ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3932/97 komissiolle esittäjä(t): Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) (4. joulukuuta 1997) Aihe: Lis ja Sciça jokien vesistöalueet - Portugal/koheesiorahasto Vaikeista ympäristöongelmista kärsivällä Lis, Lena, Sciça ja muiden jokien valuma-alueella vesistön puhdistaminen on ensiarvoisen tärkeää. Paikallisviranomaiset ja keskushallitus ovat tunnustaneet tämän tarpeen, mikä oikeuttaa koheesiorahastolle jätetyn hakemuksen 7 miljardin escudon investoinnista tämän laajan vesistöalueen puhdistamiseksi. Milloin kyseinen hakemus esitettiin komissiolle, miten hakemuksen käsittely on edennyt ja onko mahdollista saada jonkinlaisia viitteitä arvioinnin ja päätöksenteon aikataulusta? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 1998) Komissio sai 20. marraskuuta 1997 osarahoituspyynnön, joka koskee Pinhal Litoralin ja Médio Tejon alueilla sijaitsevien (Leirian ja Santarémin hallintopiirit) Lis ja SeiHa -jokien valuma-alueen puhdistamiseen liittyvän hankkeen ensimmäisen vaiheen rahoittamista koheesiorahastosta. Alta Estremaduran alueen kuntien yhdistys on tukenut kyseistä hanketta. Tämä pyyntö koskee useita osahankkeita, joiden tarkoituksena on kuuden jätevesipuhdistamon sekä yhteensä noin 200 viemärikilometrin rakentaminen tai uudistaminen 31. joulukuuta 1999 mennessä. Komissio ottaa pyyntöä tarkastellessaan huomioon teknisen ja taloudellisen arvion hankkeesta, koheesiorahastoon Portugalia varten varatut määrärahat sekä komission ja jäsenvaltioiden määrittelemät ensisijaiset tavoitteet.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0023



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3198/97 komissiolle esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) (16. lokakuuta 1997) Aihe: Toinen yhtiöoikeusdirektiivi Antaako direktiivi 77/91 ((EYVL L 26, 31.1.1977, s. 1. )) komission mielestä riittävät perusteet ryhtyä oikeustoimiin jonkin jäsenvaltion hallitusta vastaan tämän direktiivin määräysten vastaisesta toiminnasta direktiivin voimaantulon ja kansallisen lainsäädännön muuttamisen välisenä ajanjaksona? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (8. joulukuuta 1997) Komissio voi käynnistää jäsenvaltiota vastaan rikkomisesta johtuvan menettelyn, jos se katsoo, että kyseinen valtio ei ole noudattanut yhteisön oikeudessa sille asetettua velvollisuutta. Periaatetta sovelletaan luonnollisestikin myös arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamaan 13 päivänä joulukuuta 1976 annettuun neuvoston direktiiviin 77/91/ETY, joka koskee niiden takeiden yhteensovittamista samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa. Kyseisen menettelyn soveltuvuutta ja laajuutta on kuitenkin arvioitava tapauskohtaisesti kyseessä olevan jäsenvaltion ja siinä valtiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3684/97 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (19. marraskuuta 1997)

Aihe: Ehdotettu sijoituksia koskeva monenkeskinen sopimus

Mitä mieltä komissio on ehdotetusta sijoituksia koskevasta monenkeskisestä sopimuksesta, jota OECD parhaillaan harkitsee?

Voiko kyseinen sopimus komission mielestä uhata ympäristöä ja ihmisten hyvinvointia maailmanlaajuisesti, ja voiko se uhata itsenäistä päätösvaltaa taloudellisissa ja sosiaalisissa asioissa?

Edelleen, vaarantavatko ehdotukset komission mielestä investointialan joustavuuden, ja voiko seurauksena olla investointien päätyminen sopimattomille alueille?

Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (7. tammikuuta 1998)

Yhteisö osallistuu neuvoston 22. toukokuuta 1995 tekemän päätöksen perusteella neuvotteluihin monenvälisestä investointisopimuksesta. Neuvotteluja käydään taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD). Neuvosto antoi neuvotteluohjeet yhteisölle ja jäsenvaltioille 27. marraskuuta 1995. OECD:n ministerikokous päätti toukokuussa 1997, että investointisopimusta koskevat neuvottelut olisi saatettava päätökseen sen toukokuussa 1998 pidettävään seuraavaan kokoukseen mennessä.

Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden tavoitteena neuvotteluissa on oikeudellisesti sitova sopimus, jota sovelletaan hallinnon kaikkiin tasoihin. Sopimuksella luotaisiin avoin, syrjimätön ja vapaa investointiympäristö. Sopimus kattaisi investointien esi- ja jälkivaiheen, jota koskisi ainoastaan vähäiset tarkkaan määritellyt poikkeukset, jotka olisivat horisontaalisia, alakohtaisia tai maakohtaisia. Sopimuksen noudattamista tuettaisiin tehokkaalla riitojenratkaisujärjestelmällä, jossa vastapuolina olisivat investoijat ja valtio tai kaksi valtiota. Neuvottelujen tuloksen olisi oltava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukainen, ja siinä olisi varmistettava yhteisön yhdentymiskehityksen jatkuminen tulevaisuudessa.

Komissio katsoo, että näiden tavoitteiden toteutuessa sopimus täyttää aukon maailmanlaajistuvaa taloutta koskevissa säännöissä, ja että se hyödyttää eurooppalaisia investoijia sekä parantaa työllisyyttä ja kilpailukykyä Euroopassa. Sen mahdollisen uhan osalta, jota sopimus edustaa ympäristölle ja ihmisten hyvinvoinnille sekä hallitusten kyvylle kehittää ja panna täytäntöön tehokas kansallinen ympäristöpolitiikka, pyydetään arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastauksiin, jotka komissio on esittänyt Wolfgang Kreissl-Dörflerin kirjallisiin kysymyksiin N:o E-3289/97 ((EYVL C 134, 30.4.1998, s.131. )) ja N:o E-3291/97 ((EYVL C 134, 30.4.1998, s.132. )). Kannattaa myös kiinnittää huomiota siihen, että investointisopimusneuvotteluja käyvä ryhmä päätti lokakuussa 1997 tehdä arvioinnin sopimuksen ympäristövaikutuksista. Kyseinen arviointi pitäisi saada päätökseen tammikuussa 1998.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4013/97 komissiolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Dublinin kevytraitiotiejärjestelmä Luas Kuinka paljon EU:n varoja on myönnetty Dubliniin suunnitellun kevytraitiotiejärjestelmä Luasin Ballymun-linjan valmisteluihin? Kuinka paljon EU:n varoja on kaiken kaikkiaan myönnetty koko Luas-projektin valmisteluihin? Aikooko EU myöntää lisää varoja näitä valmisteluja varten lähitulevaisuudessa? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (6. helmikuuta 1998) Osana liikenteen toimintaohjelmaa (1994-1999) on tarkoitus antaa yhteisrahoitusta 216 miljoonan ecun arvoiselle LUAS-hankkeelle. Yhteisön rahoitusosuus olisi 65 prosenttia (140 miljoonan ecun tuki Euroopan aluekehitysrahastosta). Lisäksi äskettäisen Irlantia koskevan yhteisön tukikehyksen (YTK) väliarvioinnin jälkeen päätettiin myöntää vielä 10 miljoonaa ecua LUAS-kevytraitiotiejärjestelmän kolmannen linjan eli Ballymunin linjan valmisteluihin. Tätä hanketta koskevissa viimeisimmissä laskelmissa on otettu huomioon kustannukset 5. lokakuuta 1997 saakka. Mainittuun päivään mennessä koko LUAS-hankkeesta oli aiheutunut yhteisrahoitettavia kustannuksia 20 471 mijoonaa ecua, joista 45 000 ecua liittyy Ballymunin linjaan. Lisäksi Sandyfordin linjan valmistelutöihin liittyy 82 000 ecun kustannukset, joihin ei myönnetä yhteisrahoitusta. Väliarvioinnin jälkeen sovittiin, että YTK:n seurantakomitea tekee lopullisen päätöksen hankkeesta keväällä 1998. Näin ollen LUAS-hankkeen valmistelu- ja suunnitelutöiden rahoittamista jatketaan, kunnes hanke arvioidaan ja päätös tehdään.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4231/97 komissiolle esittäjä(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) (14. tammikuuta 1998) Aihe: EU:n tuet äärioikeistolaiselle järjestölle Etelä-Ruotsissa Saksalaisissa sanomalehdissä on viitattu tapaukseen, jossa biologisen antropologian, eugeniikan ja käyttäytymistieteen yhdistys on saanut tukea DM 225 000 EU:n maatalousrahastosta. Järjestöä johtaa hampurilainen asianajaja Jürgen Rieger, joka on yksi eurooppalaisen äärioikeistoliikkeen avainhenkilöitä. Tukea on myönnetty rasistiselle biologisen antropologian, eugeniikan ja käyttäytymistieteen yhdistykselle sillä perusteella, että se on ilmoittanut harjoittavansa luonnonmukaista maataloutta Etelä-Ruotsissa sijaitsevassa Moholmissa. 1. Mitä mieltä komissio on siitä, että rasistiset järjestöt saavat tukea EU:n talousarviosta? 2. Voiko komissio estää sen, että EU:n maataloustalousarviosta tai muista budjettikohdista tuetaan rasistisia ja/tai äärioikeistolaisia järjestöjä? 3. Millaisia valvontamenettelyjä komissiolla on sen vaikeuttamiseksi, että peitejärjestöt voivat saada tukea? Epäonnistuivatko nämä valvontatoimet Moholm-tapauksessa? Aikooko komissio tutkia tätä tapausta tarkemmin, jotta esimerkiksi perusteettomasti maksetut tuet voitaisiin periä takaisin? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Tuki, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, annettiin ilmeisesti Ruotsin maatalousympäristöä koskevan ohjelman ¨Miljöprogrammetin¨ puitteissa. Tästä ohjelmasta voidaan myöntää tukea luonnonmukaiselle viljelylle, edellyttäen, että tuensaajat suostuvat tiettyihin sitoumuksiin, kuten olemaan käyttämättä torjunta-aineita. ¨Miljöprogrammet¨-ohjelmalla pannaan täytäntöön ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2078/92 ((EYVL L 215, 30.7.1992. )) Ruotsissa, ja yhteisö osallistuu ohjelman rahoittamiseen. Jäsenvaltiot huolehtivat ohjelman täytäntöönpanosta, vastaanottavat maanviljelijöiden hakemukset, tarkistavatko, täyttävätkö hakijat asetuksessa säädetyt puolueettomat edellytykset, huolehtivat valvonnasta ja tarvittaessa määräävät seuraamuksia. Komissio ei siten ole suoraan vastuussa ohjelman hallinnollisesta täytäntöönpanosta eikä sille ilmoiteta säännöllisesti yksittäisistä tukitapauksista. Ruotsi laati ohjelman ja toimitti sen komissiolle hyväksyttäväksi. Komissio tutki ohjelman varmistaakseen sen yhteensopivuuden maaseutuympäristöä koskevan asetuksen kanssa (asetus (ETY) N:o 2078/92).
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3810/97 komissiolle esittäjä(t): Luciana Castellina (GUE/NGL) (19. marraskuuta 1997) Aihe: Baltian maiden velvoitteet yhteisön säännöstön suhteen audiovisuaalisella alalla Baltian maat käyvät parhaillaan jäsenyysneuvotteluja Maailman kauppajärjestön WTO:n kanssa, ja tätä varten niiden on täsmennettävä mahdolliset audiovisuaalisen alan velvoitteensa. Baltian mailla on assiosiaatiosopimukset Euroopan unionin kanssa, ja ne haluavat myös liittyä EU:n jäseniksi. Voiko komissio kertoa näiden maiden tätä herkkää alaa koskevista suuntaviivoista? Eikö komissio ole sitä mieltä, että niiden tulisi yhtyä yhteisön WTO:n puitteissa neuvottelemaan, audiovisuaalisia viestimiä koskevaan kantaan, jolle on tunnusomaista, että siitä puuttuvat alakohtaiset velvoitteet ja siihen sisältyy poikkeus suosituimmuusasemaa koskevasta lausekkeesta? Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 1997) Neuvottelut Latvian, Eestin ja Liettuan liittymisestä Maailman kauppajärjestöön (WTO) jatkuvat. Yhteisö esitti näille maille vaatimuksia palvelujen kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATS) yhteydessä. Yhteisö vaati erityisesti, että kaupan vapauttaminen etenee samalla kun varmistetaan, että kyseisten maiden tulevaisuudessa tekemät erityissitoumukset Uruguayn kierroksen ja sitä seuranneiden WTO-neuvottelujen tuloksena kunkin palvelusektorin osalta ovat sopusoinnussa. Tällainen politiikka noudattaa yhteisön ja kunkin kolmen maan välillä tehtyjä assosiaatiosopimuksia sekä näiden maiden mahdollista yhteisöön liittymistä koskevia edellytyksiä. Yhteisö on noudattanut tällaista sopusointuun perustuvaa politiikkaa myös audiovisuaalisten palvelujen osalta. Myös kolme Baltian maata ovat pyrkineet liittymistarjouksissaan kohtelemaan omia audiovisuaalisia palvelujaan samalla tavalla kuin yhteisö WTO-sitoutumisohjelmassaan, eli audiovisuaalisen palvelun osalta ei tehdä erityisiä markkinoille pääsyä tai kansallista kohtelua koskevia sitoumuksia. Myös GATS:in suosituimmuuskohteluun (MFN) tehdään muutamia poikkeuksia, eurooppalaisen työn ja eräiden eurooppalaisten ohjelmien, kuten MEDIA:n, suojelemiseksi. Toistaiseksi Latvia, Eesti ja Liettua ovat kaikki ilmoittaneet noudattavansa tätä toimintalinjaa liittymistarjouksissaan, joista käydään parhaillaan neuvotteluja WTO:n kanssa. Jotkut kauppakumppanit ovat vaatineet Baltian maita tekemään sitoumuksia audiovisuaalisten palvelujen osalta ja luopumaan suosituimmuuskohtelua koskevista poikkeuksista. Komissio on kuitenkin ymmärtänyt, että Latvia, Eesti ja Liettua vastustavat tällaisia vaatimuksia.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3758/97 komissiolle esittäjä(t): Jens-Peter Bonde (I-EDN) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Punakampelan kestävä koko Voiko komissio selittää, miten punakampelan alimman pyyntimitan laskeminen 27 sentistä 22 senttiin edistää kannan kestävää kehitystä? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (7. tammikuuta 1998) Ehdotuksessaan neuvoston asetukseksi tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä ((EYVL C 292, 4.10.1996. )), komissio ehdotti punakampelan vähimmäiskoon laskemista 27 sentistä 17 senttiin. Komission uudet ehdotukset meren eliöiden vähimmäiskooksi perustuivat useisiin näkökohtiin. Näihin sisältyvät käytetyn silmäkoon ja vähimmäiskoon välisen oikean suhteen määrittäminen, aluksesta purettujen pienikokoisten kalojen kaupan pitämiseen liittyvät seikat ja pienikokoisten kalojen kohdennetun kalastuksen kieltäminen liian pienisilmäisillä verkoilla. Punakampelan osalta komission päänäkökohta ehdotusta laadittaessa oli saada aikaan hyvä vastaavuus käytetyimmän silmäkoon ja vähimmäiskoon välillä. Neuvosto ei eri syistä johtuen voinut hyväksyä tätä ehdotusta vaan hyväksyi sen asemesta vähimmäiskoon laskemisen 27 sentistä 22 senttiin. Koska tämä vähimmäiskoko vastaa melko hyvin punakampelan pyynnissä käytettyjä silmäkokoja, komissio saattoi hyväksyä tämän kompromissin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3690/97 komissiolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (19. marraskuuta 1997)

Aihe: Sijoitusten oikeusturva Kuubassa

Takaavatko komission ja Yhdysvaltain hallituksen väliset neuvottelut ja sopimukset sen, että Kuubaan sijoittaneet yritykset eivät joudu toiminnastaan vastuuseen nyt eivätkä tulevaisuudessa?

Tarjoavatko nämä Helmsin-Burtonin lakia koskevat neuvottelut ja sopimukset takeita Kuubaan tehtyjen sijoitusten oikeusturvasta?

Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3686/97, E-3687/97, E-3688/97, E-3689/97 ja E-3690/97 (19. joulukuuta 1997)

Yhdysvaltojen kanssa saavutetussa yhteisymmärryksessä ei ole mitään epätasapainoista. Komissio on aloittanut kiistojen ratkaisumenettelyt Helms-Burton -lakia vastaan Maailman kauppajärjestössä (WTO). Komission mielestä tämä laki rikkoo kansainvälistä oikeutta, koska sen tarkoituksena on pyrkiä vaikuttamaan (tai vaikuttaa) sellaisten yhteisön yritysten toimintatapoihin, joilla on yhteyksiä Kuubaan. Yhteisön ja Yhdysvaltojen 11. huhtikuuta 1997 saavuttama Helms-Burton -lakia ja D'Amato-lakia koskeva yhteisymmärrys, jonka seurauksena yhteisö suostui keskeyttämään Yhdysvaltoja koskevan menettelynsä WTO:ssa, edellyttää sellaisten toimenpiteiden valmistelua, joiden avulla voitaisiin ¨estää ja ennaltaehkäistä tulevaisuudessa investointien hankkiminen mistä tahansa sellaisesta valtiosta, joka on pakkolunastanut tai kansallistanut investointeja¨. Tämän lisäksi ja sopusoinnussa edellä mainitun kanssa yhteisymmärrys myös velvoittaa Yhdysvaltoja ja yhteisöä toimimaan yhteistyössä käsitelläkseen ja ratkaistakseen yhdessä sovittujen periaatteiden mukaisesti lainkäyttövaltaa koskevien kiistojen ja sekundääristen boikottien ongelman. On tärkeää huomata, että yhteisön ja Yhdysvaltojen neuvottelut tästä asiasta ovat yhdenmukaisia investointiperiaatteita koskevien neuvottelujen kanssa. Näitä neuvotteluja käydään parhaillaan hyväksyttävissä olevan sopimuksen aikaansaamiseksi, joka antaa sysäyksen poikkeuksen myöntämiseen Helms-Burton -lain IV osastosta, mikä neutraloisi tämän lain Yhdysvaltojen ulkopuolelle ulottuvat vaikutukset.

Yhteisö on lisäksi tehnyt selväksi, että Helms-Burton -lakia koskevien mielipide-erojen ratkaisua ei saada aikaan, ellei Yhdysvallat anna yhteisön yrityksille poikkeusta myös D'Amato-laista.

Yhteisö pidättää itsellään oikeuden jatkaa kiistojen ratkaisumenettelyjä WTO:ssa tai aloittaa uudet menettelyt, jos yhteisön yrityksiä vastaan toimitaan Helms-Burton tai D'Amato -lakien nojalla siksi, että poikkeuksia ei ole myönnetty tai pidennetty.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4054/97 komissiolle esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE) (15. joulukuuta 1997) Aihe: Alankomaiden nettomaksu vuonna 1997 Mikä on odotettavissa oleva Alankomaiden maksettavaksi lankeava nettosumma Euroopan unionin vuoden 1997 talousarviossa? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 1998) Komissio ei esitä budjettitasapainoa, toisin sanoen jäsenvaltioiden saamien ja maksamien talousarvion rahoitusosuuksien erotusta, koskevia arvioita. Tämän vuoksi käytettävissä ei ole arvoisan parlamentin jäsenen pyytämiä Alankomaiden budjettiasemaa koskevia tietoja vuodelta 1997. Syitä komission kantaan tähän asiaan käsitellään yksityiskohtaisesti komission Ecofin-neuvostolle 13. lokakuuta 1997 esittämässä asiakirjassa Talousarvion rahoitusosuudet, EU:n menot, budjettitasapaino ja jäsenvaltioiden suhteellinen vauraus. Asiakirja on saatavana World Wide Webin Europa-sivuilla kaikilla 11 virallisella kielellä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3608/97 komissiolle esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Komission tiedonanto euron käyttöönoton vaikutuksista pääomamarkkinoihin (KOM(97)0337 lopullinen) Joukkovelkakirjamarkkinoita käsiteltäessä yksi asiakirjassa ehdotetuista mahdollisuuksista velkakirjojen denominaation muuttamiseksi on denominaation muuttaminen kiinteällä vähimmäisnimellisarvolla ja rahallisilla korvauksilla (¨ylhäältä alas¨ -malli). Asiakirjan mukaan yksi käteiskorvaukseen - joka on ¨ylhäältä alas¨ -mallin olennainen osa - liittyvistä epätoivottavista seurauksista on muutos kuponkimaksujen muodostamassa kassavirrassa ja velkakirjan arvossa eräpäivänä. Voiko komissio selvittää, miksi nämä muutokset olisivat haitallisia? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3607/97 ja E-3608/97 2X>(13. helmikuuta 1998) Komission tiedonannossa euron käyttöönoton vaikutuksista pääomamarkkinoihin ((Asiak. KOM(97) 337 lopullinen. )) tutkittiin useita velkojen denominaation muuttamistapoja. Kaksi tärkeintä tutkittua mallia ovat ¨ylhäältä alas¨- ja ¨alhaalta ylös¨ -menetelmät. Tiedonannossa pidetään parhaimpana ¨alhaalta ylös¨ -menetelmää. Tässä menetelmässä denominaation muuttaminen ei vaikuttaisi liikkeessä olevien arvopaperien kokonaismäärään ja pyöristyserojen mahdollisuus olisi häviävän pieni. ¨Ylhäältä alas¨ -menetelmässä alkuperäinen emissio pilkotaan ¨osuuksiin¨, joilla on yhtä suuret vähimmäisnimellisarvot. Kukin vähimmäisnimellisarvo muutetaan euroksi muuntokertoimen avulla ja tulos pyöristetään lähimpään senttiin. Emission uusi kokonaismäärä lasketaan kertomalla euromääräinen vähimmäisnimellisarvo osuuksien lukumäärällä. Uusi kokonaismäärä on todennäköisesti - pyöristyserojen vuoksi - erisuuruinen kuin jos emission alkuperäinen kokonaismäärä muutettaisiin suoraan euroiksi. Poikkeamat jouduttaisiin tasoittamaan korvauksilla. Korvaukset olisivat tarpeellisia, jottei keinotekoisesti lisättäisi tai vähennettäisi velkakannan kokonaismäärää. Käteiskorvausten maksu altistaisi joko liikkeeseenlaskijan tai sijoittajan jälleensijoitusriskille. Käteiskorvausten johdosta kuponkimaksujen muodostama kassavirta sekä velkakirjan arvo eräpäivänä muuttuisivat hieman. Tällä voisi olla vaikutusta velkakirjaan liittyviin johdannaisiin, sillä ennen denominaation muuttamista toteutetut suojaukset perustuisivat kuponkimaksujen muodostamaan tarkasti arvioituun kassavirtaan ja velkakirjan arvoon eräpäivänä. Jos kyseinen kassavirta muuttuisi vaikka vain vähän, se ei enää vastaisi siihen liittyvää johdannaistoimenpidettä. Jos ¨ylhäältä alas¨ -menetelmä valitaan, se olisi toteutettava tavalla, jolla vältetään mahdolliset ongelmat. Kuten edellä mainittiin, mahdollinen häiriö esiintyisi kuitenkin vain silloin, kun velkakirjaan liittyy johdannaisia. Yksityiskohtaisia esimerkkejä ¨ylhäältä alas¨ -mallista on komission tiedonannossa (sivu 12 englanninkielisessä painoksessa).
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4174/97 komissiolle esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (21. tammikuuta 1998) Aihe: Koheesiopolitiikka ja kulttuuri Voiko komissio kertoa kuluvan ohjelmakauden (1994-1999) aikana yhteisrahoitettavista kulttuurihankkeista sekä ilmoittaa, mihin maahan ne kohdistuvat, minkä alueellisen tavoitteen piiriin hankkeet kuuluvat ja mitkä ovat hankkeiden toimeenpanon kokonaiskustannukset sekä yhteisön rahoitusosuus? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4173/97 ja E-4174/97 (9. maaliskuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema luku perustuu ulkopuolisten konsulttien komissiolle laatimiin arvioihin. Kuten tiedonannossa todettiin, kulttuuritoimiin liittyvät luvut ovat vain arvioita ja sen vuoksi niitä on tulkittava varoen. On erityisen vaikeaa määrittää ohjelmien kulttuurinäkökohtia, koska ne sisältyvät usein muihin toimintoihin kuten matkailuun, pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset) tai koulutukseen. Koska jäsenvaltiot hyväksyvät ja toteuttavat ohjelmiin sisältyvät rakennerahastojen hankkeet omalla vastuullaan, komissiolla ei ole järjestelmällisiä tietoja kulttuurialan hankkeista. Tiedonannossa esiteltiin kuitenkin useita hyviä esimerkkejä, jotka valaisevat kulttuurin innovatiivista yhdentämistä alueelliseen kehitykseen ja työpaikkojen luomiseen.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4047/97 neuvostolle esittäjä(t): Antonio Tajani (UPE) ja Claudio Azzolini (UPE) (15. tammikuuta 1998) Aihe: Italian pankin itsehallinto Tulevan Euroopan keskuspankin kulmakiviä ovat keskuspankkien itsenäisyys ja itsehallinto, joita tulee jatkossakin suojella poliittisen vallan vaikutuksilta. Onko neuvosto tietoinen lehdistön laajasti uutisoimista, Italian hallituksen ja parlamentin enemmistövoimien Italian pankin johtajaan Antonio Fazioon kohdistamista sopimattomista painostustoimista, joilla häntä taivutellaan alentamaan virallista korkokantaa? Onko Italian hallitus missään vaiheessa esittänyt neuvostolle Antonio Fazion mahdollista korvaamista lähiaikoina nykyistä hallituksen enemmistöä lähempänä olevilla keskuspankin edustajilla? Eivätkö tällaiset aloitteet neuvoston mielestä vahingoita Italian pankin itsehallintoa ja vaaranna Italian liittymisen yhteiseen eurooppalaiseen rahaliittoon ja siihen osallistumisen jatkossa? Mikä on neuvoston arvio johtaja Fazion mielipiteestä, jonka mukaan rakenteelliset uudistukset ja veroihin kohdistuvien paineiden vähentäminen ovat yhteiseen rahaliittoon osallistumisen kannalta välttämättömiä? Vastaus (30. maaliskuuta 1998) Neuvosto ei aio ottaa kantaa väitteisiin, joihin arvoisat parlamentin jäsenet kysymyksessään viittaavat. Neuvosto myöntää, että yhteisen rahan käyttöönotto edellyttää jäsenvaltioiden tekevän huomattavia rakenteellisia uudistuksia. Joitakin uudistuksia on jo toteutettu, toisia toteutetaan parhaillaan. Erityisemmin Italian tilanteen osalta neuvosto muistuttaa tutkineensa Italian vuosien 1998-2000 lähentymisohjelmaa 7. heinäkuuta 1997 pitämässään istunnossa sekä Italian vuoden 1998 budjettia 19. tammikuuta 1998 pitämässään istunnossa. Tätä asiaa koskevan käsittelyn tulokset on julkistettu.