KIRJALLINEN KYSYMYS E-0554/00

esittäjä(t): Theodorus Bouwman (Verts/ALE) ja Karla Peijs (PPE-DE) komissiolle

(29. helmikuuta 2000)

Aihe: Lentokoneen ohjaamon miehistön työaika, lentoliikenteen turvallisuus ja sisämarkkinoiden toiminta

Alankomaalaisen televisio-ohjelman Netwerk aiheena oli 21. tammikuuta 2000 lentokoneiden ohjaamomiehistön työaika. Ohjelmassa kerrottiin, että hyvin pitkät työajat, 14 tuntia tai enemmän, ovat tavallisia. Tämä koskee erityisesti charteryhtiöitä.

Kölnissä sijaitsevan ilmailuntutkimuslaitoksen (Deutsches Institut für Luft- und Raumfahrt, DLR) äskettäinen tutkimus osoitti, että pitkät työajat vaarantavat turvallisuutta. Yli 10 tunnin katkeamaton työskentely yöllä ja yli 12 tunnin työskentely päivällä aiheuttaa lentokoneen ohjaamon miehistölle yliväsymystä ja heikentää keskittymiskykyä.

NASAssa Yhdysvalloissa tehdyt samantapaiset tutkimukset vahvistavat nämä tulokset. Sen perusteella koko Yhdysvaltoihin on asetettu 10 tunnin enimmäistyöaika yöllä ja 12 tunnin enimmäistyöaika päivällä.

EU:n jäsenvaltioiden määräykset eroavat toisistaan. Alankomaiden säännöt ovat laveat: enimmäistyöaika on 16 tuntia ja odottamattomissa olosuhteissa sitä voidaan pidentää 1,5 tunnilla.

- Tunteeko komissio NASAn ja DLR:n tutkimukset?

- Onko komissio meidän kanssamme samaa mieltä, että on vastuutonta antaa lentokoneen ohjaamomiehistön työskennellä pitempään kuin NASA ja DLR suosittelevat?

- Onko komissio meidän kanssamme samaa mieltä siitä, että sisämarkkinoiden hyvän toiminnan kannalta on tärkeää, että kaikissa jäsenvaltioissa on samat turvallisuuteen perustuvat työajat?

Eräistä työajan järjestelyistä annetun direktiivin 93/104/EY(1) muuttamista koskevasta Smetin mietinnöstä (A5-0041/1999) annetun lausunnon 5 kohdassa sanotaan, että komissio on luvannut tehdä lentokoneiden miehistöä koskevan ehdotuksen.

- Aikooko komissio ehdottaa myös edellä mainittujen tieteellisten suositusten sisällyttämistä direktiiviin? Jos aikoo, milloin se tapahtuu?

(1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(5. toukokuuta 2000)

Lentokoneiden ohjaamomiehistön lento- ja lepoaikojen pituus vaikuttaa merkittävästi lentoliikenteen turvallisuuteen, minkä vuoksi jäsenvaltiot ovat Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön suosituksesta antaneet asiaa koskevia kansallisia säännöksiä. Komissio on tietoinen siitä, ettei säännöksiä ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla ja että yhdenmukaistamisen puute saattaa vaikuttaa sisämarkkinoiden toimivuuteen ja Euroopan lentoliikenteen turvallisuuteen. Siksi komissio selvittääkin parhaillaan mahdollisuutta antaa ehdotus EU:n yhteisistä säännöistä tällä alalla.

Komission työ perustuu jo olemassa oleviin tieteellisiin tietoihin aivan kuten parlamentin jäsenet kysymyksessään esittävät. Komissio on ottanut huomioon Yhdysvaltojen ilmailu- ja avaruushallinnon (National Aeronautics and Space Administration, NASA) ja Saksan ilmailu- ja avaruusinstituutin (Deutsches Institut für Luft und Raumfahrt, DLR) tekemät selvitykset sekä monet muut vuosien kuluessa tehdyt tutkimukset. Komissio ei kuitenkaan voi tehdä johtopäätöstä, että NASA:n ja DLR:n tutkimuksissa selvitettyjä aikoja pitempi työaika olisi välttämättä turvallisuusriski. Mainituissa tutkimuksissa ei päätellä, että pitempi työaika on vaaratekijä vaan niissä annetaan suuntaviivoja ja suosituksia ohjaamomiehistön työvuorojen järjestämisestä. Komission tarkoituksena on käyttää saatuja tutkimustuloksia kehitellessään menetelmää, jolla voidaan luotettavasti arvioida eri lento- ja lepoaikajärjestelyjen rasittavuutta. Tällaista menetelmää voidaan käyttää apuna yhteisiä säännöksiä laadittaessa. Tutkimusta koskeva toimeksianto tehdään piakkoin.

Lentokoneiden ohjaamomiehistön työajat ovat paitsi lentoturvallisuustekijä myös työterveys- ja turvallisuuskysymys. Parlamentin jäsenten mainitsemaa, 23. maaliskuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/104/EY sovelletaan monien alojen työaikaan työterveyden ja -turvallisuuden osalta, mutta sitä ei sovelleta siviili-ilmailun alalla. Parhaillaan laaditaan säännöksiä, joiden tarkoituksena on taata riittävä turvallisuus myös tällä alalla. Siviili-ilmailun työmarkkinaosapuolet tekivät 22. maaliskuuta 2000 Euroopan laajuisen sopimuksen siviili-ilmailun lentohenkilökunnan työajan järjestämisestä. Sopimus kattaa siviililentokoneiden miehistön työaikajärjestelyjen vähimmäisvaatimukset, ja myös ohjaamomiehistö kuuluu sen soveltamisalaan. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 139 artiklan (entinen 118 b artikla) 2 kohdan mukaisesti ja allekirjoittajaosapuolten yhteisestä pyynnöstä komissio voi ehdottaa, että lentohenkilökunnan työaikoja koskeva sopimus saatetaan voimaan neuvoston direktiivillä.