KIRJALLINEN KYSYMYS P-0277/01 esittäjä(t): Sérgio Marques (PPE-DE) komissiolle. Madeiran tulliton alue.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0168 - 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0277/01 esittäjä(t): Sérgio Marques (PPE-DE) komissiolle (2. helmikuuta 2001) Aihe: Madeiran tulliton alue Vuonna 1987 komissio hyväksyi asianmukaisesti Madeiran tullitonta aluetta (MFZ) koskevat rahoitukselliset ja verotukselliset tukijärjestelyt. Sittemmin hyväksyntää pidettiin kaksi kertaa. Viimeisimmän pidennyspäätöksen yhteydessä komissio päätti, että se ei vastusta järjestelyn soveltamista 31. joulukuuta 2000 asti, jolloin tilanne arvioitaisiin uudelleen. Kun komissio oli vuonna 1998 hyväksynyt suuntaviivat valtion aluetuille (Portugali ei ole vieläkään hyväksynyt näitä suuntaviivoja), kaikkia jäsenvaltioita pyydettiin EU:n perustamissopimuksen 88 artiklan nojalla muuttamaan olemassa olevat tukijärjestelynsä 1. tammikuuta 2000 niin, että ne ovat mainitussa komission asiakirjassa vahvistettujen kriteerien mukaisia. Komissio ei halunnut muuttaa kantaansa valtionavusta niin, että Madeiran erityisolosuhteet otettaisiin huomioon Amsterdamin sopimuksessa määrätyllä tavalla (EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa sallitaan suoraan tullittomiin alueisiin, valtion tukiin ja veropolitiikkaan liittyvät erityistoimenpiteet). Portugalin viranomaiset pitivät kiinni Madeiran tullitonta aluetta koskevan olemassa olevan tukijärjestelyn laillisuudesta. Tämän johdosta komissio käynnisti kesäkuussa 2000 tutkintamenettelyn, koska se epäili, että Madeiran tullittoman alueen nykyisessä tukijärjestelyssä ei noudateta yhteisön oikeutta, jonka mukaan tukia saa 1. tammikuuta 2000 lähtien myöntää vain itse Madeiran tullittomalle alueelle asettuvien yritysten toimintakuluihin. Komission päätös yllätti, sillä komissio itse loi uuden suotuisamman kehyksen syrjäisimpien alueiden valtioin tuille sekä kertomuksessa EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanotoimenpiteistä ja myöhemmin komission tekemissä tarkistuksissa suuntaviivoihin valtion aluetuista, jotta otettaisiin huomioon syrjäisimpien alueiden uusi asema. Tästä ilmoitettiin Portugalin tasavallalle elokuussa 2000. Virallisen tutkintamenettelyn käynnistäminen on heikentänyt luottamusta, joka on välttämätöntä Madeiran tullittoman alueen kehittymiselle, ja antanut ulkopuolisille kuvan epävarmasta järjestelystä. Tämä saattaa johtaa siihen, että toimijat siirtävät toimintaansa muille kilpaileville alueille. Menettely on häirinnyt myös alueellisen kehityksen keskeisiä tekijöitä. Tiedetäänhän, että tulliton alue on vauhdittanut Madeiran taloudellista ja sosiaalista kehitystä: on käynnistetty uusia investointihankkeita, tuotantorakenne on monipuolistunut, on saatu taitotietoa, koulutettu ammattitaitoista työvoimaan, luotu työpaikkoja (noin 2 700) ja Madeira on tullut tunnetummaksi ulkomailla. Kysymys on Euroopan unionin ja Portugalin erään kaikkein heikoimmassa asemassa olevan alueen kehityksestä. Yhteisön säännöt virallisen tutkintamenettelyn suorittamisesta antavat komissiolle huomattavan paljon aikaa tällaisia menettelyjä koskevien päätösten tekemiselle. Aikaa päätöksen tekemiseen voi olla jopa yli 18 kuukautta menettelyn käynnistämisestä. Kun otetaan huomioon, että tutkintamenettelyn julkistamisen johdosta Madeiran tullitonta aluetta kohtaan syntyi yleinen epäluottamus ja että komissio velvoitti ilmoittamaan tutkinnasta mahdollisille tuensaajille, eikö komissio katso, että asiasta olisi tehtävä päätös mahdollisimman nopeasti? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (5. maaliskuuta 2001) Kuten komissio totesi päätöksessään käynnistää EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa (ent. 93 artikla) tarkoitettu menettely Madeiran vapaa-aluetta koskeva rahoitus- ja verotukiohjelma hyväksyttiin ensimmäisen kerran vuonna 1987 EY:n perustamissopimuksen entisen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla. Myöhemmin komissio antoi kahdesti luvan jatkaa ohjelmaa, ensin kolmeksi vuodeksi, sitten kuudeksi vuodeksi. Komission viimeisimmän päätöksen ehtojen mukaisesti verotukea (täydellinen vapautus välittömästä verotuksesta vuoden 2011 loppuun) voidaan myöntää teollisuus-, rahoitus- ja palveluyrityksille, jotka ovat sijoittautuneet vapaa-alueelle ennen 1. tammikuuta 2001. Hyväksyttyään valtion aluetukea koskevat suuntaviivat komissio ehdotti kaikille jäsenvaltioille, että nämä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdassa määrättyinä aiheellisina toimenpiteinä muuttaisivat voimassa olevia aluetukijärjestelmiään 1. tammikuuta 2000 alkaen, jotta ne vastaisivat edellä mainittuja suuntaviivoja kyseisestä päivästä alkaen. Näissä suuntaviivoissa vahvistetaan, että yrityksen juoksevien kustannusten alentamiseen tarkoitetut aluetuet (toimintatuet) ovat periaatteessa kiellettyjä. Poikkeuksellisesti tämäntyyppisiä tukia voidaan kuitenkin sallia alueilla, joihin sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohtaa (ent. 92 artikla) edellyttäen, että tuki edistää alueellista kehitystä, myöntäminen on perusteltua tuen laadun vuoksi ja että tuen taso on suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään. On myös varmistettava, että tämä ehto täyttyy kaikkein syrjäisimmille alueille myönnettävissä toimintatuissa (jotka eivät ole alenevia eivätkä ajallisesti rajoitettuja) silloin, kun näiden tukien tarkoituksena on korvata EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa (ent. 227 artikla) mainituista haitoista aiheutuvia taloudellisen toiminnan harjoittamisen lisäkustannuksia. Madeiran vapaa-aluetta koskeva rahoitus- ja verotukiohjelma on lisäksi huomattavan kattava. Verovapauksina myönnettyjen tukien määrä oli vuonna 1997 yli miljardi euroa, ja tuet näyttävät keskittyneen rahoituspalvelujen ja kansainvälisten palvelujen aloille. Koska kyseisillä aloilla toimii noin 4000 yritystä, jotka yhteensä työllistävät suoraan vain noin 1000 henkilöä, on oikeutettua kysyä, edistävätkö tuet aluekehitystä. Tästä syystä komissio joutuu pohtimaan, onko kyseinen järjestelmä yhteisön lainsäädännön mukainen. Näin ollen ja kuten komissio on jo todennut vastauksessaan arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen P-1373/00(1) komission tarkoituksena ei ole millään tavoin haitata Madeiran alueen kehitystä, ja komissio on pahoillaan siitä, että Madeiran vapaakauppa-alueen tulevaisuuden suhteen näyttäisi vallitsevan epävarmuus. Komissio tekee myös parhaansa tehdäkseen asiassa päätöksen mahdollisimman nopeasti. (1) EYVL C 46 E, 13.2.2001, s. 180.