KIRJALLINEN KYSYMYS P-3484/02

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(29. marraskuuta 2002)

Aihe: Prestigen uppoaminen ja alusten katsastus

Samaan aikaan kun säiliöalus Prestigen runko oli katkeamaisillaan kahtia avomerellä, komissio antoi useita eri lausuntoja, joissa se selvästi syytti Gibraltaria aluksen katsastuksen laiminlyönnistä. Kuitenkin tämä 26 vuotta sitten Liberiassa rakennettu säiliöalus oli rekisteröity Bahamalla, sitä johdettiin Kreikasta, venäläinen öljy-yhtiö oli vuokrannut sen Sveitsistä käsin ja se oli poikennut Gibraltarin satamassa viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana ainoastaan kerran polttoaineen ottoa varten. Samaisten viiden vuoden aikana Prestige oli vieraillut useissa eurooppalaisissa satamissa, kuten Corkissa, Dunkirkissä, Kalamatassa, Rotterdamissa missä viranomaiset katsastivat sen syyskuussa 1999 ja Wilhelmshavenissa. Lisäksi alus oli todettu merikelpoiseksi Algericasissa ja Las Palmasissa (Espanja), ja se oli vieraillut Latviassa ja Singaporessa. Se oli läpäissyt katsastuksen Yhdysvalloissa neljästi, ja tänä vuonna se tarkastettiin Dubaissa American Bureau of Shipping -luokituslaitoksen toimesta.

Voiko komissio vahvistaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ja sen siirtomaat ovat täyttäneet velvollisuutensa tarkastaa 25 prosenttia aluksista, toisin kuin useat jäsenvaltiot kuten Tanska, Ranska, Kreikka ja Irlanti? Katuuko komissio siinä tapauksessa Gibraltariin kohdistuneita syyttäviä lausuntojaan, joiden tarkoituksena lienee ollut pikemminkin Gibraltarin maineen tahraaminen kuin huomion kiinnittäminen vakavaan uhkaan, jonka Prestigen kaltaisten säiliöalusten onnettomuudet muodostavat Galicialle ja muille rannikkoalueille? Pyrkiikö komissio harkitsemaan lausumiaan tarkemmin tulevaisuudessa?

Onko komissio sitä mieltä, että Erikan ja Prestigen kaltaisten alusten rakenteellisia vikoja ei kyetä havaitsemaan jäsenvaltioilta nykyisin vaadittavilla katsastusmenetelmillä ja että katsastusten kohdistaminen ja tiedon jakaminen eivät sinällään riitä ongelman ratkaisemiseen, mikäli rakenteiden katsastusta varten ei ole olemassa kunnollista järjestelmää? Yleensä laivanrakennusinsinöörit suorittavat katsastuksen aluksen luokituslaitoksen alaisina. Onko komissiolla mitään aikeita ottaa käyttöön EU:n satamissa vierailevia aluksia koskeva rakenteiden katsastusjärjestelmä, ja mitä velvollisuuksia on siinä tapauksessa valtiolla, jonka lipun alla alus purjehtii?

Tuore lainsäädäntö sallii yksirunkoiset alukset vuoteen 2015 saakka. Prestigen lastina oli pahasti saastuttavaa erittäin raskasta polttoöljyä, joka aiheuttaa vakavia ongelmia Galician rannikolla asuville. Aikooko komissio säätää, että erittäin raskas polttoöljy ja muut vakavasti saastuttavat materiaalit on tästä lähtien kuljetettava kaksoisrungolla varustetuissa aluksissa?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(24. tammikuuta 2003)

Kuten parlamentin jäsen kysymyksessään mainitsee, Bahaman lipun alla purjehtivan Prestige-säiliöaluksen haaksirikko Galician rannikolla on aiheuttanut valtavan ekologisen katastrofin.

Näyttää siltä, että Prestige katsastettiin satamavaltion valvontaoikeuksien mukaisesti viimeisen kerran syyskuussa 1999 Rotterdamissa. Katsastuksessa paljastui vähäisiä puutteita, jotka korjattiin ennen aluksen lähtöä.

Tämän jälkeen alus ei ole poikennut Kalamataa ja Gibraltaria lukuun ottamatta juuri missään unionin satamista. Se on myös vieraillut Latviassa ja Venäjällä. Alusta ei ole näiden vierailujen aikana kuitenkaan uudelleen katsastettu Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan tai satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan direktiivin 95/21/EY(1) mukaisesti.

Komissio on tässä yhteydessä todellakin kirjoittanut näiden eri jäsenvaltioiden viranomaisille ja pyytänyt niitä ilmoittamaan aluksen äskettäisten vierailujen aikana suoritetuista katsastuksista jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvissa satamissa.

Komissio ehdottaa tapauskohtaisten toimenpiteiden lisäksi myös muita toimenpiteitä 3. joulukuuta 2002 antamassaan tiedonannossa meriturvallisuuden parantamisesta öljysäiliöalus Prestigen onnettomuuden jälkeen(2).

Liikenneneuvosto tuki 6. joulukuuta 2002 pitämänsä kokouksen päätelmissä suurinta osaa komission tässä tiedonannossa antamista ehdotuksista. Kuten parlamentin jäsen suositteli, kollegio hyväksyi 20. joulukuuta 2002 asetuksen, jossa kielletään raskasöljyn kuljettaminen yksirunkoisissa öljysäiliöaluksissa unionin satamiin tai satamista ja jossa nopeutetaan yksirunkoisten alusten korvaamista kaksirunkoisilla aluksilla(3). Euroopan parlamentti ja neuvosto käsittelevät asetusehdotusta parhaillaan.

Komissio kehottaa 3. joulukuuta 2002 antamassaan tiedonannossa neuvostoa myöntämään komissiolle viipymättä neuvotteluvaltuudet sen varmistamiseksi, että ehdokasvaltiot sekä ne naapurivaltiot, joita raskaan polttoöljyn kuljetus EU:n vesillä koskee, soveltavat samoja periaatteita. Tämän vuoksi olisi laadittava asianmukaisia hallinnollisia sopimuksia nykyisten yhteistyöjärjestelmien (esim. satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan tai EuroVälimeri-yhteistyön) puitteissa.

Satamavaltioiden suorittaman valvonnan osalta komissio muistuttaa jäsenvaltioita niiden valvontaa koskevista velvoitteista. Komissio pyytää jäsenvaltioita rekrytoimaan riittävästi tarkastusviranomaisia, jotta se voi tarkastaa vähintään 25 prosenttia aluksista voimassa olevien EU:n sääntöjen mukaisesti. Se kehottaa jäsenvaltioita myös varmistamaan riittävän tarkastustason kaikissa jäsenvaltioiden satamissa ja ankkuripaikoissa, jottei niistä tulisi todellisia mukavuussatamia.

Komissio aikoo valvoa tätä asiaa erittäin tarkkaan. Komissio on jo nostanut kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Ranskaa ja Irlantia vastaan, jotka eivät noudata 25 prosentin rajaa.

(1) Neuvoston direktiivi 95/21/EY, annettu 19. kesäkuuta 1995, alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) (EYVL L 157, 7.7.1995).

(2) KOM(2002) 681 lopullinen.

(3) KOM(2002) 780 lopullinen.