KIRJALLINEN KYSYMYS P-2463/98

esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle

(23. heinäkuuta 1998)

Aihe: Verohuojennukset Etelä-Italiassa

Italian hallitus on pyytänyt Euroopan komissiolta alustavaa lausuntoa mahdollisten verohuojennusten myöntämisestä yrityksille, jotka aikovat harjoittaa toimintaa Etelä-Italiassa. Useiden italialaisten tiedotusvälineiden mukaan asiasta vastaavat komission jäsenet Mario Monti ja Karen Van Miert ovat suhtautuneet asiaan kielteisesti, sillä heidän mukaansa verokannustimet, jotka eivät liity uusiin investointeihin tai työpaikkojen luomiseen, merkitsisivät ainoastaan yritysten toiminnan tukemista, mikä olisi yhteisön vapaan kilpailun periaatteen vastaista.

Lisäksi nämä kaksi komission jäsentä ovat ilmeisesti väittäneet, ettei ole mahdollista vähentää veropaineita ainoastaan Etelä-Italiassa, mikä merkitsisi jonkinlaisen veroparatiisin syntyä ja huomattavaa yritysten välistä syrjintää, ellei sitten luotaisi mahdollisia verohelpotuksia koko Italiaan, missä työhön kohdistuvat verokustannukset ovat tällä hetkellä paljon korkeammat kuin muissa EU:n jäsenvaltioissa.

1. Eikö komissio ole sitä mieltä, että verohelpotusten toteuttaminen yksinomaan kansallisella tasolla on vaarassa aiheuttaa kansan jakamiseen tähtäävää separatistista liikehdintää, mihin puolestaan liittyy geopoliittisia ja sosiaalisia riskejä sekä uhka maan ja koko Euroopan vakaudelle?

2. Voiko komissio kertoa, miksi ja millaisten järjestelyjen avulla jotkut Euroopan unionin alueet, kuten esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan Wales, ovat voineet ottaa käyttöön verohuojennustoimia ja siten alentaneet työn kustannuksia?

3. Voiko komissio selventää, miksi sen sijaan alueelliset sopimukset, jotka perustuvat samankaltaisiin periaatteisiin ja synnyttävät alhaisemman verotuksen alueita, ovat sallittuja, ja miksi niiden ei katsota rikkovan vapaan kilpailun periaatetta?

4. Voisiko komissio lopultakin ilmoittaa selvästi, mihin pisteeseen asti on mahdollista toimia verotuksellisin keinoin, kun halutaan edistää ja helpottaa investointeja kehityksestä jälkeen jääneillä ja heikommin kehittyneillä alueilla, kuten nyt Etelä-Italiassa, missä työttömyysaste on erityisen korkea?

Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus

(11. syyskuuta 1998)

1. Komissio toteaa alueittain eriytetyn veropolitiikan puuttumisesta mahdollisesta aiheutuvasta separatistisesta liikehdinnästä, että sekä tiettyjä alueita että koko valtiota koskevat yritysverotustoimenpiteet on joulukuussa 1997 hyväksyttyjen yritysverotusta koskevien menettelysääntöjen mukaisesti saatettava neuvoston yhteyteen perustetun työryhmän käsiteltäviksi, jotta voitaisiin arvioida, onko toimenpiteillä olennaista vaikutusta sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan. Näin on toimittava yhteisön valtiontukisääntöjen perusteella mahdollisesti tehtävistä arvioista riippumatta. On näin ollen mahdotonta väittää määrättyjen verotoimenpiteiden olevan menettelysäännöissä jäsenvaltioille asetettujen velvoitteiden mukaisia pelkästään sen perusteella, että ne on toteutettu kansallisella tasolla.

2. Komissio muistuttaa, että alue- ja veropolitiikkaan sovellettavien rajoitusten tavoitteena on edistää yhtenäismarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja viime kädessä perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamista. Näitä tavoitteita ovat mm. taloudellisen toiminnan yhdenmukainen ja tasapainoinen kehittäminen ja taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Taloudellisten tulosten lähentämiseksi alueelliset ongelmat on näin ollen ratkaistava jollakin lukuisista tähän nimenomaiseen tarkoitukseen varatuista keinoista. Esimerkkeinä kyseisistä keinoista voidaan mainita rakennerahastot ja komission kilpailupolitiikkansa mukaisesti tiettyjen alueiden kehittämisen tukemiseksi hyväksymät kansalliset tukitoimenpiteet.

Parlamentin jäsenen mainitsemat tuet, joita myönnetään Walesissa, ovat avustuksina ja osakkuuksina annettua investointitukea. Walesissa sovelletaan myös monia pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuvia tukijärjestelmiä, joiden tarkoituksena on myöntää tukea koulutustoimintaan ja neuvontapalveluiden ostoon. Kyseisiä tukia myönnetään pääasiassa Liverpoolin ja Cardiffin alueella, ja tukien nettointensiteetti vaihtelee 20 ja 30 prosentin välillä.

3. Komission saamien tietojen mukaan alueellisten sopimusten mukaiseen toimintaan myönnetyt verotuet ovat investointitukea, jotka on myönnetty komission kesäkuussa 1997 hyväksymän järjestelmän mukaisesti. Kyse on erityisesti verohyvityksistä, joita myönnetään ainoastaan investoiville yrityksille ja jotka suhteutetaan toteutettaviin investointeihin. Kyseiset tuet ovat yhteensopivia valtiontukisääntöjen kanssa, sillä ne liittyvät investointeihin. Työryhmä ei ole tutkinut tukien yhteensopivuutta menettelysäännöissä annettujen ohjeiden kanssa, sillä tuet myönnettiin ennen menettelysääntöjen voimaantuloa.

4. Komissio on sitä mieltä, että uusiin investointeihin tai uusien työpaikkojen luomiseen liittyvät välittömien verojen huojennukset, joita myönnetään heikommin kehittyneiden alueiden kehittämiseen, voidaan katsoa yhteensopiviksi komission valtiontukipolitiikan kanssa.

On lisäksi muistutettava, että kyseisistä toimenpiteistä on ilmoitettava menettelysääntöjen mukaisesti perustetulle työryhmälle, sillä toimenpiteet saattavat olla ristiriidassa sääntöjen kanssa. Arvonlisäverosta voidaan kuitenkin myöntää verohuojennuksia vain siinä tapauksessa, että neuvosto on hyväksynyt ne.