FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/325

(2004/C 88 E/0330)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0432/03

esittäjä(t): Dorette Corbey (PSE) komissiolle

(18. helmikuuta 2003)

Aihe: Ilman saastuminen: hiukkasten pitoisuuksien raja-arvon arvojen ylittäminen

Neuvoston direktiivin 1999/30/EY (1) mukaisesti tänä vuonna arvioidaan direktiivin toteuttamisesta saatuja kokemuksia. Komission ensimmäisestä alustavasta kertomuksesta (23. toukokuuta 2002: ”Overview of Methods and Results of the preliminary Assesment of Airquality in Europe under Directives 96/62/EC and 1999/30/EC”) käy ilmi, että hiukkasten (PM10) raja-arvot ylittyvät moninkertaisesti.

Voiko komissio sanoa, missä määrin uudemmat tiedot tukevat tätä huolestuttavaa kuvaa?

Voiko komissio sanoa, kuinka monta ennenaikaista kuolemantapausta EU:ssa johtuu hiukkasten aiheuttamasta ilman saastumisesta?

Onko komissio sitä mieltä, että jäsenvaltiot, joissa nämä arvot ylitetään, eivät ole toteuttaneet riittäviä toimia, jotta hiukkasten pitoisuudet pysyisivät raja-arvojen alapuolella?

Voiko komissio sanoa, mitä toimia se aikoo toteuttaa?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(1. huhtikuuta 2003)

Ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22. huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/30/EY mukaan jäsenvaltiot velvoitettiin toimittamaan komissiolle vuotta 2001 koskevat tiedot viimeistään 30. syyskuuta 2002. Komissio laatii näiden tietojen perusteella yhteenvetokertomuksen, jossa tulevat näkymään myös raja-arvojen ylitysten mittasuhteet. Viimeaikaiset tiedot osoittavat, että verrattuna raja-arvoihin hiukkastasot (PM10) (2) ovat joissakin Euroopan osissa todellakin melko korkeita. Ongelmat liittyvät ennemminkin lyhyen aikavälin raja-arvon (ei enempää kuin 35 kertaa yli päiväkohtaisen keskiarvon rajan, 50 mikrogrammaa kuutiometriä kohti eli μg/m3) ylityksiin, erityisesti kriittisimmillä alueilla kuten liikenteen vaikutuksia mittaavilla asemilla tai teollisuusalueilla, kuin pitkän aikavälin raja-arvon, 40 μg/m3 (vuosikeskiarvo) ylityksiin. Kaupunkitaustaa edustavilla asemilla ylityksistä ilmoitetaan useammin Eteiä-Euroopassa kuin pohjoisilla ja läntisillä alueilla. On kuitenkin huomattava, että näistä raja-arvoista tulee oikeudellisesti sitovia vasta vuonna 2005.

Ilmansaasteiden — mukaan luettuna hiukkaset — terveysvaikutusten arvioimiseksi komissio antaa taloudellista tukea Euroopan ilmanlaadun terveysvaikutusten järjestelmälliselle arvioinnille, jonka suorittaa Maailman terveysjärjestö WHO. Hiljattain julkaistun loppukertomuksen luonnoksen mukaan pitkäaikainen altistuminen nykyisille ilman hiukkaspitoisuuksille saattaa johtaa keskimääräisen elinajanodotteen selvään laskuun, mahdollisesti yhdestä vuodesta kahteen vuoteen. Lisäksi viimeaikaisessa Ranskan, Itävallan ja Sveitsin yhdistettyä väestömäärää (noin 75 miljoonaa ihmistä) koskeneessa riippumattomassa tutkimuksessa arvioidaan, että noin 40 000 kuolemantapausta vuodessa johtuu ilmakehän hiukkasista (Kunzli et al. 2000 (3)).

Tässä vaiheessa on liian aikaista tehdä selkeitä johtopäätöksiä siitä, toteuttavatko jäsenvaltiot riittäviä toimia, jotta raja-arvoja noudatettaisiin vuoteen 2005 mennessä, kuten direktiivissä 1999/30/EY vaaditaan. Näiden kahden direktiivin (96/62/EY (4) ja 1999/30/EY) mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä vuosittain selvitys suunnitelmista ja ohjelmista, jotka osoittavat, kuinka ne aikovat saavuttaa raja-arvot, ja ensimmäinen kertomus on toimitettava joulukuussa 2003. Silloin komissio pystyy arvioimaan raja-arvojen noudattamisen tulevaisuudennäkymiä.

Koska hiukkastasoa on kuitenkin laskettava viipymättä, komissio on jo todennut hiukkasten olevan yksi merkittävimmistä saasteista, joita käsitellään Puhdasta ilmaa Euroopalle -ohjelmassa (CAFE-ohjelma), joka käynnistettiin toukokuussa 2001 (5). CAFE-ohjelman tarkoitus on valmistella kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa esitetyn ilmanlaadun teemakohtaisen strategian kehittämistä. Strategian pitäisi olla valmis vuonna 2005, ja se tulee sisältämään vaihtoehtoisia toimintatapoja sen osalta, miten hiukkasten aiheuttamia terveysriskejä voitaisiin vielä vähentää. Komissiota tukevat tässä tehtävässä useat työryhmät, joihin kuuluu asiantuntijoita jäsenvaltioista, ehdokasmaista, teollisuudesta ja ympäristöjärjestöistä.

(1) EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41.

(2) Hiukkaset, joiden läpimitta on vähemmän kuin 10 mikrometriä (μm).

(3) Kunzli, N. et al. Public-health impact of outdoor and traffic-related air pollution: a European assessment. Lancet 356: 795-801 (2000).

(4) Neuvoston direktiivi 96/62/EY, annettu 27. syyskuuta 1996, ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta (EYVL L 296, 21.11.1996).

(5) KOM(2001) 245 lopullinen.