaban puiston alueelle suunniteltu tie (Gran Canaria, Espanja)

Gran Canarian saarella (Espanja) sijaitseva Tamadaban luonnonpuisto on ekologisesti erittäin merkittävä. Puiston Pinar de Tamadaba -osassa on lintudirektiivin perusteella Natura 2000 -verkostoon sisällytetty SPA-alue (3 400 ha, SPA 355) sekä luontotyyppidirektiivin perusteella Natura 2000 -verkostoon sisällytetty yhteisön tärkeänä pitämä 7 528 hehtaarin laajuinen SCI-alue (SCI ES7010009), joka kattaa puiston melkein koko pinta-alan. Monet alueella esiintyvät lajit ovat ensisijaisesti suojeltavia(1). Lisäksi Kanarian itsehallintoalueen hallitus on eristänyt kaksi aluetta, jotta Gran Canarian sinipeippo, Fringilla teydea polatzeki, alkaisi uudelleen pesiä alueella. Kyseisen lintulajin suojelu on saanut Life-tukea vuosina 1994 ja 1998. Näistä jälkimmäinen, vuonna 1999 aloitettu ja neljä vuotta jatkuva suojeluhanke saa 60 prosenttia rahoituksestaan Euroopan unionilta. Kanarian itsehallintoalueen hallituksen yleisistä töistä vastaava virasto on esittänyt maantien rakentamista tälle suojellulle alueelle koskevan suunnitelman. Uuden tien tarvetta virasto perustelee La Aldean asukkaiden sosiaalisten etujen turvaamisella ja kulkuyhteyksien parantamisella. Ominaisuuksiltaan suunnitteilla oleva tie muistuttaa valtatietä, sillä keskinopeudet nousevat 80 kilometriin tunnissa, tieosuudelle rakennetaan neljätoista tunnelia ja kaksikymmentäyksi siltaa, joista kaksi on korkeudeltaan noin 90 ja pituudeltaan vähintään 250 metriä. Valtatien rakentamisen tarkoituksena on lyhentää Agaeten ja La Aldean välinen etäisyys 32:sta 19:ään kilometriin ja lyhentää matkaan tarvittava aika korkeintaan 1520 minuuttiin. Tehdylle tiesuunnitelmalle on esitetty pariakymmentä muutakin vaihtoehtoa, mutta virasto on itsepäisesti kieltäytynyt hyväksymästä muita ehdotuksia. Tiesuunnitelman ympäristövaikutuksista tehty analyysi on puutteellinen(2). Hankkeen kokonaiskustannukset on arvioitu 25 miljardiksi Espanjan pesetaksi (hieman yli 150 miljoonaksi euroksi), joista noin 15 miljardia saadaan liikenneministeriöltä (maanteitä koskeva yleissopimus). Vaikuttaa siltä, että nämä rahat saattaisivat olla peräisin Euroopan aluekehitysrahastosta.

Voiko komissio ryhtyä tarvittaviin toimiin kyseisen alueen suojelemiseksi ja direktiiveissä 92/43(3) ja 97/11(4) esitettyjen vaihtoehtojen huomioon ottamiseksi? Suunnitteleeko komissio tämän valtatien yhteisrahoitusta? Jos suunnittelee, voiko komissio jäädyttää varat?

(1) Direktiivissä 92/43 mainitut kasvi- ja eläinlajit: 4050*; 5330; 7220*; 8320; 9320; 9363*; 9550; 1812*; 1737*; 1728; 1536; 1819; 1656*.

(2) Esimerkiksi hankkeen ympäristökustannuksia ei ole arvioitu vakavasti eikä vaikutuksia, jotka aiheutuvat tienrakennusalueelle pääsemiseksi tehtävistä maansiirroista, edes mainita. Erittäin onnettomuusalttiille ja vaikeakulkuiselle rakennusalueelle on hankala päästä. Arviot valtatien vaikutuksista alueen arkeologiselle perinnölle ovat riittämättömiä (Guayedra, Tirma ja Barranco de La Aldea). Tunneleista louhittavan maa-aineksen käytölle, jota kertyy satoja tuhansia kuutioita, ei esitetä ratkaisuehdotusta.

(3) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

(4) EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(10. heinäkuuta 2002)

Kysyjät ovat ilmaisseet huolensa hankkeesta, jossa Pinar de Tamabada -nimiselle Natura 2000 -suojelualueelle suunnitellaan uuden maantien rakentamista.

Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistiin 9. tammikuuta 2002 komission 28. joulukuuta 2001 tekemä päätös luettelosta Makaronesian luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeänä pitämistä alueista(1) luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesti.

Tamadaban alue sisältyy Makaronesiaa koskevaan luetteloon tunnuksella ES0000111.

Kysyjien mukaan komissio on hyväksynyt kanarianpeipon suojelemiseksi alueella kaksi LIFE-hanketta.

Jälkimmäisen LIFE-hankkeen tunnus on B4-3200/98/469, ja se koskee kanarianpeipon suojelua Gran Canarian saarella. Hankkeen tavoitteena on vähentää Gran Canarialla esiintyvän alalajin vaaraa kuolla sukupuuttoon. Siinä laaditaan ennallistamissuunnitelma ja toteutetaan seuraavat kaksi konkreettista toimenpidettä: varmistetaan uusia ydinpopulaatioita ja varmistetaan nykyinen populaatio saamalla sen kuolleisuuteen vaikuttavat tekijät hallintaan ja siten parantamalla sen eloonjäämisastetta. Yksi erityistavoitteista on ennallistaa Tamabadan mäntymetsässä asuva populaatio, joka on jo melkein hävinnyt. Hanke kestää neljä vuotta ja päättyy joulukuussa 2002.

Hankkeen kokonaiskustannukset ovat 329 398 euroa, ja komissio maksaa tästä 197 638 euroa (60 prosenttia).

Natura 2000 -alueiden hoidossa ja suojelussa noudatetaan neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia. Direktiivissä esitetään selkeät menettelyt, joiden mukaan on käsiteltävä sellaiset suunnitelmat ja hankkeet, jotka eivät ole osa Natura 2000 -alueen hoitoa mutta joilla on todennäköisesti siihen merkittävä vaikutus.

Komissio ei ole tietoinen uuden maantien rakentamishankkeesta. Komissio ei ole saanut Espanjan hallitukselta tietoja mistään suunnitelmasta tai hankkeesta rakentaa maantie Natura 2000 -alueelle. Komissio aikookin pyytää Espanjan viranomaisilta tietoja mainitusta hankkeesta.

Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(2) nojalla sekä hankkeiden valinta että niiden toteuttaminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komissio kääntyy näin ollen Espanjan viranomaisten puoleen saadakseen tämän hankkeen mahdollista yhteisrahoitusta koskevia tietoja ja ilmoittaa tilanteesta kysyjälle saatuaan tiedot.

(1) Komission päätös 2002/11/EY, tehty 28. joulukuuta 2001, EYVL L 5, 9.1.2002.

(2) EYVL L 161, 26.6.1999.