KIRJALLINEN KYSYMYS E-3115/02

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(30. lokakuuta 2002)

Aihe: Protestanttisen kirkon sulkeminen Iskenderunissa Turkissa

Onko komissiolla tietoja koskien niitä ilmoituksia, joiden mukaan Hatayn provinssissa Etelä-Turkissa turvallisuuspoliisi on antanut Iskenderunissa sijaitsevalle protestanttiselle kirkolle varoituksen, että kirkon olisi suljettava ovensa ja lopetettava toimintansa tämän vuoden kesäkuun 14. päivään mennessä, ja alueen turvallisuuspäällikön allekirjoittamassa asiaa koskevassa määräyksessä on julistettu, että kirkko on suljettava, koska sen toiminta yllyttäisi uskonnolliseen ja lahkojen väliseen diskriminointiin ja tuottaisi vahinkoa uskonnollisille ja kansallisille tuntemuksille sekä herättäisi suuttumusta yhteiskunnassa? Kuitenkin tämä 8090 Turkin kansalaisen muodostama seurakunta on kokoontunut nykyisissä tiloissaan viimeisten seitsemän vuoden ajan ilman että Turkin viranomaiset ovat aikaisemmin valittaneet asiasta.

Turkilla on pitkä historia alueensa juutalaisten ja kristittyjen suojelemisessa. Jos edellä mainitut tiedot pitävät paikkansa, pitääkö komissio niitä merkityksellisinä ja onko komissiolla mitään tietoja siitä, onko kirkon sulkeminen tapahtunut Ankarassa olevan Turkin hallituksen tieten ja sen hyväksynnällä?

Yleisemmin kysyn, olivatpa Turkin EU-jäsenyyshakemuksen edut ja haitat mitkä tahansa, pitääkö komissio tiettyjä maassa viime aikoina tapahtuneita poliittisia muutoksia myönteisinä ja katsooko se, että on sekä Turkin että Euroopan unionin etujen mukaista kehittää läheisempiä taloudellisia ja poliittisia siteitä riippumatta siitä, mikä näiden kahden osapuolen välisen suhteen lopullinen tila tulee olemaan?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(19. joulukuuta 2002)

Komissio on tietoinen useista muiden kuin muslimiyhteisöjen painostamis- ja ahdistelutapauksista Turkissa. Komissio on tietoinen parlamentin jäsenen esille tuomasta erityistapauksesta.

Ehdokasvaltiona Turkki on sitoutunut täyttämään Kööpenhaminan poliittiset arviointiperusteet. Uskonnonvapauden kunnioittaminen on osa näitä perusteita.

Komissio seuraa tarkkaan tilannetta uskonnonvapauden alalla.

Turkkia koskevassa määräaikaiskertomuksessa, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2002(1), komissio mainitsi, että vaikka uskonnonvapaus on periaatteessa taattu, muut kuin muslimiyhteisöt kohtaavat oikeudellisia esteitä. Erityisesti mainittiin protestanttinen yhteisö, jolla on merkittäviä hallinnollisia ongelmia jumalapalvelukseen käytettävien paikkojen vuokrauksessa ja uusien kirkkojen rakentamisessa.

Näistä vaikeuksista huolimatta on olemassa merkkejä siitä, että muiden kuin muslimiyhteisöjen hyväksyminen tosiasiassa lisääntyy. Turkin valtio osallistuu entistä enemmän uskontojen väliseen vuoropuheluun kansainvälisellä tasolla, ja on alkanut suhtautua sallivammin uskonnolliseen kasvatukseen. Lokakuussa 2001 sisäministeriö pyysi eri uskonnollisten yhteisöjen johtajia ilmaisemaan huolenaiheensa ja pyyntönsä.

Edellä mainitussa määräaikaiskertomuksessa komissio korosti, että Turkki on edistynyt huomattavasti Kööpenhaminan poliittisten arviointiperusteiden täyttämisessä varsinkin viime vuoden aikana. Elokuussa 2002 toteutetut uudistukset ovat erityisen kauaskantoisia. Juuri nämä uudistukset tarjoavat yhdessä perustan demokratian ja ihmisoikeuksien suojelun lujittamiselle Turkissa. Ne raivaavat tietä muille muutoksille, joiden avulla Turkin kansalaiset pääsevät vähitellen nauttimaan samoista oikeuksista ja vapauksista kuin Euroopan unionin kansalaiset.

Komissio suositteli 9. lokakuuta 2002 hyväksytyssä strategia-asiakirjassaan, että Euroopan unioni lisäisi tukeaan Turkin liittymistä edeltäville valmisteluille Turkin ehdokkuuden seuraavaa vaihetta ajatellen. Kuten Brysselissä 25. lokakuuta kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä mainittiin, päätös Turkin ehdokkuuden seuraavasta vaiheesta tehdään Kööpenhaminassa joulukuussa 2002 kokoontuvassa Eurooppa-neuvostossa.

Komissio ei ole tietoinen määräaikaiskertomuksen julkistamisen jälkeen toteutetuista mahdollisista toimenpiteistä, jotka vaikuttaisivat parlamentin jäsenen esiin tuomaan ongelmaan.

(1) KOM(2002) 700 lopullinen.