KIRJALLINEN KYSYMYS E-2182/01

esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle

(23. heinäkuuta 2001)

Aihe: Valtuuskuntien henkilöstömäärät

Onko komissiolla tilastoja, jotka vahvistaisivat sen, että kolmansien maiden valtuuskuntien henkilöstömäärien välillä on merkittävä epätasapaino?

Voisiko komissio ilmoittaa yksityiskohtaiset tiedot AKT-valtioiden valtuuskuntien henkilöstömääristä verrattuna esimerkiksi Kaakkois-Aasian ja Balkanin valtioiden valtuuskuntien henkilöstömääriin?

Onko AKT-valtioiden valtuuskuntien henkilöstömääriä supistettu viime aikoina? Jos on, niin miten supistaminen voidaan perustella Cotonoun sopimuksen täytäntöönpanon ollessa niin kriittisessä vaiheessa?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(9. marraskuuta 2001)

Neuvostolle ja parlamentille 3. heinäkuuta 2001 annetussa ulkomaanedustuksen kehittämistä koskevassa tiedonannossa(1) komissio pyrkii ratkaisemaan yhteisön ulkomaanedustuksen laajentamistarpeen käytettävissä olevien niukkojen taloudellisten resurssien puitteissa. Edustustojen sulkeminen ja lähetystöverkon supistaminen on edellyttänyt määrätietoista päätöksentekoa, jotta kuhunkin tehtävään on pystytty osoittamaan tarvittavat (rahoitus- ja henkilöstö)resurssit maailmantilanteen ja komission tehtäväkentän muutosten edellyttämällä tavalla.

Lähetystöjen henkilöstömäärä vaihtelee, koska ulkomaanedustustoja on perustettu eri aikoina ja eri tarkoituksiin ja koska ne toimivat erilaisissa tehtävissä ja erilaisissa ympäristöissä. Alkujaan useimpien lähetystöjen tärkeimpänä tehtävänä oli osallistua kansainvälisiin kauppaneuvotteluihin joko Genevessä tai eräissä teollistuneissa maissa, taikka huolehtia yhteisön ulkomaanavun täytäntöönpanosta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maissa. AKT-maiden lähetystöissä oli melko paljon virkamiehiä verrattuna korkeakoulututkinnon suorittaneiden paikallisten toimihenkilöiden määrään, koska niiden taloudelliset resurssit olivat suhteellisen hyvät ja koska korkeakoulututkinnon suorittanutta paikallista työvoimaa ei ollut yhtä helposti saatavissa kuin muissa maissa. Tilanne monissa AKT-maissa on yhä sama, koska osa ongelmista on yhä jäljellä. Tilannetta on kuitenkin pyritty korjaamaan aktiivisesti vuodesta 1996 alkaen. Tätä epätasapainoa on korjattu palkkaamalla virkamiesten tilalle isäntämaan omia kansalaisia tai näissä maissa asuvia eurooppalaisia aina kun se on ollut tarpeen ja mahdollista. Komission omaa virkamiehistöä tarvitaan kuitenkin aina hoitamaan tehtäviä, joihin sisältyy yhteisön julkisen vallan käyttöä ja joita ei voida hoitaa paikallisen henkilöstön voimin. Vuoden 1996 alussa, ennen henkilöstön uudelleen sijoittamisen aloittamista, komission lähetystöissä AKT-maissa toimi 241 ura-alueen A virkamiestä ja 24 paikallista korkeakoulututkinnon suorittanutta toimihenkilöä. Nykyisin vastaavat luvut ovat 211 ja 91.

Tilanne on toisenlainen myöhemmin perustetuissa lähetystöissä sekä niiden kehitysmaiden vanhoissa lähetystöissä, joissa koulutettua työvoimaa on helpommin saatavilla. Yhteisön avun jakamisesta huolehtivien lähetystöjen hallintoa on uudistettu ennen muuta kahdella tavalla: siirtämällä tehtäviä keskushallinnosta paikallisille lähetystöille (sisäinen hajauttaminen) ja toisaalta siirtämällä tehtäviä yhteisön omilta toimielimiltä edunsaajamaiden hallituksille (ulkoinen hajauttaminen); nämä uudistukset ovat vaikuttaneet merkittävästi virkamiesten ja paikallisen henkilöstön jakaumaan. Vuoden 1996 alussa Balkanin maissa ja Itä-Euroopassa toimivissa muissa kuin yhteisön laajentumista valmistelevissa lähetystöissä työskenteli 25 ura-alueen A virkamiestä ja 17 paikallista korkeakoulututkinnon suorittanutta toimihenkilöä. Nykyisin vastaavat luvut ovat 40 ja 111. Aasiaan sijoitetuissa lähetystöissä luvut olivat vuoden 1994 alussa 27 ja 30 ja nykyisin 34 ja 48.

Joillakin alueilla yhteisön rahoitusta koskevia sääntöjä on muutettu hallintomäärärahojen niukkuuden takia ja edellä kuvattujen periaatteiden toteuttamiseksi. Phare- ja Tacis-maissa, Balkanin maat mukaan luettuina, muun kuin henkilöstösääntöjen alaisen henkilöstön ja muun henkilöstön palkkakustannukset katetaan talousarvion toimintamäärärahoista. Tämä toimintatapa lisää joustavuutta ja helpottaa henkilöstömäärän sääntelyä tarpeen mukaan siten, että uutta henkilöstöä palkataan ohjelmien laajentuessa ja vastaavasti henkilöstöä vähennetään, kun ohjelmat lähestyvät loppuaan. Näiden alueiden lähetystöissä merkittävä osa virkamiehistön ulkopuolisesta henkilöstöstä toimii tällaisissa tehtävissä.

Tämän kehityksen seurauksena jotkin lähetystöt näyttävät joutuneen epäedulliseen asemaan esimerkiksi Balkanilla toimiviin suurempiin lähetystöihin verrattuna. Parhaillaan komissio kuitenkin pyrkii aktiivisesti saamaan sisäisen hajauttamismallin käyttöön Euroopan ulkopuolisissa lähetystöissä. Tätä toimintamallia toteutetaan tulevaisuudessa erityisesti Afrikassa ja Aasiassa, mutta myös Latinalaisessa Amerikassa ja Tyynenmeren alueella. Kaikkia merkittäviä avustusohjelmia toteuttavia lähetystöjä vahvistetaan tällä tavoin viimeistään vuonna 2004.

Kolmantena heinäkuuta 2001 annetussa tiedonannossa tarkastellaan lyhyesti myös muiden AKT-maissa toimivien lähetystöjen henkilöstön uudelleenjärjestelyjä. Osalla 11:stä vapautuvasta virasta vahvistetaan alueellisia lähetystöjä samalla alueella ja loput käytetään uusien lähetystöjen avaamiseen sellaisilla alueilla, joilla komission poliittinen edustus on yhä riittämätön, kun otetaan huomioon sekä kaupan merkitys että ulkomaanavun täytäntöönpano ja Euroopan kehitysrahaston (EKR) toimet. Kuten aiemminkin, vapautuviin toimiin palkataan tarvittaessa korkeakoulututkinnon suorittanutta paikallista henkilöstöä tai paikallista avustavaa teknistä henkilöstöä.

Komissio pyrkii varmistamaan myös Cotonou-sopimuksen täytäntöönpanon lisäämällä lähetystöjen henkilöstöresursseja niissä maissa, joiden edustustoverkkoa on jouduttu supistamaan tai joissa toimineet edustustot on jouduttu sulkemaan; tällä tavoin varmistetaan nykyisten lähetystöjen kyky toteuttaa ohjelmia ja muita tehtäviään kaikissa vastuualueensa maissa. Lisäksi näihin lähetystöihin osoitetaan lisäresursseja sisäisen hajautusprosessin edetessä, mikä tulee edelleen parantamaan niiden valmiuksia toteuttaa ohjelmia.

(1) KOM(2001) 381 lopullinen.