KIRJALLINEN KYSYMYS E-3252/98

esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle

(28. lokakuuta 1998)

Aihe: Aurinkopaneeleja koskevien standardien DIN 4757 ja ISO 9806 vastavuoroinen tunnustaminen

Komissiota pyydetään ilmoittamaan, onko sen mielestä oikein, että yhdessä jäsenvaltiossa (Tanskassa) testattu ja hyväksytty (ISO 9806) aurinkopaneeli vaaditaan testattavaksi ja hyväksyttäväksi uudelleen, kun se myydään toiseen jäsenvaltioon (Saksaan). On otettava huomioon, että DIN 4757 ja ISO 9806 -normit/standardit ovat suurin piirtein identtiset ja että sekä Tanska että Saksa ovat tehneet testitulosten vastavuoroista tunnustamista (European Accreditiation Organisation -järjestön kautta) koskevia sopimuksia.

Toisen jäsenvaltion testitulosten tunnustamatta jättäminen merkitsee Saksassa, että myyjä pakotetaan epäsuorasti hyväksymään saksalainen testi, koska Saksa ei muuten maksaisi valtion tukea ja hinnat eivät olisi kilpailukykyisiä Saksan markkinoilla.

Onko komission mielestä kohtuullista, että valtion tukien saamiseksi vaaditaan kansallista testiä?

Onko komission mielestä kohtuullista, että jotkut jäsenvaltiot ja alueet edelleen voivat vedota "erityisiin" olosuhteisiin, jotka poikkeavat olennaisesti muista jäsenvaltioista/alueista?

Voisiko komissio täsmentää, miten se yrittää yhdenmukaistaa sääntöjä tällä alalla, niin että sisämarkkinoiden mukainen tavaroiden vapaa liikkuvuus voi toteutua ilman kaksinkertaisia tarkastuksia?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(14. tammikuuta 1999)

Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteesta seuraa, että jäsenvaltiolla ei ole oikeutta estää sellaisen tuotteen markkinointia, joka on peräisin toisesta jäsenvaltiosta, jos tässä toisessa jäsenvaltiossa kyseisen tuotteen käyttäjien suojelun taso vastaa sitä tasoa, joka kansallisten sääntöjen on tarkoitus luoda tai varmistaa. Jos käyttäjien suojelun tasot vastaavat toisiaan, jäsenvaltio rikkoo suhteellisuusperiaatetta, jos se vaatii, että tuontitavaroiden on noudatettava tarkasti ja täydellisesti kotimaisille tuotteille säädettyjä säännöksiä tai teknisiä vaatimuksia.

Vaikka yhdenmukaistettujen sääntöjen puuttuessa jäsenvaltio voi vapaasti vaatia, että tuote, joka on jo hyväksytty jossain jäsenvaltiossa, käy läpi uuden tarkastus- ja hyväksymismenettelyn, kyseisellä jäsenvaltiolla on kuitenkin velvollisuus auttaa yhteisön sisäisen kaupan valvonnan helpottamisessa. Näin ollen jäsenvaltioiden viranomaisilla ei ole oikeutta vaatia turhien teknisten tai kemiallisten analyysien tai laboratoriokokeiden tekemistä, jos samat analyysit tai kokeet on jo tehty kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa ja niiden tulokset ovat heidän käytettävissään tai he saavat ne käyttöönsä pyynnöstä.

Vapaaehtoista teollisuuden standardia (kuten mainittu Deutsches Industrie -standardi (DIN)) ei sinänsä voida katsoa valtion toimenpiteeksi, joka voidaan kiistää. Lisäksi saatavilla olevien tietojen perusteella näyttää siltä, että Kansainvälisen standardisointijärjestön standardi ISO 9806 ei vastaa Saksan standardia DIN 4757. Asia kuuluu kuitenkin komissiolle, jos kansallisen säännön mukaan tuotteelle on tehtävä kansallinen testi, jotta sille voitaisiin myöntää kansallista tukea. Tämän suhteen komissio tarvitsee enemmän tietoja voidakseen tutkia asiaa tarkemmin.

Komissio suosittaakin, että elinkeinonharjoittaja, jota vaaditaan tutkituttamaan aurinkopaneeli uudestaan ja pyytämään Saksan viranomaisten hyväksyntä, toimittaa asiaan liittyvät asiakirjat komissiolle arvioitavaksi edellä mainittujen vastavuoroista tunnustamista koskevien yleisperiaatteiden mukaisesti. Aurinkopaneeleita koskevien eräiden seikkojen yhdenmukaistamiseksi komissio on antanut Euroopan standardointikomitealle (CEN) valtuudet laatia tätä alaa koskevat eurooppalaiset standardit. Tämän työn suorittaa CENin tekninen komitea 312 ja eurooppalainen standardi hyväksyttäneen ensi vuonna.