KIRJALLINEN KYSYMYS E-3460/01

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) ja Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle

(14. joulukuuta 2001)

Aihe: Sisäpiirikauppoja ja markkinoiden manipulointia koskevaan direktiiviin sisältyvien säännösten lainmukaisuus

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) KOM(2001) 281 lopullinen(1) koskevan komission ehdotuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa todetaan, että kyseisessä direktiivissä markkinoiden manipuloinnilla tarkoitetaan sellaisen tiedon levittämistä tiedotusvälineissä, mukaan lukien Internet, tai muuta kautta, joka antaa tai todennäköisesti antaa vääriä tai harhaanjohtavia viestejä rahoitusvälineiden tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta mukaan lukien huhujen ja väärien tai harhaanjohtavien uutisten levittäminen.

Vaikka onkin tärkeää varjella kansalaisia huonoilta neuvoilta, hyväksyykö komissio nyt kannan, jonka mukaan se, että direktiivissä ei tehdä eroa yhtäältä henkilökohtaisen hyödyn saamiseksi tehtyjen tahallisten markkinoiden manipulointiyritysten ja toisaalta hyvässä uskossa tapahtuvan tietojen kertomatta jättämisen välillä, tekisi nykyisessä muodossaan täytäntöönpannusta direktiivistä ei ainoastaan hyvin rajoittavan, vaan myös epäjohdonmukaisen Euroopan yleissopimukseen sisältyvien ilmaisunvapautta koskevien säännösten sekä Euroopan unionista tehdyn konsolidoidun sopimuksen 6 artiklan mukaisten yleissopimuksen noudattamista koskevien jäsenvaltioiden velvoitteiden suhteen?

(1) EYVL C 240 E, 28.8.2001, s. 265.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(11. helmikuuta 2002)

Kuvaillessaan ammattimaista journalistista käyttäytymistä (viitatessaan hyvässä uskossa tapahtuvaan tietojen välittämiseen) arvoisat parlamentin jäsenet mainitsevat ehdotetun direktiivin asiaa koskevan artiklan, jota täydennetään Euroopan unionin perusoikeuskirjaan viittaavalla johdanto-osan 24 kappaleella. Komission tarkoitus ei tietenkään ole rajoittaa sananvapautta tai asettaa tarpeettomia rasitteita hyvässä uskossa tapahtuvalle journalistiselle työlle. Komissio ei myöskään usko, että direktiivillä olisi tällainen vaikutus. Sen vuoksi komissio katsoo, ettei kyseinen teksti vaaranna puhtaasti journalistisin tarkoitusperin toimivia henkilöitä.

Mitä journalistien yksityiseen käyttäytymiseen tulee, ehdotettu direktiivi noudattaa tasa-arvoisen kohtelun periaatetta, joka on kaiken lainsäädännön pohjana. Ehdotuksessa olevia yleisiä kieltoja pitäisi soveltaa kaikkiin, eikä henkilön ammatin tulisi vaikuttaa asiaan. Jos esimerkiksi piensijoittajien on täysin noudatettava rajoituksia, vaikka he toimisivatkin ensimmäistä kertaa rahoitusmarkkinoilla, on vaikea ymmärtää, miksi samoilla markkinoilla ammattimaisesti työskenteleviä tai muille markkinoilla toimiville neuvoja antavia henkilöitä pitäisi kohdella toisin.

Komission mielestä ehdotetun direktiivin säännökset eivät ole epäjohdonmukaisia Euroopan ihmisoikeuksia koskevaan yleissopimukseen sisältyvien sananvapautta koskevien säännösten eivätkä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaisten yleissopimuksen noudattamista koskevien jäsenvaltioiden velvoitteiden suhteen.

Komission tarkoitus on toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi, ottavatko ne käyttöön erityisiä journalisteihin sovellettavia säännöksiä vai eivät. Koska direktiivi osoitetaan jäsenvaltioille ja kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Euroopan ihmisoikeussopimuksen, ihmisoikeusvelvoitteita on noudatettava kaikilta osin, kun direktiiviä saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.