KIRJALLINEN KYSYMYS E-4028/00

esittäjä(t): Angelika Niebler (PPE-DE) komissiolle

(21. joulukuuta 2000)

Aihe: Mainoslainsäädännön yhdenmukaistaminen Euroopan yhteisössä

Euroopan parlamentti hyväksyi sähköistä kauppaa koskevan direktiivin toisessa käsittelyssä toukokuussa 2000. Direktiivin ydinkohta on alkuperämaaperiaate, joka velvoittaa henkilöt, jotka tarjoavat tavaroita ja palveluita Internetissä, noudattamaan ainoastaan kotimaansa mainoslainsäädäntöä. Mainoksia koskevat säännökset ovat kuitenkin erilaisia eri jäsenvaltioissa. Tämä saattaa johtaa oman maan kansalaisten syrjintään tiukan mainoslainsäädännön maissa, kuten Saksan liittotasavallassa.

Saksan liittotasavallan tiukka mainoslainsäädäntö koskee erityisesti hinnanalennuslakia ja ilmaislahjoista annettua asetusta. Varsinkin näistä jälkimmäinen, jossa säädetään, että ilmaislahjan tarjoaminen ei saa riippua sen tuotteen ostosta, jota mainonta pääasiassa koskee, näyttää olevan ei-hyväksyttävä este Internetissä tarjottavien tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle. Tämä laaja kielto kattaa myös palvelut ja takuut, jotka ovat muissa jäsenvaltioissa tavallisia kaupan alalla ja joita käytetään yleisesti markkinointivälineinä (esim. kun ostat yhden, saat toisen ilmaiseksi -periaate). Tämä syrjii erityisesti saksalaisia kuluttajia, joiden ei ole mahdollista päästä osallisiksi kylkiäisistä, ja Saksassa toimivia yrityksiä niiden ulkomaisiin kilpailijoihin nähden.

Saksan mainoslainsäädännön kielteiset vaikutukset sisämarkkinoihin tulivat erityisen selkeästi ilmi äskettäin julkaistussa Saarbrückenin tuomioistuimen (Oberlandesgericht) päätöksessä, jonka mukaan erään yrityksen tuotteilleen antama elinikäinen takuu rikkoo ilmaislahjoista annettua asetusta, mistä syystä takuu kiellettiin Saksassa. Kyseinen yritys oli myöntänyt tuotteilleen tällaisen takuun kaikissa jäsenvaltioissa ja maailmanlaajuisesti.

Voiko komissio ottaen huomioon tämän saksalaisiin kohdistuvan selkeän syrjinnän ilmoittaa, missä määrin sen mielestä yhteisössä on yhdenmukaistettava mainoslainsäädäntöä? Missä määrin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä toimiin yhdenmukaistamisen valmistelemiseksi? Aikooko komissio ryhtyä Saksan liittotasavallan vastaisiin toimiin rajat ylittävää kilpailua estävän, ilmaislahjoista annetun asetuksen johdosta?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(13. maaliskuuta 2001)

Kuten kaupallista viestintää koskevassa vihreässä kirjassa(1) ja sitä seuranneessa tiedonannossa(2) on esitetty, komissio on jo pitkään ollut tietoinen siitä, että kaupallista viestintää (mainonta, markkinointi, suhdetoiminta, myynninedistäminen ja sponsorointi mukaan luettuina) koskevat kansalliset säädökset haittaavat huomattavasti sisämarkkinoiden toimintaa.

Osana kaupallista viestintää koskevaa politiikkaansa komissio antaa sisämarkkinoilla harjoitettavaa myynninedistämistä koskevan tiedonannon tämän vuoden alkupuoliskolla. Tiedonannossa esitetään ne alueet, joilla komission mielestä on tarvetta myynninedistämistä koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamiseen sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi. Tämä perustuu kaupallista viestintää käsittelevän asiantuntijaryhmän kahden viime vuoden aikana antamiin lausuntoihin. Ryhmä koostuu jäsenvaltioiden nimeämistä myynninedistämistä koskevan sääntelyn asiantuntijoista. Tiedonanto kattaa seuraavat palvelut: hintatarjouksista tiedottaminen, ilmaislahja- tai kylkiäistarjouksista tiedottaminen, markkinointikilpailuista tiedottaminen.

On myös syytä huomata, että tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/31/EY(3) kaikentyyppisten sähköisten kaupallisten viestien osalta on jo suunniteltu lähtömaan periaatetta (kuten 3 ja 6 artiklassa on esitetty). Tämä tarkoittaa, että kaikkien kaupallisten tiedotteiden sisältö kuuluu sen maan lainsäädännön alaisuuteen (ja sääntelyvastuuseen), josta se on lähtöisin. Komissio toteaa mielenkiinnolla, että Saksan viranomaiset ovat ehdottaneet kylkiäisiä ja ilmaislahjoja koskevan lakinsa (Zugabeverordnung) kumoamista. Komissio seuraa asian kehitystä tiiviisti.

(1) KOM(96) 192 lopullinen.

(2) KOM(98) 121 lopullinen.

(3) EYVL L 178, 17.7.2000.