KIRJALLINEN KYSYMYS E-0683/03

esittäjä(t): María Sornosa Martínez (PSE) komissiolle

(7. maaliskuuta 2003)

Aihe: Julkista kuulemista koskevien säännösten täyttämättä jättäminen rannikkoa koskevan lainsäädännön hyväksymisessä Espanjassa

Verotuksellisia, hallinnollisia ja yhteiskunnallisia toimenpiteitä koskeva Espanjan laki 53/2002, annettu 30. joulukuuta 2002, muuttaa rannikkoja koskevan lain 22/1988, annettu 28. heinäkuuta 1988, tiettyjä määräyksiä.

Kyseisen täydentävän lain laatiminen ja hyväksyminen tapahtuivat ilman, että millään tavalla kuultiin kansalaisia ja tahoja, joihin laki suoranaisesti vaikuttaa. Kun otetaan huomioon, että monet näistä tahoista väittävät, että rannikon suojelu heikkenee vakavasti hyväksytyn muutoksen takia, kysyn seuraavaa.

Eikö komissio katso, että hyväksyessään tämän säädöksen Espanjan kuningaskunta jätti kuulematta yleisöä eikä tiedottanut sille, niin kuin direktiivien 85/337/ETY(1) ja 90/313/ETY(2) ja niihin myöhemmin tehtyjen muutosten mukaan pitäisi tehdä?

(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(5. toukokuuta 2003)

Parlamentin jäsenen esittää kysymyksen siitä, onko Espanjan rannikkoja koskevan lain antaminen rikkonut säännöksiä, jotka sisältyvät seuraaviin säädöksiin: tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY(1), ja ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7. kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/313/ETY. Kysymys antaa komissiolle aiheen esittää seuraavat huomiot.

Direktiivi 85/337/ETY koskee ympäristövaikutusten arviointia sellaisten julkisten ja yksityisten hankkeiden osalta, joilla on merkittäviä vaikutuksia ympäristöön. Direktiivissä hankkeella tarkoitetaan joko rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista, tai muuta luonnonympäristöön ja maisemaan kajoamista mukaan lukien maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen. Tästä määritelmästä seuraa selvästi, että direktiivi 85/337/ETY ei aseta rajoituksia lainsäädännön valmistelulle ja antamiselle.

Direktiivillä 90/313/ETY velvoitetaan julkiset viranomaiset vastaamaan ympäristöä koskevan tiedon saantia koskeviin kysymyksiin. Lakiehdotus, jolla voi olla vaikutusta ympäristöön, saattaisi kuulua määritelmän ympäristöön liittyvät tiedot alaan. Tähän direktiiviin ei sisälly velvoitteita, joiden mukaan julkisten viranomaisten olisi aktiivisesti levitettävä ympäristöä koskevaa tietoa, lukuun ottamatta velvoitetta antaa yleisölle yleistä tietoa ympäristön tilasta. Parlamentin jäsenen esittämässä kysymyksessä ei anneta tietoja siitä, onko toimivaltaisille viranomaisille osoitettu ympäristötietojen saantia koskevaa pyyntöä, eikä siitä, onko mainittuja tietoja saatu. Ilman näitä tietoja komissio ei voi todeta, että kyseisen direktiivin säännöksiä olisi rikottu.

Edellä esitettyjen huomioiden perusteella komissio katsoo, että kyseinen asia ei kuulu direktiivin 85/337/ETY alaan eikä voi näin ollen tehdä johtopäätöstä, että direktiivin 90/313/ETY säännöksiä olisi rikottu.

(1) EYVL L 73, 14.3.1997.