Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2614/98 esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: "Italia Lavoron" vapaata kilpailua koskevien säännösten rikkominen Italian pääministeri Romano Prodi esitti äskettäin senaatille ja edustajainhuoneelle hallituksen uudet suunnitelmat Etelä-Italian talouden edistämiseksi. On jo olemassa 18 miljoonan tuki sellaisille yrityksille, jotka palkkaavat työnhakijoita "yhteiskunnallisesti hyödyllisiin tehtäviin" (LSU) sekä kannustimia maansisäisen liikkuvuuden edistämiseksi. Tästä huolimatta pääministeri ilmoitti, että "Italia Lavorolle", entiseen GEPI-ryhmään kuuluneelle valtionyritykselle, annetaan tehtäväksi perustaa lyhytaikaista työtä välittävä työnvälitystoimisto työnhakijoiden palkkaamiseksi yhteiskunnallisesti hyödyllisiin tehtäviin markkinaehdoin ja hyödyntämällä kaikkia jo olemassa olevia taloudellisia ja verotuksellisia etuja. Tämä kaikki tapahtuu juuri samaan aikaan kun ollaan perustamassa Agenzia per il Sud -toimistoa, jonka erityisenä tarkoituksena on luoda tietty, joka vuosi erikseen sovittava, määrä työpaikkoja. - Eikö komission mielestä ole välttämätöntä ja asianmukaista varmistaa, onko tämä Italian hallituksen menettely sääntöjen mukaista ottaen huomioon, että asiasta ei järjestetty julkista tarjouskilpailua, johon muiden lyhytaikaista työtä välittävien yritysten olisi ollut mahdollista osallistua yhtäläisin ehdoin? Eikö tämä menettely ole siten täysin vapaan kilpailun periaatteen vastainen? - Eikö komissio katso, että on syytä pelätä, että käy niin, että "Italia Lavoro" saa monopolin lyhytaikaisen työn välittäjänä, koska se voi toimia ilman, että sen täytyy noudattaa kansallista tai yhteisön lainsäädäntöä, ja koska näin estetään muiden lyhytaikaista työtä välittävien toimistojen kilpailumahdollisuuksia ja huononnetaan markkinoita? Näin syntyy myös se vaara, että luodaan uudestaan epäterveitä suosintaan ja avustuksiin perustuvia järjestelmiä. Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (13. lokakuuta 1998) Työn ja työvoiman välityspalvelut kuuluvat julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY(1) liitteen I.B pääluokkaan 22. Direktiivin 9 artiklan mukaan liitteessä I.B lueteltuja palveluja koskevat sopimukset on tehtävä 14 artiklan (tekniikan alan yhteiset säännöt) ja 16 artiklan (julkistamista koskevat yhteiset säännöt) säännösten mukaisesti. Parlamentin jäsenen esittämistä tiedoista ei ilmene, että näitä säännöksiä olisi rikottu. Yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisesta "Italia Lavoroon" voidaan todeta, että pelkästään perustamalla yritys, joka saa määräävän aseman sille myönnettyjen erityis- tai yksinoikeuksien perusteella, ei periaatteessa rikota EY:n perustamissopimukseen sisältyviä kilpailusääntöjä. Yhteisöjen tuomioistuin on todennut 23. huhtikuuta 1991 antamassaan tuomiossa(2), että laillisen monopolin myöntäminen kansalliselle työvoimatoimistolle ei välttämättä riko EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan määräyksiä. Rikkomisesta olisi kuitenkin kyse, jos tämän oikeuden harjoittaminen johtaisi väistämättä EY:n perustamissoppimuksen 86 artiklassa tarkoitettuun markkinavoiman väärinkäyttöön. Tällaisesta tapauksesta voisi olla kyse esimerkiksi tilanteessa, jossa yritys ei pysty vastaamaan markkinoiden kysyntään ja jossa yrityksen monopoliasema estää kilpailijoita pyrkimästä vastaamaan kysyntään kyseisillä markkinoilla. Parlamentin jäsenen esittämien tietojen perusteella ei voida arvioida, onko "Italia Lavoro", jolle on myönnetty yksinoikeus tiettyjen palvelujen tarjoamiseen työn ja työvoiman välityspalvelujen alalla, määräävässä asemassa ja jos näin on, käyttääkö se asemaansa väärin harjoittaessaan yksinoikeuttaan. (1) EYVL L 209, 24.7.1992. (2) Asia C-41/90, Klaus Höfner ja Fritz Elser v. Macrotron GmbH (Kok. 1991, s. I-1979).