KIRJALLINEN KYSYMYS E-0524/00

esittäjä(t): Giovanni Pittella (PSE), Joan Colom i Naval (PSE), Paulo Casaca (PSE), Vincenzo Lavarra (PSE) ja Georges Garot (PSE) komissiolle

(28. helmikuuta 2000)

Aihe: Euroopan pähkinäntuotannon suojelu

Vuoden 1999 päättyessä vanhan pähkinäalaa koskevan direktiivin (asetus ETY 2159/89(1) ja 790/89(2)) siirtymäaika loppui ja hedelmä- ja vihannesalan yleisuudistus (asetuksen ETY 2200/96(3) 55 artikla) tuli voimaan. Hedelmä- ja vihannesala (ja siten myös manteli-, saksanpähkinä-, kastanja- ja hasselpähkinäala) sisällytetään uuteen yhteiseen markkinajärjestelyyn.

Uuden asetuksen myötä erityistukitoimet loppuvat. Vaikka ne ovat olleet rajallisia (kiinteä tuki myönnetään vain hasselpähkinöille) ne olivat osoituksena yhteisön kiinnittämästä huomiosta tälle alalle, joka on tuotannollisesti tärkeä, mutta jolla on myös korvaamaton rooli maaseudun ympäristön ja maiseman tasapainottajana eri EU:n alueilla. Tämän seikan unohtaminen on viime vuosina osaltaan vaikuttanut luonnonkatastrofien esiintymiseen Euroopassa. Tukitoimet auttoivat lisäksi lievittämään vaikeuksia näihin viljelykasveihin kokonaan tai osittain keskittyneillä maatiloilla, sillä tuotantoalueet sijaitsevat melko syrjässä. Ala on sitä paitsi unohdettu kolmansien maiden kanssa käytävissä vapaakauppasopimusneuvotteluissa. Tämän vuoksi pähkinäkasvien viljelemisestä ollaan asteittain luopumassa, vaikka kysyntä on säilynyt tasaisena. Tämä lisää Euroopan pähkinäalan kauppataseen vajetta.

Miten komissio aikoo toimia turvatakseen pähkinäalan aseman uuden säännöstön puitteissa? Ala on tärkeä monille alikehittyneille alueille. Katsooko komissio tarpeelliseksi tarkistaa rahallisen tuen määrää ja tukitoimien luonnetta sovittamalla yhteen kaikki uuden YMJ:n organisointisuunnitelmat ja puutteellisten sosioekonomisten olojen kehittämiseksi ja erittäin haavoittuville alueille tyypillisten maatalousympäristöjen suojelemiseksi tarvittavat suunnitelmat?

Voisiko komissio tarkastella mahdollisuutta vahvistaa kiinteä tuki hasselpähkinöille määräajaksi ja myöntää lajeittain eriytyvä hehtaarituki, jonka saamisen ehtona on uuden maaseudun kehittämisen asetuksen mukaisten alueellisten suojelumääräysten noudattaminen?

(1) EYVL L 207, 19.7.1989, s. 19.

(2) EYVL L 85, 30.3.1989, s. 6.

(3) EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(24. maaliskuuta 2000)

Komissio on tietoinen pähkinäalan kärsimistä vaikeuksista ja rakenteellisista puutteista, jotka ovat johtaneet tuottavuuden laskuun ja kustannusten nousuun. Vaikeudet tunnustettiin myöntämällä alalle rahoitustukea hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 18. toukokuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1035/72 osastosta IIa (pähkinöitä ja johanneksenleipää koskevat erityistukitoimet).

Asetuksessa säädetään monistä tärkeistä toimenpiteistä niiden mantelien, hasselpähkinöiden, saksanpähkinöiden, pistaasien tai johanneksenleivän tuottajien hyväksi, jotka markkinoivat tuotettaan hyväksytyn tuottajaorganisaation kautta. Tärkein toimenpide on ollut laadun ja markkinoinnin kehittämissuunnitelma. Kullekin suunnitelmalle myönnetään yhteisön rahoitusta enintään kymmeneksi vuodeksi.

Tämä on yhteisölle hyvin merkittävä taloudellinen sitoumus, kun otetaan huomioon pähkinäalan erityinen luonne. Vuosina 19901999 yhteisön menot (myynnin edistämistä lukuun ottamatta) olivat 725 miljoonaa euroa. Menot jatkuvat, kunnes viimeiset suunnitelmat päättyvät vuonna 2006.

Kehittämissuunnitelmissa on onnistuttu erittäin hyvin edistämään tuottajien yhteistyötä, tarjoamaan toimeentulotukea viljelijöille ja tekemään rakenteellisiä parannuksia.

Kehittämissuunnitelmat ovat kuitenkin koko ajan olleet väliaikaisia ja tuki asteittain vähenevää, jotta taloudellinen vastuu siirtyisi vähitellen tuottajille. Hehtaarituen jatkaminen vesittäisi viimeisten kymmenen vuoden aikana toteutetut ponnistelut. Sama pätee vuonna 1997 käyttöönotettuun hasselpähkinöiden kiinteään tukeen, jonka tavoitteena oli auttaa hasselpähkinöiden tuottajia selviämään tilapäisesti vaikeista taloudellisista olosuhteista. Niiden tuottajaorganisaatioiden, joiden hyväksi on toteutettu kehittämissuunnitelman kaltaisia toimenpiteitä yli kymmenen vuoden ajan, pitäisi jo olla riittävän kilpailukykyisiä menestyäkseen markkinoilla. Lisäksi ne voivat edelleen saada rahoitusta toimintarahastoista, jotka otettiin käyttöön hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28. lokakuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2200/96(1).

Nämä seikat huomioon ottaen hehtaarituen myöntäminen pähkinäalalle tai hasselpähkinöiden kiinteän tuen jatkaminen eivät ole markkinoiden kannalta perusteltua.

Komissio suosii kuitenkin toimenpiteitä, jotka tukevat pähkinäntuotantoon liittyviä sosiaalisia ja ympäristönäkökohtia. Ne edistäisivät maaseudun työllisyyden säilyttämistä ja viljelytoiminnan säilymistä heikommassa asemassa olevilla alueilla, syrjäisillä viljelysmailla ja etenkin alueilla, joilla eroosion uhka on todellinen. Tämän tyyppisten toimenpiteiden tuki toteutuisi parhaiten maatalouden kehittämissuunnitelmien yhteydessä.

(1) EYVL L 118, 20.5.1972.