KIRJALLINEN KYSYMYS E-2863/01

esittäjä(t): Vincenzo Lavarra (PSE) komissiolle

(17. lokakuuta 2001)

Aihe: Ajoverkkokalastus Etelä-Italiassa; lykkäyspäätös tieteellisiä tuloksia odoteltaessa

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1239/98(1), joka hyväksyttiin niiden kolmansien maiden painostuksen jälkeen, jotka katsoivat, että ajoverkkojen käyttö on syynä ympäristövahinkoihin, merkitsi miekkakalan kalastuksen lopettamista ajoverkoilla (Italiassa tämä koski noin 676 alusta, joista lähes kaikki on rekisteröity Etelä-Italian satamissa).

Neuvoston päätökseen 97/292/EY(2) sisältyvä korvaussuunnitelma on osoittautunut täysin riittämättömäksi ja sillä on ollut erittäin vakavia ja kielteisiä sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia etenkin työllisyyden kannalta. Jopa vähiten kärsimään joutuneet kalastajat, jotka työskentelevät edelleen alalla, ovat saaneet huomata tulojensa pienentyneen noin 30 prosenttia. Muut ovat jääneet työttömiksi, koska heidän koulutustasonsa on heikko ja keski-ikä korkea, joten minkäänlainen uudelleenkoulutus ei ole ollut mahdollista.

Toisaalta samaa kalastusmenetelmää käyttävät Euroopan unionin ulkopuolisten kalastusalusten määrä on lisääntynyt huomattavasti siten, että Välimerellä on laskettu olevan yli 500 uutta ajoverkkoja käyttävää kalastusalusta. Näin ollen Euroopan unionin asettama kielto on epäonnistunut kalakannan suojelun kannalta muun muassa siksi, että unionin ulkopuoliset alukset kalastavat noudattamatta unionin kalastajille asetettuja sääntöjä. Kaiken lisäksi ne vielä myyvät saaliinsa Eurooppaan.

Edellä mainittu korvaussuunnitelma on peräisin aiemmasta toimielinten ja talouselämän ja työmarkkinaosapuolten välisestä kansallisesta sopimuksesta, jossa on pyritty parhaaseen mahdolliseen rationalisointi- ja uudelleen suuntautumissuunnitelmaan (jonka tarkoituksena on vähentää ajoverkkokalastusta harjoittavien alusten määrää, samalla kun siihen sisältyy asianosaisille kalastuskunnille aiheutuneet taloudelliset ja sosiaaliset vahingot) sekä tieteellisen tutkimuksen aloittaminen, jolla pyritään arvioimaan ajoverkkojen käyttöä ympäristön kestävän kehityksen ja taloudellisen yhteensopivuuden kannalta, sekä seuraamaan rationalisointia ja uudelleen suuntautumista koskevan suunnitelman vaikutuksia. Näitä toimia ei ole kuitenkaan koskaan toteutettu.

Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevassa vihreässä kirjassa esitetyt tieteelliset tiedot ovat puutteellisia ja varmistamattomia, ja ottaen huomioon, että Italiassa on jäljellä 100 ajoverkkokalastukseen tarkoitettua alusta, tiedustelisin, aikooko komissio myöntää lykkäystä tarpeellisten tietojen puuttuessa voidakseen päättää, onko olemassa todellista perustaa tällaisen kalastuksen lopulliselle kieltämiselle?

(1) EYVL L 171, 17.6.1998, s. 1.

(2) EYVL L 121, 13.5.1997, s. 20.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(14. marraskuuta 2001)

Komissio on täysin vakuuttunut siitä, että tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 894/97 muuttamisesta 8. kesäkuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1239/98 on tarpeen panna täytäntöön.

Komissio ei ole tähän mennessä saanut Italialta pyydystekniikan mahdollisesta arvioinnista tai suojeltujen lajien sivusaaliiksi joutumisen seurannasta laadittua perusteellista tieteellistä raporttia, joka voisi osoittaa, että säilyttämisongelmat, joiden varalta asetus hyväksyttiin, olisivat vähentyneet merkittävästi. Näin ollen komissio ei aio käynnistää uudelleen keskustelua tästä asiasta, koska jäsenvaltioilta ei ole saatu innovatiivista tieteellistä tietoa.

Saatavilla olevien tietojen perusteella komissio ei voi vahvistaa tai kumota arvoisan parlamentin jäsenen toteamusta yhteisön ulkopuolelta tulevien ja Välimerellä ajoverkkoja käyttävien alusten määrästä. On kuitenkin tärkeää painottaa sitä, että kyseinen asetus ei koske kaikkia ajoverkkoja vaan ainoastaan sellaisia ajoverkkoja, mukaan lukien spadare, joilla pyydetään tiettyjä laajasti vaeltavia pelagisia lajeja.

Vuonna 2002 komission tarkastusohjelman painopisteenä on ajoverkkojen käytön valvonta maissa ja merellä. Tarvittaviin toimiin ryhdytään sen tarkistamiseksi, että yhteisön lainsäädäntö, joka kieltää ajoverkkojen käytön laajasti vaeltavien lajien pyynnissä, on pantu asianmukaisesti täytäntöön. Jos näin ei ole tapahtunut, jäsenvaltioita vastaan sovelletaan kaikkia käytettävissä olevia asianmukaisia menettelyjä.