Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2062/98 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle (7. heinäkuuta 1998) Aihe: Uusiutuvien energiavarojen kansallinen edistäminen Euroopan unionissa on asetettu tavoitteeksi uusiutuvien energiavarojen osuuden lisääminen 15 prosenttiin energiantuotannosta. Joidenkin laskelmien mukaan niiden osuus on tällä hetkellä vain 8 prosenttia, ja tästä luvusta yli 3/4 on vesivoiman osuutta. Jos pyritään 15 prosenttiin, kasvun tulee toteutua muista energialähteistä. Onko komissiolla tietoa siitä, mikä on uusiutuvien energiavarojen osuus energiantuotannosta kussakin jäsenvaltiossa ja pyritäänkö EU:ssa synnyttämään kansallisia ohjelmia uusiutuvien energiavarojen osuuden nostamiseksi 15 prosenttiin? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1998) Neuvosto antoi 8. kesäkuuta 1998 uusiutuvien energialähteiden käytön edistämistä koskevan päätöslauselman(1), jossa asetettiin selkeäksi tavoitteeksi uusiutuvien energialähteiden nykyisen osuuden kaksinkertaistaminen 6 prosentista 12 prosenttiin yhteisön primaarienergian kulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. Tavoite perustuu suosituksiin, jotka on esitetty marraskuussa 1997 annetussa komission valkoisessa kirjassa uusiutuvia energialähteitä koskevasta yhteisön strategiasta ja toimintasuunnitelmasta(2). Vesivoimalla (suurilla ja pienillä vesivoimalaitoksilla) tuotettiin 13 prosenttia kaikesta yhteisössä tuotetusta energiasta vuonna 1995. Valkoiseen kirjaan sisältyy taulukoita, joista käyvät ilmi parlamentin jäsenen pyytämät tiedot uusiutuvien energialähteiden osuudesta energian kokonaiskulutuksesta kussakin jäsenvaltiossa. Valkoisessa kirjassa esitetyn strategian mukaan jäsenvaltiot ovat tärkeässä asemassa, kun uusiutuvien energialähteiden markkinaosuutta pyritään kasvattamaan. Suurimmalla osalla jäsenvaltioista joko jo on tähän tähtääviä kansallisia suunnitelmia ja ohjelmia tai ne ovat parhaillaan hyväksymässä tällaisia järjestelmiä ja toimenpiteitä, joihin niiden on myös osoitettava voimavaroja. Komissio tukee voimakkaasti tätä prosessia kansallisella ja paikallisella tasolla, mutta vastuu tällaisten uusiutuvien energialähteiden tukemista ja edistämistä koskevien kansallisten ohjelmien laatiminen kuuluu kuitenkin jäsenvaltioille. Yhteisön ja komission pääasiallisena tehtävänä on toteuttaa toimia, joista saadaan lisäarvoa yhteisön tasolla, sekä varmistaa jäsenvaltioissa toteutettavien toimien yhteensovittaminen ja edistää täydellistä avoimuutta ja tasapuolista kilpailua sekä yhtenäistä lähestymistapaa, jonka avulla prosessi ruokkii itse itseään. Lisäksi komission on tietenkin varmistettava yhteisön nykyisten voimavarojen paras mahdollinen käyttö uusiutuvien energialähteiden edistämiseksi. Komissio kannustaa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioita asettamaan omia kansallisia tavoitteitaan uusiutuvien energialähteiden osuuden kasvattamiseksi kukin omien olosuhteidensa mukaisesti. Komissio ei voi kuitenkaan velvoittaa jäsenvaltiota tekemään näin. Komission on seurattava uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja annettava ehdotuksia muutoksista, jotka saattavat osoittautua tarpeellisiksi strategian toteuttamisen myötä, jotta yhteisön toiminnassa kokonaisuudessaan lähestyttäisiin yleistä tavoitetta, joka on saavuttaa uusiutuville energialähteille 12 prosentin osuus yhteisön energiataseesta vuoteen 2010 mennessä. (1) EYVL C 198, 24.6.1998. (2) KOM(97) 599 lopullinen.