KIRJALLINEN KYSYMYS E-1642/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(12. kesäkuuta 2001)

Aihe: Hintojen nousu ja verojen alentamiseen kohdistuva paine Yhdysvaltoihin suuntautuvan maaöljytuotteiden viennin kasvun seurauksena

1. Voiko komissio vahvistaa, että viimeaikainen maaöljytuotteiden hintojen nousu johtuu osittain Yhdysvaltain rikastamojen kapasiteettivajauksesta, joka aiheutuu erityisesti rikastustekniikoiden moderneista ympäristövaatimuksista, ja että tämän seurauksena Euroopan rikastamoiden tuotanto menee Yhdysvaltoihin?

2. Onko komissio lisäksi tietoinen, että Yhdysvaltojen ostojen aiheuttamat vaikutukset maaöljytuotteiden tarjonnan niukkuuteen vaihtelevat huomattavasti eri jäsenvaltioissa niin, että myös ajoneuvojen polttoaineen kuluttajahinnat vaihtelevat huomattavasti ja erityisesti Alankomaissa hinnat ajetaan jyrkästi ylös?

3. Mitä mieltä komissio on siitä, että edellisissä kysymyksissä kuvaillun tilanteen vuoksi eri jäsenvaltioiden hallituksiin kohdistuu jälleen paineita saada ajoneuvojen polttoaineen kotimaiset hinnat samalle tasolle naapurimaiden kanssa alentamalla tämän tuotteen veroja ja että tähän mennessä veroihin mennyt raha hyödyttääkin nyt öljy-yhtiöitä, mikä merkitsee epäsuoraa vientitukea?

4. Mitä mahdollisuuksia jäsenvaltioilla on suojella kotimaan markkinoita odottamattomasta viennistä aiheutuvalta hintojen nousulta? Voivatko ne estää maaöljytuotteiden vientiä, ja jos näin on, miten ne voivat sen tehdä?

5. Harkitseeko komissio maaöljytuotteiden vientikieltoa?

6. Millä muilla tavoin kuin maaöljytuotteiden vientikiellolla komissio katsoo voivansa vaikuttaa jäsenvaltioiden verotulojen vähentymiseen, viennistä seuraavaan hintojen nousuun ja kasvaviin hintaeroihin jäsenvaltioiden välillä?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

1. Öljymarkkinoilla talvesta 1999-2000 lähtien havaittavissa ollut hintojen epävakaus johtuu ennen muuta samaan aikaan alkaneesta öljyvarastojen (niin raakaöljyn kuin jalostettujen öljytuotteiden) ennätyksellisen matalasta tasosta, mihin puolestaan on syynä OPEC:in tuotantorajoituksia suosiva politiikka. Varastot ovat talvesta 1999-2000 saakka olleet tasolla, joka ei salli markkinoille riittävää joustavuutta. Tilannetta vaikeuttaa Yhdysvaltojen öljynjalostuslaitteiden rajallinen kapasiteetti.

Huhti-toukokuussa 2001 tapahtuneen hintojen äkillisen nousun laukaisijana oli erityisesti polttoainemarkkinoiden jännittynyt tilanne Atlantin molemmin puolin ja ennen kaikkea Yhdysvalloissa. Tästä seurasi jalostusmarginaalin huomattava supistuminen huhti-toukokuussa, mikä ajoi Euroopan jalostamot nostamaan tuotantokapasiteettinsa käyttöastetta. Kuten parlamentin jäsen huomauttaa, bensiinin vienti Euroopasta Yhdysvaltoihin todellakin kasvoi tällöin huomattavasti. Sittemmin tilanne on rauhoittunut, sillä kesäkuussa jalostusmarginaali palasi normaalitasolle ja Euroopan jalostamot ovat alentaneet kapasiteettinsa käyttöastetta.

2. On totta, että keväällä esiintyneet jännitteet Atlantilla vaikuttivat Alankomaiden markkinoihin muiden Euroopan maiden markkinoita enemmän. Tämä on ymmärrettävää, kun ottaa huomioon Rotterdamin keskeisen aseman jalostettujen öljytuotteiden markkinoiden toiminnassa. Vastaava ilmiö on ohimenevä kuten tässäkin tapauksessa oli, mutta sen ei pidä kätkeä rakenteellisen hintaeron ilmiötä, joka ei liity vientiin ja jota komissio käsittelee tiedonannossaan Euroopan unionin öljynsaannista(1). Euro super 95 -polttoaineen veroton ja tulliton hinta Alankomaissa on pysyvästi korkeampi kuin Ranskassa ja Saksassa.

3. Verotuksen osalta komission kanta, jonka se on esittänyt tiedonannossa unionin öjynsaannista, on, että houkutusta tasoittaa öljyn hintojen nousua öljytuotteiden veroja alentamalla on hillittävä. Tällainen ratkaisu olisi vastoin unionin ympäristötavoitteita ja varsinkin Kioton pöytäkirjaan liittyviä tavoitteita ja merkitsisi verotulojen siirtoa tuottajamaille.

4. ja 5. Hintojen epävakauden ongelmaa ei ratkaista luomalla markkinoille esteitä. Öljytuotteiden kauppaa rajoittavia tai uudelleen suuntaavia toimia ei voi ajatella toteutettavan muuten kuin niiden kriisimenettelyjen puitteissa, joista on sovittu vuoden 1974 kansainvälistä energiaohjelmaa koskevassa sopimuksessa, jolla perustettiin Kansainvälinen energiajärjestö IEA. Tällaisia menettelyjä voidaan soveltaa sopimuksessa tarkoin asetetuin myös määrällisin edellytyksin, jotka täyttyvät todellisessa hätätilanteessa ja jollaisia tällä hetkellä selvästikään ei ole havaittavissa.

6. Yleisesti ottaen lienee selvää, että ainoa ratkaisu hintojen vaihtelun pysäyttämiseen lyhyellä aikavälillä on, että OPEC myöntää öljyvarastojen täydentämisen tarpeellisuuden ja omaksuu tuotantopolitiikan, joka todella mahdollistaa varastojen täydentymisen. Jäsenvaltioiden välisten hintaerojen osalta komission arvio on, että ne voivat selittyä vain oligopolistisesta käyttäytymisestä ja kilpailun puutteesta jakelussa, joten ratkaisu on löydettävissä voimakkaasta kilpailupolitiikasta. Komission tiedonanto Euroopan unionin öljynsaannista antaa kattavan ja yksityiskohtaisen kuvauksen komission toimintalinjoista öljynhintakysymyksessä, ja komission vihreässä kirjassa Energiahuoltostrategia Euroopalle(2) esitetään suunnitelma pitkän aikavälin energiastrategiaksi.

(1) KOM(2000) 631 lopullinen.

(2) KOM(2000) 769 lopullinen.