ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1426/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Euron käyttö.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0056 - 0056



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1426/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (23. toukokuuta 2002) Aihe: Euron käyttö Mille maille kahdentoista euroalueeseen kuuluvan maan lisäksi on myönnetty oikeus lyödä eurokolikoita, ja mitä menettelyjä tarvitaan kyseisen luvan saamiseksi? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (1. heinäkuuta 2002) Kahdentoista euroalueeseen kuuluvan jäsenvaltion lisäksi kolmella unionin ulkopuolisella maalla on oikeus lyödä eurokolikoita: Monacon ruhtinaskunnalla, San Marínon tasavallalla ja Vatikaanivaltiolla. Tämä on peräisin Maastrichtin neuvotteluista, joissa sovittiin (julistus N:o 6, liitetty perustamissopimukseen), että tämä sopimus ei vaikuta Italian ja San Marínon, Italian ja Vatikaanivaltion eikä Ranskan ja Monacon välisiin valuuttasuhteisiin Yhteisö sitoutuu helpottamaan uudelleen käytäviä neuvotteluja voimassa olevista järjestelyistä, jotka saattavat muodostua tarpeellisiksi . Neuvosto valtuutti 31. joulukuuta 1998 sekä Ranskan että Italian neuvottelemaan yhteisön puolesta (neuvoston päätökset 1999/96/EY, 1999/97/EY, 1999/98/EY, tehty 31. päivänä joulukuuta 1998, yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Monacon ruhtinaskunnan, San Marínon tasavallan ja Vatikaanivaltion kanssa tehtäviä sopimuksia(1)). Vuonna 2001 Italian valtio teki sopimukset valuuttasuhteista Euroopan yhteisön puolesta San Marínon tasavallan(2) ja Vatikaanivaltion, jota edustaa Pyhä istuin(3), kanssa. Samana vuonna samantyyppinen sopimus valuuttasuhteista tehtiin Euroopan yhteisön puolesta toimivan Ranskan tasavallan hallituksen ja Monacon ruhtinaskunnan hallituksen välillä(4). Kaikki kolme sopimusta antavat kyseiselle valtiolle luvan lyödä rajoitetun määrän eurokolikoita. (1) EYVL L 30, 4.2.1999. (2) EYVL C 209, 27.7.2001. (3) EYVL C 299, 25.10.2001. (4) EYVL L 142, 31.5.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1520/02 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) neuvostolle. Kyproksen sisällyttäminen euro-seteleihin.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0063 - 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1520/02 esittäjä(t): Ioannis Marínos (PPE-DE) neuvostolle (27. toukokuuta 2002) Aihe: Kyproksen sisällyttäminen euro-seteleihin European Voice -niminen arvossa pidetty sanomalehti antoi (2.8. toukokuuta 2002 päivätyssä numerossa) erityistä julkisuutta brittiläisen kollegan, Euroopan parlamentin jäsenen Chris Daviesin erittäin kiitettävälle aloitteelle: hän on huomauttanut komission jäsenelle Pedro Solbes Miralle tarpeesta sisällyttää Kypros Eurooppaa esittävään kuvaan uuden eurooppalaisen yhteisvaluutan seteleissä. Julkaisussa mainitaan brittikollegan huomauttaneen, että Kyprosta ei ole kuvattu näissä seteleissä, vaikka sen odotetaan liittyvän unionin jäseneksi vuonna 2004, ja pyysi Eurooppaa esittävän kuvan muuttamista siten, että myös Kyproksen tasavalta sisältyisi siihen. On syytä huomata, että euro-kolikoissa ei esitetä mitään ehdokasvaltiota, mutta niissä esitetään maat, jotka eivät vielä ole ottaneet euroa käyttöön, nimittäin Iso-Britannia, Tanska ja Ruotsi. Voiko neuvosto kertoa, aiotaanko euro-kolikoissa ja -seteleissä olevia kuvia muuttaa ja koska, jotta niissä esitettäisiin mahdollisimman täsmällinen kuva maanosastamme? Vastaus (16.19. joulukuuta 2002) Perustamissopimuksen mukaan euroseteleiden ulkoasuun liittyvät asiat kuuluvat EKP:n toimivaltaan. Eurokolikoiden osalta on sovittu, että niissä on yhteinen puoli ja kansallinen puoli. Yhteisestä puolesta päättivät euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden valtion- tai hallitusten päämiehet Amsterdamin Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 1997 eurooppalaisen kilpailun pohjalta. Näin ollen rahan ulkoasun mahdollisesta muuttamisesta laajentumisen jälkeen päättävät EKP seteleiden osalta ja euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden valtion- tai hallitusten päämiehet kolikoiden yhteisen puolen osalta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2580/02 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle. Matkustamomiehistön ammatillisen pätevyyden todistaminen siviili-ilmailun alalla.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0187 - 0188



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2580/02 esittäjä(t): Joaquim Miranda (GUE/NGL) komissiolle (16. syyskuuta 2002) Aihe: Matkustamomiehistön ammatillisen pätevyyden todistaminen siviili-ilmailun alalla Komissio esitti ehdotuksen neuvoston direktiiviksi matkustamomiehistöä koskevista turvallisuusvaatimuksista ja ammatillisen pätevyyden todistamisesta siviili-ilmailun alalla(1). Euroopan parlamentti on antanut siitä lausunnon ensimmäisen käsittelyn jälkeen 19. helmikuuta 1998. Tähän mennessä asiaa ei ole vielä loppuun käsitelty, ja matkustamomiehistön koulutus ja ammatillisen pätevyyden todistaminen siviilimatkailualalla on edelleen liikenteenharjoittajan vastuulla. Edelleen on vahvistamatta, että matkustamomiehistö olisi koulutettava virallisesti hyväksytyissä koulutusorganisaatioissa ja että jäsenvaltioiden nimeämien riippumattomien elinten olisi vastattava miehistön ammatillisen pätevyyden todistamisesta. Matkustamotyöntekijöiden ammattijärjestöjen antamien tietojen mukaan kuitenkin yhä useammat lentoyhtiöt palkkaavat matkustamohenkilökuntaa määräajaksi tai kausityöntekijöiksi ja jotkut liikenteenharjoittajat ovat jopa lyhentäneet peruskoulutuksen kestoa. Ottaen huomioon nykyiset lentomatkustamisen turvallisuuskysymyksiin liittyvät huolenaiheet ja matkustamotyöntekijöiden tätä asiaa koskevan vastuun merkityksen, pyydän, että komissio ilmoittaa minulle, miksi direktiiviehdotuksen käsittely on vielä kesken ja milloin se mahdollisesti hyväksytään lopullisesti. (1) KOM(1997) 382 lopullinen EYVL C 263, 29.8.1997, s. 5. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (21. lokakuuta 2002) Komissio on tehnyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi turvallisuusvaatimuksista ja matkustamomiehistön ammatillisen pätevyyden todistamisesta siviili-ilmailun alalla(1), ja Euroopan parlamentti on ilmoittanut tukevansa sitä. Neuvosto on tarkastellut tekstiä useaan otteeseen, mutta ei ole onnistunut saamaan ehdotuksen hyväksymiselle määräenemmistöä. Tällä hetkellä kyseistä ehdotusta tarkastellaan rinnakkain muutetun ehdotuksen kanssa, joka koskee teknillisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla 16. joulukuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91(2) muuttamista. Päätös näistä kahdesta tekstistä kuuluu neuvostolle. (1) EYVL C 263, 29.8.1997, sellaisena kuin se on muutettuna numerolla EYVL C 109, 20.4.1999. (2) EYVL L 373, 31.12.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2137/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Haiti.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0111 - 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2137/02 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (18. heinäkuuta 2002) Aihe: Haiti Voisiko komissio kertoa, mille Haitia koskeville hankkeille on myönnetty Euroopan unionin rahoitusta vuoden 2001 talousarviosta ja mikä on investointien kokonaismäärä kyseisenä vuonna? Poul Nielsonin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 ja E-2155/02 (23. syyskuuta 2002) Vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristöön taulukon, josta näkyvät pyydetyt tiedot. On syytä huomata, että maakohtaisessa yhteenvetotaulukossa olevat tiedot löytyvät myös EY:n ulkoisen avun täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen osasta Rahoitustaulukot.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0671/02 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) komissiolle. Turkin vankilat.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0035 - 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0671/02 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) komissiolle (8. maaliskuuta 2002) Aihe: Turkin vankilat Turkin nykyisistä 50 000 vangista 10 000 on poliittisia vankeja, joita syytetään terrorismista tai laittomaan poliittiseen järjestöön kuulumisesta. Vankeja pidetään eristysselleissä tai kolmen hengen selleissä. Tutkintavankeus ennen tuomion julistamista kestää keskimäärin neljä vuotta. Runsaan vuoden aikana mielenosoitukset hallintoa vastaan ovat moninkertaistuneet, erityisesti vankien nälkälakot, jotka uhkaavat aiheuttaa 50 vangin kuoleman. Tällä hetkellä 130 ihmistä on nälkälakossa. Euroopan neuvosto pitää eristysjärjestelmää yhtenä kidutuksen muotona. Maan neljän suurimman asianajajayhteisön esimiehet ovat ehdottaneet kolmen avaimen ja kolmen oven kompromissiratkaisua, jossa kolmen naapurisellin vangit voisivat olla yhteydessä toisiinsa kahdeksan tuntia päivässä. Turkin viranomaiset ovat tyrmänneet ehdotuksen. Turkki pyrkii sinnikkäästi Euroopan unionin jäseneksi. Katsooko komissio, että turkkilaisten viranomaisten asenne tässä asiassa edistää Turkin hyväksymistä jäseneksi? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 2002) Komissio on tietoinen oloista Turkin vankiloissa, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa, ja myöntää olevansa huolissaan nälkälakossa olevista vangeista. Nälkälakkoon on tähän mennessä kuollut 48 vankia. Komissio katsoo, että humanitaarisesta näkökulmasta tätä tilannetta on mahdotonta hyväksyä nälkälakkojen järjestämisessä mukana olevien henkilöiden vaikuttimista riippumatta. Komissio seuraa vankilajärjestelmän uudistamista hyvin tarkasti, ja komissio on pannut merkille, että oikeusministeri on hylännyt kolmen oven ja kolmen lukon kompromissiratkaisun sillä perusteella, että se on terrorismin vastaisen lain 16 artiklan vastainen. Oikeusministeriö on yrittänyt löytää vaihtoehtoisen ratkaisun, ja se on ehdottanut 10. tammikuuta 2002 päivätyssä kiertokirjeessä, että vankilat voisivat sallia korkeintaan kymmenen vangin suuruisten ryhmien tavata toisiaan viiden tunnin ajan viikossa. Tätä ei kuitenkaan ole toteutettu, koska ministeriö katsoo, että toimenpide voidaan toteuttaa vasta sitten, kun nälkälakot ovat päättyneet. Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että tilanne Turkin vankiloissa ei vaikuta myönteisesti maan valmistautumiseen unionin jäsenyyteen. Laajentumisesta vastuussa oleva komission jäsen otti vankilauudistukset esille vieraillessaan Ankarassa 14.15. helmikuuta 2002. Komissio toivoo, että parannuksia toteutetaan ja että Turkki mukauttaa vankiloissa vallitsevat pidätysolosuhteet Yhdistyneiden Kansakuntien vankeinhoidon vähimmäissääntöjen ja muiden kansainvälisten normien mukaisiksi, kuten liittymistä valmistelevan kumppanuuden keskipitkän aikavälin painopisteissä edellytetään.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0850/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle. Moraalinen häirintä työpaikoilla.



Virallinen lehti nro 092 E , 17/04/2003 s. 0027 - 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0850/02 esittäjä(t): Rosa Miguélez Ramos (PSE) komissiolle (27. maaliskuuta 2002) Aihe: Moraalinen häirintä työpaikoilla Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä, jotta moraalinen häirintä määriteltäisiin laissa ja jotta kehitettäisiin tehokkaita ennalta ehkäiseviä politiikkoja esimerkiksi ottamalla määritelmä mukaan terveyttä ja työturvallisuutta koskevaan puitedirektiiviin ja laadittaisiin vihreä kirja, joka sisältäisi yksityiskohtaisen analyysin, toimintasuunnitelman ja erityisaikataulun? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2002) Komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä kiinnittämään huomiota äskettäin julkaistuun komission tiedonantoon Työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutuminen: Yhteisön uusi työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 20022006(1). Tiedonannossa hyväksytään kokonaisvaltainen lähestymistapa työviihtyvyyteen sekä otetaan huomioon työelämän muutokset ja uudet riskit, erityisesti psykososiaaliset riskit. Tästä syystä ja kuten myös tiedonannossa mainitaan komissio tarkastelee työpaikkahäirintään liittyvän yhteisön säädöksen aiheellisuutta ja soveltamisalaa. (1) KOM(2002) 118 lopullinen, 11.3.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2092/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Etäsopimukset: Erilaiset peruutusajat.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0179 - 0180



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2092/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (16. heinäkuuta 2002) Aihe: Etäsopimukset: Erilaiset peruutusajat Etäsopimukset ovat tavaroiden toimittamista tai palveluiden tuottamista koskevia sopimuksia, jotka yrittäjä ja kuluttaja tekevät käyttäen yksinomaan etäviestintävälineitä (kirjeitä, luetteloita, Internetiä, puhelinta jne.). Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/7(1) myönnetään tällä alalla kuluttajille mm. vähintään 7 arkipäivän peruutusoikeus. Direktiivin täytäntöönpanossa on kansallisia eroja. Niinpä Itävallassa on voimassa 7 arkipäivän, Italiassa 10 arkipäivän ja Saksassa 2 viikon peruutusaika. Sen lisäksi Itävallan lainsäätäjä ei laske lauantaita arkipäiväksi, kun taas Italiassa asiasta ei mainita mitään (ja tuomareilla on näin ollen viimeinen sana). Onko oikein, että peruutusajat eroavat eri jäsenvaltioissa näin paljon toisistaan? Onko olemassa direktiivejä tai määräyksiä, joissa määritellään käsite arkipäivä? Jos on: Onko lauantaita pidettävä arkipäivänä vai ei? Onko elinkeinonharjoittaja velvollinen tiedottamaan kuluttajalle peruutusajasta? (1) EYVL L 144, 4.6.1997, s. 19. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 2002) Kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20. toukokuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/7/EY(1) säädetään vähimmäisvaatimuksista suojan yhtenäistämiselle. Direktiivin 14 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa perustamissopimuksen kanssa yhteensopivia tehokkaampia säännöksiä varmistaakseen kuluttajansuojan korkeamman tason kuin direktiivissä asetettu taso. Erilaiset kuluttajille suotuisammat peruutusajat kuten arvoisa parlamentin jäsen on maininnut ovat siten sallittuja. Komissio on kuitenkin vihreässä kirjassaan kuluttajansuojasta Euroopan unionissa(2) aloittanut laajan keskustelun unionin kuluttajansuojalainsäädännön tulevaisuudesta. Asiakirjassa käsitellään myös kysymystä kuluttajadirektiivien mukaisten peruutusaikojen täydellisestä yhtenäistämisestä. Määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3. kesäkuuta 1971 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY, Euratom) N:o 1182/71(3), joka soveltuu neuvoston tai komission säädöksiin, määritellään työpäiviksi kaikki muut päivät paitsi yleiset vapaapäivät, sunnuntaipäivät ja lauantaipäivät (2 artiklan 2 kohta). Direktiivin 97/7/EY 4 artiklan 1 kohdan f kohdan mukaan elinkeinonharjoittajan on tietyin poikkeuksin annettava kuluttajalle hyvissä ajoin ennen etäsopimuksen tekemistä tieto oikeudesta peruuttaa sopimus. Kuluttajan on saatava tästä kirjallinen vahvistus sopimuksen täyttämisen kuluessa. Vahvistusta ei tarvita, jos tiedot on jo ennen sopimuksen tekemistä toimitettu kuluttajalle kirjallisina. Elinkeinonharjoittaja voi toimittaa kyseiset tiedot paitsi kirjallisina, myös muulla pysyvällä tavalla kuten esimerkiksi sähköpostitse. (1) EYVL L 144, 4.6.1997. (2) KOM(2001) 531 lopullinen. (3) EYVL L 124, 8.6.1971.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1612/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Uusi lainsäädäntökehys tekniselle tuelle yhteisön kolmannen tukikehyksen puitteissa.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0146 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1612/02 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (5. kesäkuuta 2002) Aihe: Uusi lainsäädäntökehys tekniselle tuelle yhteisön kolmannen tukikehyksen puitteissa Yhteisön toisen tukikehyksen voimassaoloaikana teknisen avun toimille (tutkimukset, asiantuntemus, mainos- ja julkisuustoimet jne.) tarkoitetussa lainsäädäntökehyksessä säädettiin, että teknisen avun hankkeet voitaisiin antaa toimeksi suoraan ministerin tai pääsihteerin päätöksellä, kun niiden kustannusarvio ei ylitä kuutta miljoonaa drakmaa (alv mukaan luettuna). Niiden hankkeiden kohdalla, joiden kustannukset ovat tätä suuremmat, vaadittiin avoimen tarjouskilpailun julistaminen. Sitävastoin yhteisön kolmannen tukikehyksen puitteissa teknisen avun uusi lainsäädäntökehys (presidentin asetus 4/2002) kääntää tilanteen päinvastaiseksi. Ainoastaan sellaisten teknisen avun hankkeiden kohdalla, joiden kustannusarvio on yli 130 000 euroa, on järjestettävä asianmukainen julkinen tarjouskilpailu presidentin asetusten 394/96 ja 346/00 mukaan sellaisina kuin ne ovat voimassa. Onko komissio tietoinen tästä asiasta ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä turvatakseen avoimuuden kyseisten hankkeiden toimeksiantamisessa? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 2002) Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteesovittamisesta 18. kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY(1) mukaan palveluhankintoja koskevasta sopimuksesta on tehtävä tarjouspyyntö, jos sen ennakoitu arvo ilman arvonlisäveroa on vähintään 200 000 euroa. Parlamentin jäsenen mainitsemassa kansallisessa lainsäädännössä tarjouskilpailun vähimmäisraja on 130 000 euroa, joten asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan. (1) EYVL L 209, 24.7.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1772/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Euroopan unioni Unescon sopimuskumppanina.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0135 - 0136



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1772/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (21. kesäkuuta 2002) Aihe: Euroopan unioni Unescon sopimuskumppanina Komission jäsenen Viviane Redingin 29. huhtikuuta 2002 komission puolesta antaman vastauksen kolmannessa kappaleessa kysymykseeni E-0730/02(1) Kansainvälinen vuorten vuosi Dolomiitit maailman kulttuuriperintönä todetaan, että Euroopan unioni ei ole liittynyt Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön (Unesco) maailman kulttuuriperinnön suojelemista koskevaan vuoden 1972 yleissopimukseen. Eikö sitten olisi järkevää, että Euroopan unioni liittyisi sopimukseen? (1) Katso sivu 50. Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (6. elokuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaan yleissopimukseen ei sisälly lauseketta, joka tekee mahdolliseksi yhteisön pääsemisen sopimuksen sopimuspuoleksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1045/02 esittäjä(t): Raina Echerer (Verts/ALE) neuvostolle. Itävallan uudet ulkomaalaislait ja Schengen-alue.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0076 - 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1045/02 esittäjä(t): Raina Echerer (Verts/ALE) neuvostolle (17. huhtikuuta 2002) Aihe: Itävallan uudet ulkomaalaislait ja Schengen-alue Itävallassa suunnitteilla olevaan maahanmuuttajia koskevaan lakiehdotukseen kuuluu ns. integraatiopaketti. Lakiehdotuksen mukaan maahan tullut ulkomaalainen voi menettää oleskelulupansa ja hänet karkotetaan maasta tietyn ajan kuluttua, ellei hän osallistu integraatio-ohjelmaan eli käytännössä läpäise saksan kielen kurssia tietyn aikarajan sisällä. Koska Itävallassa annettavat oleskelukiellot ja karkotukset koskevat koko Schengen-aluetta, uudet oleskelulupaa koskevat lait voivat johtaa seuraavanlaiseen tilanteeseen: henkilö tulee Itävaltaan ranskankielisestä maasta, mutta ei opi saksaa riittävän hyvin. Schengenin sopimuksen mukaan häntä ei päästetä enää Ranskaankaan, vaikka hän puhuu täydellisesti ranskaa. 1. Voiko neuvosto tutkia, pitääkö tämä paikkansa, ja voisiko uusi oleskelulaki todella johtaa edellä kuvattuun absurdiin esimerkkitilanteeseen? 2. Katsooko neuvosto, että tämä uusi oleskeluoikeutta koskeva laki on eurooppalaisittain hyväksyttävä ja Euroopan unionin periaatteiden mukainen? Vastaus (30. syyskuuta 2002) Neuvosto muistuttaa, ettei se kommentoi jäsenvaltioiden lakiesityksiä. Arvoisaa parlamentin jäsentä muistutetaan myös siitä, että maahanmuutto-, viisumi- ja turvapaikka-asioihin liittyvät kysymykset kuuluvat EY:n perustamissopimuksen IV osaston mukaisesti yhteisön toimivaltaan. Näin ollen on komission tehtävä perustamissopimusten valvojana todeta, noudattavatko jäsenvaltiot velvoitteitaan mainittujen kysymysten osalta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1366/02 esittäjä(t): Eurig Wyn (Verts/ALE) komissiolle. Pakistanin jumalanpilkkalaki.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0099 - 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1366/02 esittäjä(t): Eurig Wyn (Verts/ALE) komissiolle (14. toukokuuta 2002) Aihe: Pakistanin jumalanpilkkalaki Pakistanissa on tällä hetkellä vangittuina kaksi miestä, joita syytetään jumalanpilkkalain perusteella. Ensimmäistä heistä, Parvez Masihia, on tiettävästi kidutettu ja hän elää jatkuvasti väkivallan uhan alla. Toiselle miehelle on esitetty tappouhkauksia, ja asianomistaja ampui häntä Sahiwalin tuomioistuimessa. Pakistanin moskeijoissa opetetaan, että jumalanpilkkaajat ansaitsevat tulla välittömästi tapetuiksi ja että jumalanpilkkaajan suojeleminen on yhtä paha asia kuin jumalanpilkka. Tätä lakia on käytetty vakavasti väärin: on selvästikin mahdollista eliminoida kilpaileva liikekumppani väittämällä, että hän on pilkannut jumalaa. Kenraali Musharrafin uskotaan haluavan kumota tämän lain tai joka tapauksessa muuttaa sitä, mutta pelätään, että ääriryhmä pyrkii vaikeuttamaan sitä. Loukkaako laki komission mielestä ihmisoikeuksia? Pitäisikö komission mielestä Pakistanin hallitusta painostaa muuttamaan kyseisiä lakeja? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (7. kesäkuuta 2002) Komissio on edelleen huolissaan jumalanpilkkalain jatkuvasta soveltamisesta Pakistanissa. Vaikuttaa siltä, että jumalanpilkkalakia sovelletaan mielivaltaisesti, eikä oikeusturvaa koskevia perusedellytyksiä useinkaan täytetä. Lisäksi suhteeton määrä oikeusjutuista pannaan vireille muita kuin muslimeja vastaan, usein ilmiantojen perusteella (noin 70 prosenttia kaikista jumalanpilkkatapauksista koskee muslimeja, mikä merkitsee, että 30 prosenttia kaikista tapauksista koskee pientä kolmen prosentin muuta kuin islaminuskoisten yhteisöä). On kuitenkin todettava, että Pakistanin ihmisoikeuskomission, joka on ihmisoikeuksien alalla aktiivinen kansalaisjärjestö, mukaan kaikki vuonna 2001 tärkeimmän jumalanpilkkasäännöksen nojalla annetut kuusi tuomiota langetettiin muslimeille. Pakistanin hallituksen huhtikuussa 2000 järjestämässä ihmisoikeuskonferenssissa ilmoitettiin jumalanpilkkalain menettelysäännösten uudistamisesta. Uskonnollisten ryhmittymien protestien johdosta hallitus kuitenkin peruutti ehdotuksen. Komissio osallistuu aktiivisesti unionin yhteisiin pyrkimyksiin käsitellä Pakistanin ihmisoikeusasioita osana yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Siinä yhteydessä komissio ottaa edelleen esiin huolestuttavat kysymykset, myös jumalanpilkkalain. Ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita koskevan lausekkeen sisältävä uusi yhteisön ja Pakistanin välinen yhteistyösopimus mahdollistaa voimaantulonsa jälkeen yhteistyötä koskevan vuoropuhelun aloittamisen täysimääräisesti uudelleen Pakistanin kanssa myös arkaluonteisista ihmisoikeuskysymyksistä.