KIRJALLINEN KYSYMYS E-2497/02 esittäjä(t): Mogens Camre (UEN) komissiolle. Lehdistösensuuri Ruotsissa.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0064 - 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2497/02 esittäjä(t): Mogens Camre (UEN) komissiolle (9. syyskuuta 2002) Aihe: Lehdistösensuuri Ruotsissa Euroopan unionin jäsenyys edellyttää, että jäseneksi liittyvän maan on oltava demokraattinen. EU toistaa jatkuvasti, että se kannattaa demokratiaa ja vapautta, ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen johdanto-osassa todetaan, että EU:n jäsenvaltiot vahvistavat sitoutumisensa vapauden ja kansanvallan sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen sekä oikeusvaltion periaatteisiin. Vapaa ja asiallisesti ja objektiivisesti tiedottava lehdistö on hyvin tärkeä edellytys demokratian ja vapauden suojelemiselle ja säilyttämiselle missä tahansa maassa. Tämä vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa, jossa todetaan muun muassa seuraavaa: Jokaisella on sananvapaus. Tämä oikeus sisältää vapauden pitää mielipiteitä sekä vastaanottaa ja levittää tietoja ja ajatuksia alueellisista rajoista riippumatta ja viranomaisten siihen puuttumatta. Lisäksi todetaan, että tuomioistuin painottaa, että sananvapaus ei koske vain myönteisinä tai vaarattomina pidettäviä tietoja ja ajatuksia, vaan myös loukkaavia ja tyrmistyttäviä tai valtiota tai väestöryhmiä huolestuttavia ajatuksia ja että ilman moniarvoisuutta, suvaitsevaisuutta ja joustavuutta ei ole demokraattista yhteiskuntaa. Ruotsissa pidetään eduskuntavaalit, maakäräjävaalit ja kunnallisvaalit 15. syyskuuta 2002. Näistä vaaleista on tulossa farssi. Tämä johtuu siitä, että ruotsalaiset tiedotusvälineet ovat etukäteen boikotoineet niitä puolueita, jotka ovat ilmaisseet huolestuneisuutensa siitä, että kolmannesta maailmasta tulee Ruotsiin yhä enemmän siirtolaisia. Tiedotusvälineet eivät julkaise siirtolaisuuteen kriittisesti suhtautuvien puolueiden ajatuksia. Nämä puolueet jätetään tarkoituksellisesti pois Ruotsin TV:n vaaliohjelmista, eivätkä ne saa julkaista vaalimainoksia lehdissä. Jokin aika sitten kävi lisäksi ilmi, että Ruotsin radio oli velvoittanut toimittajansa nimittämään siirtolaisuuteen kriittisesti suhtautuvia puolueita muukalaisvihamielisiksi. Yksi demokratian edellytyksistä on, että kaikilla yhteiskuntaryhmillä on mahdollisuus saada äänensä kuuluviin, niin kauan kuin ne pyrkivät tavoitteisiinsa rauhanomaisin keinoin. Tämän edellytyksen toteutumisesta vastaavat muun muassa julkisin varoin rahoitetut palvelukanavat Ruotsin tapauksessa Ruotsin TV, joka siis etukäteen oli sulkenut tietyt puolueet pois vaaliohjelmista. Sensuuri Ruotsissa sotii kaikkea sitä vastaan, mitä EU ilmoittaa kannattavansa. Lisäksi se on Euroopan ihmisoikeussopimuksen vastaista. Aikooko komissio ryhtyä toimiin velvoittaakseen Ruotsin panemaan täytäntöön lehdistön vapauden, niin että Ruotsi täyttää Euroopan unionin jäsenyyden vaatimukset? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (22. marraskuuta 2002) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa määrätään, että unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, jotka taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa, johon kysyjä viittaa, ja jotka ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä. Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus kuuluvat näihin yleisiin periaatteisiin. Myös Nizzassa 7. joulukuuta 2000 allekirjoitetun Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa mainitaan sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus. Sitä vastoin komissiolla ei ole yleistä toimivaltaa asioissa, jotka liittyvät jäsenvaltioiden lehdistön suuntautumiseen. Komissio pyrkii unionin toimivallan rajoissa edistämään tiedotusvälineiden poliittista ja kulttuurista pluralismia, jotta sananvapauden korkea taso säilytettäisiin. Se ei tietenkään voi puuttua tiedotusvälineiden toimituksellisiin linjoihin yksittäisissä jäsenvaltioissa eikä edes kommentoida niitä. Toimituksellisen linjan arviointi on ensi sijassa lukijoiden tehtävä. Joka tapauksessa jäsenvaltioiden kuuluu valvoa, että periaatteita, kuten median pluralismia ja sananvapautta, noudatetaan. Tässä tapauksessa ei myöskään voida todeta, että periaatetta olisi rikottu vakavasti ja jatkuvasti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Näin ollen komissio katsoo, ettei sillä ole valtuuksia ryhtyä kysyjän tarkoittamiin toimiin. Jos kyseinen tilanne kuitenkin merkitsisi oikeuden tai vapauden rajoittamista, asia voitaisiin saattaa Strasbourgissa toimivan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen käsiteltäväksi sen jälkeen, kun kaikki kansalliset valituskeinot on käytetty.