KIRJALLINEN KYSYMYS P-2322/00

esittäjä(t): Hartmut Nassauer (PPE-DE) komissiolle

(30. kesäkuuta 2000)

Aihe: Dieselpolttonesteen epäyhtenäinen verotus EU:n jäsenvaltioissa

Saksalaiset maanviljelijät eivät voi tuoda Ranskasta merkittyjä dieselpolttonesteitä (erityisesti polttoöljyä), koska tuonti rikkoo Saksan kivennäisöljylain 26 pykälää. Dieselpolttonestevero on huomattavasti alhaisempi Ranskassa kuin Saksassa, joten saksalaisten maanviljelijöiden on kansallisen tuontikiellon takia pakko ostaa dieselpolttonestettä korkeampaan hintaan kuin ranskalaisten. Tämä syrjintä johtuu siitä, että neuvoston 19. lokakuuta 1992 antamasta kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamista koskevan direktiivin 92/81/ETY(1) 8 artiklan 2 kohdan f alakohdassa mainitaan, että EU:n jäsenvaltiot voivat verotuksen valvonta huomioon ottaen säätää osittaisen tai täyden verovapauden tai veroalennuksia kivennäisöljyille tai muille samaan tarkoitukseen käytettäville tuotteille, joita käytetään yksinomaan esimerkiksi maa- ja puutarhatalouteen.

1. Mihin toimiin komissio ryhtyy tämän saksalaisiin maanviljelijöihin kohdistuvan syrjinnän poistamiseksi?

2. Aikooko komissio mahdollisesti harmonisoida EU:n kivennäisöljylakeja, mikä johtaisi kivennäisöljyn yhdenmukaiseen verottamiseen jäsenvaltioissa?

(1) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12.

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(31. heinäkuuta 2000)

Maataloudessa käytettävien ajoneuvojen, esimerkiksi traktoreiden, ja kiinteiden koneiden polttoaineena sekä muihin tarkoituksiin, esimerkiksi kasvihuoneiden lämmitykseen käytettävän dieselöljyn hinnat vaihtelevat huomattavasti eri jäsenvaltioissa. Polttoaineiden hinnanerot johtuvat lähinnä verokantojen eroista ja erityisesti siitä, miten kukin jäsenvaltio soveltaa yhteisön lainsäädännön verotusta koskevia säännöksiä. Myös öljymarkkinoiden kilpailurakenteiden eroilla voi olla vaikutusta polttoaineiden hintojen määräytymiseen.

Yhteisön lainsäädännössä ei kielletä saksalaisia maanviljelijöitä ostamasta dieselpolttoainetta Ranskasta tai muista yhteisön jäsenvaltioista. Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY(1) 9 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat säätää, että hankittaessa kivennäisöljyjä, jotka on jo luovutettu kulutukseen toisessa jäsenvaltiossa, valmisteverosaatava syntyy jäsenvaltiossa, jossa kulutus tapahtuu, jos kuljetus tapahtuu poikkeuksellisilla kuljetustavoilla (yksityishenkilöt tai muut näiden puolesta kuljettavat moottoripolttoaineita muutoin kuin ajoneuvojen polttoainesäiliöissä tai varasäiliöissä).

Yhteisön lainsäädännön, erityisesti kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY(2) 8 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaan jäsenvaltiot voivat soveltaa täydellisiä tai osittaisia valmisteveron määrää koskevia vapautuksia tai alennuksia kivennäisöljyihin, joita käytetään verovalvonnassa, yksinomaan maa- metsä- ja puutarhataloudessa sekä metsänhoidossa ja sisävesikalastuksessa. Näin ollen jäsenvaltioilla on oikeus olla soveltamatta polttoaineena käytettävän dieselöljyn valmisteveron vähimmäismäärää, joka on vahvistettu 245 euroksi 1 000 litralta (kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/82/ETY(4) 5 artiklan 1 kohta), vaan ne voivat vahvistaa määrän 0245 euroksi 1 000 litralta. Maatalouskäyttöön tarkoitettuun dieseliin sovellettavan arvonlisäveron suuruus (16 % Saksassa ja 19,6 % Ranskassa) vaikuttaa osaltaan markkinoiden hinnaneroihin.

Näin ollen on selvää, että kullakin jäsenvaltiolla on harkintavaltaa yksinomaan maataloudessa käytettävistä kivennäisöljyistä kannettavan valmisteveron määrän vahvistamisessa.

1. Komission maaliskuussa 1997 esittämän ehdotuksen neuvoston direktiiviksi(3) tavoitteena on uudistaa yhteisön kivennäisöljyjen verotusjärjestelmää ja auttaa yhteisöä saamaan täysi hyöty yhtenäismarkkinoista. Direktiiviehdotuksen 7 artiklassa säädetään maataloudessa moottoripolttoaineena käytettävään dieselöljyyn koko yhteisön alueella sovellettavan valmisteveron alennetusta vähimmäismäärästä, joksi ensimmäisessä vaiheessa pitäisi vahvistaa 32 euroa 1 000 litralta. Mikäli ehdotus hyväksytään, sen pitäisi merkittävällä tavalla lähentää eri jäsenvaltioiden soveltamia verotustasoja maataloudessa käytettävien polttoaineiden osalta.

2. Komissio ei tällä hetkellä suunnittele lainsäädäntöehdotuksia maataloudessa käytettävien kivennäisöljyjen verotuksen yhdenmukaistamiseksi yhteisössä. Näyttää siltä, että neuvosto ei mitenkään voisi hyväksyä tällaista ehdotusta, koska vähemmänkin kunnianhimoisia ehdotuksia, kuten vuoden 1997 ehdotusta, ei vielä ole hyväksytty. Verotusta koskevan lainsäädännön hyväksyminen on osoittautunut erittäin vaikeasti saavutettavaksi perusasetuksen yksimielisyyttä edellyttävän määräyksen vuoksi.

(1) EYVL L 76, 23.2.1992.

(2) EYVL L 316, 31.10.1992.

(3) EYVL C 139, 6.5.1997.

(4) EYVL L 316, 31.10.1992.