KIRJALLINEN KYSYMYS E-1795/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) neuvostolle. Yhdysvaltojen valmistautuminen tulppaanisotaan Alankomaita vastaan kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomitsemien vankien vapauttamiseksi.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0026 - 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1795/02 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) neuvostolle (24. kesäkuuta 2002) Aihe: Yhdysvaltojen valmistautuminen tulppaanisotaan Alankomaita vastaan kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomitsemien vankien vapauttamiseksi 1. Miten neuvosto suhtautuu siihen, että Yhdysvallat kieltäytyy edelleen tunnustamasta Den Haagiin perustettavaa kansainvälistä rikostuomioistuinta (International Criminal Court, ICC), jossa voidaan 1. heinäkuuta 2002 lähtien asettaa tuomiolle rikoksiin ihmisyyttä vastaan syyllistyneitä näiden tai rikosten uhrien kansalaisuuteen katsomatta, jos kyseisistä rikoksista vastuussa oleva valtio sen sallii? 2. Onko neuvosto tietoinen siitä, että Yhdysvaltojen puolustusvoimien palveluksessa olevien henkilöiden suojelua koskevaan lakiin (American Servicemembers' Protection Act, ASPA) ollaan sisällyttämässä säännös, jossa Yhdysvaltojen hallitusta kielletään osallistumasta YK:n rauhanturvaoperaatioihin sellaisissa valtioissa, jotka ovat ratifioineet ICC-sopimuksen, ellei yhdysvaltalaisia sotilaita ole suljettu ennalta ICC:n tuomiovallan ulkopuolelle? 3. Onko neuvosto tietoinen myös siitä, että Yhdysvaltojen vastustus ei jää tähän, sillä maan senaatti hyväksyi 9. kesäkuuta 2002 ASPA:han liitettävän lakiesityksen, jossa annetaan lupa Alankomaihin tehtävälle sotilaalliselle väliintulolle, josta käytettiin senaatin käsittelyssä nimitystä tulppaanisota, mahdollisten yhdysvaltalaisten vankien vapauttamiseksi, jotta näitä ei voitaisi asettaa tuomiolle ICC.ssä? 4. Mihin toimiin neuvosto ryhtyy huolehtiakseen siitä, ettei oikeus sotilaalliseen hyökkäykseen Alankomaihin saa enemmistöä Yhdysvaltojen edustajainhuoneessa ja että Yhdysvaltojen presidentti, jos kaikesta huolimatta edustajainhuoneen enemmistö sen hyväksyy, ei allekirjoita kyseistä lakiesitystä? 5. Pitääkö neuvosto siinä tapauksessa, että kyseinen lakiesitys lopulta todellakin tulee osaksi Yhdysvaltojen lainsäädäntöä, edelleen realistisena ja hyväksyttävänä sitä, että EU tai sen jäsenvaltiot pitävät yllä sotilaallisia suhteita sellaiseen valtioon, joka on ottanut itselleen vapauden hyökätä EU:n jäsenvaltioon? (Lähde: NRC Handelsblad -päivälehti 8. kesäkuuta 2002) Vastaus (6. helmikuuta 2003) 1. EU on vakuuttunut siitä, että maailma muuttuu Kansainvälisen rikostuomioistuimen ICC:n ansiosta turvallisemmaksi, oikeudenmukaisemmaksi ja rauhallisemmaksi paikaksi elää. Unioni uskoo, että jo pelkällä olemassaolollaan ICC pystyy ehkäisemään kaikkein kauhistuttavimpia rikoksia. Sen ansiosta, että rikoksiin syyllistyneet voidaan lopultakin saattaa oikeuden eteen, ICC lujittaa lain valtaa ja myötävaikuttaa rauhan edistämiseen maailmassa. ICC osoittautuu jo pian riippumattomaksi ja tehokkaaksi elimeksi. EU aikoo tehdä kaikkensa tuomioistuimen menestyksellisen toiminnan varmistamiseksi. Ne, jotka tällä hetkellä vastustavat ICC:tä, saavat aikanaan itse todeta, että Rooman perussääntö takaa korkeimmat mahdolliset asianmukaista oikeuskäsittelyä koskevat normit sekä varmistaa, ettei tuomioistuinta käytetä poliittisiin tarkoituksiin. 2. Euroopan unioni vetoaa kaikkiin valtioihin, jotta ne ratifioisivat Rooman perussäännön tai liittyisivät siihen, koska se katsoo, että kaikkien valtioiden liittyminen siihen on toivottavaa ICC:n tehokkuuden takaamiseksi. Jotta ICC:lle saataisiin maailmanlaajuinen tuki, neuvosto hyväksyi viime vuonna yhteisen kannan 2001/443/YUTP, jota tarkistettiin 20. kesäkuuta 2002. Euroopan unioni on myös saanut valmiiksi toimintasuunnitelman yhteisen kannan edistämiseksi. EU on yhteisen kannan pohjalta ottanut virallisesti yhteyttä hallituksiin kaikkialla maailmassa. ICC:stä on keskusteltu poliittiseen vuoropuheluun kuuluvissa kokouksissa kaikkien maanosien maiden kanssa. ICC:tä käsitellään säännöllisesti myös Amerikan yhdysvaltojen kanssa. 3. Euroopan unionilla ja Yhdysvalloilla on samat perusarvot. Molemmat ovat sitoutuneet vapauteen, demokratiaan, ihmisarvojen puolustamiseen ja oikeusvaltion periaatteeseen. Tämän vuoksi EU on aina katsonut, että Yhdysvaltojen tulisi olla yksi Rooman perussäännön osapuolista. 4. Yleisten asioiden neuvosto hyväksyi 17. kesäkuuta 2002 päätelmät, joissa neuvosto pahoittelee Amerikan Yhdysvaltojen päätöstä olla liittymättä kansainvälisen rikostuomioistuimen Roomassa tehdyn perussäännön sopimuspuoleksi, vaikka kunnioittaakin sen oikeutta toimia siten. Se ilmaisi niissä huolestuneisuutensa ehdotuksesta Amerikan yhdysvaltojen asevoimien henkilöstön suojelua koskevaksi laiksi (ASPA) ehdotuksen nykyisessä muodossa. Lain hyväksyminen 2. elokuuta 2002 oli hyvin valitettavaa kansainvälisen yhteisön kannalta. 5. Neuvoston päätelmissä korostetaan myös EU:n olevan huolestunut ASPA:n säännöksestä, jonka nojalla presidentillä on valtuudet käyttää kaikkia keinoja kenen tahansa ICC:n vaatimuksesta pidätetyn henkilön vapauttamiseksi jopa EU:n jäsenvaltioiden alueella. 6. EU on ilmaissut huolensa USA:n kongressille ja hallinnolle kaikilla tasoilla, ja sille on vakuutettu, että USA:n operaatio alueellamme on käytännössä poissuljettu mahdollisuus. Neuvosto vahvisti 30. syyskuuta 2002 antamissaan päätelmissä, että Euroopan unioni on EU:n yhteisessä kannassa vahvasti sitoutunut tukemaan Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista varhaisessa vaiheessa ja sen tosiasiallista toimintaa sekä säilyttämään Roomassa tehdyn Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön yhtenäisyyden. Neuvosto pani merkille Yhdysvaltojen ehdotuksen uusiksi kahdenvälisiksi sopimuksiksi Kansainvälisen rikostuomioistuimen osallistujavaltioiden kanssa tuomioistuimelle luovuttamista koskevien ehtojen osalta. 7. Samassa istunnossa neuvosto laati Kansainvälisen rikostuomioistuimen Roomassa tehdyn perussäännön sopimusvaltion ja Yhdysvaltojen välisiä henkilöiden rikostuomioistuimelle luovuttamisen ehtoihin liittyviä järjestelyjä koskevat EU:n pääperiaatteet.