FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/650

(2004/C 78 E/0691)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3818/03

esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle

(12. joulukuuta 2003)

Aihe: Eläkkeen saamisen edellytykset Kreikassa

Eläkeläisten Kreikassa esittämien valitusten mukaan kaikissa muissa unionin jäsenvaltioissa tärkein arviointiperuste eläkkeen myöntämisessä on se, millä hetkellä niin kutsuttu ”vakuutusriski” alkaa, toisin sanoen milloin kansalainen ylittää tietyn ikärajan ja vanhuuteen itsestään selvästi liittyvät riskit alkavat ilmetä. Esitettyjen valitusten mukaan näin ei kuitenkaan ole Kreikassa, missä tärkeimpänä perusteena on tietyn työvuosien vähimmäismäärän (eli leimamerkkien määrän) täyttyminen kansalaisen kohdalla.

Valitusten esittäjät mainitsevat, että kaikkialla muualla Euroopan unionissa jokainen kansalainen saa oikeuden eläkkeeseen ylittäessään jonkin ikärajan ja että hänen eläkkeensä määrä on täysin suhteutettu hänen työvuosiinsa (vaikka niitä olisi vain vähän), mutta Kreikassa tämä ei päde.

On syytä huomata, että yksi tämän tilanteen seuraus on, että monet iäkkäät kreikkalaiset naiset (joilla ei ole esittää leimamerkkejä, koska he ovat koko elämänsä hoitaneet perheen lapsia ja huolehtineet kodinhoidosta) eivät saa minkäänlaista eläkettä, jos esimerkiksi heidän puolisonsa saa noin 600 euron suuruisen kuukausieläkkeen. Huomautettakoon yleisemmin, että kreikkalaiset eläkkeet ovat unionin alhaisemmat; laajat eläkeläisryhmät (lähes 90 prosenttia eläkeläisistä) saavat alle 500 euron kuukausieläkkeen, ja on ryhmiä (esimerkiksi taksinkuljettajat), jotka saavat 300 euron tai sitäkin alhaisemman eläkkeen.

Voiko komissio kertoa, ovatko Kreikassa sovellettavat eläkkeiden myöntämisperusteet täysin sopusoinnussa yhteisön lainsäädännön kanssa? Saavatko muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaiset jonkin vähimmäiseläkkeen, kun niin kutsuttu ”vakuutusriski” alkaa, eli kun he ylittävät jonkin ikärajan, riippumatta siitä, paljonko heille on kertynyt työvuosia? Minkä suuruisia nämä vähimmäiseläkkeet ovat (yksityiskohtaisesti eriteltyinä) muissa unionin 14 jäsenvaltiossa? Saavatko eläkeläiset muualla EU:ssa täysin työvuosiinsa (vaikka vähäisiinkin) suhteutettuja eläkkeitä ylitettyään jonkin tietyn ikärajan? Mikä tämä ikäraja on (yksityiskohtaisesti eriteltynä) muissa 14 jäsenvaltiossa? Onko yhteisön lainsäädännön mukaista, ettei joillakin iäkkäillä Kreikan kansalaisilla ole oikeutta minkäänlaiseen eläkkeeseen, kun heillä kuitenkin on takanaan (edes vähän) työvuosia? Voisivatko he EU:n lainsäädännön perusteella vaatia edes pientä eläkettä, joka vastaisi heille kertyneitä työvuosia?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus

(28. tammikuuta 2004)

Eläkejärjestelmien suunnittelu kuuluu jäsenvaltioiden vastuualaan. Sosiaalista suojelua koskeva yhteisön lainsäädäntö kattaa vain muutamat eläkejärjestelmiin liittyvät näkökulmat, esimerkiksi jäsenvaltiosta toiseen muuttavien kansalaisten oikeudet sekä miesten ja naisten yhtäläisen kohtelun (joitakin poikkeuksia myönnetään kuitenkin eläkeiän ja perhe-etuuksien osalta). Yhteisön lainsäädännössä ei säädetä eläkemaksujen ja eläkeoikeuksien välisestä yhteydestä.

Lakisääteisten eläkejärjestelmien suunnittelu on hyvin erilaista EU:ssa. Joissakin jäsenvaltioissa maksetaan kiinteää eläkettä 65. ikävuodesta lähtien (Tanskassa ja Alankomaissa asuinpaikan sekä Irlannissa eläkemaksujen perusteella). Useimmissa jäsenvaltioissa eläke perustuu vakuutuksen piiriin kuuluviin tuloihin, minkä yhteydessä otetaan huomioon yhä pitenevät ansiotulohistoriat. Lakisääteiset eläkejärjestelmät poikkeavat kuitenkin monin tavoin tiukista vakuutusperiaatteista. Eläkeoikeuden saamisen edellytyksenä saattaa olla vähimmäisvakuutuskauden täyttyminen (jolloin eläkemaksut eivät välttämättä johda vastaaviin etuuksiin). Toisaalta taas tietyt kaudet, joilta ei ole maksettu eläkemaksuja (työttömyyden, sairauden, perhesyistä tapahtuvan työuran keskeyttämisen tai koulutuksen vuoksi), voidaan tunnustaa eläkkeeseen oikeuttaviksi. Tuloihin tai eläkemaksuihin perustuvat lakisääteiset eläkejärjestelmät takaavat lisäksi usein vähimmäiseläkkeen.

Lisätietoja kansallisten eläkejärjestelmien piirteistä saa ”Missoc — Social Protection in the Member States and the European Economic Area” -julkaisusta (1) sekä komission ja neuvoston yhteisestä raportista riittävistä ja kestävistä eläkkeistä (maaliskuu 2003) (2). Yhteinen raportti sisältää erityisesti taulukoita eläkeiästä (taulukko 7) ja ikääntyneiden vähimmäistulotakuusta (taulukko 1).

(1) http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc/index_en.html

(2) http://europa.eu.int/comm/employment_social/soc-prot/pensions/index_en.htm