KIRJALLINEN KYSYMYS E-2789/01 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle. Direktiivi ympäristöä koskevan tiedon saannista (90/313/ETY) ja puutteet sen saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä.



Virallinen lehti nro 134 E , 06/06/2002 s. 0103 - 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2789/01 esittäjä(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle (9. lokakuuta 2001) Aihe: Direktiivi ympäristöä koskevan tiedon saannista (90/313/ETY) ja puutteet sen saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä Direktiivi ympäristöä koskevan tiedon saannista (90/313/ETY)(1) liitettiin osittain Saksan lainsäädäntöön 8. heinäkuuta 1994 annetulla lailla ympäristöä koskevan tiedon saannista. Saksan liittotasavallan Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa on esiintynyt lain täytäntöönpanon yhteydessä ongelmia, jotka ovat ristiriitaisia ympäristöä koskevan tiedon saannista annetun direktiivin tavoitteiden kanssa. 1. Ympäristöhaittoja aiheuttavat yritykset ovat ilmoittaneet, että ympäristöhaittoja koskevat tiedot ovat yritys- ja liikesalaisuuksia, ja ne pyrkivät näin pitämään kyseiset tiedot salassa. Eri viranomaiset hyväksyvät näitä ilmoituksia toisistaan poikkeavasti. Miten pyritään estämään se, ettei ympäristöhaittoja koskevia tietoja, esimerkiksi kun on kyse Bayerin Reiniin laskemien jätevesien koostumuksesta, saa pitää yritys- ja liikesalaisuuksina? 2. Jotkin viranomaiset vaativat huomattavan korkeita, epäasianmukaisia käsittelymaksuja, kun taas toiset eivät peri vastaavanlaisista palveluista mitään maksuja. Liian korkeat maksut, jotka ovat joillekin asianosaisille mahdottomia suorittaa, horjuttavat direktiivin tavoitetta eli tiedon saannin vapautta. Miten komissio aikoo estää sen, ettei liian korkeita maksuja voida tästä lähtien enää periä, ja maksujen asianmukainen taso voitaisiin saavuttaa toisin kuin tähän mennessä ryhtymättä oikeustoimiin? 3. Jotkin viranomaiset lykkäävät pyydettyjen tietojen valmistelua ja lähettämistä teollisuuden painostuksen takia. Tämän vuoksi esimerkiksi Reinin ja sen sivujokien suojeluyhdistys joutui odottamaan vastauksia useaan otteeseen pyytämiinsä tietoihin kaksi vuotta. Tämän vuoksi nykyisistä ympäristöhaitoista ei ole varmaa tietoa. Mihin toimiin komissio ryhtyy sen varmistamiseksi, että ajantasaisia tietoja annetaan viipymättä? (1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (29. marraskuuta 2001) 1. On arvioitava tapauskohtaisesti, voidaanko päästöjä koskeviin tietoihin soveltaa ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7. kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY(1) 3 artiklan 2 kohdan neljännessä luetelmakohdassa säädettyä yritys- tai liikesalaisuuksia koskevaa poikkeusta. On korostettava, että kaikissa päätöksissä, joilla kieltäydytään toimittamasta pyydettyjä tietoja, on esitettävä riittävät perustelut, jotta hakija ja tuomioistuimet pystyvät arvioimaan, onko poikkeusta sovellettu laillisesti. Komissiossa ei ole parhaillaan tutkittavana, onko Saksassa rikottu direktiivin 90/313/ETY poikkeuksen soveltamista koskevia säännöksiä. 2. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut 19. syyskuuta 1999 päätöksen asiassa C-217/97, komissio v. Saksan liittotasavalta, joka koskee ympäristöä koskevista tiedoista perittäviä maksuja koskevia saksalaisia säännöksiä. Tuomioistuin katsoi, että tuolloin voimassa olleet ympäristöä koskevista tiedoista perittävien hallinnollisten maksujen suuruutta koskevat säännökset eivät olleet ristiriidassa direktiivin 90/313/ETY säännösten kanssa. Tuomioistuin ei ottanut kantaa säännösten käytännön soveltamiseen. Saksa on kuitenkin ilmoittanut komissiolle äskettäin, että ympäristöä koskevia tietoja koskevaa lakia on muutettu 27. heinäkuuta 2001 annetulla Gesetz zur Umsetzung der UVP-Änderungsrichtlinie, der IVU-Richtlinie und weiterer EG-Richtlinien zum Umweltschutz -lailla(2), jossa säädetään asiasta liittovaltion tasolla. Kyseisen 27. heinäkuuta 2001 annetun lain 22 artiklalla muutetaan ympäristöä koskevista tiedoista perittäviä maksuja koskevaa asetusta (Umweltinformationsgebührenverordnung). Mahdollisia maksuja on pienennetty, ja niiden enimmäisarvoksi on asetettu 500 euroa. Tämä koskee ainoastaan liittovaltion viranomaisia. 3. Komissio jätti 1. helmikuuta 2000 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon kanteen, koska Saksa ei pystynyt varmistamaan, että Schleswig-Holsteinin osavaltion viranomaiset olisivat joko toimittaneet pyydetyt tiedot tai hylänneet pyynnön viimeistään kaksi kuukautta pyynnön jälkeen(3). Myös Saksan 27. heinäkuuta 2001 annetussa laissa säädetään asiasta, jota tämä kysymys koskee. Lain 21 artiklan 2 kohdassa muutetaan ympäristöä koskevia tietoja koskevan lain 5 §:n 2 kohdan ensimmäinen virke sanamuodoltaan seuraavaksi: Mikäli hakijalla on oikeus saada tietoja, ne on annettava kahden kuukauden kuluessa; mikäli hakijalla ei ole oikeutta saada tietoja, pyyntö on hylättävä kahden kuukauden kuluessa.(4) Komissio on vakuuttunut siitä, että tämä säännös estää kohtuuttomat viivytykset. Komissio antoi 29. kesäkuuta 2000 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta(5). Ehdotettu direktiivi korvaa direktiivin 90/313/ETY. Toisaalta ehdotuksella pyritään korjaamaan direktiivin 90/313/ETY käytännön soveltamisessa havaitut puutteet, ja toisaalta sillä pyritään valmistelemaan tietä sille, että Euroopan yhteisö ratifioi tiedon saantia, kansalaisten osallistumisoikeutta sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen saattamalla yleissopimuksen niin sanotusta ensimmäisestä pilarista (ympäristöä koskevan tiedon saatavuus) johtuvat velvoitteet osaksi yhteisön oikeutta. (1) EYVL L 158, 23.6.1990. (2) Liittotasavallan säädöskokoelma 2001, I-1950. (3) Asia C-29/00, vireillä, ks. EYVL C 149, 27.5.2000, s. 14. (4) Epävirallinen käännös. Alkuperäisen tekstin sanamuoto on seuraava: Bei Bestehen eines Anspruchs ist die Information innerhalb einer Frist von zwei Monaten zugänglich zu machen; bei fehlendem Anspruch ist innerhalb dieser Frist ein Blehnungsbescheid zu erteilen. (5) EYVL C 337 E, 28.11.2000.