ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0063



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3576/98 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE) neuvostolle (1. joulukuuta 1998) Aihe: Kansainvälisen työjärjestön kotityötä koskevan yleissopimuksen N:o 177 ratifiointi Euroopan komissio hyväksyi 27. toukokuuta 1998 tiedonannon, jossa se suosittaa jäsenvaltioita ratifioimaan kotityötä koskevan yleissopimuksen N:o 177. Ratifiointi käsittää tiettyjä velvollisuuksia, joiden kautta pyritään kotityötä tekevien tilanteen parantamiseen ja kotityötä koskevien kansallisten politiikkojen ajoittaiseen tarkistamiseen. EU:ssa tekee kotityötä 6,9 miljoonaa henkeä, mikä merkitsee 4,9 prosenttia aktiivisesta työväestöstä. Tähän mennessä sopimuksen on kuitenkin ratifioinut ainoastaan Suomi. Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä, jotta myös muut jäsenvaltiot ratifioisivat yleissopimuksen? Vastaus (29. maaliskuuta 1999) Neuvosto on tietoinen, että vain yksi Euroopan yhteisön jäsenvaltio, Suomi, on tähän mennessä ratifioinut Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen N:o 177, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa. Koska mikään muu valtio ei ole ratifioinut yleissopimusta, se ei ole toistaiseksi tullut voimaan. Komissio hyväksyikin 26. toukokuuta 1998 suosituksen rohkaistakseen jäsenvaltioita ratifiointiin. Jäsenvaltioita on pyydetty ilmoittamaan komissiolle viimeistään marraskuussa 1999 suosituksen perusteella toteuttamistaan jatkotoimenpiteistä. Suosituksessa vahvistetun määräajan eli joulukuun 1999 jälkeen on komission tehtävä päättää, haluaako se ryhtyä asiassa lisätoimiin.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3233/98 esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle (26. lokakuuta 1998) Aihe: Rakenteelliset toimenpiteet NUTS II -alueilla Kuinka monta ohjelmaa tarvitaan komission ehdotusten perusteella korvaamaan kaikkien rakenteellisten toimenpiteiden hallintoa sellaisella NUTS II -alueella, joka oli osittain oikeutettu tavoitteeseen 2, osittain tavoitteeseen 3, osittain siirtymävaiheessa, ja joka sai myös maaseutualueille myönnettävää lisätukea? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 1998) Komission ehdotusten(1) mukaan yksi yhdennetty NUTS II -tason alueohjelma kattaisi yleensä kaikki rakennerahastojen uuden tavoitteen 2 mukaiset toimenpiteet. Ohjelmaan sisältyy toimia henkilöresurssien parantamiseksi tavoitteelle 3 määriteltyjen toimintalinjojen mukaisesti, joten erillinen tavoite 3 -ohjelma, josta olisi aiheutunut ylimääräisiä hallinnollisia kustannuksia, ei ole tarpeen. Siihen sisältyy myös tarpeen vaatiessa Euroopan aluekehitysrahaston siirtymäkauden tuki vuoden 2003 loppuun asti. Tavoite 1 ja 2 -alueilla maaseudun kehittämistoimet liitetään osaksi yhdennettyjä alueohjelmia. Tämä ei kuitenkaan koske liitännäistoimenpiteitä. (1) KOM(98) 131 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3871/98 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Euroopan keskuspankin riippumattomuus Talous- ja rahaliittoon osallistuvissa maissa viime aikoina tehdyt tutkimukset osoittavat, että kansalaisten luottamus uuteen yhteiseen eurooppalaiseen valuuttaan on kasvanut merkittävästi. Tämä johtuu osaksi lähentymiskriteereiden - erityisesti hintojen vakauden - saavuttamiseen ja noudattamiseen tähdänneistä ponnisteluista. EY:n perustamissopimuksen 107 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden hallitutukset sitoutuvat kunnioittamaan Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien riippumattomuutta ja pidättyvät yrityksistä vaikuttaa EKP:n tai kansallisten keskuspankkien päätöksentekoelinten jäseniin heidän suorittaessaan tehtäviään. Tämä riippumattomuus varmistaa Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) ensisijaisen tavoitteen: hintojen vakauden. Valuutta- ja rahapolitiikan määritteleminen on siten yksinomaan EKPJ:n päätöksentekoelimien tehtävä. Voiko komissio viimeaikaiset keskustelut huomioon ottaen ilmoittaa, miten se aikoo huolehtia siitä, että EKPJ:n riippumattomuuden takaavia perustamissopimuksen määräyksiä noudatetaan myös tulevaisuudessa? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguynkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Friedrich esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3596/98(1). (1) EYVL C 297, 15.10.1999, s. 84.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2390/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (27. heinäkuuta 1998) Aihe: Yhteisön vesiltä pyydettyjen kalansaaliiden arvo Voiko komissio ilmoittaa, mikä oli EU:n vesiltä pyydettyjen kalansaaliiden kokonaisarvo viimeisimmältä vuodelta, jolta nämä luvut ovat saatavilla? Voiko komissio ilmoittaa lukuina Irlannin 200 merimailin rajan sisältä pyydetyn kalansaaliin arvon ja määrän (viimeisimmältä vuodelta, jolta tietoa on saatavilla) ja kertoa, mitkä kalastuslaivastot ovat tuoneet nämä saaliit maihin? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 1998) YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) ja komission määritelmän mukaan nimellisten saaliiden määrä on purettuja määriä vastaava elopaino. Euroopan unionin 15 jäsenvaltion yhteenlaskettu luku (vesiviljely mukaan lukien) oli 7,7 miljoonaa tonnia vuonna 1995. Tämä käy ilmi arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle suoraan lähetetyn tilastotiedotteen sivulta 15 ja sitä seuraavilta sivuilta. Käytettävissä ovat myös tiedot viimeisten 10 vuoden kehityksestä jäsenvaltioittain sekä tärkeimpien kalastusalueiden ja lajien mukaan eriteltyinä. Aluksesta purettujen kalastustuotteiden arvo Euroopan unionin 15 jäsenvaltion osalta oli 7 224 miljoonaa ecua vuonna 1995 (ks. tilastotiedotteen 4 luku, sivu 19 ja sitä seuraavat sivut). Komissiolla ei ole tietoja Irlannin 200 meripeninkulman alueella pyydetyistä saaliista eikä alueella toimivista aluksista. Tilastot perustuvat merentutkimusneuvoston (ICEM) määrittämiin suorakulmion muotoisiin alueisiin, jotka eivät vastaa 200 meripeninkulman mukaan määriteltyjä nimenomaisia kalastusalueita.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3266/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (30. lokakuuta 1998) Aihe: Ateenan metron kaivaustöissä paljastuneet arkeologiset löydöt Ateenan metron rakennustöistä, joita suoritetaan EU:n rahoituksella, on tullut Ateenan suurin arkeologinen kaivaushanke; esiin on tullut yli tuhat merkittävää löytöä. Näiden löydösten kohtalo kuitenkin herättää epäilyjä, sillä julkisuudessa esiintyneiden tietojen mukaan niiden säilytysolosuhteet ovat huonot. Komissiolta kysytään: 1. Onko sen mahdollista osallistua rahallisesti löytöjen säilyttämiseen ja esille tuomiseen, jotta asiasta kiinnostuneet tiedemiehet pääsisivät tutustumaan niihin ja tutkimaan niitä? 2. Onko Kreikan taholta esitetty vastaavia ehdotuksia näiden arkeologisten löytöjen esille tuomiseen pitäen silmällä vuoden 2004 olympialaisia Ateenassa? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (18. joulukuuta 1998) Kreikkaa koskevaan yhteisön tukikehykseen kuuluu kaupunkialueiden kehittämiseen tarkoitettu toimenpideohjelma, josta yhteisrahoitetaan Ateenan metroon liittyvän suuren hankkeen yhteydessä arkeologisia kaivaustöitä, löytöjen luokittelua ja kirjaamista, sekä näiden löytöjen tilapäistä varastointia kolmessa rakennuksessa, jotka "Attiko Metro" on kunnostanut tätä tarkoitusta varten. Osa näistä löydöistä siirretään ja asetetaan pian näytteille Ateenan yliopistoon, jossa arkeologisen tiedekunnan opiskelijat voivat tutkia niitä. Loput löydöistä ovat kulttuuriministeriön arkeologisen osaston omaisuutta. Kreikan viranomaiset eivät vielä tähän mennessä ole tehneet löytöihin liittyviä hankkeita koskevia konkreettisia ehdotuksia.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3590/98 esittäjä(t): Graham Mather (PPE) komissiolle (3. joulukuuta 1998) Aihe: Osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden neuvoa-antava komitea Osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden neuvoa-antava komitea perustettiin 13. maaliskuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/215/EY(1). Voiko komissio ilmoittaa komitean jäsenten sekä niiden järjestöjen nimet, joihin jäsenet kuuluvat? Voiko komissio antaa myös tarkempia tietoja komitean tähän päivään mennessä pidetyistä kokouksista sekä sen seuraavien kahdentoista kuukauden asialistasta? Komission jäsenen Christos Papoutsisinkomission puolesta antama vastaus (15. tammikuuta 1999) Osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä, yhdistyksiä ja säätiöitä käsittelevän, 13. maaliskuuta 1998 perustetun neuvoa-antavan komitean jäsenluettelo, joka sisältää jäsenten täydelliset yhteystiedot, lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön, samoin kuin komitean 30. kesäkuuta 1998 pidetyn ensimmäisen kokouksen pöytäkirja sekä sen 6. marraskuuta 1998 pidetyn toisen kokouksen (hyväksyttävänä oleva) pöytäkirja. Komitean tämän vuoden asialistalle on merkitty maalis-huhtikuussa 1999 ja loka-marraskuussa 1999 pidettävät kokoukset (tarkempi ajankohta määräytyy jäsenten aikataulujen sekä kokoustilojen ja tulkkien saatavuuden perusteella). Komitean työvaliokunta kokoontuu sitä vastoin 6-8 kertaa vuoden aikana. (1) EYVL L 80, 18.3.1998, s. 51.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0108



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3858/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Kansainvälisen koripalloliiton (FIBA) päätös Kansainvälisen koripalloliiton (FIBA) päätöksen mukaan Euroopan cupiin osallistuvien joukkueiden EU:n ulkopuolisten pelaajien määrää koskevat rajoitukset poistetaan kaudella 1999-2000. Tällä hetkellä EU:n ulkopuolisten pelaajien enimmäismäärä joukkuetta kohden on kaksi pelaajaa. FIBAn päätös vavisuttaa koripallon perustuksia yhteisön alueella, heikentää jäsenvaltioiden koripallojoukkueiden tasoa, poistaa nuorten eurooppalaisten koripalloilijoiden toiveet kehittymisestä ja etenemisestä ammattiuralla ja lopulta syrjäyttää vääjäämättä työttömiksi jäävät eurooppalaiset ammattikoripalloilijat. FIBAn päätös suosii kahta suurta ammattikoripalloilijoiden ryhmää - entisen Jugoslavian ja Yhdysvaltojen pelaajia - ja ennen kaikkea se johtaa EU:n jäsenvaltioiden alueen koripallon kansallisen identiteetin häviämiseen. Voisinko saada komissiolta vastauksen seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko kolmansien maiden koripalloilijoiden oikeus työskennellä vapaasti Euroopassa yhteisön oikeuden periaatteiden mukaista? 2. Miten komissio aikoo vastata FIBAn päätökseen, joka heikentää eurooppalaisen koripallon tasoa ja eurooppalaisten pelaajien asemaa? 3. Päätyikö FIBA edellä mainittuun päätökseen neuvoteltuaan sitä ennen Euroopan koripalloilijoiden ammattijärjestön kanssa? Jos neuvotteluja ei käyty, onko asiassa noudatettu EU:n perusperiaatetta, jonka mukaan työmarkkinaosapuolten väliset neuvottelut ovat aina välttämättömiä päätettäessä työelämän suhteisiin vaikuttavista asioista? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (16. maaliskuuta 1999) Komissio voi vain toistaa sen, minkä jo totesi vastauksessaan arvoisan parlamentin jäsenen suulliseen kysymykseen H-1131/98. FIBAn päätös ei riko periaatteessa yhteisön oikeutta vastaan. Niinpä komissio ei aio ryhtyä toimiin kyseistä järjestöä vastaan. Päätöksen ovat tehneet kansainvälisen liiton asianmukaiset elimet, ja kyseisen urheilulajin toimijoilla on ollut tällöin mahdollisuus saada äänensä kuuluviin.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3757/98 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Väärennökset ja piraattiteollisuus Euroopan komissio ilmoitti 22. lokakuuta 1998, että se on julkaissut vihreän kirjan aiheesta väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastainen toiminta sisämarkkinoilla. Tämä käynnisti laajan keskustelun jäsenvaltioiden aiheesta kiinnostuneiden tahojen kanssa. Vihreässä kirjassa tarkastellaan seuraavia neljää aluetta: a) tuki yksityisen sektorin valvontatoimille b) laitteiden aitouden ja turvallisuuden oikeudellinen turvaaminen, c) seuraamukset ja muut keinot, joilla parannetaan immateriaalioikeuksien noudattamista ja d) jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen yhteistyö. Miten komission mielestä yritysten kärsimät vahingot voivat vaikuttaa niiden investointeihin? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-3756/98 ja E-3757/98 (29. tammikuuta 1999) Väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen ovat ilmiöitä, joista koituu yrityksille ja taloudelle kielteisiä seurauksia. Innovatiiviset ja uutta luovat yritykset joutuvat tietenkin kärsimään niistä ensimmäisinä. Pelkästään arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemien näkökohtien eli invenstointien ja työllisyyden osalta yritysten kärsimät menetykset voivat toisinaan olla huomattavat. Investoinneista voidaan todeta, että yritykset, ja varsinkin innovatiiviset yritykset investoivat usein huomattavia summia tutkimukseen, markkinointiin ja mainontaan uusien tuotteiden luomisen ja kaupallistamisen yhteydessä. Väärentäjät saavat itselleen edun näistä investoinneista joutumatta vastaamaan niiden kustannuksista, joten väärennettyjä tuotteita voidaan myydä aitoja tuotteita alhaisempaan hintaan. Yritykset joutuvat näin ollen epäsuotuisaan kilpailutilanteeseen. Jos yritykset eivät pysty saamaan investointejaan kannattaviksi, ne yleensä vähentävät investointeja tai siirtävät niitä alueille, joilla yritykset voivat olla varmoja immateriaalioikeuksiensa tehokkaasta suojasta. Väärentämisen uhreiksi joutuneet yritykset joutuvat työvoiman osalta usein suoraan kilpailutilanteeseen väärentäjien kanssa, vaikka väärennettyjen tuotteiden laatu on yleensä huonompi. Yritykset menettävät tästä syystä mahdollisuuksia myyntiin ja markkinaosuuksiin. Lisäksi väärentäjien huijatuiksi tulleet kuluttajat, jotka luulivat ostaneensa aitoja tuotteita, lakkaavat jopa kokonaan ostamasta kyseisiä tuotteita, mikä johtaa yritysten asiakaskunnan menetyksiin. Tilanne heijastuu suoraan yritysten työntekijämääriin. Väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisesta toiminnasta sisämarkkinoilla laaditun komission vihreän kirjan myötä tarjoutuu mahdollisuus arvioida väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistuksen todellisia taloudellisia vaikutuksia sisämarkkinoilla, mukaan lukien investointeihin ja työllisyyteen kohdistuvat vaikutukset, ja esittää asianmukaisia ratkaisuja.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0011



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3483/98 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (25. marraskuuta 1998) Aihe: Teollisuutta koskevan toimintaohjelman eteneminen Kreikalle suunnattuun toiseen yhteisön tukikehykseen sisältyy toimintaohjelma nimeltä "Teollisuus", jonka tavoitteena on yritysten kilpailukyvyn jatkuva parantaminen ja keskinäisesti hyödyttävän suhteen luominen kilpailukyvyn ja kasvun välille, käyttäen julkisia varoja yhteensä 1 188 miljoonan ecua. Ohjelmaan kuuluvat seuraavat alaohjelmat: 1. Infrastruktuurit, 2. Yksityisten investointien edistäminen, 3. Yritysten modernisoiminen, 4. Pk-yritykset, 5. Henkilöresurssit ja 6. Ohjelman täytäntöönpano. Ottaen huomioon, että alaohjelmille on laadittu aikataulu jo vuonna 1994, komissiolta kysytään: 1. Miten kukin alaohjelma on edistynyt ja kuinka paljon rahoitusta kunkin alaohjelman yhteydessä on otettu käyttöön? 2. Mikä on määrärahojen käyttöönoton aste erityisesti seuraavien toimien osalta: a) alaohjelma 1, toimi 1.1, toimi 1.2 - toimenpide 1.2.2, toimi 1.4 ja toimi 1.5; b) alaohjelma 3, toimi 3.3; c) alaohjelma 4, toimi 4.2? 3. Mikäli määrärahojen käyttöönotossa on ilmennyt viivästymisiä, mitkä ovat niiden syyt? 4. Tehtiinkö Kreikalle suunnatun toisen yhteisön tukikehyksen viimeisen tarkistamisen yhteydessä muutoksia kyseisessä ohjelmassa ja jos tehtiin, kuinka suuria ja mitä toimia ne koskevat? Komission jäsenen Monica Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Kreikalle ajanjaksoksi 1994-1999 suunnattuun yhteisön tukikehykseen sisältyvän "Teollisuus" -toimintaohjelman yhteisön rahoitusosuudesta oli kohdennettu 76 prosenttia ja maksettu 55 prosenttia 1. joulukuuta 1998 mennessä. Kansallisista määrärahoista oli kohdennettu vuoden 1998 syyskuun loppuun mennessä: 74 prosenttia infrastruktuureja koskevan alaohjelman 1 osalta, 80 prosenttia yksityisiä investointeja koskevan alaohjelman 2 osalta, 75 prosenttia yritysten modernisointia koskevan alaohjelman 3 osalta, 80 prosenttia pk-yrityksiä koskevan alaohjelman 4 osalta, 65 prosenttia henkilöresursseja koskevan alaohjelman 5 osalta, 75 prosenttia ohjelman täytäntöönpanoa koskevan alaohjelman 6 osalta sekä koko ohjelman osalta keskimäärin 78,8 prosenttia. Suunnitelmien mukaan kaikki ohjelman määrärahat on kohdennettu kansallisella tasolla vuoden 1998 loppuun mennessä henkilöresursseja koskevaa alaohjelmaa lukuun ottamatta; viimeksi mainitun osalta kansalliset maksusitoumukset kohdennetaan vuonna 1999. Seurantakomitea kokoontuu maaliskuussa tarkastelemaan yhteisön tukikehyksiä käsittelevän komitean viimeisimpien päätösten sisällyttämistä ohjelmaan. Määrärahojen siirrot alaohjelmien ja toimenpiteiden välillä ovat mahdollisia, mutta niiden ei pitäisi vaikuttaa keskeisiin vahvistettuihin periaatteisiin eli yritysten ja teollisen infrastruktuurin modernisoimiseen, laatupolitiikkaan ja pk-yritysverkostojen vahvistamiseen. Lisäksi valmistellaan uusia toimia ympäristönsuojelun ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien edistämiseksi.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4098/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Kansalliset myönnytykset verotuksessa Kun otetaan huomioon, että useimmissa jäsenvaltioissa alueelliset talouserot ovat noin kahden suhde yhteen, voiko komissio vahvistaa, että aluepolitiikan kannustimena käytetyt kansalliset myönnytykset verotuksessa voidaan yhä hyväksyä osana yhtenäismarkkinoita? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1999) Aluekehitykseen liittyviä verokannustimia olisi tarkasteltava kahdesta valtiontukilainsäädäntöön liittyvästä näkökulmasta. Yritysverotuksen alalla komissio on äskettäin tarkentanut valtiontukisääntöjen soveltamisperusteita Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa tiedonannossaan(1). Niinpä veroluonteiset valtiontuet, joilla tuetaan tiettyjen alueiden talouden kehittämistä, on suhteutettava ja kohdistettava asetettujen tavoitteiden mukaan, jotta komissio voisi katsoa ne yhtenäismarkkinoille soveltuviksi. Nämä perusteet ovat yhdenmukaisia yhteisön oikeusjärjestyksen ja sisämarkkinoiden kanssa. Toisaalta aluekehitykseen liittyvät verokannustimet voivat myös kuulua vahingollisen verokilpailun poistamisesta yhteisössä 1. joulukuuta 1997 annettujen menettelysääntöjen soveltamisalaan. Tällöin menettelysääntötyöryhmä, joka toimii neuvoston yhteydessä, arvioi kyseisten toimien haitallisuuden lisäksi, onko ne suhteutettu ja kohdistettu asetettujen tavoitteiden mukaisesti menettelysääntöjen G kohtaa noudattaen. (1) EYVL C 384, 10.2.1998.
Virallinen lehti nro C 207 , 21/07/1999 s. 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4068/98 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Kauppa T[scaron]ekin tasavalta ilmoitti lokakuussa 1998 yksipuolisista EU:n sianlihan viennin vastaisista toimenpiteistä ja nosti tullimaksut nykyisestä 12 prosentista 40,9 prosenttiin. Unkarilla ja Puolalla on ilmeisesti samat aikeet. Voiko komissio ilmoittaa, mitä toimenpiteitä aiotaan toteuttaa näitä valtioita vastaan, jotka ovat yksipuolisesti rikkoneet tai aikovat rikkoa Eurooppa-sopimuksen ja aiheuttaa vahinkoa alalle, jolla on valtavan tärkeä yhteiskunnallis-taloudellinen merkitys EU:ssa yleensä ja Espanjassa erityisesti? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (16. helmikuuta 1999) Komissio on tietoinen siitä, että T[scaron]ekin tasavalta aikoi nostaa yhteisöstä tuodun sianlihan tuontitulleja poistaakseen kielteiset vaikutukset, joita varsinkin yhteisöstä tulevan lihan tuonti aiheutti T[scaron]ekin markkinoille. Helpottaakseen yhteisön sianlihamarkkinoiden heikkoa tilannetta komissio vahvisti vientituet, joilla pyrittiiin edistämään sianlihan vientiä etenkin Venäjälle. Tämä johti siihen, että myös vienti T[scaron]ekin tasavaltaan ja muihin assosioituneisiin maihin lisääntyi ja vääristi niiden sianlihamarkkinoita. Muutkin assosioituneet maat aikoivat toteuttaa samanlaisia toimenpiteitä. Komission ja kyseisten maiden viranomaisten välillä käytiin neuvotteluja, joissa komissio pyrki varmistamaan, että maat edelleen noudattavat Eurooppa-sopimusten määräyksiä. Näiden neuvottelujen päätyttyä komissio voi ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että yksikään assosioituneista maista ei toteuttanut aikomiaan toimenpiteitä.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0100



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3979/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Delorsin paketin varojen käyttöönottoaste Kreikassa Komission jäsen Wulf-Mathies tiedotti minulle 4.12.1997 vastauksessaan kirjalliseen kysymykseeni E-3209/97(1), että 1.10.1997 mennessä niistä määrärahoista, jotka oli varattu Kreikalle yhteisön tukikehyksessä vuosille 1994-1999 (Delors II -paketti), oli otettu käyttöön 37,87 %. Voiko komissio kertoa minulle: Mikä on nykytilanne Delorsin paketin määrärahojen käyttöönottoasteen suhteen ja mitkä ovat käyttöönottoasteet eri alueilla ja toiminta-aloilla (koulutus, terveys, energia, perusrakenteet jne.) Kreikassa? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Kreikalle yhteisön tukikehyksessä myönnettyjen määrärahojen käyttöaste 1. joulukuuta 1998 oli erittäin hyvä: sitoumusten osalta se oli 80 prosenttia ja maksujen osalta 56,6 prosenttia kaudeksi 1994-1999 vahvistetuista määristä. On syytä täsmentää, että jäsenvaltioilla on kuluva vuosi 1999 aikaa tehdä sitoumuksia ja kolme vuotta (1999, 2000, 2001) aikaa suorittaa maksut. Kysyjälle sekä Euroopan parlamentin pääsihteeristölle toimitetaan taulukko, jossa esitetään määrärahojen käyttöaste kaikkien yhteisön tukikehykseen kuuluvien toimenpideohjelmien osalta. (1) EYVL C 187, 16.6.1998, s. 3.