KIRJALLINEN KYSYMYS P-0183/03 esittäjä(t): Jean-Louis Bernié (EDD) komissiolle. Muuttolintuja koskevat poikkeukset.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0190 - 0191



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0183/03 esittäjä(t): Jean-Louis Bernié (EDD) komissiolle (24. tammikuuta 2003) Aihe: Muuttolintuja koskevat poikkeukset Laajentumisneuvottelujen yhteydessä komissio lienee myöntänyt Maltalle muuttolintujen metsästystä keväällä koskevia poikkeuksia. Pitääkö tämä paikkansa? Jos pitää, niin miten kyseiset poikkeukset on muotoiltu? Onko Ranska pyytänyt poikkeusmenettelyä muuttolintujen metsästystä varten? Jos on, niin minkälaista poikkeusmenettelyä on pyydetty ja milloin Ranska odottaa saavansa vastauksen? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (14. helmikuuta 2003) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1), jäljempänä lintudirektiivi, täytäntöönpanoa on käsitelty Maltan jäsenyysneuvotteluissa ympäristöä koskevan neuvotteluluvun yhteydessä. Muuttolintujen kevätmetsästyksestä on sovittu, että Malta panee unioniin liityttyään täysimääräisesti täytäntöön direktiivin asiaa koskevat säännökset. Kyseisen direktiivin 9 artiklassa sallitaan kuitenkin poikkeuksia erittäin tiukoin edellytyksin. Mikäli Malta haluaa sallia kevätmetsästyksen, sen on varmistettava, että kaikki 9 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät ja sallittu metsästys tapahtuu tiukasti valvotuissa oloissa ja koskee vain pieniä määriä. Lisäksi 9 artiklan soveltaminen edellyttää, että komissio valvoo kyseistä metsästystä ja että Malta antaa komissiolle vuosittain kertomuksen kyseisen artiklan soveltamisesta. Niinpä Maltan liityttyä unioniin lintujen metsästäminen siellä on mahdollista vain direktiivissä säädetyin edellytyksin. Arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksen, onko Ranska hakenut muuttolintujen metsästykseen poikkeuksia, osalta muistutettakoon, että jäsenvaltioiden ei tarvitse pyytää suojeltujen lintulajien metsästystä koskevaa poikkeusta. Ranskan lainsäädännössä metsästyskaudet kuitenkin vahvistetaan lintudirektiivin 7 artiklan 4 kohdan säännösten perusteella, ja lintudirektiivin 9 artiklaa ei sovelleta direktiivin 7 artiklan metsästyssäännöksistä poikkeamiseksi. Ranskan säädöksen nro 2000-754 2 artiklassa säädetään kuitenkin mahdollisuudesta jatkaa tiettyjen lintujen pienien määrien pyydystämistä, hallussapitämistä tai muuta asiallista hyötykäyttöä koskevaa aikaa. Ranskan korkein hallinto-oikeus ei pystynyt päätöksessään ottamaan kantaa säädöksen 2000-754 2 artiklan lainvoimaisuuteen. Se katsoi, että vastaus tähän kysymykseen riippuu siitä, onko lintudirektiivin 9 artiklan 1 kohdan c alakohtaa mahdollista soveltaa metsästykseen ja erityisesti ehdotettuun metsästyskausien pidentämiseen liittyviin poikkeuksiin. Tästä syystä Ranskan korkein hallinto-oikeus antoi tammikuussa 2002 useita metsästykseen liittyvien poikkeuksien mahdollista soveltamista koskevia asioita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi. Selvyyttä asiaan saadaan todennäköisesti vasta, kun yhteisöjen tuomioistuin antaa ennakkoratkaisunsa Ranskan korkeimman hallinto-oikeuden sille käsiteltäviksi toimittamiin asioihin. (1) EYVL L 103, 25.4.1979.