ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0065/99 esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) komissiolle (27. tammikuuta 1999) Aihe: Vaalit Keski-Afrikan tasavallassa Keski-Afrikan tasavallassa järjestettiin yleisvaalit 22. marraskuuta ja 13. joulukuuta 1998. Voiko komissio täydentää niitä vähäisiä tietoja, joita vaaleista on julkaistu, ja kertoa samalla, millaiset ovat tämän valtion ja Euroopan unionin suhteet erityisesti yhteistyön alalla ja voimassaolevan Lomén yleissopimuksen puitteissa? Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus (8. maaliskuuta 1999) Keski-Afrikan tasavallassa 22. marraskuuta ja 13. joulukuuta 1998 pidetyissä yleisissä vaaleissa valittiin 109 edustajaa, joista oppositiopuolueet saivat enemmistön, eli 55 paikkaa ja presidentin kannatusliike (MLPC, PLD ja UPR) 51 paikkaa. Vaalit sujuivat rauhallisesti ja niitä seurasi kansainvälinen tuki- ja tarkkailuryhmä. Komissio osallistui vaalijärjestelyjen tukemiseen yhteensä 520 000 eurolla. Komission rahoitusosuudesta noin 120 000 euroa käytettiin komission valitsemien teknisten tarkkailijoiden palkkaamiseen. Kaikkia tarkkailutoimia koordinoi Yhdistyneiden Kansakuntien edustajisto Keski-Afrikan tasavallassa (Minurca). Vaalijärjestelyjä tarkkailleet kolme kansainvälistä järjestöä, Minurca, Francophonie ja Communauté, olivat yksimielisiä siitä, etteivät vaalien aikana ilmenneet muutamat rikkeet olleet riittävän merkittäviä vaarantamaan vaalituloksen pätevyyden. Lisäksi maan hallitus on esittänyt Yhdistyneille Kansakunnille virallisen pyynnön Minurcan toimikauden pidentämisestä viimeistään vuoden 1999 joulukuussa pidettäviin presidentinvaaleihin asti. Tällä halutaan toisaalta vähentää uusien aseellisten yhteenottojen vaaraa sekä toisaalta varmistaa, että kansainvälinen yhteisö tukee myös seuraavaa vaalikierrosta. Yhteistyö Keski-Afrikan tasavallan kanssa on jatkunut yhteisön kehitysyhteistyön alkuajoista lähtien ja se on vahvistunut toisiaan välittömästi seuranneiden Lomé-sopimusten myötä. Yhteistyö on keskittynyt perinteisiin maaseudun kehittämiseen liittyviin alueisiin, maan sisäosissa asuvien asukkaiden elinolojen kohentamiseen sekä taloudellisten ja sosiaalisten perusrakenteiden parantamiseen. Yhteisö kuuluu tällä hetkellä Keski-Afrikan tasavallan suurimpiin rahoittajiin. Kaikki Euroopan kehitysrahaston (EKR) seitsemännen rahaston osana toteutettavan 75 miljoonan euron arvoisen kansallisen kehitysohjelman varojen käyttökohteet on jo valittu ja rahoituksen käyttöaste on noin 90 prosenttia. Ohjelman pääasialliset käyttökohteet ovat kuljetusala ja terveydenhoito sekä EKR:n kuudennen rahaston puitteissa toteutettujen toimien täydentäminen ja jatkaminen. Neljännen Lomé-sopimukseen toisesta rahoituspöytäkirjasta käytetään 102 miljoonaa euroa Keski-Afrikan tasavallan kansallisen kehitysohjelman rahoittamiseen. Varojen ohjelmoinnissa päädyttiin yhteen ainoaan rahoituskohteeseen, kuljetusalaan, joka tulee saamaan noin 80 prosenttia käytettävissä olevista varoista. Keskitetyn rahoituksen ulkopuolelle jäävästä tuesta suurin osa ohjataan terveydenhoitoon.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0637/99

esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE) komissiolle

(16. maaliskuuta 1999)

Aihe: Kidutukset Zimbabwessa

Onko komissio tietoinen, että sotilaspoliisi on vanginnut kaksi Zimbabwe Standard -lehden toimittajaa ja kiduttanut näitä?

Voisiko komissio vahvistaa, että EU on 29. tammikuuta tehnyt vetoomuksen virkaatekevälle ulkoasiain ministerille Shamuyarille?

Tietääkö komissio, miten tämä tapaus on päättynyt?

Komission jäsenen João de Deus Pinheironkomission puolesta antama vastaus

(15. huhtikuuta 1999)

Komissio on tietoinen siitä, että Zimbabwen armeijan sotilaat ovat pidättäneet kaksi "The Standard" -viikkolehden toimittajaa ja kiduttaneet heitä. Komissio myös vahvistaa, että unioni, Yhdysvallat, Kanada, Australia, Uusi-Seelanti, Japani ja Norja esittivät 29. tammikuuta 1999 yhteisen vetoomuksen virkaatekevälle ulkoministeri Shamayariralle. Komissio oli mukana jättämässä vetoomusta.

Presidentti Mugabe puolusti sotilaiden käytöstä televisiohaastattelussa 20. helmikuuta 1999 ja selitti, että sotilaat olivat toimineet Zimbabwen kansallisen edun nimissä. Hän myös arvosteli riippumatonta lehdistöä ja joitakin kansalaisyhteiskuntaryhmiä. Tämän johdosta jäsenvaltiot ja komissio kutsuivat Zimbabwen suurlähettiläät neuvonpitoon unionin pääkaupunkeihin 24. helmikuuta 1999. Komissio toisti tällöin 29. tammikuuta 1999 esitetyn vetoomuksen yhteydessä esille tuodut huolen aiheet, ilmaisi pettymyksensä presidentti Mugaben televisiopuheen johdosta ja muistutti, että vetoomukseen ei ole saatu virallista vastausta.

Ulkoministeri Mudenge otti kantaa unionin vetoomukseen 5. maaliskuuta 1999 tavatessaan unionin suurlähettiläät ja komission edustuston päällikön Hararessa. Ulkoministeri toisti maansa virallisen kannan, jonka mukaan sotilaat olivat toimineet maan etujen puolustamiseksi. Hän korosti kuitenkin samalla Zimbabwen olevan sitoutunut ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja sanoi olevansa vakuuttunut siitä, että kyseiset tapahtumat jäisivät yksittäistapaukseksi. Ulkoministerin mukaan tästä oli osoituksena hallituksen täydellinen yhteistyö pidätyksiä ja väitettyä kidutusta koskevassa oikeuskäsittelyssä.

Komissio on rohkaistunut Zimbabwen oikeuslaitoksen toimintakyvystä ja riippumattomuudesta, mutta se aikoo seurata tarkasti tilanteen kehittymistä. Komission aloitteesta neuvoston Afrikka-työryhmä järjestää erillisen tapaamisen Zimbabwen tilanteesta 29. huhtikuuta 1999.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0593/99 esittäjä(t): Nuala Ahern (V) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Toinen kertomus 3. helmikuuta 1992 annetun direktiivin 92/3/Euratom soveltamisesta jäsenvaltioissa Miksi komissio julkaisi toisen kertomuksen 3. helmikuuta 1992 annetun direktiivin 92/3/Euratom(1) (jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonta ja tarkkailu) soveltamisesta jäsenvaltioissa (KOM(98) 0778 lopull.) vasta 22. joulukuuta 1998? Tämä kertomus kattaa vain vuodet 1994-1995. Mitä toimenpiteitä on toteutettu, jotta tulevaisuudessa varmistetaan kertomuksen julkaiseminen ajallaan? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1999) Kuten komissio esitti vastauksessaan arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen E-371/98(2), jäsenvaltiot toimittivat asiaa koskevat tiedot vasta vuoden 1997 puolivälissä. Kertomuksen viivästyminen johtui siitä, että komissiolla oli myös muita tärkeitä velvoitteita täytettävänään. Komissio on jo aloittanut vuosia 1996-1997 koskevan kolmannen kertomuksen valmistelun. Se on tarkoitus julkaista ennen vuoden 1999 loppua, ja sen valmisteluun osallistuu direktiivin 92/3/Euratom 19 artiklalla perustettu neuvoa-antava komitea. (1) EYVL L 35, 12.2.1992, s. 24. (2) EYVL C 304, 20.10.1998.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0095



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0234/99 esittäjä(t): Antonio Tajani (PPE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Macchia Tondan (Rooma) luontokohteen suojeleminen Onko komissio tietoinen Rooman maakunnassa sijaitsevan Macchia Tondan luontokohteen mahdollisesta tuhoamisesta, mikä johtuisi Italian hallituksen aikomuksesta luopua S. Severan sotilaskohteesta, joka takaa Macchia Tondan olemassaolon? Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa suojellakseen tätä ympäristöä Lazion rannikolla, jossa saastuminen on vielä hyvin vähäistä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (15. maaliskuuta 1999) Italian viranomaiset ovat nimenneet Macchia Tondan alueen luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY(1) 4 artiklan mukaiseksi erityissuojelualueeksi. Aluetta on myös ehdotettu luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(2) 4 artiklan mukaiseksi yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi. Näin ollen alue kuuluu kokonaisuudessaan yhteisön luonnonsuojelulainsäädännön soveltamisalaan. Alue on myös suojeltu alueellisena luonnonvarana 23 päivänä heinäkuuta 1983 annetun alueellisen lain N:o 54 mukaisesti. (1) EYVL L 103, 25.4.1979. (2) EYVL L 206, 22.7.1992.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0279/99 esittäjä(t): Riccardo Nencini (PSE) komissiolle (17. helmikuuta 1999) Aihe: Verotukseen liittyvät hallinnolliset seuraamukset Lainsäädäntöasetukseen nro 472/97 sisältyy säännöksiä verotukseen liittyvistä hallinnollisista seuraamuksista. Missään näistä säännöksistä ei säädetä, että luonnollisen henkilön on maksettava seuraamukset, vaikka rikkomukseen olisi syyllistynyt oikeushenkilö. 1. huhtikuuta 1998 voimaan tulleen uuden järjestelmän myötä seuraamuksia sovelletaan luonnolliseen henkilöön, joka on ollut mukana verorikkomuksessa, riippumatta siitä, että hän mahdollisesti toimi yrityksen hallintohenkilön tai muun työntekijän ominaisuudessa. Periaatetta, jonka mukaan hallintohenkilö ja/tai muu työntekijä on vastuussa, ei ilmeisesti sovelleta missään muussa EU:n jäsenvaltiossa. Aikooko komissio tutkia, onko tällainen menettely voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaista? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) Yhteisössä ei ole yhdenmukaistettu verotuksen alalla sovellettavia seuraamuksia, minkä vuoksi jäsenvaltiot voivat vapaasti määrätä verotukseen liittyvistä seuraamusjärjestelyistä, joita sovelletaan verovelvollisiin sillä varauksella, että kyseisissä järjestelyissä noudatetaan EY:n perustamissopimuksen yleisiä periaatteita, erityisesti syrjimättömyyden periaatetta. Joulukuun 18. päivänä 1997 annetun lainsäädäntöasetuksen nro 472/97 5 ja 11 artiklassa ei näytä olevan syrjiviä määräyksiä, joten ei ole yhteisön lainsäädännön vastaista, että kyseisissä artikloissa määrätään verotukseen liittyvistä seuraamuksista oikeushenkilöinä oleville johtajille tai työntekijöille näiden toiminnasta oikeushenkilöinä. Komissio ei aio tehdä ehdotusta verotukseen liittyvien seuraamusten yhdenmukaistamiseksi yhteisössä.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0798/99 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (6. huhtikuuta 1999) Aihe: Oikeus- ja sisäasioiden seulonta Jäsenehdokasmaiden valmistamiseksi EU:n jäsenyyteen on jo aloitettu myös oikeus- ja sisäasioiden seulonta. Tietojeni mukaan tämä työ saadaan loppuun maaliskuun lopulla. Laajenemista käsittelevä työryhmä on jakanut yhteisön säännöstön töiden helpottamiseksi yhdeksään osaan: pakolaispolitiikka, ulkorajat, muuttoliike, järjestäytyneen rikollisuuden vastainen toiminta, huumeiden vastainen toiminta, terrorismin vastainen toiminta, poliisialan yhteistyö, tullialan yhteistyö ja oikeusalan yhteistyö (siviili- ja rikosoikeus). Tässä yhteydessä pyydän komissiota välittämään kertomuksen seulonnan tuloksista neuvottelujen loputtua maaliskuun lopulla. 1. Voidaanko tulokset välittää ja milloin? 2. Jos ei, mistä syystä näitä tietoja ei voida välittää? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Komissio vahvistaa, että yhteisön säännöstön seulonta luvun 24 oikeus- ja sisäasioiden alan yhteistyön osalta saatiin loppuun maaliskuun lopussa 1999 niiden kuuden jäsenyyttä hakeneen maan kanssa käydyissä liittymisneuvotteluissa, joiden kanssa neuvottelut on avattu. Komissio tiedottaa parlamentille tämän seulonnan tuloksista tavanmukaisesti asiassa osallisina olevien parlamentin valiokuntien kokouksissa.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1033/99 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle (20. huhtikuuta 1999) Aihe: Yksityisten konsulttien toteuttamat eurooppalaisen vammaisten päivän järjestelyt Myöntääkö komissio, että tämän tapahtuman järjestäminen voittoa tavoittelevien suhdetoimintakonsulttien voimin oli vakava erehdys? Selittääkö komissio, kuinka konsulttiyritys, joka aloitti esityksensä sanomalla "Emme ole asiantuntijoita vammaisten kysymyksissä", oli tullut valituksi? Pyytääkö komissio anteeksi sitä, että liikuntarajoitteisten henkilöiden kuljetus oli tapahtumapäivänä kaoottista ja että matkakustannusten korvauksia ei ole maksettu työttömille vammaisille kansalaisille kuten W. Derek-Mainille Euro-Ataxiasta vielä kahdeksan viikon kuluttua tapahtumasta? Miksei yritys ollut toimittanut lupaustensa mukaisesti komissiolle itselleen edes osallistujaluetteloa? Takaako komissio vastedes parlamentin toiveiden mukaisesti, että tulevat eurooppalaiset teemapäivät annetaan vammaisten itsensä järjestettäviksi Euroopan vammaisten foorumin (EDF) voimin, joka voi käyttää suhdetoimintayrityksiä alihankkijoina, jos erityisasiantuntemusta tällä alalla tarvitaan? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Ennennäkemättömän laajan käsittelynsä ansiosta lehdissä ja televisiossa vuoden 1998 Euroopan vammaisten päivä saavutti sille asetetun tavoitteen, joka oli vammaisten oikeuksia koskevan yleisen tietämyksen lisääminen. Tämä oli mahdollista viestintään ja suhdetoimintaan erikoistuneen yrityksen asiantuntemuksen ansiosta. Komissio halusi taata, että vammaisten oikeuksia edistämään tähtäävän teemapäivän sisällöstä sovittiin vammaisten itsensä tai heidän edustajiensa kanssa. Euroopan vammaisten foorumi oli tiiviisti mukana päättämässä kaikista teemapäivän puitteissa tehdyistä aloitteista. Komissio vahvistaa, että mainittu yritys on korvannut arvoisan parlamentin jäsenen nimeltä mainitseman henkilön matkakulut 21. tammikuuta 1999. Komissio pahoittelee kaikkia teemapäivän kuluessa sattuneita hankaluuksia. Kaikkien teemapäivään osallistuneiden käytössä ollut osanottajaluettelo toimitetaan suoraan parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle. Komissio on parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että vammaisten täydestä tuesta on voitava varmistua heidän edustajiensa välityksellä. Siksi komissio aikoo toimia siten, että kaikki aloitteet tulevien Euroopan vammaisten päivien järjestelyjen puitteissa toteutettaisiin yhteistyössä Euroopan vammaisten foorumin kanssa. Komissio on jo alustavasti ottanut useita kertoja yhteyttä foorumiin Euroopan vammaisten päivään 1999 liittyen. Foorumi on täysipainoisesti mukana päättämässä kaikista teemapäivän järjestämiseen liittyvistä kysymyksistä.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0367/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (1. maaliskuuta 1999) Aihe: Aikakaus- ja sanomalehtien myynnin vapauttaminen Italian edustajainhuone hyväksyi 12. tammikuuta 3911 aikakaus- ja sanomalehtien myyntipisteitä koskevista uusista määräyksistä, jossa säädetään sanomalehtien uusiin myyntikäytäntöihin liittyvästä kokeilusta, jona aikana lehtiä voisivat myydä myös muut kuin valtuutetut myyntipisteet, kuten tupakkakaupat, huoltoasemat, baarit ja supermarketit sekä kirjakaupat. Jopa liikkeet, jotka myyvät jonkin erikoisalan tuotteita (esimerkiksi kalastustarvikkeita), voisivat myydä alaansa liittyviä aikakauslehtiä. Lakiehdotuksessa säädetään myös, että kokeiluun osallistuvat myyntipisteet voivat jatkaa aikakaus- ja sanomalehtien myymistä tämän jälkeenkin. Tämä kiistanalainen määräys on synnyttänyt vastustusta valtuutettujen myyjien keskuudessa, ja viikkolehti Il Borghese on järjestänyt asiasta mielipidekyselyn. Tämä lakiehdotus, joka senaatin on vielä hyväksyttävä, on tarkoitettu myynnin täydelliseen vapauttamiseen ilman sääntöjä tai määräyksiä. Jos se tulee voimaan, tällainen myynnin vapauttaminen saattaisi aiheuttaa vakavia taloudellisia vahinkoja valtuutettujen myyntipisteiden (kioskien) omistajille, joiden toimintaa säädellään tällä hetkellä tiukoin aukioloaikoja ja lomia koskevin määräyksin. 1. Eikö tällainen yhtäkkinen hallitsematon vapauttaminen voi komission mielestä aiheuttaa taloudellista vahinkoa valtuutettujen liikkeiden omistajille ja johtaa liikkeiden sulkemiseen tai työpaikkojen menettämiseen? 2. Mikä on komission yleinen arvio tästä asiasta? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (4. toukokuuta 1999) Komissio kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä tiedoista, jotka koskevat Italian parlamentissa valmisteilla olevaa lakialoitetta. Parlamentin jäsenen kuvailema aikakausi- ja sanomalehtien myynnin edellytyksiä muuttava uusi järjestely on osa loogista yhdenmukaistamista, jonka tavoitteena on helpottaa kyseisen toiminnan harjoittamista. Näin ollen uuden hankkeen tavoite ei ole luonteeltaan sellainen, että sen yhteensopivuutta sisämarkkinoiden toimintaa koskevien periaatteiden ja erityisesti sijoittautumisvapauden kanssa olisi syytä epäillä. Sitä vastoin komission tehtävänä ei ole esittää näkemystään jäsenvaltion viranomaisten arvioinnista, joka koskee uuden sääntelytoimenpiteen taloudellisia vaikutuksia maahan jo sijoittautuneiden toimijoiden tilanteeseen.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0075



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0627/99 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Yhteisön varat ja Sviluppo Italia Lainsäädäntöasetuksessa 1/99 säädetään SVILUPPO ITALIA -nimisen holdingyhtiön perustamisesta. Jo toiminnassa olevien yritysten valtion osakkeiden hoito annetaan tälle yhtiölle, jotta luodaan yksi ryhmittymä asetuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tässä asetuksessa säädetään myös yhtiöiden jakamisesta "kehittämispalveluihin" ja "rahoituspalveluihin", joita hoitaa kaksi Sviluppo Italian valvonnassa olevaa yhtiötä. Yhteisön myöntämiä julkisia varoja, jotka on tarkoitettu erityisesti yritysten tukiohjelmien "rahoittamiseen" ja hädänalaisille alueille, käytetään tietyn yrityksen alkupääomana (riskipääomana) ja kassavirtana (rahoitus). Tämä yritys on luonteeltaan muodollisesti yksityinen (S.p.A., osakeyhtiö), mutta itse asiassa se on valtion valvonnassa ja sitä voidaan käyttää muussakin toiminnassa kuin siinä, mihin varat on alun perin tarkoitettu. Koska kirjanpidollisesti ei tehdä eroa sen mukaan, onko toiminta tarkoitettu täyttämään yleisen edun vai liiketoiminnan edellyttämät vaatimukset, Sviluppo Italian alaisina toimivat yhtiöt ovat hallitsevassa asemassa kehittämis- ja rahoituspalvelumarkkinoilla. Sviluppo Italia on oikeushenkilö, joka kuuluu yksityisoikeuden alaan, joten sillä ei ole samoja takuita ja vakuuksia kuin julkisoikeuden alaan kuuluvalla yhtiöllä. Voisiko komissio edellä olevan huomioon ottaen kertoa, onko tilanteessa mahdollisesti ristiriitaisuuksia niiden yhteisön säännösten kanssa, jotka koskevat rakennerahastoja, valtiontukea ja kilpailua? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 1999) Rakennerahastojen hallinnointimenettelyt kuuluvat jäsenvaltion määräysvaltaan. Tästä syystä jäsenvaltion päätöksellä osoittaa rahoitusosuutensa yhdelle oikeushenkilölle ei ole merkitystä valtiontukea koskevien yhteisön säännösten kannalta. EY:n perustamissopimuksella (222 artikla) ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmään. Näin ollen ei ole itsessään yhteisön kilpailulainsäädännön vastaista, jos jäsenvaltio perustaa markkinoilla toimivan yksityisoikeudellisen holdingyhtiön. Sviluppo Italian kilpailua markkinoilla koskevat joka tapauksessa sekä yhteisön kilpailulainsäädäntö että erityisesti valtiontukea koskeva yhteisön säännöstö.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0312/99 esittäjä(t): Klaus Lukas (NI) komissiolle (19. helmikuuta 1999) Aihe: Euroopan koulutussäätiö ja kadoksissa olevat EU-rahat Cressonin komission nimissä antama vastaus E-3560/98(1) jätti monta kysymystä avoimeksi. Voiko komissio tämän vuoksi vastata seuraaviin kysymyksiin: Kuinka suuren osan komissio on tähän mennessä saanut takaisin 471 000 ecusta, jotka mainittiin edellä mainitussa komission antamassa vastauksessa? Kuinka suuren summan komissio myönsi syyskuun 1996 ja tammikuun 1997 välillä kyseessä olevalle puolalais-ranskalaiselle hankkeelle? Kuinka suuren summan komissio pystyi saamaan takaisin tämän hankkeen käyttöön annetun materiaalin myynnin kautta? Kuinka suuren summan komissio odottaa vielä saavansa ja milloin? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (1. huhtikuuta 1999) Puolalais-ranskalainen koulu on maksanut komissiolle takaisin 264 538 euron suuruisen summan. Syyskuun 1996 ja tammikuun 1997 välisenä aikana puolalais-ranskalaiselle koululle maksettiin yhteensä 143 125 euroa kahtena eränä (69 450 euroa 17. syyskuuta 1996 ja 73 675 euroa 13. joulukuuta 1996). Konkurssipesän hoitaja teki 11. helmikuuta 1999 päivätyssä kirjeessä komissiolle Torinon säätiön kautta ensimmäisen ehdotuksen hankkeeseen PEC 09742-97 liittyvien laitteiden myynnistä. Hän ehdotti hyväksyttäväksi 5 000 Puolan zlotyn summaa (noin 1 208 euroa), joka vastasi markkinoilta saatua korkeinta tarjousta. Komissio arvioi parhaillaan konkurssipesän hoitajan ehdotusta. Komissio ei valitettavasti voi ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle edes viitteellistä summaa, sillä konkurssin selvitys on edelleen kesken. Komissio valvoo yhteisön etujen puolustamista parhaalla mahdollisella tavalla, jotta mahdollisimman suuri summa saataisiin takaisin. (1) EYVL C 289, 11.10.1999.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0656/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Euroopan parlamentin sulkeminen karjankasvattajien eurooppalaisen mielenosoituksen yhteydessä Maanantaina 22. helmikuuta karjankasvattajat kaikkialta Euroopasta kokoontuivat Brysseliin osoittaakseen mieltään maitokiintiöistä. Tämän mielenosoituksen johdosta pääsihteeri Julian Priestley ilmoitti, että Euroopan parlamentin toimistot pidettäisiin suljettuina, toimielinten toiminta keskeytettäisiin ja että koko Brysseliä olisi syytä pitää "piiritettynä kaupunkina", jossa joukkoliikenne ei toimi. Karjankasvattajien mielenosoitukset ovat Euroopan unionin kansalaisten laillinen demokratian ilmaus. Karjankasvattajat edustavat sitä paitsi tärkeää talousalan ryhmää. Samanlainen mielenosoitus pidettiin 10. helmikuuta ilman välikohtauksia Strasbourgissa. Tämän vuoksi tiedustelisin: 1. Pitääkö komissio pääsihteerin toimia liioiteltuina ja hyökkäyksenä sananvapautta ja EU:n kansalaisten mielenosoitusoikeutta vastaan? 2. Voiko komission mielestä näitä tapahtumia pitää yrityksenä estää karjankasvattajien ongelmia koskeva vuoropuhelu ja yhteinen keskustelu? 3. Onko komission mielestä sopivaa arvostella tätä päätöstä? Komission puheenjohtajan Santerinkomission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen esittämäänsä kirjalliseen kysymykseen E-605/99(1). (1) EYVL C 325, 12.11.1999, s. 124.