KIRJALLINEN KYSYMYS P-1191/00

esittäjä(t): Timothy Kirkhope (PPE-DE) komissiolle

(10. huhtikuuta 2000)

Aihe: Brittiläisten pubiyrittäjien velvoite ostaa oluensa tietyltä toimittajalta

Brittiläistä Inntrepreneur Pub Company -yhtiötä vastaan on nostettu lähes 700 kannetta, joissa on kyse siitä, että yhtiö velvoittaa ravintolayrittäjät, joille se on vuokrannut toimitilat, ostamaan oluensa yhtiön nimeämältä toimittajalta. Monien yrittäjien mielestä tämä on vastoin EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan (ent. 85 artikla) kilpailusääntöjä.

Ison-Britannian muutoksenhakutuomioistuin (Court of Appeal) antoi yhden tapauksista, Crehan vs. Courage, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, mutta kahdessa muussa tapauksessa ylähuone ei antanut muutoksenhakuoikeutta.

Voiko komissio vahvistaa, määrätäänkö EY:n perustamissopimuksen 234 artiklassa (ent. 177 artikla), että kansallisen tuomioistuimen käsittelemä asia, jota koskevaan päätökseen ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, voidaan saattaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi?

Komission puheenjohtajan Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(23. toukokuuta 2000)

Komission on ensinnäkin huomautettava, että EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan (ent. 177 artiklan) nojalla yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta antaa ennakkoratkaisu yhteisön oikeuden tulkinnasta ja yhteisön toimielinten säädösten pätevyydestä. Mainitun 234 artiklan toisessa alakohdassa tehdään selväksi, että ainoastaan jäsenvaltion tuomioistuin voi pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta tällaista ratkaisua. Siten jäsenvaltion tuomioistuimessa käsiteltävän asian osapuolet eivät itse voi saattaa asiaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, kuten arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessä tunnutaan oletettavan, vaan osapuolten on saatava kansallinen tuomioistuin vakuuttuneeksi siitä, että asia on siirrettävä yhteisöjen tuomioistuimelle. Kun kansallinen tuomioistuin on ylin oikeusaste, jonka päätöksiin ei voi hakea muutosta, kyseisen tuomioistuimen on 234 artiklan kolmannen alakohdan mukaan saatettava kysymys yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

Mainitun 234 artiklan periaatteesta ja sanamuodosta seuraa, että ainoastaan riitaa edelleen käsittelevä kansallinen tuomioistuin voi siirtää asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Jos kansallinen tuomioistuin ei enää käsittele riitaa, eli jos asiassa päästään sovintoon tai ylin oikeusaste tekee lopullisen ratkaisun, yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa antaa ratkaisua asiassa eivätkä osapuolet voi siirtää asiaa sen käsiteltäväksi.

Englannin lain mukaan tuomiosta ei automaattisesti voi valittaa ylähuoneelle, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan ylin oikeusaste. Vuonna 1934 annetun Administration of Justice (Appeals) Actin(1) 1 §:n mukaan muutosta voidaan hakea ylähuoneelta vain, jos siihen saadaan lupa muutoksenhakutuomioistuimelta tai ylähuoneelta. Käytännössä on siten mahdollista, että sekä muutoksenhakutuomioistuin että ylähuone kieltäytyvät antamasta lupaa hakea muutosta ylähuoneelta. Tällaisessa tapauksessa lopulliseksi ratkaisuksi jää sen tuomioistuimen tuomio, jonka ratkaisusta haluttiin valittaa, eikä toinen tuomioistuin voi käsitellä osapuolten välistä riitaa. Arvoisa parlamentin jäsen ehkä tietääkin, että vastaava tilanne vallitsee myös Suomessa(2).

Komissio on saanut kanteluita, joissa väitetään, että vuonna 1934 annetun Administration of Justice (Appeals) Actin 1 § on EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan vastainen. Kaikki tähän mennessä saadut kantelut liittyvät oluen ostovelvoitteeseen, ja niitä tutkitaan parhaillaan.

(1) 24 & 25 Geo 5 c 40.

(2) Komission 9. heinäkuuta 1999 esittämä kuudestoista vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (1998), EYVL C 354, 7.12.1999, s. 1.