KIRJALLINEN KYSYMYS E-0126/98

esittäjä(t): Petrus Cornelissen (PPE) komissiolle

(30. tammikuuta 1998)

Aihe: Ilmatilan optimaalinen käyttö

1. Voisiko komissio vahvistaa sen, että myöhästymiset siviili-ilmailussa ovat lisääntyneet ja että tämä antaa aihetta huoleen?

2. Katsooko komissiokin, että siviili-ilmailun kannalta olisi parempi, jos ilmatilan jako siviili- ja sotilaalliseen käyttöön tehtäisiin uudelleen?

3. Onko totta, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden on ollut vaikeaa saada aikaan edistystä tällä alalla huolimatta lientyneestä turvallisuuspoliittisesta tilanteesta?

4. Mikäli edellisiin kysymyksiin voidaan vastata myöntävästi, voisiko komissio pohtia, miten se voisi myötävaikuttaa ilmatilan optimaalista käyttöä koskevaan uudelleenjakoon ottaen huomioon myöhästymisien lisääntymisen ja siviili-ilmailun nopean kasvun?

Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus

(25. maaliskuuta 1998)

Eurocontrolin toimittamat tilastot, joissa on keskitytty yleensä vuoden ruuhkaisimman ajankohdan muodostaviin kesäkausiin, osoittavat lentoliikenteen myöhästymisten lisääntyneen vuodesta 1995 vuoteen 1997. Lentoliikenteen keskimääräinen kasvu kyseisellä kaudella oli tasaiset viisi prosenttia vuodessa. Kasautuneet myöhästymiset lisääntyivät kuitenkin 19 prosenttia vuodesta 1995 vuoteen 1996 ja edelleen seitsemän prosenttia vuodesta 1996 vuoteen 1997.

Tästä negatiivisesta suuntauksesta huolimatta ilmaliikennevirtojen säätelykeskus (CFMU)(1), joka on maaliskuusta 1996 alkaen tarjonnut ilmaliikennevirtojen säätelypalveluja Euroopan siviili-ilmailukonferenssiin (ECAC) osallistuneissa valtioissa, sai ruuhka-alueilla aikaan sujuvampaa liikennettä ja lentojen myöhästymisten tasaisempaa jakautumista, mikä johti käytettävissä olevan kapasiteetin parempaan hyödyntämiseen. Myöhästyneiden ilma-alusten lukumäärän kasvuun (+35 prosenttia vuosien 1995 ja 1996 välillä ja 12 prosenttia vuosien 1996 ja 1997 välillä) liittyi myöhemmin keskimääräisen myöhästymisajan väheneminen kyseisten ilma-alusten osalta (-12 ja vastaavasti -5 prosenttia).

Tilastoista ilmenee myös ilmaliikenteen hallintajärjestelmän kapasiteetin parantuminen, erityisesti vuodesta 1996 vuoteen 1997 (+6 prosenttia), mikä rajoitti osaltaan kasautuneiden myöhästymisten lisääntymistä.

Ruuhkien tärkeimpänä syynä on järjestelmän riittämätön kapasiteetti sekä maassa (lentokentät) että ilmassa (lennonjohto). Muita syitä ovat sääolot sekä teknisistä syistä tai teollisesta toiminnasta johtuvat toimenpiteet ja peruutukset. Myös joustamaton ilmatilan jäsentäminen ja ilmatilan varaukset, lähinnä sotilaallisiin käyttötarkoituksiin, voivat lisätä myöhästymisiä.

Paremman ilmatilan hallinnan tarve on tunnustettu Euroopassa jo pitkään. Eurocontrol vahvisti vuonna 1992 ensimmäiset ilmatilan asianmukaista käyttöä koskevat periaatteet, jotka johtivat Pohjois-Atlantin liiton (NATO) tukeman, ilmatilan joustavaa käyttöä ECAC-alueella koskevan käsitteen määrittelyyn ja hyväksymiseen. Käsite perustuu ajatukseen, jonka mukaan ilmatilaa ei pitäisi enää jakaa pelkästään sotilas- tai siviilikäyttöön, vaan sitä olisi pidettävä yhtenä kokonaisuutena, jota käytetään joustavasti kaikkien käyttäjien tarpeiden tyydyttämiseen reaaliajassa.

ECAC-valtiot saattavat ilmatilan joustavan käytön käsitteen asteittain voimaan kansallisella tasolla, ja sen odotetaan tarjoavan huomattavia etuja siviili-ilmatilan käyttäjille, vaikkakaan ei ilman vaikeuksia.

Komissio on jo esittänyt asiaa koskevat toimintatapasuosituksensa heinäkuussa 1995 antamassaan lentoliikenteen ruuhka- ja kriisitilanteita koskevassa tiedonannossa(2) ja maaliskuussa 1996 julkaistussa Euroopan ilmatilan vapauttaminen -nimisessä valkoisessa kirjassa(3). Yksi komission päätelmistä oli, että "Euroopan ilmatilan sotilas-/siviilikäytön hallinta toteutettaisiin tehokkaammin kollektiiviselta pohjalta sellaisten oikeudellisten sitoumusten avulla, jotka takaavat oikeudenmukaisen pääsyn ilmatilaan sotilaallisista syistä sekä yksittäisten valtioiden kansallisten puolustusvaatimusten turvaamisen".

Arvoisa parlamentin jäsen on epäilemättä tietoinen siitä, että yhteisön oikeudellinen toimivalta ei ulotu määrättyihin kysymyksiin, joita ovat esimerkiksi ilmatilan käyttö sotilaallisiin tarkoituksiin. Komissio kuitenkin tukee ja puoltaa koko Euroopan ilmatilan yhteisen hallintajärjestelmän käyttöönottoa, samoin kuin se tuki ilmaliikennevirtojen säätelykeskuksen luomista. Tällainen järjestelmä takaisi ilmatilan jakamisen eri käyttäjille, siviileille ja sotilashenkilöille, sellaisten yhteisesti sovittujen sääntöjen perusteella, jotka ovat yhdenmukaisia kaikkien asiaan liittyvien ilmaliikenteen, ympäristön ja puolustuksen alan politiikkojen kanssa olematta sidoksissa ainoastaan rajoittuneisiin kansallisiin näkökohtiin.

Lentomatkojen kysynnän jatkuva lisääntyminen, liikenteen kasvu, krooniset myöhästymiset ja niistä aiheutuvat taloudelliset ja ympäristöä rasittavat kustannukset, liikenteenharjoittajien edut, matkustajille aiheutuneet suuret vaikeudet ja tulevaisuutta koskevat turvallisuusnäkökohdat varmistavat kaikki yhdessä sen, että kaikki kansallisen tason sekä kaupan ja tekniikan alan toimijat kiinnittävät jatkuvasti suurta huomiota ilmatilan käyttöä ja hallintaa koskeviin kysymyksiin. Komissio jatkaa näin ollen parannusten toteuttamiseen tähtääviä pyrkimyksiään ja painostaa lain sallimissa rajoissa muutoksiin, joilla saavutettaisiin parempia tuloksia ja vähemmän myöhästymisiä.

(1) Ilmaliikennevirtojen säätelytoimenpiteitä ovat ilma-aluksen nousun myöhästyttäminen sen varmistamiseksi, että lentokentältä lähtevän liikenteen määrä vastaisi kyseisillä reiteillä käytettävissä olevaa kapasiteettia, tai lentojen uudelleen reitittäminen.

(2) KOM(95) 318 lopullinen.

(3) KOM(96) 57 lopullinen.