KIRJALLINEN KYSYMYS E-3702/00

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE), Nelly Maes (Verts/ALE), Pere Esteve (ELDR), Neil MacCormick (Verts/ALE), Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE), Luciano Caveri (ELDR), Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR), Concepció Ferrer (PPE-DE), Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) ja Jillian Evans (Verts/ALE) komissiolle

(29. marraskuuta 2000)

Aihe: Kielellinen monimuotoisuus Euroopan unionissa

Kielet ovat osa eurooppalaista kulttuuriperintöä. Julistaessaan ensi vuoden Euroopan kielten teemavuodeksi unionin toimielimet osoittivat tunnustavansa kielten merkityksen. Sen lisäksi, että jotkin kansalliskielet ovat Euroopan unionin toimielinten virallisia kieliä, on myös erittäin tärkeää, että unioni ja sen jäsenvaltiot osallistuvat Euroopan kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden suojeluun. Komissio on useissa yhteyksissä tuonut julki vakaan aikomuksena ehdottaa harvinaisia kieliä koskevaa yhteisön ohjelmaa.

Useissa kansainvälisissä peruskirjoissa tunnustetaan kansalaisten oikeus säilyttää ja kehittää omaa kieltään. Maaliskuun 16. päivänä 2000 Euroopan parlamentti äänesti sen puolesta, että tämä asia mainitaan myös Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.

Katsooko komissio, että kansalaisten Euroopassa on edistettävä kaikkien kielten suojelua ja kehittämistä? Mitä Euroopan kielten teemavuoteen liittyviä konkreettisia toimia komissio ehdottaa? Milloin komissio aikoo ehdottaa harvinaisia kieliä koskevalle yhteisön ohjelmalle asianmukaista oikeusperustaa?

Seuraako komissio alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevan eurooppalaisen peruskirjan allekirjoittamista ja ratifiointia? Voiko komissio suositella sen allekirjoittamista ja ratifiointia, kuten Euroopan parlamentti teki viime maaliskuun 16. päivänä?

Aikooko komissio ottaa tämän kysymyksen esiin ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä liittymisneuvotteluissa?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(30. tammikuuta 2001)

Kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden kunnioittaminen on unionin perusperiaatteita. Niinpä perusoikeuskirjan 22 artiklassa todetaan: Unioni kunnioittaa kulttuurista, uskonnollista ja kielellistä monimuotoisuutta. Sen lisäksi, että kieli toimii viestinnän välineenä, se on yksilöllisen ja kollektiivisen identiteetin ensiarvoisen tärkeä tekijä sekä kulttuurin ja arvojen ilmaisin ja välittäjä. Komissio on tietoinen, että eurooppalaisen identiteetin ja kansalaisajattelun edistämiseksi on ryhdyttävä toimiin, jotta kansalaiset saavat selvemmän käsityksen kielellisestä monimuotoisuudesta, joka on Euroopan peruspiirteitä, ja hyödyntävät sitä aktiivisemmin.

Euroopan kielten teemavuoden tärkeimmät tavoitteet ovat: väestön saattaminen tietoiseksi unionin kielellisestä monimuotoisuudesta ja kielitaidon eduista, elinikäisen kieltenopiskelun kannustaminen sekä kieltenopetusta koskevien tietojen keruu ja levitys. Suurin osa toteutettavista toimista rahoitetaan ehdotuspyynnön puitteissa, ja ne liittyvät eurooppalaisten yhdistysten ja muiden organisaatioiden ehdottamiin hankkeisiin. Komission on määrä rahoittaa myös laaja tiedotuskampanja, jossa korostetaan Euroopan runsasta kielellistä monimuotoisuutta sekä teemavuoden esittelytilaisuuksia kussakin jäsenvaltiossa.

Komissio tutkii mahdollisuutta ehdottaa erityistä ohjelmaa alueellisten ja vähemmistökielten suojelemiseksi ja kehittämiseksi Euroopan kielten teemavuoden jatkona. Näin voitaisiin hyödyntää täysipainoisesti tämän eurooppalaisen suurtapahtuman synnyttämiä keskusteluita ja sen toiminnoista saatavia opetuksia sekä aloittaa valmistavat erityistoimet.

Euroopan alueellisten ja vähemmistökielten peruskirja on Euroopan neuvoston aloite. Asian tärkeyden ja siihen liittyvien kytkentöjen vuoksi komissio seuraa hyvin tiiviisti peruskirjan allekirjoitus- ja ratifiointiprosessia, kuten kaikkia muitakin Euroopan neuvoston aloitteita. Koska kyse on Euroopan neuvostosta, jäsenvaltioilla on vapaat kädet päättää, hyväksyvätkö ne peruskirjan vai eivät, ja komission olisi sopimatonta puuttua niiden allekirjoitus- tai ratifiointipäätökseen.

Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto päätti kesäkuussa 1993, että ehdokasmaat voivat liittyä unioniin heti kun ne pystyvät täyttämään liittymisestä johtuvat velvoitteet, toisin sanoen vaaditut taloudelliset ja poliittiset ehdot (jotka tunnetaan Kööpenhaminan kriteereinä). Poliittisten kriteerien osalta Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto katsoi liittymisen edellyttävän ehdokasmailta, että niillä on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion periaatteet, ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelun. Helsingin Eurooppa-neuvosto muistutti joulukuussa 1999, että Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston vahvistamien poliittisten kriteerien täyttäminen on edellytyksenä liittymisneuvottelujen aloittamiselle ja että kaikkien Kööpenhaminan kriteerien täyttäminen on perusta unioniin liittymiselle. Komissio raportoi määräajoin ehdokasmaiden edistymisestä näiden kriteerien täyttämisessä.