ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0537/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. Omavaltainen rakentaminen Kreikassa.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0212 - 0212



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0537/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (28. helmikuuta 2002) Aihe: Omavaltainen rakentaminen Kreikassa Vieraillessaan äskettäin Kykladeilla Egeanmeren asiain ministeri Nikos Sifounakis varoitti alueen asukkaita syyllistymästä talojen omavaltaiseen rakentamiseen. Mainittakoon, että Kreikkaa hallitseva puolue nousi valtaan 21 vuotta sitten, ja se on ollut vallassa yhtäjaksoisesti pientä keskeytystä lukuun ottamatta siitä lähtien. Tätä aikakautta leimanneet tuhansien laittomien rakennusten pystyttäminen, Kreikan luonnonympäristölle aiheutetut peruuttamattomat tuhot ja arkkitehtuurisesti hirviömäiset rakennukset merkitsevät loukkausta Kreikan kulttuuriperintöä kohtaan. Onko komissio tietoinen Kreikan kulttuuri- ja luonnonympäristön viime vuosien käsittämättömästä alennustilasta ja muutoksesta? Onko sillä tietoja omavaltaisesta rakentamisesta EU:n muissa 14 jäsenvaltiossa? Onko muissa EU-maissa kohdattu samoja ongelmia kuin Kreikassa, ja ovatko ne onnistuneet ratkaisemaan nämä ongelmat toisin kuin Kreikan hallitus, joka on syyllistynyt lyhyen aikavälin hyödyn tavoitteluun puolueen hyväksi vahingoittaen maan ympäristöä ja arkkitehtuuriperintöä? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (12. huhtikuuta 2002) Puhuessaan omavaltaisesta rakentamisesta arvoisa parlamentin jäsen näyttää tarkoittavan ilman rakennuslupaa rakennettuja yksityisiä rakennuksia. Kaupunkirakentamisen sääntöjä koskevan Kreikan lainsäädännön virheellinen soveltaminen paikallistasolla ei kuitenkaan kuulu ympäristöä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan. Koska parlamentin jäsenen mainitsemat rakennushankkeet eivät sisälly tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1) (sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY(2)) liitteisiin I ja II, kyseistä direktiiviä ei voida soveltaa. Lisäksi on huomattava, että tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/42/EY(3) sovelletaan vasta 21. heinäkuuta 2004 alkaen (päivämäärä, johon mennessä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä). On tärkeää huomata, että EY:n perustamissopimuksen 151 artiklassa määrätään, että yhteisöllä ei ole toimivaltaa jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamisessa kulttuurialalla, joka kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 73, 14.3.1997. (3) EYVL L 197, 21.7.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0378/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Vaaralliset lentokoneiden käytetyt varaosat.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0186 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0378/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (19. helmikuuta 2002) Aihe: Vaaralliset lentokoneiden käytetyt varaosat Italian ilmailuviranomaiset ovat saaneet selville, että amerikkalaiset ja italialaiset yritykset ovat tuoneet markkinoille vanhoja, viallisia ja kierrätettyjä lentokoneiden varaosia. Julkisuudessa esitettyjen tietojen mukaan ongelma koskee kahta prosenttia lentokoneista ja arvioidaan, että nämä epäasianmukaiset varaosat ovat mahdollisesti aiheuttaneet kymmenen prosenttia viimeaikaisista lento-onnettomuuksista. 1. Onko olemassa vaatimuksia, joita lentoyhtiöiden on noudatettava varaosia ostaessaan? 2. Onko olemassa yhtiöitä, jotka käyttävät tällaisia varaosia? 3. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä löytääkseen kokonaisratkaisun ongelman hoitamiseen? Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0347/02, E-0378/02 ja E-0540/02 (4. huhtikuuta 2002) Yhdysvaltojen ilmailuviranomaiset tuntevat hyvin määräystenvastaisten osien ongelman ja ovat jo aikaisemmin käynnistäneet useita aloitteita tämän vaaran torjumiseksi. Monet eurooppalaiset ilmailuviranomaiset ovat seuranneet esimerkkiä. Tässä yhteydessä Italian poliisin ilmoitus käytöstä poistettujen Airbus A 300 -koneiden varaosien takavarikosta on valitettavaa mutta ei uutta. Varaosien kauppaan on sekaantunut kolme yhtiötä, Panaviation, New Tech Italia ja New Tech Aerospace. Lentokoneiden tärkeimmät osat on sertifioitava, ja niiden käyttöikä on usein rajoitettu (mitattuna ajassa tai lentotunteina). Lentokoneiden osat on lisäksi dokumentoitu siten, että niiden alkuperä ja aiemmat vaiheet voidaan määrittää. Väärennykset ovat valitettavasti mahdollisia, kuten kaikilla aloilla, joihin liittyy suuria taloudellisia intressejä. Lentokoneiden osien arvo onkin niin suuri, että käytöstä poistetuista lentokoneista talteenotettujen tai sertifioimattomien osien laiton kauppa saattaa olla hyvinkin kannattavaa. Ongelma on siis todellinen, ja ilmailuviranomaiset ovat siitä tietoisia. Tässä yhteydessä komissio kiinnittää erityisesti huomiota siihen, että perustettaessa Euroopan lentoturvallisuusvirastoa (EASA) lentokoneiden osien sertifiointimenettelyt arvioidaan erityisesti väärennysongelma huomioon ottaen. Tässä arviossa tarkastellaan yksityiskohtaisesti olemassa olevien Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöelimen (JAA) menettelyjen osaa 21 (ilma-alusten ja niiden osien sertifiointi). Nämä menettelyt muodostavat perustan EASAn toimintasäännöille, jotka komission on vahvistettava tällä alalla. Komissio ei aio suinkaan sallia lentoturvallisuuden heikkenemistä alalla. Alalla toteutettavat toimet eivät kuitenkaan korvaa niitä toimia, joita jäsenvaltioiden on toteutettava, koska niillä on toimivalta rikosoikeudellisissa asioissa torjuttaessa sertifioitujen osien tai yleensä asiakirjojen väärentämistä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0097/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Vammaisuudesta aiheutuvat etuudet.



Virallinen lehti nro 147 E , 20/06/2002 s. 0242 - 0242



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0097/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (29. tammikuuta 2002) Aihe: Vammaisuudesta aiheutuvat etuudet Voiko komissio esittää vertailevan tutkimuksen vammaisten etuuksista ja muista oikeuksista kussakin jäsenvaltiossa? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2002) Tietoja jäsenvaltioiden myöntämistä vammaisten etuuksista saa Missoc-tietokannasta (jäsenvaltioiden keskinäinen sosiaaliturva-alan tietojärjestelmä) seuraavasta Internet-osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc2001/index_en.htm. Vammaisille myönnetään etuuksia erilaisina avustuksina, ja niihin kannattaa tutustua seuraavissa luvuissa: - Luku III: Sairaus rahaetuudet - Luku V: Työkyvyttömyys - Luku VIII: Työtapaturmat ja ammattitaudit - Luku XI: Riittävien resurssien takaaminen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0100/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Alueelliset BKT-luvut.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0182 - 0183



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0100/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (29. tammikuuta 2002) Aihe: Alueelliset BKT-luvut Voiko komissio kertoa, millä jäsenvaltioilla on nykyisin tarjota sellaisia hintasarjoja, jotka mahdollistavat nimellisen BKT:n aluekohtaisen deflaation määrittämisen ja todellisten alueellisten BKT-lukujen antamisen? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 2002) Rakennerahastoista annetussa asetuksessa(1) säädetään komission vastuusta bruttokansantuotteen (BKT) laskemisesta ostovoiman perusteella NUTS 2 -tasolla. Rakennerahastojen vaatimukset saadaan nykyään täytettyä yhdistämällä alueelliset BKT-arvot, jotka saadaan alueellisista kansallisista tilinpidoista, sekä kansalliset ostovoimapariteetit. Viimeksi mainittuja on käytettävä alueellisten ostovoimapariteettien puuttuessa; näitä ei ole tähän mennessä koskaan laskettu. Kansalliset ostovoimapariteetit perustuvat yleensä pääkaupungeissa tehtyihin hintatutkimuksiin. Alankomaissa tutkitaan pääkaupungin lisäksi säännöllisesti kolmea muuta kaupunkia. Pääkaupungeissa todetut hinnat mukautetaan kansalliselle tasolle alueellisilla korjauskertoimilla. Nämä korjauskertoimet saadaan eri maissa eri lähteistä (esim. satunnaisista alueellisista ostovoimapariteettitutkimuksista Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Portugalissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Yhteisön tasolla ei kuitenkaan säännöllisesti tehdä alueellisia ostovoimapariteettitutkimuksia, joiden avulla voitaisiin laskea alueellisia ostovoimapariteetteja. Tällaiset tutkimukset tuskin olisivatkaan kustannustehokkain tapa alueellisten ostovoimapariteettien arvioimiseksi. Eurostatin tarkoituksena on kuitenkin vastata alueellisten ostovoimapariteettien kysyntään ja kehittää sellaiset lähivuosina. Ensimmäisenä vaiheena on tilattu tutkimus teoreettisen taustan tarkastelemiseksi sekä hintojen että kansallisten tilinpitojen näkökulmasta. Tutkimuksen tekijän on määrä esittää työnsä ensimmäiset tulokset joulukuussa 2002. (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1447/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 muuttamisesta, EYVL L 198, 21.7.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0051/02 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Syklamaatti.



Virallinen lehti nro 147 E , 20/06/2002 s. 0236 - 0236



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0051/02 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (24. tammikuuta 2002) Aihe: Syklamaatti Melkein puolet kaikista kevyttuotteista sisältävät keinotekoisia makeutusaineita, kuten syklamaattia. Yhteisön normien mukaan syklamaatin hyväksyttävän päivittäisen määrän saanti on alle kahdeksanvuotiailla lapsilla 7 milligrammaa jokaista ruumiinpainon kiloa kohti. Alankomaiden ravintoinstituutin mukaan tämä tarkoittaa sitä, että lapset voivat päivässä juoda korkeintaan kaksi lasia kevytvirvoitusjuomia saadakseen eurooppalaisen standardin mukaisen päivittäisen enimmäismäärän syklamaattia. Aikuisilla raja on 1,1 litraa virvoketta päivässä. Euroopan unionissa on miljoonia lapsia, jotka juovat päivittäin enemmän kuin kaksi lasillista keinotekoisesti makeutettua virvoitusjuomaa. Eikö ole korkea aika että Euroopan unioni, Yhdysvaltojen vuoden 1969 esimerkin mukaan, kieltää lisäämästä syklamaattia (E952) keinotekoisena makeutusaineena? Harkitseeko komissio, että virvoitusjuomapakkauksiin velvoitetaan laitettavaksi varoitus enimmäismäärästä, kuinka monta lasillista virvoitusjuomaa lapset voivat juoda päivässä? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2002) Elintarvikealan tiedekomitea arvioi keinotekoista makeutusainetta syklamaattia viimeksi maaliskuussa 2000. Hyväksyttävän päiväsaannin (ADI-arvon) raja oli aiemmin ollut 11 mg/painokilo, mutta sitä laskettiin tällöin 7 mg:aan/painokilo. ADI-arvo määritellään sellaiseksi elintarvikelisäaineen määräksi, jonka henkilö voi nauttia päivittäin elinikänsä ajan ilman tuntuvia terveysriskejä. Komissio ei näin ollen pidä perusteltuna kieltää syklamaatin käyttöä kokonaan. Komissio tutkii kuitenkin, miten voidaan varmistaa, että syklamaatin saanti ei ylitä uutta ADI-arvoa esimerkiksi tarkistamalla sen käytölle asetettuja sallittuja rajoja ja sallimalla vaihtoehtoisten makeutusaineiden käyttö. Komission mielestä lisäaineiden kaltaisille aineille ei ole perusteltua määrätä ylimääräisiä merkintävaatimuksia, koska näiden aineiden käyttöä rajoitetaan lainsäädännöllä riskinarvioinnin perusteella. Komissio ei tämän vuoksi halua, että virvoitusjuomapakkauksiin lisättäisiin varoitus, kuten arvoisa parlamentin jäsen ehdotti.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0565/02 esittäjä(t): Elisa Damião (PSE) komissiolle. Lissabonin strategia.



Virallinen lehti nro 160 E , 04/07/2002 s. 0222 - 0223



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0565/02 esittäjä(t): Elisa Damião (PSE) komissiolle (21. helmikuuta 2002) Aihe: Lissabonin strategia Lissabonin strategian mukaan vuosille 20052010 luotiin työllisyyden kasvun tavoitteet: 60 prosenttia naisten ja 70 prosenttia aktiivisen työvoiman osalta. Toivottiin, että tämä kasvu perustuisi samanaikaisesti teknologiseen innovaatioon ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Tieteellisen ja teknologisen seurantakeskuksen (Observatório da Ciência e Tecnologia) vuoteen 2020 ulottuvassa kertomuksessa, jossa ennustetaan ja analysoidaan teknologisen ja rakenteellisen muutoksen vaikutusta työllisyyteen, esitetään kuitenkin näiden tavoitteiden vastainen näkökanta. Siinä jopa myönnetään, että tuottavuuden kiihtyminen tulee vaikuttamaan myönteisesti talouteen, mutta ei työllisyyteen; sen sijaan työllisyys jatkaisi kasvuaan perinteisillä liike-elämän aloilla. Mitä komissio aikoo tehdä tarkistaakseen Lissabonin Eurooppa-neuvoston tavoitteita tai hyväksyäkseen realistisempia strategioita työllisyyden kasvun edistämiseksi? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (19. maaliskuuta 2002) Komissio on edelleen sitoutunut saavuttamaan Lissabonin (23.24. maaliskuuta 2000) ja Tukholman (23.24. maaliskuuta 2001) Eurooppa-neuvostossa määritellyt ja Laekenin Eurooppa-neuvostossa (14.15. joulukuuta 2001) vahvistetut työllisyystavoitteet. Barcelonan Eurooppa-neuvostolle valmistelemassaan yhteenvetoraportissa komissio toteaa seuraavaa: Työllisyysasteelle vuosiksi 2005 ja 2010 asetetut tavoitteet on pidettävä voimassa ja toimintaa on nopeutettava, jotta voidaan luoda uusia ja parempia työpaikkoja ja saada enemmän ihmisiä työelämään. Tietotekniikka-alalla ja laajemmin osaamisen kehittämiseen perustuvilla aloilla on keskeinen rooli tämän tavoitteen saavuttamisessa. Tämä näkyy selvästi komission toteuttamasta tutkimuksesta. Employment in Europe 2001 -raportista käy ilmi, että vuosina 19952000 huipputeknologian alalla luotiin 1,5 miljoonaa työpaikkaa ja korkeakoulutusaloilla 5,5 miljoonaa työpaikkaa. Raportista kävi samalla ilmi Euroopan työmarkkinoiden uudet työllisyys- ja kasvusuuntaukset. Talouskasvun työllisyysvaikutukset ovat nousseet vuodesta 1985 työllisyyden kasvun elastisuus bruttokansantuotteen (BKT) kasvuun nähden on nyt kaksinkertainen 1980-luvuun verrattuna.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0273/02 esittäjä(t): Lord Inglewood (PPE-DE) komissiolle. Barcelonan Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelu.



Virallinen lehti nro 147 E , 20/06/2002 s. 0246 - 0247



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0273/02 esittäjä(t): Lord Inglewood (PPE-DE) komissiolle (4. helmikuuta 2002) Aihe: Barcelonan Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelu Lissabonin Eurooppa-neuvosto pyysi vuonna 2000 komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita kutakin toimivaltansa puitteissa saattamaan hyvissä ajoin päätökseen ehdotukset julkisia hankintoja koskevien sääntöjen ajantasaistamiseksi varsinkin niin, että pk-yrityksillä olisi mahdollisuus käyttää niitä ja jotta uudet säännöt voivat tulla voimaan vuoteen 2002 mennessä. Tulevatko nämä uudet säännöt voimaan tänä vuonna? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2002) Vuoden 2000 toukokuussa komissio antoi kaksi direktiiviehdotusta(1), jotka koskevat julkisia tavara- ja palveluhankintasopimuksia sekä julkisia rakennusurakkasopimuksia (julkisia hankintoja koskeva direktiivi) ja vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen alan hankintasopimuksia (alakohtainen direktiivi). Arvoisa parlamentin jäsen viittaa Eurooppa-neuvoston Lissabonissa (23.24. maaliskuuta 2000) pidettyyn kokoukseen, jossa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita kehotettiin huolehtimaan siitä, että mainitut kaksi ehdotusta tulevat voimaan vuonna 2002. Hän tiedustelee, onko tavoite mahdollista saavuttaa tämän vuoden aikana. Kuten parlamentin jäsenen tiedossa saattaa ollakin, parlamentti hyväksyi ehdotuksia koskevat mietinnöt 17. tammikuuta 2002 tehden samalla julkisia hankintoja koskevaan direktiiviin 103 ja alakohtaiseen direktiiviin 82 tarkistusta. Tarkistuksiin sisältyi eräiden direktiivien keskeisten kynnysarvojen nostaminen kohtuuttoman korkealle tasolle, mikä ei vastaa tavoitetta, jonka mukaan direktiiveillä olisi edistettävä pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista julkisiin hankintoihin. Kahden julkisia hankintoja koskevan direktiiviehdotuksen hyväksyminen riippuu ajasta, joka lainvalmisteluprosessiin kuluu kummassakin lainsäädäntöelimessa, eli parlamentissa ja neuvostossa. Lissabonin kokouksessa asetetun tavoitteen saavuttamiseen vaaditaan siis kaikkien asianomaisten toimielinten ripeää ja rakentavaa toimintaa. (1) EYVL C 29 E, 30.1.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0023/02 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle. Engelbrecht-tuomion soveltaminen Belgiassa.



Virallinen lehti nro 147 E , 20/06/2002 s. 0230 - 0230



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0023/02 esittäjä(t): Bartho Pronk (PPE-DE) komissiolle (21. tammikuuta 2002) Aihe: Engelbrecht-tuomion soveltaminen Belgiassa Esitin vuonna 2001 sarjan kysymyksiä Engelbrecht-tuomion sovellettavuudesta Belgiassa (kirjalliset kysymykset E-2263/01(1), P-2638/01(2)). Vastauksessaan kysymyksiini komissio ilmoittaa, että Belgian viranomaisia on pyydetty antamaan komissiolle lisätietoja toimenpiteistään seurata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen aikaisemmin annettua tuomiota. Syyskuun 21. päivä esittämiini kysymyksiin komissio ilmoittaa, ettei Belgian hallitus ollut siihen mennessä vielä vastannut tiedusteluun. Äskettäisistä kahdenvälisistä yhteydenotoista minulle on selvinnyt, että Belgian hallitus ei ole virallisesti vieläkään ottanut kantaa asiaan. Esitän sen vuoksi komissiolle seuraavat kysymykset: 1. Eikö kuten lähteistä minulle on selvinnyt Belgian hallitus vieläkään ole vastannut virallisesti komission esittämään tiedusteluun? 2. Aikooko komissio soveltaa EY:n perustamissopimuksen 226 artiklaa, koska Belgian hallitus ei vastaa muistutuksenkaan jälkeen tiedustelupyyntöön? 3. Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että ei ole toivottavaa, että lukuisat rajatyöntekijät eivät ole perillä eläketuloistaan? Yhtyykö komissio kanssani siihen, ettei ole lainkaan suotavaa, etteivät jäsenvaltiot ota huomioon tuomioistuimen päätöksiä ja käyttävät kaikkia mahdollisia keinoja hankaloittaakseen asiasta tehtävää päätöstä? 4. Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, milloin menettely on aloitettu ja onko Belgian hallitus vastannut jo siihen? (1) EYVL C 40 E, 14.2.2002, s. 230. (2) EYVL C 81 E, 4.4.2002, s. 198. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2002) Komissio voi ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että se on saanut Belgian viranomaisilta ilmoituksen toimenpiteistä, joihin ne aikovat ryhtyä noudattaakseen asiassa C-262/97, Engelbrecht, 26. syyskuuta 2000 annettua tuomiota. Toimet toteutaan muiden vastaavanlaisten tapausten käsittelyn yhteydessä. Belgian viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle lausuntoa varten ehdotuksen tekstistä, joka käsittää toteutettavaksi aiotut toimenpiteet. Komissio tutkii parhaillaan ehdotusta varmistaakseen, että kaavaillut toimenpiteet ovat edellä mainitun tuomion mukaisia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0623/02

esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle

(6. maaliskuuta 2002)

Aihe: Hankkeiden virheet ja viivästymiset etukäteen päätetystä kehyksestä huolimatta

Kreikassa hankkeet, jotka eri syistä eivät toimi tai joiden ei katsota olevan elinkelpoisia, ovat tavallinen ilmiö. Niinpä komission virkamiesten kohdalla on havaittu tietojen puuttumista, virheitä tutkimuksissa, kesken jäänyttä suunnittelua ja virheellisiä tarkastuksia, joiden seuraukset ovat olleet tuhoisia niin talouden ja luonnonvarojen kuin ympäristönkin kannalta. Tyypillisiä esimerkkejä ovat Egnatia-valtatie, biologiset puhdistuslaitteistot Ermionissa, Ilarionin vesivoimala Aliakmonas-joessa, Smokovosin pato, Mouzakin ja Pilin tunnelit Trikalassa, vesialtaat Kalimnos- ja Lipsi-saarella, metsäkylä Ksanthissa ja Etoloakarnanian ja Leros-saaren Parthenion padot. Näitä hankkeita käsitellään usein kreikkalaisissa sanomalehdissä (esimerkiksi To Vima 17. helmikuuta 2002).

Ottaen huomioon, että hallintoa ja valvontaa ei ole toteutettu parhaalla mahdollisella tavalla, kysyn komissiolta:

1. Suuria summia on investoitu hankkeisiin ja rakennelmiin, joita vaikka ne on saatettu loppuun ei voida koskaan ottaa käyttöön, esimerkiksi Gouran silta ja Metsovon alueen tunneli. Mitä rangaistuksia on suunniteltu määrättävän vastuussa oleville tahoille sekä kyseisten hankkeiden tarkastukset suorittaneille yhteisön toimivaltaisille virkamiehille?

2. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä koskien edellä mainittujen hankkeiden jäämistä kesken ja epäselvyyttä, joka vallitsee niiden kustannusten ja luovutusaikataulun suhteen?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(26. maaliskuuta 2002)

Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3280/01

esittäjä(t): John McCartin (PPE-DE) komissiolle

(26. marraskuuta 2001)

Aihe: Lomén sopimus ja Euroopan yhteisön kehitysapu

Voiko komissio laatia luettelon valtioista, jotka saavat apua joko Lomén sopimuksen tai Euroopan yhteisön kehitysyhteistyön kautta ja joissa naisille suodut ihmisoikeudet ovat vähäisempiä kuin miehille suodut oikeudet?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(15. maaliskuuta 2002)

Kansalaisoikeudet määritellään kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa (CCPR). Sen mukaan kansalaisoikeudet ovat kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa vahvistettuja oikeuksia, joita valtiot sitoutuvat kunnioittamaan. Kyseisen yleissopimuksen 3 artiklassa käsitellään nimenomaan miesten ja naisten oikeuksien tasavertaisuutta, mikä tarkoittaa muun muassa, että kaikilla ihmisillä pitäisi olla yleissopimuksessa vahvistetut oikeudet tasavertaisesti ja kokonaisuudessaan. Näin ollen valtioiden pitäisi varmistaa, että miehet ja naiset voivat nauttia tasavertaisesti kaikista yleissopimuksessa määrätyistä oikeuksista.

CCPR:n ratifioiminen muodostaa näin ollen mittapuun kysymykseen vastaamiseksi. Toisen kansainvälisesti hyväksytyn normin muodostaa kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskeva yleissopimus. Sen ratifioimalla valtiot sitoutuvat toteuttamaan toimenpiteitä kaikenlaisen naisten syrjinnän lopettamiseksi, naisten kansalais- ja poliittiset oikeudet mukaan luettuina. Arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle lähetetään suoraan luettelo kehitysmaista, jotka eivät ole ratifioineet edellä mainittuja sopimuksia.

On syytä muistaa, että yksi ongelma tässä tavassa vastata kysymykseen on ero ratifioinnin ja tosiasiallisen täytäntöönpanon välillä. Ratifiointi ei välttämättä tarkoita, että allekirjoittajamaa on toteuttanut kaikki oikeustoimet yleissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Todellista tilannetta tarkastelemaan on sopimuksilla luotu komiteoita, joille asianomaisten valtioiden on raportoitava säännöllisesti.