KIRJALLINEN KYSYMYS E-1014/01 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle. Aurinkoenergiajärjestelmien sähköverkkoon yhdistämistä koskevat ongelmat.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0182 - 0182



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1014/01 esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle (30. maaliskuuta 2001) Aihe: Aurinkoenergiajärjestelmien sähköverkkoon yhdistämistä koskevat ongelmat Kymmenien pienien aurinkoenergialaitosten on odotettava joissakin tapauksissa yli vuoden, että sähköyhtiöt antavat niille luvan johtaa tuottamaansa energian verkkoon ja laskuttaa siitä. Kyseisten laitosten omistajat väittävät, että suuret sähköyhtiöt tekevät tyhjäksi niiden yritykset päästä verkkoon vaatimalla lukuisia asiakirjoja ja todistuksia, mikä saa heidän ensi-innostuksensa laantumaan. Ottaen huomioon, että tämä tilanne saattaa haitata yksityisten aurinkoenergian tuottajien määrän kasvua, katsooko komissio, että sen olisi puututtava tilanteeseen niin, että sähköyhtiöt poistavat asettamansa esteet, jotta kyseisten tuottajien tuottama energia voidaan saattaa verkkoon ja jotta asiasta vastaavat viranomaiset käsittelevät kyseisiä järjestelmiä koskevat lupahakemukset nopeammin? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (16. toukokuuta 2001) Uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen on ensisijaisen tärkeää komissiolle. Vuonna 1997 julkaistussa uusiutuvia energialähteitä koskevassa valkoisessa kirjassa(1) korostettiin uusiutuvien energialähteiden keskeistä merkitystä huoltovarmuudelle ja ympäristön turvallisuudelle sekä esitettiin suuntaa antavaksi tavoitteeksi vuodelle 2010 uusiutuvien energialähteiden osuuden kaksinkertaistamista yhteisön energiataseessa. Myös vuonna 2000 laaditussa energiahuoltostrategiaa koskevassa vihreässä kirjassa(2) arvioitiin, että uusiutuvien energialähteiden kehittämisellä on suuri merkitys ilmastonlämpenemisen torjunnalle. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osalta komissio hyväksyi 10. toukokuuta 2000 direktiiviehdotuksen(3), jonka strategisena tavoitteena on suosia näin tuotetun sähkön merkittävää lisäämistä keskipitkällä aikavälillä. Ehdotuksen 6 artiklan mukaan jäsenvaltiot arvioivat vahvistusmenettelyjä koskevan oikeudellisen ja lainsäädännöllisen kehyksen, jonka tarkoituksena on vähentää uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan sähköntuotannon kasvun lainsäädännöllisiä ja ei-lainsäädännöllisiä esteitä. Ehdotuksen 7 artiklan mukaan: - uusiutuvia energialähteitä käyttävän uuden energialaitoksen sähköverkkoon yhdistämisen kustannukset ja edut on määriteltävä vakiosääntöjen sekä objektiivisten, avointen ja puolueettomien kriteerien perusteella; - järjestelmän asennuskustannukset, kuten verkoston vahvistaminen, jaetaan kaikkien järjestelmästä hyötyvien tuottajien kesken. Kustannusten jakaminen on määriteltävä yleisten ohjeiden sekä objektiivisten, avointen ja puolueettomien kriteerien perusteella; - jäsenvaltiot hyväksyvät korvauksia koskevat säännöt, kun myöhemmin verkkoon liittyvä tuottaja hyötyy verkon eduista (yhdistämisestä tai vahvistumisesta) verkkoon aikaisemmin liittyneen ja toimintakuluihin osallistuneen osapuolen kustannuksella. Neuvosto vahvisti direktiiviehdotusta koskevan yhteisen kannan 23. maaliskuuta 2001(4). Komissio panee tyytyväisenä merkille, että neuvosto hyväksyi suurelta osin edellä mainitut keskeiset säännökset, jotka helpottavat uusiutuvia energialähteitä sähköntuotannossaan käyttävien tuottajien yhdistämistä sähköverkkoon. (1) KOM(97) 599 lopullinen. (2) KOM(2000) 769 lopullinen. (3) EYVL C 311 E, 31.10.2000. (4) N:o 5583/01.