Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0644/99 esittäjä(t): Karl-Heinz Florenz (PPE) komissiolle (16. maaliskuuta 1999) Aihe: EU:n ilmastonsuojelupolitiikka Euroopan unioni lupasi Kiotossa joulukuussa 1997 pidetyssä ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen allekirjoittaneiden valtioiden kolmannessa kokouksessa vähentää CO2-päästöjään 8 %:lla vuoteen 2010 mennessä (vuoden 1990 päästöihin verrattuna). Enin osa tästä vähennyksestä lankeaa Saksan liittotasavallan vastuulle. Saksan hallitus on asettanut "peruuttamattomasti" tavoitteekseen ydinenergiasta luopumisen. Liittokansleri Schröder on ilmoittanut hallitusohjelmassaan, että Saksa siirtyy kivi- ja ruskohiilen yhdistävään energiantuotantoon. Mitä seurauksia tästä Saksan hallituksen energiapolitiikan tavoitteesta on lupauksille, joita Saksa antoi Kioton ilmastonsuojelukokouksen yhteydessä? Miten komissio arvioi Saksan käynnistämää kehitystä ydinenergiasta luopumiseksi, kun otetaan huomioon maailmanlaajuinen ilmastonsuojelun tarve? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (28. huhtikuuta 1999) Euroopan yhteisö ja jäsenvaltiot lupasivat Kiotossa vähentää kuuden kasvihuonekaasun päästöjä, CO2 mukaan lukien, kahdeksalla prosentilla vuosiin 2008-2012 mennessä vuoden 1990 tasosta. Saksa tuottaa suurimman osan yhteisön kasvihuonekaasupäästöistä, ja vuonna 1990 kolmen merkittävimmän kasvihuonekaasun - hiilidioksidin, metaanin ja typpioksiduulin - päästöt olivat Saksassa 1204 miljoonaa tonnia hiilidioksidina ilmaistuna, mikä on 28,6 prosenttia koko yhteisön päästöistä. Saksan hallitus on ottanut myös kansalliseksi tavoitteekseen vähentää hiilidioksidipäästöjä 25 % prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2005 mennessä. Kioton pöytäkirjan 4 artiklan mukaan jäsenvaltioilla ja yhteisöllä on mahdollisuus saavuttaa Kiotossa yhdessä sovittu päästöjen vähennystavoite. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot sopivat kesäkuussa 1998 ympäristöneuvoston kokouksessa yhteisön sisäisestä vastuunjakamisesta kahdeksan prosentin vähennystavoitteen saavuttamiseksi. Saksa hyväksyi 21 prosentin vähennystavoitteen. Vuonna 1995 Saksan kasvihuonekaasupäästöt olivat noin 12 prosenttia pienemmät kuin vuonna 1990. Kioton pöytäkirjan mukaisten sitoumusten täyttämiseksi Saksan on kehitettävä ja toteutettava kansallisia toimintaperiaatteitaan. Jokainen jäsenvaltio kehittää sitoumusten täyttämisen kannalta kustannus-hyötysuhteeltaan parhaat toimintaperiaatteet ja toimenpiteet. Yhteisön toimintaperiaatteita ja toimenpiteitä tarvitaan tukemaan ja täydentämään kansallisia pyrkimyksiä. Mitä tulee seurauksiin, joita Saksan ydinenergiasta luopuminen aiheuttaa ilmastopolitiikalle, komission kanta on aina ollut se, että politiikan eri tavoitteiden välisen tasapainon saavuttaminen on jäsenvaltioiden vastuulla. Tällaisia tavoitteita ovat esimerkiksi ydinvoiman asemaa energialähteiden joukossa ja ilmaston muutosta koskevat tavoitteet. Saksan hallituksen on arvioitava, millaiset seuraukset sen päätöksellä luopua ydinvoimasta asteittain on ilmastoa koskeviin sitoumuksiin ja ilmastopolitiikkaan. Komissio on viimeaikaisissa ilmastoa koskevissa tiedonannoissaan osoittanut, että kaikilla osa-alueilla voidaan merkittävästi vähentää kasvihuonekaasupäästöjä paremmalla energiatehokkuudella, kysyntää koskevilla toimenpiteillä, uusiutuvien energialähteiden ja joustomekanismien käytöllä. Tällä hetkellä on vaikea arvioida, miten ydinvoimalla tuotetusta energiasta luopuminen vaikuttaa ilmastonsuojeluun Saksassa, sillä vielä ei varmasti tiedetä, miten lopullinen ydinvoimasta luopuminen tapahtuu.