FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/96

(2004/C 70 E/099)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2414/03

esittäjä(t): Peter Skinner (PSE) komissiolle

(21. heinäkuuta 2003)

Aihe: IAS-asetuksen soveltaminen EU:n kaupparekisteriin kuulumattomiin yhtiöihin

IAS-asetuksen (4 artikla) mukaisesti jäsenvaltion lainsäädännön alaisten yritysten, joilla on myös osakkeita, joilla saa käydä kauppaa EU:n säännellyillä markkinoilla, on tehtävä konsolidoidut tilinpäätöksensä kansainvälisten tilinpäätössuositusten (IAS) mukaisesti tammikuusta 2005 alkaen. Asetuksessa sallitaan (5 artikla) EU:n jäsenvaltioiden soveltaa IAS-standardeja muihin yhtiöihin. Euroopan arvopaperivalvojien komitean (CESR) kesäkuussa 2003 päivätyn kuulemisasiakirjan mukaisesti tarjousesitettä koskevat tiedonantovaatimukset on valmisteltava IAS-asetuksen mukaisesti tai IAS-asetuksen mukaisesti sovellettavin osin tai jos sitä ei voida soveltaa, on sovelleta paikallista GAAP-tilinpäätöskäytäntöä. Ehdotettu avoimuusdirektiivi kattaa kaikki liikkeellelaskijat, joilla on osakkeita kaupan EU:n säännellyillä markkinoilla, ja siinä annetaan ymmärtää, että IAS-asetusta voidaan soveltaa, vaikka poikkeuksia voidaan tehdä vastaavan tiedottamisen perusteella.

Voisiko komissio täsmentää, onko EU:n kaupparekisteriin kuulumattomien yhtiöiden, joilla on lupa käydä osakekauppaa EU:n säännellyillä markkinoilla, täsmäytettävä tilinsä kansainvälisten tilintarkastussuositusten mukaisiksi tai onko tästä täsmäytyksestä tehtävä vastaavuustesti? Tietääkö komissio yhtäkään jäsenvaltiota, joka haluaa edellyttää IAS-täsmäytystä yhtiöiltä, joiden sijaintipaikka on EU:n ulkopuolella?

Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(4. syyskuuta 2003)

Kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta 19. heinäkuuta 2002 annettu parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1606/2002 (1) koskee vain jonkin jäsenvaltion lainsäädännön alaisia yhtiöitä. Asetus ei siis koske yhtiöitä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion lainsäädännön alaisia, eikä asetuksessa oteta siten kantaa tiedonantovelvoitteisiin, joita sovelletaan jäsenvaltioiden säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin, joita ei ole rekisteröity unionin alueella. Asetuksen 5 artiklan mukaan jäsenvaltioiden valinnanmahdollisuus koskee vain tiettyjä unionin alueella rekisteröityjä yhtiöitä.

Vastauksena ensimmäiseen kysymykseen komissio huomauttaa, että tiedonantovelvoitteista, jotka koskevat unionin ulkopuolella rekisteröityjä, jäsenvaltioiden säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita, säädetään tällä hetkellä arvopaperilainsäädäntöä koskevilla direktiiveillä. Asiaa koskevat unionin oikeudelliset vaatimukset sisältyvät arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle sekä siihen liittyvästä tiedonantovelvollisuudesta 19. heinäkuuta 2001 annettuun ja kodifioituun parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2001/34/EY (2). Tämän direktiivin mukaan jäsenvaltiot voivat soveltaa direktiivin sisältämiä ehtoja ankarampia tai niitä täydentäviä ehtoja.

Kuten listalleottoesitteen (tarjousesitteen) yhteydessä liitteessä I olevien A ja B luettelon 5.1.5 ja 5.1.3 kohdissa todetaan, jos tilinpäätökset eivät ole kirjanpitostandardeja koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisia eivätkä anna luotettavaa kuvaa liikkeeseenlaskijan varoista ja vastuista, taloudellisesta asemasta ja tuloksesta, on annettava yksityiskohtaisempia tietoja ja/tai lisätietoja. On myös tärkeää huomata, että toistaiseksi tukkumarkkinoita, kuten eurobondeja, koskevat tiedonantovelvoitteet on määritetty jäsenvaltioiden eikä yhteisön tasolla.

Sama velvoite koskee säännöllistä raportointia (tilinpäätösten osalta 67 artikla ja 80 artiklan 3 kohta). Puolivuotiskatsausten osalta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia unionin ulkopuolella rekisteröityjä liikkeeseenlaskijoita toimittamaan vastaavat tiedot kuin jäsenvaltioiden lainsäädännön alaisten yhtiöidenkin on toimitettava (76 artiklan 4 kohta).

Nämä velvoitteet koskevat unionin ulkopuolella rekisteröityjä liikkeeseenlaskijoita ja muodostavat unionin oikeudelliset vaatimukset, joiden nojalla näiden liikkeeseenlaskijoiden tilinpäätösten on oltava tietyn jäsenvaltion omien tilinpäätösstandardien mukaiset.

Käytännössä jäsenvaltiot ovat soveltaneet näitä velvoitteita vaihtelevasti, sillä ne ovat tulkinneet eri tavoin sitä, antavatko jonkin EU:n ulkopuolisen maan tilinpäätösstandardit tietyn yhtiön taloudellisesta tilanteesta ”luotettavan kuvan”, kuten yhteisön lainsäädännössä määritellään.

Esimerkiksi Ranskassa tutkitaan tapauskohtaisesti, onko unionin ulkopuolella rekisteröityjen liikkeeseenlaskijoiden noudatettava tarjousesitteissä Ranskan standardeja, kun taas säännölliselle raportoinnille ei ole asetettu vaatimuksia. Yhdistynyt kuningaskunta vaatii tarjousesitteiden olevan maan yleisesti hyväksyttyjä tilinpäätösperiaatteita (UK Generally Agreed Accounting Principles, GAAP) vastaavan standardin mukaisia. Vuosittain ja puolivuosittain tehtävien tilinpäätösten hyväksytyt standardit ovat Yhdistyneessä kuningaskunnassa UK GAAP, US GAAP ja IAS. Tästä vaatimuksesta voidaan kuitenkin poiketa tiettyjen ehtojen täyttyessä.

On myös tärkeää huomata, että unionissa rekisteröityjen liikkeeseenlaskijoiden on osoitettava tilinpäätöstensä olevan US GAAP -standardin mukaisia halutessaan listautua Yhdysvaltain pörssiin.

Toisen kysymyksen osalta komissiolla ei ole tietoa siitä, kuinka jäsenvaltiot aikovat käytännössä soveltaa tiedonantovelvoitteita unionin ulkopuolella rekisteröityihin liikkeeseenlaskijoihin siinä vaiheessa kun IAS-asetus tulee voimaan. On kuitenkin epätodennäköistä, että jäsenvaltiot hyväksyisivät mitä tahansa tiilipäätösstandardeja, kun on kyse pääoman hankkimisesta niiden omalla alueella. Komissio uskoo tällä hetkellä, että jäsenvaltiot säilyttävät omat, yhteisön nykyiseen lainsäädäntöön pohjaavat käytäntönsä siihen asti kun uusi tarjousesitettä koskeva direktiivi ja ehdotus avoimuusdirektiiviksi pannaan täytäntöön.

Uudella tarjousesitettä koskevalla direktiivillä ja ehdotetulla avoimuusdirektiivillä on tarkoitus yhdenmukaistaa tiedonantovelvoitteita, joita sovelletaan unionin alueelta pääomaa hankkiviin unionin ulkopuolella rekisteröityihin liikkeeseenlaskijoihin. Niiden on tarkoitus kattaa myös tukkusijoittajille suunnatut arvopaperit. Toimenpiteistä tarjousesitettä koskevan direktiivin täytäntöönpanemiseksi ei ole vielä päätetty, ja ehdotus avoimuusdirektiiviksi on vasta yhteispäätösmenettelyn alkuvaiheessa.

(1) EYVL L 243, 11.9.2002.

(2) EYVL L 184, 6.7.2001.