KIRJALLINEN KYSYMYS E-2777/02 esittäjä(t): Robert Goebbels (PSE) komissiolle. Ympäristövaikutusdirektiivi ja toissijaisuusperiaate.



Virallinen lehti nro 110 E , 08/05/2003 s. 0103 - 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2777/02 esittäjä(t): Robert Goebbels (PSE) komissiolle (3. lokakuuta 2002) Aihe: Ympäristövaikutusdirektiivi ja toissijaisuusperiaate Komissio on ryhtynyt toimiin Ranskaa, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Italiaa ja Itävaltaa vastaan, koska niiden katsotaan rikkoneen tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin säännöksiä. Vaikka komissio voikin perustaa toimensa asianmukaisesti hyväksyttyihin yhteisön säädöksiin, yhä useammin joudutaan kysymään, onko ympäristövaikutusdirektiivi enää toissijaisuusperiaatteen mukainen? Kyseinen direktiivi on annettu ennen Maastrichtin sopimusta, jossa vahvistettiin periaatteeksi, että yhteisö toimii vain siinä tapauksessa ja siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita. Vaikuttaisi selvältä, että kunta, alueellinen viranomainen tai kansallinen parlamentti pystyisi komission yksiköitä paremmin arvioimaan jätteenkäsittelylaitoksen, maaseudun maanomistussuhteita muuttavien hankkeiden tai taajaman ohitustien rakentamisen hyödyllisyyttä ja vaikutuksia ympäristöön. Saattaessaan asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tai osoittaessaan jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, komissio yleensä antautuu kyseessä olevien hankkeiden muutaman paikallisen vastustajan johdettavaksi. Samat vastustajat käyttävät kaikkia mahdollisia menettelyitä viivästääkseen demokraattisesti valittujen päättäjien hyödyllisinä pitämien infrastruktuurien rakentamista. Eikö olisi korkea aika, että komissio tekisi lopun tästä proseduurisodasta, joka on vastoin kyseisten valtioiden toimivaltaisten viranomaisten määrittelemää yleistä etua, ja ehdottaisi ympäristövaikutusdirektiivin muuttamista toissijaisuusperiaatteen mukaiseksi? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (8. marraskuuta 2002) Komission tehtävänä on EY:n perustamissopimuksessa sille annettujen valtaoikeuksien perusteella varmistaa, että yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan asianmukaisesti. EY:n perustamissopimuksen 211 artiklan mukaan turvatakseen yhteismarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja kehityksen komissio huolehtii siitä, että tämän sopimuksen määräyksiä sekä toimielinten sen nojalla antamia säännöksiä ja määräyksiä noudatetaan. Kun otetaan huomioon edellä mainittu, komissio toteuttaa tarpeellisia toimenpiteitä EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa määrätty rikkomisesta johtuva menettely mukaan luettuna sen varmistamiseksi, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan. Toissijaisuusperiaatteella ei ole vaikutusta EY:n perustamissopimuksen 211 artiklassa komissiolle annettuun tehtävään. Mitä tulee parlamentin jäsenen esiin tuomaan kysymykseen, komissio on samaa mieltä siitä, että paikallisviranomaisten on helpompi arvioida hankkeiden tarpeellisuus ja niiden ympäristövaikutukset. Ainoastaan jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat vastuussa sellaisten menettelyjen, arviointien ja määrityksien toteuttamisesta, jotka on esitetty tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY(1), sekä ennen 3. maaliskuuta 1997 neuvoston direktiivillä 97/11/EY(2) siihen tehtyjä muutoksia, että niiden jälkeen. Komissio katsoo kuitenkin, että sillä on mahdollisuus ja oikeus varmistaa, että oikealla tasolla toteutetut menettelyt, arvioinnit ja määrittelyt ovat yhteisön lainsäädännön, ja etenkin direktiivin 85/337/ETY mukaisia. Lisäksi on syytä huomioida, että direktiivin 85/337/ETY määräyksiä vahvistava direktiivi 97/11/EY hyväksyttiin maaliskuussa 1997, sen jälkeen kun Maastrichtin sopimus oli ratifioitu ja se oli tullut voimaan. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 73, 14.3.1997.