KIRJALLINEN KYSYMYS E-1732/99 esittäjä(t): Giuseppe Nisticò (PPE-DE) neuvostolle. Lentohinnat.



Virallinen lehti nro 219 E , 01/08/2000 s. 0019 - 0020



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1732/99 esittäjä(t): Giuseppe Nisticò (PPE-DE) neuvostolle (30. syyskuuta 1999) Aihe: Lentohinnat Komissio ja tuomioistuin ovat toimivaltansa puitteissa jo pitkään kehottaneet eurooppalaisia lentoyhtiöitä noudattamaan toiminnassaan vapaan kilpailun periaatteita ja ottamaan huomioon matkustajien odotukset. Monille kansallisille lentoyhtiöille, mm. Alitalialle, on myönnetty valtavia summia valtion tukea komission suostumuksella. Lentoliikennettä säädellään lähes kokonaisuudessaan yhteisön määräyksillä, joiden noudattamista komissio valvoo tarkkojen sääntöjen perusteella. Italian kotimaanlentojen kilometritariffit, etenkin Etelä-Italiaan suuntautuvilla suorilla lennoilla, ovat paljon korkeammat kuin muilla Euroopan reiteillä. Eteläisten alueiden kehitysmahdollisuuksien kannalta tilanne on erittäin epäoikeudenmukainen. Varsinkin Kalabria kärsii tilanteesta maantieteellisen sijaintinsa vuoksi. Yhteisön säädöksissä todetaan, että julkisen liikenteen sopimukset ovat paras tapa ottaa huomioon epäsuotuisassa asemassa olevien väestönosien tarpeet. Euroopan parlamentin kuulemistilaisuudessa puheenjohtaja Prodi ilmaisi olevansa valmis asettumaan parlamentin aloitteiden taakse. - Katsooko neuvosto, että yhteisön säädöksissä määriteltyjä periaatteita ja sääntöjä noudatetaan tyydyttävällä tavalla? - Voitaisiinko neuvoston mielestä julkisia palvelusopimuksia käyttää kansallisen tason lisäksi myös aluetasolla? - Aikooko neuvosto pyrkiä siihen, että koko EU:ssa otetaan käyttöön yhteiset kilometritariffit, mahdollisesti tietyin vaihteluvälein, yhtenäisyyden ja integraation lisäämiseksi yhteisön sisällä? Vastaus (14. helmikuuta 2000) 1. Yhteisön lentoliikennemarkkinoiden vapauttamista koskeva kolmas toimenpidekokonaisuus tuli voimaan 1. tammikuuta 1993(1). Tässä yhteydessä asetuksessa (ETY) 2409/92 säädetään periaatteesta, jonka mukaan yhteisön lentoliikenteen harjoittajat voivat vapaasti määrätä kuljetusmaksunsa yhteisön sisäisillä reiteillä. Tämä ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita puuttumasta asiaan tietyin edellytyksin ja lykkäämästä kohtuuttoman korkeiden hintojen soveltamista tai pysäyttämästä hintojen liiallista laskua. On lisäksi huomattava, että samaan asetukseen sisältyy erityissäännöksiä lentoliikenteen käyttäjien etujen huomioon ottamiseksi. Vapautuminen näkyy ennen muuta uusien alennus- ja tarjoushintojen käyttöön ottamisena eikä niinkään nykyisten maksujen yleisenä alenemisena. Näin ollen niiden matkustajien osuus, jotka matkustavat säännöllisillä reittilennoilla alennetuin lipuin, on kasvanut huomattavasti. Kun otetaan huomioon myös tilauslentomarkkinat, voidaan todeta, että valtaosa matkustajista matkustaa alennettuun hintaan. Neuvosto on pannut merkille päätöslauselman, jonka Euroopan parlamentti on antanut lentoliikenteen vapauttamista koskevan kolmannen toimenpidekokonaisuuden vaikutuksesta(2). 2. Asetuksen (ETY) 2408/92 4 artiklassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus asettaa julkisen palvelun velvoitteita, jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Uuden säännöksen perusteella on avattu yli 100 uutta yhteisön sisäistä reittiä. Niiden viranomaisten määritteleminen, jotka voivat vahvistaa tällaisia julkisen palvelun velvoitteita, kuuluu kansallisen oikeuden alaan ja voi näin vaihdella jäsenvaltioittain. 3. Komissio ei ole antanut neuvoston käsiteltäväksi ehdotusta, jonka tarkoituksena olisi muuttaa lentoliikenteen markkinoiden vapauttamista koskevassa kolmannessa toimenpidekokonaisuudessa vahvistettuja periaatteita esimerkiksi ottamalla käyttöön kaikissa Euroopan maissa sovellettava yhteinen lentoliikenteen kilometrihinta, kuten arvoisa parlamentin jäsen ehdottaa. Neuvosto käsittelee luonnollisesti kaikki komission sille tekemät ehdotukset lentoliikennepalvelujen kustannusten alentamiseksi ja kuluttajille koituvan hyödyn lisäämiseksi. (1) Ks. neuvoston asetukset (ETY) n:ot 2407/92, 2408/92 ja 2409/92, EYVL L 240, 28.8.1992. (2) EYVL C 80, 16.3.1998, s. 240 ja seur.