KIRJALLINEN KYSYMYS E-2832/97 komissiolle esittäjä(t): Nuala Ahern (V) (1. syyskuuta 1997)

Aihe: Maailman terveysjärjestön (WHO) ja kansainvälisen atomienergiaviraston (IAEA) välinen sopimus, jonka WHO:n yleiskokous hyväksyi 28. toukokuuta 1959

Onko EU:lla, jäsenvaltioita lukuun ottamatta, erityisiä suhteita maailman terveysjärjestön (WHO) tai kansainvälisen atomienergiaviraston (IAEA) kanssa tai onko sillä jokin asema niissä ja antaako se mitään varoja näillä organisaatioille?

Onko komissio tietoinen WHO:n ja IAEA:n tekemästä sopimuksesta, jonka WHO:n yleiskokous hyväksyi 28. toukokuuta 1959 ja joka rajoittaa WHO:n toimia ydinkysymyksiin liittyvissä hankkeissa? Sopimuksen 3 artiklassa määrätään, että aina kun organisaatio aikoo ehdottaa ohjelmaa tai toimea sellaisesta aiheesta, jossa toisella organisaatioilla on tai voi olla merkittävä etu, ensimmäisen osapuolen on kuultava toista kysymyksen mukauttamiseksi keskinäisellä sopimuksella.

Olisi varmasti EU:n ja maailman kansalaisten terveyden edun mukaista, että WHO:lla olisi vapaus tutkia halutessaan kaikki asiat ja kaikilla tavoilla, varsinkin ydinalaan kuuluvat kysymykset (joissa komissiolla on erityinen vastuu EU:n kansalaisille) olematta sitoutunut virastoon, jonka tehtävänä on ydinvoiman edistäminen, sillä kansalaisten terveyttä on pidettävä ensisijaisena intressinä. Suostuisiko komissio tukemaan joko suoraan tai jäsenvaltioiden kautta mainitun sopimuksen kumoamista tai asianmukaista tarkistamista?

Komission jäsenen Sir Leon Brittanin komission puolesta antama vastaus (15. lokakuuta 1997)

Euroopan yhteisön ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) välisistä suhteista voidaan todeta, että yhteisöllä on tärkeä asema ydinmateriaalivalvonnan, tutkimuksen ja ydinturvallisuuden aloilla. Yhteisö on esimerkiksi sopimuspuolena kolmessa IAEA:n ja jäsenvaltioiden välisessä sopimuksessa (INFCIRC 193, 263, 290), ja se on tehnyt vuonna 1975 IAEA:n kanssa yhteistyötä koskevan puitesopimuksen. Yhteisö osallistuu toisinaan IAEA:n toiminnan järjestämiseen sekä yhteisrahoitukseen erityisesti ydin- ja säteilyturvallisuuden alalla. Maailman terveysjärjestön (WHO) toiminnan rahoittamiseen yhteisö ei osallistu. WHO toimii kuitenkin toisinaan alihankkijana komission hankkeissa, etenkin humanitaarisissa tehtävissä.

WHO:n ja IAEA:n vuonna 1959 tehty sopimus on julkaistu (INFCIRC 20). Komissio haluaa korostaa, että sen asiana ei ole puuttua kahden kansainvälisen järjestön välisiin suhteisiin.

Kyseisessä sopimuksessa todetaan selvästi, että järjestöt ¨toimivat läheisessä yhteistyössä keskenään ja neuvottelevat säännöllisesti yhteistä etua koskevista kysymyksistä¨ ja että tämän on tapahduttava ¨rajoittamatta Maailman terveysjärjestön oikeutta edistää, kehittää, tukea ja koordinoida kansainvälistä terveyden hyväksi tehtävää työtä¨. Näin ollen, kuten tekstistä käy ilmi, sopimuksella pyritään yksinkertaisesti välttämään toimintojen päällekkäisyyttä ja takaamaan yhteistyö molempien osapuolten etua koskevissa kysymyksissä. Yksi esimerkki tällaisesta yhteistyöstä ovat IAEA:n ja WHO:n yhteiset ¨turvallisuuden perusnormit¨, jotka on laadittu yhdessä Kansainvälisen työjärjestön (ILO), Panamerikkalaisen terveysjärjestön (PAHO) sekä taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n ydinenergiajärjestön (NEA) kanssa.