ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2181/98 esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: BSE ja eräiden valtioiden eläinten ja eläinperäisten tuotteiden vientimahdollisuuksille aiheutuvat haitalliset seuraukset BSE:n esiintyminen eräissä EU:n jäsenvaltioissa vaikuttaa erittäin haitallisesti mahdollisuuksiin viedä eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita näistä kyseisistä valtioista. Esimerkiksi Alankomaissa kaksi vuonna 1997 havaittua BSE-tapausta estävät yhä tiettyihin maihin suuntautuvan perinteisen viennin normalisoinnin. 1. Voisiko komissio ilmoittaa, mitkä ovat sen suunnitelmat kyseisten valtioiden avustamiseksi, jotta ne voisivat normalisoida perinteiset vientisuhteensa ja mahdollisesti suunnitella uusia? 2. Voisiko komissio ilmoittaa, miten se aikoo toimia kansainvälisellä tasolla sääntöjen sopimiseksi siitä, että kaupparajoitteita asetettaessa on otettava huomioon asianmukainen riskianalyysi? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (7. syyskuuta 1998) Komissio on tietoinen, että monet kolmannet maat asettavat BSE:hen vedoten perusteettomia tuontirajoituksia EU:n jäsenvaltioista tapahtuvalle eläinten ja eläinperäisten tuotteiden tuonnille. Komissio tekee kaikkensa, niin asianomaisten maiden kanssa käytävissä kahdenkeskisissä neuvotteluissa kuin kansainvälisissä järjestöissäkin, taatakseen sen, ettei yhteisön vienti joudu tällaisten rajoitusten kohteeksi. Komissio toi kantansa julki erityisen voimakkaasti Pariisissa toukokuussa 1998 pidetyssä Maailman eläintautijärjestön kokouksessa. BSE:tä koskevien standardien, ohjeiden ja suositusten hyväksyminen kuuluu Maailman eläintautijärjestölle, jonka asema on tunnustettu Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimuksessa sellaisten terveys- ja kasvinsuojelutoimien soveltamisesta, jotka vaikuttavat eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppaan (SPS-sopimus). SPS-sopimuksessa kansainvälistä kauppaa koskevien terveystoimien edellytetään pohjautuvan tieteellisiin perusteisiin. Ihmisten, eläinten tai kasvien elämää tai terveyttä uhkaavien riskien arvioinnilla kulloinkin vallitsevissa olosuhteissa on SPS-sopimuksen 5 artiklan mukaisesti tärkeä asema. Komissio tulee edelleen vaatimaan yhteisöstä eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita tuovia maita noudattamaan SPS-sopimusta.
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0105



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1963/98 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Huippunopeiden junien Euroopan laajuinen verkko Suuret rautatieinvestoinnit Portugalissa olisivat perusteltuja jo maan syrjäisestä sijainnista Euroopan unionissa johtuvien ongelmien ratkaisemiseksi.Rautatiealan nykyiset ja suunnitellut sijoitukset kohdistuvat kuitenkin muihin maihin, huippunopeiden junien Euroopan laajuisen verkon investoinnit ovat menneet etenkin Espanjaan, mikä lisää Portugalin eristyneisyyttä, jollei verkkoa nopeasti uloteta myös Portugaliin. Koska näköpiirissä ei ole minkäänlaista tähän viittaavaa suunnitelmaa, voiko komissio vastata: Onko Portugalin yhdistämisestä huippunopeiden junien Euroopan laajuiseen verkkoon tehty suunnitelmia? Millä aikataululla? Miten se niveltyisi muissa maissa toteutettaviin verkkoihin? Miksi tilanteen arvioiminen on jätetty näin myöhään? Onko Portugalin hallitus jättänyt asiaa koskevia hakemuksia? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (30. heinäkuuta 1998) Yhteisön suuntaviivoissa Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi(1) myös Portugali kuuluu suurnopeusratojen verkkoon. Reittejä on suunniteltu kaksi: toinen pohjois-etelä-suunnassa Porton ja Lissabonin välille, toinen reitti yhdistäisi pohjois-etelä-radan Espanjan rataverkkoon Madridin kautta. Näiden kahden reitin sisällyttäminen suurnopeusratojen verkkoon osoittaa, että ne rakennetaan 250 kilometrin tai sitä suurempia tuntinopeuksia varten. Komissiolla ei kuitenkaan ole tiedossaan muita teknisiä yksityiskohtia niiden rakentamisesta tai suunnittelusta. Espanjan viranomaiset suunnittelevat oman osuutensa avaamista Madridista Ranskaan ilmeisesti vuoden 2004 tienoissa. Komissio tukee Lissabonin ja Porton yhdistävän reitin osalta erityisesti toteutettavuustutkimuksia, joiden pitäisi valmistua vuoteen 2000 mennessä. (1) EYVL L 228, 9.9.1996.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1495/98

esittäjä(t): Heinz Kindermann (PSE) , Jan Mulder (ELDR) , Jan Sonneveld (PPE) ja Robert Sturdy (PPE) komissiolle

(13. toukokuuta 1998)

Aihe: Hevosille tarkoitetut lääkevalmisteet

1. Komissio on varmaankin tietoinen siitä, että hevosia hoitavien eläinlääkärien työtä vaikeuttaa se, että hyväksyttyjen lääkeaineiden luettelossa hevosten hoitoon tarkoitettujen lääkevalmisteiden määrää rajoitetaan jatkuvasti, minkä vuoksi hoidon laatu huononee ja eläinten hyvinvointi vaarannetaan.

Tästä seuraa, kuten komissio varmastikin tietää, että tapauksissa, joissa eläinlääkärin oman jäsenvaltion hyväksyttyjen lääkeaineiden luettelossa ei ole sopivaa lääkevalmistetta, hevosia hoitavalla eläinlääkärillä ei ole muuta mahdollisuuta - siinä tapauksessa, että hän haluaa edelleenkin hoitaa hevosia, jotka on uskottu hänen haltuunsa - kuin käyttää kolmannesta jäsenvaltiosta tuotuja lääkevalmisteita tai käyttää sellaisia oman jäsenvaltionsa hyväksyttyjen lääkeaineiden luettelossa mainittuja lääkevalmisteita, joita ei kuitenkaan ole tarkoitettu hevosten hoitoon. Kumpikaan ratkaisu ei ole laillinen.

Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa varmistaakseen sen, että hevosia hoitavilla eläinlääkäreillä on käytössään mahdollisimman monipuoliset hoitomuodot ja lääkevalmisteet?

2. Onko komissio samaa mieltä kanssamme siitä, että ratsuhevosia ei pitäisi luokitella ravintolähteeksi, koska niitä teurastetaan yhteisössä vuosittain vain vähäinen määrä ja että tapauksissa, joissa tällaisia hevosia kuitenkin teurastetaan, jolloin ne muuttuvat osaksi ravintoketjua, suuren yleisön terveyttä olisi suojeltava asettamalla tietty määräaika, jota ennen teurastusta ei saa suorittaa (esim. 3 kuukautta)? Tällaisen määräajan asettamisella voitaisiin lisätä luottamusta siihen, että kaikkien sellaisten haitallisten aineiden määrä, joita eläimeen on kertynyt sen elämän aikana, olisi pudonnut tasolle, jonka voidaan katsoa olevan täysin harmiton kuluttajan kannalta.

Onko komissio edellä mainittu huomioon ottaen valmis tekemään eron ratsuhevosten ja pelkästään lihan takia kasvatettujen hevosten välillä ja hyväksymään sen, että ratsuhevosille voidaan antaa eläinlääkkeitä siinä tapauksessa, ettei hevosia koskevia korkeimpia sallittuja raja-arvoja ole määrätty?

3. Huolimatta pyrkimyksistä, joiden avulla harvoin tarvittavien tai vain pienille eläinryhmille soveltuvien eläinlääkkeiden määrää on tarkoitus lisätä, eläinlääkäreiden toimintaa rajoittaa juuri edellä mainituille ryhmille tarkoitettujen lääkevalmisteiden määrän vähyys. Onko komissio valmis harkitsemaan sitä, millaisia lisätoimenpiteitä voitaisiin toteuttaa tällaisten lääkevalmisteiden määrän lisäämiseksi ja kehittääkseen toimintamallin, joka perustuu harvinaisten sairauksien hoitoon tarvittavien lääkeaineiden (Orphan Drugs) yhteydessä toteutettuihin toimenpiteisiin?
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0040



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1456/98 esittäjä(t): Felipe Camisón Asensio (PPE) komissiolle (11. toukokuuta 1998) Aihe: Humalanviljely Leonin provinssissa Espanjassa On yleisesti tiedossa oleva seikka, että humalanviljely Leonin provinssissa on kärsinyt vakavista viljelyalueen vähennyksistä aina vuodesta 1985 lähtien. Tällä hetkellä ollaan tilanteessa, jossa alkuperäisestä 2 000 hehtaarista on käytössä alle puolet. Tämä tilanne tuo mukanaan vakavia sosiaalisia seurauksia. Työpaikkoja menetetään alueella, jolla muutenkin kärsitään työttömyysongelmista. Tämän vuoksi yritys vähentää yhä lisää kyseistä viljelyalaa aiheuttaisi sen, että jo muutenkin epätoivottava tilanne kärjistyisi. On myös riittävästi osoitettu, että humalanviljely ei ole korvattavissa toisella riittävän kannattavalla vaihtoehdolla, jolla voitaisiin ratkaista lisävähennysvaatimuksista johtuvan ongelman kärjistyminen. Miksi mahdollisten vähennyksien lähtökohtana ei pidetä vuonna 1985 istutettua pinta-alaa, koska sen jälkeen on jo toteutettu huomattavia ja riittäviä vähennyksiä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (23. kesäkuuta 1998) Neuvoston 25. toukokuuta 1998 hyväksymät humala-alan tilapäiset erityistoimenpiteet, joihin sisältyy väliaikainen tuotannosta poistaminen sekä raivaaminen, eivät ole pakollisia, vaan tuottajajäsenvaltiot voivat itse päättää sovelletaanko niitä vai ei. Vuosi 1977 valittiin kyseisten toimenpiteiden viitevuodeksi, koska vapailla markkinoilla todetut hinnat etenkin saksalaisen humalan osalta (jonka osuus yhteisön tuotannosta on 80 prosenttia) laskivat hyvin alhaiselle tasolle ja olivat selvästi viimeisten 20 vuoden keskihintoja alempia.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1843/98 esittäjä(t): Yves Verwaerde (PPE) komissiolle (12. kesäkuuta 1998) Aihe: Natura 2000 -verkostoa koskevan tiedotuskampanjan taloudellinen tukeminen Viittaan Bjerregaardin kirjalliseen kysymykseeni E-0629/98(1) antamaan vastaukseen ja pyytäisin saada tarkempia tietoja siitä, mitkä kansalaisjärjestöt ovat neuvoston 16. joulukuuta 1997 tekemän päätöksen mukaisesti, joka koski pääasiassa ympäristösuojelun alalla toimivien kansalaisjärjestöjen tukemista, saaneet EU:n tukea Natura 2000 -verkostoon suoranaisesti liittyvään toimintaan? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (10. heinäkuuta 1998) Ensisijaisesti ympäristöalalla toimivien eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen tukemista koskevan ehdotuspyynnön(2) yhteydessä komissio myönsi vuonna 1997 yhteisön rahoitustukea suoraan Natura 2000 -verkostoon liittyvien toimien toteuttamiseen valtioista riippumattomille järjestöille. Kyseiset järjestöt ovat World Wildlife Fund, European Policy Office (Belgia), Stichting Wetlands International (Alankomaat) ja Birdlife International (Itävalta). Vuonna 1997 rahoitusta saaneiden järjestöjen täydellinen luettelo on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Komissio on julkaissut ensisijaisesti ympäristönsuojelun alalla toimivien valtioista riippumattomien järjestöjen tukemiseksi 16 päivänä joulukuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/872/EY(4) mukaisesti ehdotuspyynnön yhteisön toimintaohjelmasta(5). Ehdotuksia valitaan parhaillaan. (1) EYVL 310, 9.10.1998, s. 106. (2) EYVL C 53, 22.2.1997. (3) EYVL C 85, 20.3.1998. (4) EYVL L 354, 30.12.1997. (5) EYVL 25, 24.1.1998.
Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1721/98 esittäjä(t): Pervenche Berès (PSE) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Melutason rajoittaminen Euroopan unionin lentokentillä: sulkeminen yöajaksi Komission vihreää kirjaa tulevaisuuden melupolitiikasta (KOM(96) 0540) koskeneessa 10. kesäkuuta 1997 annetussa päätöslauselmassa (A4-0183/97)(1) Euroopan parlamentti pyysi komissiota laatimaan lentokoneiden melua koskevia sitovia määräyksiä ja yhdenmukaistamaan niitä (kohta 29) sekä katsoi, että "lentoliikenne, etenkin yöllä, häiritsee ihmisiä ja että sitä sen vuoksi pitäisi vähentää" (kohta 31). Voisiko komissio ilmoittaa, mitä todellisia aloitteita se on tehnyt tai mitä se aikoo tehdä Euroopan parlamentin pyynnön johdosta, joka koski tiettyjen Euroopan unionissa sijaitsevien lentokenttien kautta tapahtuvan yöliikenteen aiheuttamien meluhaittojen koordinoitua rajoittamista? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (8. heinäkuuta 1998) Komissio valmistelee osana vuoden 1998 työohjelmaansa tiedonantoa lentoliikenteestä ja ympäristöstä. Tiedonantoon on tarkoitus sisällyttää arviointi tulevaisuudessa mahdollisesti annettavan, toimintarajoituksia koskevan yhteisön kehyksen laajuudesta ja sisällöstä. Rajoitukset koskisivat erityisesti yöliikennettä lentokentillä, joilla on voimassa melun tasoa koskevat rajoitukset. Tällä välin komissio on tehnyt aiempaan yhteisön lainsäädäntöön(2) perustuvan ehdotuksen(3) sellaisten lentokoneiden rekisteröinnin ja käytön rajoittamiseksi yhteisössä, joihin on asennettu nk. melunvaimennussarja. (1) EYVL C 200, 30.6.1997, s. 28. (2) Neuvoston asetus 92/14/ETY, EYVL L 76, 23.3.1992., sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 98/20/EY, EYVL L 107, 7.4.1998. (3) EYVL C 118, 17.4.1998.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2754/98 esittäjä(t): Olivier Dupuis (ARE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Sisilian alueneuvoston hyväksymä metsästyslaki Sisilian alueneuvosto hyväksyi 20. elokuuta 1998 lakiesityksen luonnonvaraisen elämän suojelusta ja metsästyksen harjoittamisesta. Lakiesitys on Italian kansallisen oikeuden ja perustuslain vastainen. Tällaisella päätöksellä rikotaan erästä yhteisön direktiiviä vastaan, sillä lajeihin, joita on lupa metsästää, on sisällytetty Sisilian kivikkopyy. Tämä on direktiivin ETY 79/409(1) ja sitä seuraavien tarkistusten vastaista, sillä direktiivin liitteessä I laji määrätään erityissuojelun alaiseksi yhteisössä. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että yhteisön oikeutta ja direktiivejä noudatetaan? Komission jäsenen Ritt BjerregaardinKomission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 1998) Komissio suorittaa tarvittavat yhteydenotot kaiken saatavissa olevan tiedon hankkimiseksi kuvaillusta asiasta. Se ei epäröi aloittaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklassa määrättyä menettelyä, jos tämä osoittautuu tarpeelliseksi. (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0062



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1676/98 esittäjä(t): Kirsi Piha (PPE) komissiolle (29. toukokuuta 1998) Aihe: Phare-varojen käyttö Latviassa Baltian alueen ympäristöongelmiin ja Itämeren alueen saasteisiin on jäsenmaissa kiinnitetty paljon huomiota. Alueen ympäristön suojeluun ja saasteiden vähentämiseen on tullut rahoitusta monelta taholta. Kysynkin komissiolta, kuinka suuri osuus Latvialle myönnetyistä Phare-varoista on käytetty vuonna 1997 ympäristötuhojen korjaamiseen ja niiden ennaltaehkäisemiseen ja miten varat on kohdistettu.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1814/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Piensäästäjien suojelu Komissio on varmaan kuullut äskettäin annetusta laista, jolla säännellään rahamarkkinoita Italiassa ja jolla on uudistettu "corporate governancea" koskevia määräyksiä. Vaikka tietyillä määräyksillä on myönteinen vaikutus piensäästäjien suojeluun, esitän komissiolle seuraavat kysymykset: 1. Eikö se katso, että koska tästä suojelusta hyötyvät lähes yksinomaan yhteissijoittajat (työntekijöiden rahastot ja yhdistykset), sillä ei todellisuudessa turvata yksittäisen piensäästäjän etuja? 2. Eikö sen mielestä se, että täydellinen haltuunotto on pakollinen, jos osakkeenomistajalla on vähintään 30 prosenttia pääomasta hallussaan, johda itse asiassa tilanteeseen, jossa suurilla ryhmillä on hallitseva asema? Suurimmassa osassa italialaisia yrityksiä omaisuus on varsin keskitetty ja pienessä osassa suuryrityksiä (hiljattain yksityistetyt valtion yritykset), joissa on monia osakkeenomistajia, tällä määräyksellä on haitallinen vaikutus pyrkimyksiin saavuttaa hallitseva asema, sillä kun tietty kynnys on ylitetty, joudutaan maksamaan tuhansia miljardeja liiroja? 3. Eikö se katso, että kun kansanpankkien ja osuuspankkien osakkeenomistajien tilannetta ei ole otettu huomioon, nämä ovat pankin armoilla heille kuuluvien osuuksien luovutuksessa? 4. Eikö euron tullessa voimaan osakkeisiin sijoittavia piensäästäjiä olisi suojeltava enemmän ja tehokkaammin? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (31. heinäkuuta 1998) Komissio katsoo, että 24. helmikuuta 1998 annettu laki "Testo unico delle disposizioni finanziarie" sisältää yritysjohtamisen alalla tärkeitä säännöksiä yleensä sijoittajien ja siten myös yksittäisen sijoittajan suojasta. Säännökset, joiden tarkoituksena on saada yhtiöiden hallinto avoimemmaksi ja lisätä tiedotusta osakkeenomistajille sekä parantaa vähemmistöosakkaiden oikeuksia, koituvat kaikkien osapuolten hyödyksi. Kun täydellinen yritysostotarjous tehdään pakolliseksi, otetaan yleensä huomioon vähemmistöosakkaiden etu. Yhtiöoikeudellisesta yritysostotarjouksesta 10. marraskuuta 1997(1) annetussa muutetussa direktiiviehdotuksessa säädetään myös täydellisestä tarjouksesta, samoin kuin osittaisesta tarjouksesta. Säännellyillä markkinoilla listautumattomien kansanpankkien ja osuuspankkien osalta komissio panee merkille, että kyseinen laki on hyväksytty parlamentin valtuutusmenettelyllä. Siinä ei ilmeisesti ole pidetty tarpeellisena ottaa huomioon arvoisan parlamentin jäsenen esiin tuomia seikkoja, vaan säännönmuutos on nimenomaan rajoitettu koskemaan ainoastaan markkinoilla listautuneita yrityksiä. Euron käyttöönotto antaa sijoittajalle mahdollisuuden valita useiden kansallisten markkinoiden välillä ilman valuuttariskiä. (1) KOM(97) 565 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2099/98 esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) komissiolle (10. heinäkuuta 1998) Aihe: Luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettu EU:n direktiivi 79/409/ETY Saksan liittotasavallan ja sen osavaltioiden metsästyslainsäädäntö rikkoo monissa kohdin Euroopan unionin luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettua direktiiviä 79/409/ETY(1). 1. Kuinka monta valitusta komissio on tähän mennessä saanut asiasta? 2. Kuinka monta sopimuksen rikkomiseen liittyvää menettelyä komissio on tästä johtuen pannut vireille? 3. Onko asiasta annettu tuomioita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa? Jos on, niin millaisia (ystävällisesti mainitkaa päivämäärä ja asiakirjan numero)? Komission puheenjohtajan Jacques SanterinKomission puolesta antama vastaus (14. syyskuuta 1998) 1. Komissioon on lähetetty tähän mennessä 646 kannetta, jotka koskevat luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettua direktiiviä 79/409/EY vastaan rikkomista. Saksaa vastaan kanteita on esitetty 54. 2. Komissio on käynnistänyt kunkin kanteen johdosta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn. Kanteet, jotka sisältävät samanlaisia seikkoja, on kuitenkin koottu yhteen. Tällä hetkellä Saksaa vastaan on käynnissä kolme direktiivistä 79/409/EY johtuvien velvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä. 3. EY:n tuomioistuin on antanut Saksaa koskevan tuomion komission direktiivistä 79/409/EY johtuvien velvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen johdosta seuraavissa asioissa: - C-412/85, tuomio annettu 17. syyskuuta 1987 - C-288/88, tuomio annettu 3. heinäkuuta 1990 - C-57/89, tuomio annettu 28. helmikuuta 1991 - C-345/92, tuomio annettu 23. maaliskuuta 1993 (EY:n perustamissopimuksen 171 artiklaan perustuva asia edellä mainitun, 17. syyskuuta 1987 annetun tuomion täytäntöönpanon laiminlyönnistä). Asia C-121/97 on poistettu käsittelystä, kun Saksa on alkanut noudattaa asiaan liittyviä velvoitteitaan. Asian käsittely käynnistettiin EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan perusteella, kun edellä mainitun, 3. heinäkuuta 1987 annetun tuomion täytäntöönpano oli lyöty laimin. (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1959/98 esittäjä(t): Jean-Yves Le Gallou (NI) neuvostolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Toissijaisuusperiaatteen noudattaminen Euroopan komissio pitää Ranskan rautatieyhtiö SNCF:n monilapsisille perheille tarkoitettua alennusjärjestelmää syrjivänä, koska se perustuu kansalaisuuteen ja rajoittaa muiden jäsenvaltioiden kansalaisten sijoittautumisvapautta. Miten neuvosto suhtautuu tähän asiaan? Eikö komission kanta ole Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa tunnustetun toissijaisuusperiaatteen vastainen? Pitääkö neuvosto tätä komission perheenvastaista toimenpidettä ajankohtaisena tämän päivän Euroopassa, joka kärsii väestön vähenemisestä? Mitä neuvosto aikoo tehdä tämän komission vaatimuksen torjumiseksi? Vastaus (28.-29. syyskuuta 1998) Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrätyn toimielinten välisen toimivallan jaon huomioon ottaen neuvosto voi ainoastaan ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että perustamissopimuksen määräysten noudattamisen valvonta kuuluu komissiolle. Neuvoston tehtävä ei myöskään ole ottaa kantaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla aloitettuun menettelyyn.
Virallinen lehti nro C 013 , 18/01/1999 s. 0039



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1511/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (13. toukokuuta 1998) Aihe: Lisätietoja Rooman keskusmeijeristä Rooman keskusmeijeristä esitettyihin kysymyksiin E-3408/97(1) ja E-0547/98(2) sekä paikallisessa lehdistössä 30. maaliskuuta 1998 julkaistuihin uusiin tietoihin liittyen voiko komissio ilmoittaa: 1. Pitääkö se valtiontukien myöntämistä Rooman keskusmeijerien toimintakustannusten kattamiseksi perustamissopimuksessa turvatun vapaan kilpailun vastaisina? 2. Katsooko se, että Rooman kaupungin toteuttama yksityistäminen on voimassa olevien direktiivien mukainen? Voiko komissio myös toimittaa tiedot mahdollisista päätöksistään tässä asiassa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (10. kesäkuuta 1998) 1. EY:n perustamissopimuksen 92 - 94 artiklan soveltamisesta omaksumansa nykyisen käytännön mukaan komissio katsoo, että toimintatuen myöntäminen mille tahansa yhtiölle ei sovellu yhteismarkkinoille, sillä se antaa tälle yhtiölle kilpailuedun muihin yhteisön toimijoihin nähden, jotka eivät saa samanlaista tukea. Päätöksessään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely Centrale del Latte di Roma -yhtiölle myönnettyjen toimintatukien osalta komissio noudatti vakiintunutta politiikkaansa. 2. Vaikka komissio ei vastusta Central del Latte di Roma -yhtiön yksityistämistä, se on aloittanut EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, koska se epäilee, että tietyt yksityistämisprosessin yhteydessä ilmeisesti myönnetyt tuet eivät sovellu EY:n perustamissopimukseen. (1) EYVL C 158, 25.5.1998, s. 103. (2) EYVL C 310, 9.10.1998, s. 84.