KIRJALLINEN KYSYMYS E-3936/98

esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) neuvostolle

(4. tammikuuta 1999)

Aihe: Orjuus Sudanissa, Libyassa ja Saudi-Arabiassa

Khartumin katolinen arkkipiispa Gabriel Zubeir kävi äskettäin Madridissa vastaanottamassa Padres Combonianos -veljeskunnan julkaiseman Mundo Negro -aikakauslehden hänelle myöntämän palkinnon.

ABC -lehdessä 5.12.1998 julkaistun Santiago Martinin artikkelin mukaan arkkipiispa on sanonut, että Khartumin islamilaisen hallituksen painostus muiden uskontojen tunnustajia kohtaan on syynä 1985 alkaneeseen kymmenien miljoonien muslimien ja pääosin maan eteläosassa asuvan noin kahdenkymmenen miljoonan animistin ja kristityn väliseen sisällissotaan.

Arkkipiispa sanoi muunmuassa, että sotilaat rikastuvat ryöstämällä ja murhaamalla ja että lapsia myydään Libyan ja Saudi-Arabian orjamarkkinoille.

Hän väittää myös, että Länsi tietää tästä, mutta ei tee mitään, ja että sisällissota maksaa miljoona dollaria päivässä.

Onko neuvostolla mitään sellaisia tietoja käytettävissään, jotka voisivat vahvistaa näiden lausuntojen todenperäisyyden, erityisesti mitä tulee orjamarkkinoihin ja väitteeseen että siellä on myytävänä sudanilaisia poika- ja tyttölapsia?

Vastaus

(29. maaliskuuta 1999)

Neuvosto on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolestunut siitä, että lapsia ryöstetään Sudanissa orjiksi. Yhtä vakava ongelma on se, että niin hallitus kuin kapinallisetkin käyttävät ryöstettyjä lapsia sotilaina. Neuvoston kanta Sudanin sisällissodasta on yleisesti tiedossa, ja se on tuotu esille eräissä sisällissotaa, ihmisoikeusrikkomuksia ja humanitaarista tilannetta koskevissa julkilausumissa, viimeksi 14. ja 22. tammikuuta 1999.

EU:n ihmisoikeuksien seurantajärjestelmän (Human Rights Watch) vuoden 1999 maailmanlaajuisessa selvityksessä mainitaan, että hallituksen aseistetut arabijoukot ryöstävät naisia ja lapsia orjatyövoimaksi. Myös Amnesty International on raportoinut lasten ryöstöstä viitaten Sudanin kansalliskokouksen ihmisoikeusvaliokunnan varapuheenjohtajan väitteisiin. Kristittyjen kansainvälinen solidaarisuusjärjestö (Christian Solidarity International) ilmoitti 28. tammikuuta 1999 ostaneensa Sudanissa kyseisenä kuukautena vapaaksi 1050 orjaa, pääasiassa lapsia, maksaen heistä 50 USA:n dollaria henkilöä kohden. Sudanista käsin toimivan ja Sudanin hallituksen aseistaman ja ylläpitämän ugandalaisen kapinallisliikkeen Lord's Resistance Movementin ilmoitetaan ryöstävän lapsia Ugandaan suuntautuvissa iskuissaan ja käyttävän heitä orjatyövoimana, lapsisotilaina ja seksuaalisesti hyväkseen. Neuvoston tiedossa ei ole, että sudanilaisia lapsia myytäisiin orjiksi Libyan tai Saudi-Arabian orjamarkkinoilla.

Neuvosto on merkinnyt tiedoksi, että Euroopan parlamentti hyväksyi 17. joulukuuta 1998 päätöslauselman Sudanista (B4-1081) ja päätöslauselman lapsisotilaista (B4-1078). Neuvosto yhtyy täysin molempiin päätöslauselmiin mutta toteaa, ettei niissä mainita orjuutta.

Neuvoston keinot vaikuttaa Sudanin hallitukseen ovat rajalliset. Kehitysapu keskeytettiin vuonna 1990, mutta humanitaarista apua toimitetaan edelleen, pääasiassa maan eteläosaan valtioista riippumattomien järjestöjen toimesta. Koska yritykset päästä Sudanin hallituksen kanssa kriittiseen vuoropuheluun ovat osoittautuneet tuloksettomiksi, neuvosto tutkii tällä hetkellä, miten se saisi vuoropuhelun alkamaan uudelleen.

Kansainvälisiä lapsikaupan vastaisia toimia johtaa Yhdistyneet Kansakunnat, joka on nimennyt lapsikaupan erikoistarkkailijan. Euroopan unioni jatkaa toimintaa lapsikaupan lopettamiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien ja sen lapsikaupan erikoistarkkailijan sekä hallitusten ja asiaa käsittelevien valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa.