KIRJALLINEN KYSYMYS E-1193/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(26. huhtikuuta 2002)

Aihe: Euron käyttöönoton vaikutukset: toimenpiteet kansalaisten suojelemiseksi hintojen nostamiselta ja ostovoiman laskulta

1. Onko komissio tietoinen 10. huhtikuuta ilmi käyneestä tiedosta, että tuotteiden myynti laski Alankomaissa vuoden 2002 ensimmäisellä vuosineljänneksellä yhden prosentin, mutta kuluttajien menot kasvoivat 5 prosentin keskimääräisen hintojen kasvun vuoksi 4 prosenttia?

2. Osasiko komissio ennakoida kysymyksessä 1 tarkoitetun ensimmäisen vuosineljänneksen aikaisen myynnin laskun ja hintojen nousun? Millä prosenttiosuudella ennakkoarviointi ylitettiin?

3. Vastaavatko KROn ja Nibudin suorittaman guldenin ja euron suosiota mittaavan tutkimuksen luvut komission arviota?

4. Mihin euron käyttöönoton valmisteluun liittyvien valintojen yhteydessä asetettuihin päämääriin ei ole tämän tutkimuksen tulosten mukaan päästy?

5. Onko komissiolla samanlaista tietoa muista euroalueen valtioista? Poikkeavatko ne vai vastaavatko ne pääosin Alankomaiden tietoja?

6. Miten komissio selittää sen, että hintojen nousu poikkeaa eri yrityssektorien ja niiden tuotteiden ja palveluiden välillä? Onko hintoja nostettu samoilla sektoreilla euroalueen kaikissa valtioissa?

7. Mitä toimenpiteitä komissio pitää näiden tulosten vuoksi tarpeellisina kuluttajien suojelemiseksi hintojen nostamiselta ja pyöristämiseltä ylöspäin? Onko komission mielestä toivottavaa, että hinnat jäädytettäisiin loppuvuoden 2001 tasolle tai pienituloisille myönnettäisiin helpotuksia? Jos komissio pitää hintojen kohoamista hyväksyttävänä vuosittaisen inflaation tason perusteella, mikä olisi suurin hyväksyttävä prosenttikorotus vuoden 2002 loppuun asti kestävälle ajanjaksolle?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(24. kesäkuuta 2002)

1. Arvoisa parlamentin jäsen viittaa oletettavasti Centraal Bureau voor de Statistiek -viraston 13. maaliskuuta 2002 julkaisemaan lehdistötiedotteeseen PB02-052 ja

10. huhtikuuta 2002 julkaisemaan lehdistötiedotteeseen PB02-071. Näiden mukaan Alankomaiden vähittäiskaupan liikevaihto nousi edellisvuoteen verrattuna 5,7 prosenttia tammikuussa 2002 ja 3,9 prosenttia helmikuussa 2002. Tämä puolestaan vastaa myynnin määrän noin 0,2 prosentin (tammikuu) ja 1,2 prosentin (helmikuu) laskua ja vastaavasti 6,0 prosentin (tammikuu) ja 5,1 prosentin (helmikuu) suuruista hintojen nousua. Komission tietojen mukaan maaliskuusta 2002 eikä vuoden 2002 ensimmäisestä neljänneksestä kokonaisuudessaan ole vielä tietoja.

2. Komissio on ottanut huomioon nämä tiedot laatiessaan uusimpia taloudellisia ennusteitaan. Tämän vuoden alun inflaatio oli odotettua nopeampaa, mikä on yksi pääsyistä siihen, että edellinen, marraskuussa 2001 tehty inflaatioennuste vuodelle 2002 muutettiin yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin (YKHI) osalta 2,6 prosentista 3,5 prosenttiin ja kansallisen kuluttajahintainflaation osalta 2,5 prosentista 3,3 prosenttiin. Todellisen kasvun ennustetta vuoden 2002 yksityisten kulutusmenojen osalta muutettiin samoin viime syksyn 2,3 prosentista tämän kevään 2,1 prosenttiin.

3. On muistettava, että tulokset, joita on saatu Katholieke Radio Omroepin/Nederlands Instituut voor Budgetonderzoekin (KRO/NIBUD) tekemistä euron suosiota koskevista kyselyistä, eivät ole kaikilta osin tyydyttäviä. Yhtenäisvaluutan edut suurimmassa osassa yhteisöä ovat kuitenkin sellaiset, että ne vähitellen tulevat selvemmiksi Euroopan kansalaisille. Monien Alankomaiden kuluttajien tuntema pettymys johtuukin enemmän inflaation nopeutumisesta Alankomaissa vuoden 2001 alusta. Eurokolikoiden ja -seteleiden käyttöönotto tuskin vaikutti tähän paljoakaan.

4. On aivan liian aikaista tehdä johtopäätöksiä euron käyttöönottoon liittyvien tavoitteiden toteutumisesta sellaisten tietojen ja tutkimusten perusteella, joiden aineisto on kerätty vain kahden tai kolmen kuukauden ajalta. Kuten sanottu, komissio uskoo vakaasti, että yhtenäisvaluutan edut unionin taloudelle ja Euroopan kansalaisille tulevat esille vähitellen ajan kuluessa ja varmasti voittavat yhtenäisvaluuttaan siirtymiseen liitetyt haitat.

5. Kysymys viittaa kuluttajien käsitystutkimuksiin. Komissio ei voi vastata kysymykseen, koska tällaista tietoa ei ole saatavilla yhteisöjen tilastotoimistossa Eurostatissa sen enempää kansalliselta tasolta kuin yhteisön tasoltakaan.

6. On syytä huomauttaa, että CBS on sitä mieltä, että se ei voi arvioida siirtymävaiheen todennäköisiä vaikutuksia. Kuluttajahinnat todellakin vaihtelivat eri jäsenvaltioiden ja menoryhmien välillä normaaliin tapaan. Muutoskerroin YKHI-euroalueella oli vuoden 2001 viimeisen neljänneksen (Q4/01) ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välillä (Q1/02) 0,8 prosenttia. Tämä oli korkeampi kuin vastaavat arvot kahdelta aikaisemmalta neljännekseltä, mutta matalampi kuin Q2/01-arvo. Kaikkein tarkimmissa YKHI-osatekijöiden arvioissa, jotka ovat saatavilla Eurostatissa, korostuu se, että tammikuussa 2002 ja Q1/02-neljänneksellä joissakin hinnoissa oli epätavallisia muutoksia, jotka voivat heijastaa siirtymävaiheen inflaatiota. Muutokset koskivat pääasiassa ravintola- ja kahvilapalveluita sekä joitakin terveys- ja korjauspalveluita. Hintojen nousu useimmissa tuoteryhmissä voidaan Eurostatin analyysien mukaan selittää normaalilla inflaatiolla ja joillakin erityistekijöillä, jotka eivät liity euroon. Näitä ovat erityisesti huono sää, joka on vaikuttanut hedelmien ja vihannesten hintoihin, nousseet energianhinnat ja tietyt merkittävät tupakkaveroa koskevat korotukset. Näillä tekijöillä voidaan selittää 0,64 prosenttia kasvusta. Euron siirtymävaiheen vaikutukset ovat todennäköisesti aiheuttaneet 0,00,16 prosenttia kasvusta. Satunnaiset vuosineljännesten välisten vaihteluiden vertailut kolmen euron ulkopuolelle jääneen jäsenvaltion alueella Q4/01- ja Q1/02-neljänneksillä vahvistaa käsitystä siitä, että suuri osa tarkkailluista hinnanmuutoksista ravintoloissa, kahviloissa, puutarhoissa, taimissa ja kukissa, kampaamoissa ja kauneushoitoloissa ja ehkä leivässä ja muroissa liittyvät todennäköisesti euron siirtymävaiheen vaikutuksiin.

7. Hinnat määräytyvät useimmissa jäsenvaltioissa yleensä vapaasti kysynnän ja tarjonnan mukaan eivätkä hallinnollisilla päätöksillä. Mikäli kansalliset viranomaiset kuitenkin ovat sitä mieltä, että joidenkin (tai kaikkien) tuotteiden ja palvelujen hinnat on jäädytettävä väliaikaisesti inflaation hillitsemiseksi, on heillä tähän oikeus. Kokemus tosin on osoittanut, että tällaisilla toimilla ei juuri ole pitkäaikaista tehoa. Lisäksi on pidettävä mielessä, että huolimatta inflaation nopeasta kasvusta vuoden 2001 alun jälkeen kotitalouksien verojen jälkeiset reaalitulot nousivat huomattavasti Alankomaissa vuonna 2001. Centraal Planbureau -viraston hiljattain laatimien arvioiden mukaan ne nousivat nimellisesti 10,8 prosenttia ja todellisuudessa 5,7 prosenttia. Tämä johtuu viime vuoden alussa tehdyistä suurista veroleikkauksista sekä nopeasti kasvavista palkoista. CPB ennustaa vuodelle 2002 hitaampaa mutta edelleen merkittävää nousua kotitalouksien reaalituloissa (nimellisesti 6,0 prosenttia ja todellisuudessa 3,3 prosenttia).