KIRJALLINEN KYSYMYS E-2359/01

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(6. elokuuta 2001)

Aihe: Consorzio Polieco ja polyeteenituotteiden jätteiden kierrätys

Italiassa on säädöksen 22/97 48 artiklan nojalla asetettu pakolliseksi yhtymien perustaminen polyeteenijätteiden kierrättämiseksi. Tämän artiklan 9 kohdassa määritellään, että kaikki tällaiset jätteet on toimitettava näihin yhtymiin. Consorzio Polieco perustettiin tämän artiklan perusteella. Sen säännösten mukaan raaka-aineena käytettävän polyeteenin ja polyeteenituotteiden valmistajien on suoritettava markkinoille tuomaansa valmistemäärään suhteutettu maksuosuus tähän yhtymään. Kyseinen säädös ja Poliecon toiminta ovat kuitenkin alusta alkaen herättäneet suuria epäilyksiä ja epätietoisuutta. Suurin osa polyeteenituotteita valmistavista yrityksistä ei noudata näitä säännöksiä, sillä lainsäädäntö muodostaa epäjohdonmukaisten säännösten kokonaisuuden, joka on vaikea panna täytäntöön. Italian parlamentti on kuitenkin hyväksynyt sanktiojärjestelmän, jota sovelletaan, jos toimijat eivät liity yhtymään tai jos ne eivät suorita maksuosuuttaan, mikä vahvistaa yhtymän monopolistisen luonteen(1).

Yhteisön viimeisimmän ympäristölainsäädäntöä koskevan oikeuskäytännön(2) mukaan jätteidenkeräysyhtymät eivät saa olla monopoliasemassa, yritysten on voitava valita erilaisten keräysjärjestelmien välillä ja maksua ei voida vaatia, jos vastineeksi ei toimiteta palvelua. Ei vaikuta siltä, että näitä periaatteita olisi noudatettu Consorzio Poliecon perustavissa säädöksissä, mikä on räikeässä ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen(3) kanssa.

1. Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta?

2. Katsooko se, että yhteisön lainsäädännön vastainen kansallinen laki voidaan kumota takautuvin seurauksin(4)?

3. Mihin toimiin se aikoo ryhtyä kehottaakseen Italian valtiota muuttamaan säädöksen 22/97 48 artiklaa?

4. Katsooko se, että on tarpeen tehdä esitutkimus siitä, onko Polieco käyttänyt väärin hallitsevaa markkina-asemaa?

(1) Laki 93/01.

(2) Päätös, annettu 20. huhtikuuta 2001, asia DSD, C(2001)1106, ja päätös, annettu 15. kesäkuuta 2001, asia Eco-Emballages, C(2001)1611.

(3) 29, 30 ja 82 artikla ja asetus EY 259/93.

(4) Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, 12.7.1973, asia 70/72.

Mario Montin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-2359/01 ja E-2362/01

(29. lokakuuta 2001)

Käytettävissään olevien tietojen perusteella komissio ei tässä vaiheessa pysty ottamaan kantaa siihen, onko kuvailtu järjestelmä yhteensopiva yhteisön oikeuden kanssa. Komissio on kuitenkin hiljattain saanut tähän liittyvän kantelun, jota se tutkii parhaillaan.

Arvioitaessa yhteisön sääntöjen noudattamista on hyödyllistä erottaa toisistaan yhtäältä lainsäädännölliset puitteet ja toisaalta yritysten toiminta näissä puitteissa.

Jäsenvaltioiden velvollisuus on antaa lainsäädäntöä, joka noudattaa yhteisön oikeutta. Komission yleisperiaatteena on varmistaa, että sisämarkkinat ja kilpailu toimivat kunnolla samalla kun noudatetaan lainsäädännössä asetettua tavoitetta korkeatasoisesta ympäristönsuojelusta.

Asioissa DSD ja Eco-Emballages tehdyt päätökset koskivat käytettyjen myyntipakkausten kierrätysjärjestelmää ylläpitävien yritysten tekemiä sopimuksia ja toimintaa. Komissio on pyrkinyt varmistamaan, että nykyiset toimijat eivät estä kilpailua. Komissio totesi tutkimiensa markkinoiden osalta, että nykyiset toimijat eivät saisi asettaa perusteettomia yksinoikeusehtoja eivätkä muita perusteettomia pakkokeinoja, jotka estävät kilpailijoita pääsemästä markkinoille.

Saadakseen paremman käsityksen parlamentin jäsenten kuvailemasta tilanteesta komissio ottaa yhteyttä Italian viranomaisiin (ml. Italian kilpailuviranomainen) ilmoittaakseen näille parlamentin jäsenten esittämistä kysymyksistä ja saadakseen viranomaisten alustavat kommentit asiasta.