KIRJALLINEN KYSYMYS P-2939/02

esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle

(10. lokakuuta 2002)

Aihe: Aromaterapian tulevaisuus

Aromaterapia harjoittajat ovat ilmaisseet huolensa siitä, että ehdotuksissa allergiaa aiheuttavien hajusteiden merkitsemiseksi direktiivin 76/768/ETY(1) mukaisesti ei tehdä eroa synteettisten ja luonnollisten yhdisteiden välillä, millä on vakavia seurauksia heidän ammatilleen.

Komission 24. syyskuuta 2002 kirjalliseen kysymykseen E-2126/02(2) antaman vastauksen johdosta alan edustajat toteavat, että luonnollisten aineiden synteettisillä versioilla tehdyissä kokeissa on esiintynyt vähäisiä epäpuhtauksia. On mahdollista, että allergeeneiksi osoittautuvat nämä epäpuhtaudet eivätkä itse aineet. Lisäksi on todennäköistä, että yliherkkyys ei aiheudu oletetuista tuoksuallergeeneistä (puhtaasta limoneenista tai linalolista jne.), vaan pienistä määristä hapettumistuotteita, joita nämä seokset aina sisältävät, koska niiden koostumus ei ole vakio. On jo tiedossa, että hapetettu limoneeni, alfapineeni ja hapetettu delta-3-kareeni aiheuttavat iholla yliherkkyysoireita. Limoneeni kuuluu 26 allergeeniksi arvellun aineen joukkoon. Ainakaan kaikki näistä aineista eivät aiheuta yliherkkyyttä, jos ne esiintyvät puhtaina tai jos niihin on lisätty hapettumisenestoainetta, ja tätä seikkaa ei ole otettu huomioon kokeisiin perustuvassa aineistossa.

Eteerisissä öljyissä esiintyviä luonnollisia yhdisteitä voidaan estää hapettumasta muiden luonnollisten ainesosien avulla. Synteettisissä yhdisteissä ei useinkaan ole tällaista hapettumista estävää vaikutusta. Useat luonnolliset yhdisteet voivat esiintyä laajalti tiettynä geometrisena isomeerina tai enantiomeerisena isomeerina. Samoin on tavallista, että luonnollisia yhdisteitä esiintyy kahtena, neljänä tai useampana isomeerina. Synteettiset yhdisteet sen sijaan ovat usein raseemisia (toisin sanoen niissä on yhtä paljon kahta eri enantiomeerista isomeeria) tai niillä on toisistaan poikkeavia koostumuksia. Tieteellisessä kirjallisuudessa ei ole osoitettu, että eri isomeereillä olisi sama allergiaa aiheuttava vaikutus. On mahdollista, että jokin isomeeri ei aiheuta lainkaan allergisia oireita.

Onko kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitea (SCCNFP) ottanut nämä seikat huomioon tehdessään johtopäätöksiä?

(1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169.

(2) EYVL C 28 E, 6.2.2003, s. 190.

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(31. lokakuuta 2002)

Kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitean (SCCNFP) 8. joulukuuta 1999 antama kuluttajien hajusteallergioita koskeva lausunto perustuu lukuisiin johtavissa tieteellisissä aikakauslehdissä julkaistuihin tutkimuksiin, jotka tukevat kyseistä lausuntoa. Yhdestäkään tutkimuksesta ei käy ilmi, että synteettisesti valmistettujen tai luonnontuotteista uutettujen hajusteaineosien allergiaa aiheuttavassa vaikutuksessa olisi eroa. Luonnosta peräisin olevien hajusteaineiden merkittävä ongelma on niiden laadun valvonnan vaikeus. Myrkyllisten ja herkistävien kemikaalien pitoisuus saattaa vaihdella huomattavasti, mistä esimerkkinä on valkohankajäkälä. Vertaisarvioidussa tieteellisessä kirjallisuudessa ei ole näyttöä siitä, että luonnosta peräisin olevien hajusteiden yhdisteet olisivat synteettisiä turvallisempia.

Komissio on tietoinen siitä, että hapettumistuotteet ja isomeerit voivat vaikuttaa tiettyjen hajusteaineosien mahdolliseen allergisoivuuteen sekä silloin, kun kyseiset aineosat ovat synteettisiä, että silloin, kun ne ovat peräisin luonnosta.

SCCNFP on pohtinut hapettumistuotteisiin ja samassa yhteydessä myös isomeereihin liittyviä kysymyksiä, esimerkiksi d-limoneenia ja sen kykyä muodostaa allergiaa aiheuttavia hapettumistuotteita. Sen muille isomeereille, eli l- ja dl-limoneenille, ei ole ehdotettu rajoituksia.

Myös Kansainvälinen hajusteliitto (International Fragrance Association, IFRA) suosittelee, että d-, l- ja dl-limoneenia ja sitä sisältäviä luontaistuotteita käytettäisiin vain, kun peroksiditaso pidetään niin alhaisena, kuin se käytännössä on mahdollista, esimerkiksi lisäämällä valmistusvaiheessa antioksidantteja.