Virallinen lehti nro C 402 , 22/12/1998 s. 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1717/98 esittäjä(t): Carl Lang (NI) komissiolle (19. toukokuuta 1998) Aihe: Sosiaaliturvaa täydentävät järjestelmät Näyttää siltä, että sosiaaliturvaa täydentävien järjestelmien tilanne on muita vakuutuksia kuin henkivakuutuksia koskevien direktiivien kohdalla epäselvä. Tietyt jäsenvaltiot ovat tehneet joistakin täydentävistä järjestelmistä pakollisia. Voiko komissio täsmentää, kuuluvatko nämä järjestelmät muita vakuutuksia kuin henkivakuutuksia koskevien direktiivien sovellusalaan? Voidaanko niitä pitää laillisina järjestelminä? Katsooko komissio, että nykyisten täydentävien järjestelmien toiminta ja oikeudellinen asema ovat yhteensopivia henkilöiden vapaan liikkuvuuden kanssa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (10. kesäkuuta 1998) Komissio haluaa kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) 18. kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY(1) mahdollista vaikutusta koskevaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön. Tuomioistuin korosti 26. maaliskuuta 1996 antamassaan tuomiossa(2), että tällä direktiivillä ei voida säännellä sellaista sosiaaliturvan alaa, jota koskevat useat yhteisön lainsäädännön säännökset. Maaliskuun 26. päivänä 1996 annetun tuomion soveltamisalan voidaan katsoa rajoittuvan tarkasteltavana olevaa asiaa muistuttaviin tilanteisiin. Vakuutusdirektiivien soveltamisalan rajoittaminen koskee vain sellaisten sosiaaliturvalaitosten toimintaa, jotka ovat osallisina kyseisessä asiassa, jotka toimivat kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän puitteissa, joilla on sosiaalinen päämäärä ja jotka pyrkivät noudattamaan yhteisvastuullisuusperiaatetta. Näissä nimenomaisissa tapauksissa kyseisten sosiaaliturvalaitosten toimintaa ei voida pitää luonteeltaan taloudellisena tai siten yritystoimintana EY:n perustamissopimuksen tarkoittamassa mielessä. Toisaalta vakuutusdirektiivien alaan kuuluvien vakuutusyhtiöiden vakuutustoimintaa ei suljeta pois sillä perusteella, että ne muodostavat osan pakollista kansallista sosiaaliturvajärjestelmää. Omalla vastuullaan toimintaansa harjoittavat yksityiset vakuutusyhtiöt kuuluvat vakuutusdirektiivien soveltamisalaan, ja niihin sovelletaan alkuperämaan toimilupa- ja rahoitusvalvontajärjestelmää. Lisäeläkejärjestelmien aiheuttamia ongelmia henkilöiden vapaan liikkuvuuden yhteydessä on tarkasteltu komission vihreässä kirjassa lisäeläkkeistä yhtenäismarkkinoilla(3). Komissio on vastikään esittänyt direktiiviehdotuksen Euroopan unionin alueella liikkuvien palkattujen työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien lisäeläkeoikeuksien suojaamisesta(4). Ehdotus muodostaa ensimmäisen askeleen kohti lisäeläkkeisiin liittyvien esteiden poistamista. Ehdotusta käsitellään parhaillaan neuvostossa. Euroopan parlamentti sekä talous- ja sosiaalikomitea ovat jo antaneet myönteiset lausuntonsa. (1) EYVL L 228, 11.8.1992. (2) Asia C-238/94, Garcia, tuomio 26.3.1996, Kok. 1996, s. 1-1673. (3) KOM(97) 283. (4) EYVL C 5, 9.1.1998.