KIRJALLINEN KYSYMYS E-2774/01 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Rehevöityminen ja vaaralliset myrkyt yhdeksässä Kreikan suuressa järvessä.



Virallinen lehti nro 147 E , 20/06/2002 s. 0050 - 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2774/01 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (9. lokakuuta 2001) Aihe: Rehevöityminen ja vaaralliset myrkyt yhdeksässä Kreikan suuressa järvessä Thessalonikin Aristoteles-yliopiston suorittamien tutkimusten mukaan rehevöitymisestä johtuva sinilevien eli sinibakteerien runsaus yhdeksän järven (Kastoria, Ioannina, Volvi, Doirani, Mikri Prespa, Vistonis, Ambrakia, Zazari ja Koronia) vedessä Kreikassa on synnyttänyt vihreiden vesien ilmiön: näissä vesissä kehittyy myrkkyjä moninkertaiset määrät suhteessa Maailman terveysjärjestön (WHO) määrittämiin raja-arvoihin ja nämä myrkyt vaarantavat karsinogeenisina sekä ihmisten terveyden että ekosysteemin. Neljä edellä mainituista järvistä (Volvi, Mikri Prespa, Vistonis ja Koronia) on suojeltu kansainvälisellä Ramsarin sopimuksella. 1. Onko komissio tietoinen ongelman laajuudesta Kreikassa ja mikä on sen näkemys ongelman hoitamisesta? 2. WHO on perustanut suojelumekanismeja sinibakteerien myrkkyjen varalta. Kuinka näitä mekanismeja sovelletaan tässä Kreikan tapauksessa ja yleisesti Euroopan unionissa? 3. Aikooko komissio hyödyntää Thessalonikin Aristoteles-yliopiston tutkimustuloksia pyrkimyksenä palauttaa järvien vedenlaatu luonnolliselle tasolle? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (10. joulukuuta 2001) 1. Komissio tietää Kreikan vesistöjen ekosysteemejä koskevien tutkimusten perusteella Kreikan vedenlaatuongelmista ja erityisesti Kreikan vesistöjen tunnetuista rehevöitymisongelmista. Käsiteltävänä oleva kysymys koskee kuitenkin myrkyllistä lajia (makean veden sinilevää), josta on tähän mennessä ollut saatavilla vain vähän tietoa mutta jota koskevia tutkimuksia on käynnissä eri jäsenvaltioissa. Yhteisön lainsäädännössä vedenlaatuongelmia käsitellään useissa direktiiveissä, kuten juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista annetussa direktiivissä(1), yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetussa direktiivissä(2), vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetussa direktiivissä(3) ja muissa direktiiveissä. Näiden direktiivien tavoitteena on säilyttää tai saavuttaa tietty vedenlaatu ja/tai vähentää erityisesti ravinteiden ja vaarallisten aineiden vaikutuksia vesistöihin. Edellä mainittujen direktiivien säännöksiä voidaan tässä suhteessa pitää päästölähteillä suoritettavina toimenpiteinä, koska niiden pitäisi suojella huonon vedenlaadun ja rehevöitymisen aiheuttaman levämyrkkyjen keskittymisen kaltaisilta kielteisiltä ympäristövaikutuksilta. Sinilevän leviämistä lisäävät ensisijaisesti yhdyskunta- ja teollisuusjätevesistä sekä maataloudesta peräisin olevat suuret fosforipäästöt. 2. Voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä ei kuitenkaan aseteta standardeja, kuten myrkyllisten aineiden raja-arvoja, koska ongelmaa ei vielä ollut tutkittu eikä valvontamenetelmiä kehitetty, kun kyseiset direktiivit hyväksyttiin. Vain yhdestä toksiinista, solujen entsyymien toimintaa häiritsevästä mikrokystiinistä, on annettu suositus. Tämä standardi on sisällytetty useiden maiden juoma- ja uimavesisäännöksiin. Viidennessä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmassa (19982002) on jo käynnistetty aloite levämyrkkykysymystä käsittelevän Euroopan laajuisen verkoston perustamiseksi. Lisäksi useissa tutkimushankkeissa käsitellään makean veden ekosysteemeissä esiintyvien myrkyllisten leväkukintojen kehittymiseen, torjuntaan ja vähentämiseen liittyviä kysymyksiä. Cyanotox-hankkeen tarkoituksena on kehittää varhainen varoitusjärjestelmä myrkyllisten syanobakteerien havaitsemiseen ja valvontaan järvissä ja tekoaltaissa. Photox-hankkeessa kehitetään itse asiassa uutta tekniikkaa syanobakteerien tuottamien toksiinien fotokatalyyttiseen hajottamiseen. Tällä perusteella yhteisö voisi arvioida ongelmaa Euroopan tasolla ja arvioida myös nykyisten ja edistyneiden tekniikoiden mahdollisuuksia valvoa ja poistaa syanobakteerien tuottamia toksiineja vedestä ja sen jälkeen laatia suuntaviivat toksiineihin kohdistettaville toimenpiteille vesistöjen ekosysteemeissä ja tarvittaessa asettaa tulevassa yhteisön lainsäädännössä toksiineille raja-arvot. 3. Vuosiksi 20002006 laadittuun Kreikan maaseudun kehittämissuunnitelmaan (neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999(4)) kuuluvissa maatalouden ympäristötoimenpiteissä on suunniteltu joillakin Pohjois-Kreikan Natura 2000 -alueilla (sisältää Vistonida- ja Koronia-järvet) toteutettava erityinen toimi. Toimi koskee vähäisin tuotantopanoksin toimivia viljelyjärjestelmiä, ja sen tavoitteena on ensi näkemältä lisätä lajien monimuotoisuutta. Siitä pitäisi kuitenkin olla hyötyä myös edellä mainittujen järvien veden laadulle, koska se vähentää osaltaan maatalouden aiheuttamaa pilaantumista. Komissio osallistuu myös Ioanninan kaupungin yhdyskuntajätteen käsittelyjärjestelmän laajentamista, parantamista ja nykyaikaistamista koskevan hankkeen yhteisrahoitukseen koheesiorahastosta. Kun järjestelmä aikanaan saadaan valmiiksi, sillä on suotuisa vaikutus Ioannina-järveen. Koheesiorahasto osallistui myös Koronia-järveä koskevan yleissuunnitelman luomisen ja kunnostamisen ensimmäisen vaiheen yhteisrahoitukseen. Hankkeen seuraava vaihe on otettu mukaan koheesiorahaston kauden 20002006 täytäntöönpanostrategiaan. Lisäksi kokonainen Volvi-, Prespa- ja Bistonida-järvien biotooppien suojeluun tähtäävien hankkeiden sarja sai yhteisrahoitusta(5) Euroopan aluekehitysrahaston kauden 19941999 ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta. Näitä toimia aiotaan laajentaa ohjelmakauden 20002006 toimintaohjelmassa ja koheesiorahaston saman kauden hankkeissa. Biotooppien suojelulla on myös suotuisia vaikutuksia edellä mainittuihin järviin. Komissio käy parhaillaan Kreikan viranomaisten kanssa keskusteluja heidän näkemyksistään sekä (yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin mukaisten) haavoittumiselle alttiina olevien alueiden ja (nitraattidirektiivin mukaisten) pilaantumiselle alttiiden vyöhykkeiden laajentamisesta. Nämä alueet määritellään jäteveden jälkikäsittelyssä ja maatalouden toimintaohjelmissa ravintoaineiden veteen pääsyn estämiseksi. Edistyminen tällä alalla johtaisi tiukempiin säännöksiin uhanalaisilla alueilla ja olisi huomattava askel kohti rehevöitymisen sekä pinta- ja pohjavesien nitraattiongelmien torjumista. Vedenlaadun paraneminen helpottaisi yleisemminkin suuren myrkkypitoisuuden ongelmaa, koska myrkkypitoisuus on seurausta rehevöitymisestä. Yhteenvetona voidaan todeta, että Kreikassa tehdyn tutkimustyön arviointi sekä tulosten käyttö tulevissa hankkeissa on Kreikan viranomaisten vastuulla. (1) Neuvoston direktiivi 75/440/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1975, jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista, EYVL L 194, 25.7.1975. (2) Neuvoston direktiivi 91/271/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhdyskuntajätevesien käsittelystä, EYVL L 135, 30.5.1991. (3) Neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta, EYVL L 375, 31.12.1991. (4) Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta, EYVL L 160, 26.6.1999. (5) Kreikan yhteisöltä saaman tuen rakenteeseen kuuluva ympäristöä koskeva toimintaohjelma.