KIRJALLINEN KYSYMYS E-2480/01

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(13. syyskuuta 2001)

Aihe: Ilveksen metsästäminen Ruotsissa

Ruotsi uhkaa joutua EY:n tuomioistuimeen, koska maassa sallitaan ilveksen metsästäminen myös poronhoitoalueen ulkopuolella. Komissio antoi Ruotsille syyskuun 2001 loppuun asti aikaa kieltää ilveksen metsästyksen poronhoitoalueita lukuun ottamatta. Ruotsin ympäristöministeri väittää, että maan ilveskanta on Euroopan suurin ja erittäin elinvoimainen. Ruotsin valtiopäivät hyväksyi keväällä 2001 hallituksen esityksen 1500 ilveksen kannasta. Ympäristöministeri ei nähnyt perusteita luvallisen metsästyksen vähentämiseksi, sillä ilveskanta on kasvussa. Ruotsin riistatutkijoiden, metsästäjien ja valtiopäivien kesken vallitsee laaja yksimielisyys ilveksen metsästyksen tarpeellisuudesta. Ilvesten määrä on lisääntynyt vuosittain 20 prosentilla, ja Ruotsin valtion sallima metsästys koskee alle puolta tästä lisäyksestä. Riistatutkijat ovat yhtä mieltä Ruotsin hallituksen kanssa siitä, että kaiken poronhoitoalueiden ulkopuolisen metsästyksen lopettaminen aiheuttaisi katastrofin ilveskannan hallinnalle, koska seurauksena saattaisi olla salametsästyksen kasvu.

Komissio väittää kuitenkin, että Ruotsissa esiintyy salametsästystä merkittävässä määrin ja että vuonna 1999 kaadettiin salaa jopa 50 ilvestä. Ruotsin hallituksen väitetään myös laiminlyöneen tarpeelliset toimenpiteet tämän metsästyksen ehkäisemiseksi. Ruotsin ympäristöministeri on esittänyt, että poliisin ja muiden viranomaisten toimia on tehostettava ja törkeistä metsästysrikoksista langetettavat rangaistukset on kaksinkertaistettava. Komissio ei myöskään yhdy Ruotsin näkemykseen ilvesten maltillisen metsästämisen tarpeellisuudesta, jonka ansiosta niin metsästäjät kuin kyseisillä alueilla asuva väestökin voivat hyväksyä petoeläinpolitiikan ja tuntea luottamusta sitä kohtaan.

Mihin lähteisiin komissio perustaa käsityksensä Ruotsin salametsästyksestä? Millä perusteilla komissio hylkää ilveskannan kasvua koskevat Ruotsin viranomaisten suunnitelmat?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(26. lokakuuta 2001)

Parlamentin jäsenen mainitsemat tiedot ovat peräisin komissiolle tehdyistä kanteluista. Komissio ei voi paljastaa kantelujen tekijöiden henkilöllisyyttä luottamuksellisuussyistä. Komissio on kuitenkin varmistanut tietojen oikeellisuuden.

Ilveskannan kasvuun liittyvistä suunnitelmista voidaan todeta, etteivät ne ole rikkomisesta johtuvan menettelyn kohteena. Menettely liittyy siihen, että ilveksen metsästystä koskevia poikkeuksia ei ole myönnetty asianmukaisin perustein. Ilves on luontotyyppidirektiivin(1) mukaan laji, jota on suojeltava tiukasti. Luontotyyppidirektiivin 16 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat poiketa yleisestä metsästyskiellosta ainoastaan tietyin edellytyksin, esimerkiksi kansanterveyttä ja yleistä turvallisuutta koskevista tai muista erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä. Lisäksi poikkeuksen myöntävän viranomaisen on arvioitava, onko metsästyksen sallimiselle mitään muuta tyydyttävää vaihtoehtoa. Komissio on ottanut arviossaan huomioon Ruotsin toimittamat ilveskantaa koskevat tiedot. Komissio ei kuitenkaan tiedä, mihin suunnitelmiin parlamentin jäsen viittaa. Vaikka ilveskanta kasvaisi vuosittain 20 prosentilla, ilveksen metsästykseen myönnettävät poikkeukset on aina perusteltava luontotyyppidirektiivin mukaisesti.

Ilveksen salametsästyksen ehkäisytoimenpiteiden toteuttamatta jättäminen, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, katsotaan osaksi tätä samaa rikkomista. Ruotsi pyrkii lopettamamaan rikkomisen toteuttamalla joitakin lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia toimenpiteitä. Rikkomisesta johtuvaa menettelyä on kuitenkin jatkettava, kunnes Ruotsi on vahvistanut kyseiset toimenpiteet.

(1) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (EYVL L 206, 22.7.1992).