KIRJALLINEN KYSYMYS P-3331/01 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) komissiolle. Kasvinsuojeluainejäämät hedelmissä ja vihanneksissa.



Virallinen lehti nro 147 E , 20/06/2002 s. 0154 - 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3331/01 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) komissiolle (22. marraskuuta 2001) Aihe: Kasvinsuojeluainejäämät hedelmissä ja vihanneksissa Joissakin Euroopan maissa hedelmien ja vihannesten tuonnissa muista Euroopan maista edellytetään, että kasvinsuojeluaineiden käytössä noudatetaan kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä sallittuja enimmäisjäämätasoja, vaikka nämä ovat erisuuruiset kuin tuottajamaissa säädetyt enimmäismäärät. Tämä koskee ennen kaikkea uusia kasvinsuojeluaineita, joita ei ole rekisteröity kaikissa maissa tai joita koskevat sallitut enimmäisjäämätasot ovat hyvin erilaisia eri maissa. Tämä aiheuttaa suurta epävarmuutta yhteisön hedelmien- ja vihannestentuottajien keskuudessa, joiden täytyy mukauttaa tuotteensa vientiä varten eri maissa voimassa olevien erilaisten määräysten mukaan. Tämä on lisäksi ristiriidassa tuotteiden vapaata liikkuvuutta koskevien yhteisön säännösten kanssa. Ne perustuvat keskinäiseen tunnustamiseen, toisin sanoen siihen, että tuojamaan on hyväksyttävä tuote, jos se on alkuperämaassa sovellettavien määräysten mukainen. Missä vaiheessa on kasvinsuojeluaineiden aktiivisia ainesosia ja sallittuja enimmäisjäämiä koskevan lainsäädännön yhdenmukaistaminen, jota ilmeisesti ei saada päätökseen ennen vuotta 2012? Mitä komissio aikoo tehdä sen välttämiseksi, että vuonna 2002 syntyy vakavia ongelmia yhteisön hedelmien- ja vihannestentuottajille, joiden on pakko suojella kasveja kaiken epävarmuuden keskellä, mikä ei tule hyödyttämään kuluttajia tai markkinoita? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (8. tammikuuta 2002) Torjunta-ainejäämiä koskeva yhteisön lainsäädäntö kattaa kahdella tavalla arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman ongelman. Jos jäsenvaltiot panevat yhteisön lainsäädännön täytäntöön asianmukaisesti ja soveltavat sitä, kaupankäynnille ei pitäisi aiheutua ongelmia. Jäsenvaltioiden on saatettava yhteisön tasolla vahvistetut torjunta-ainejäämien enimmäismäärät osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jos yhteisön tasolla vahvistettua enimmäismäärää ei ole, jäsenvaltiot asettavat kansalliset enimmäismäärät kuluttajiensa suojelemiseksi. Tällä tavoin ne pystyvät valvomaan torjunta-aineiden käyttöä omassa maassaan. Jos yhteisön tasolla ei ole vahvistettu torjunta-ainejäämien enimmäismäärää mutta alkuperämaana oleva jäsenvaltio (tuottajamaa) on asettanut kansallisen enimmäismäärän, jonka toiseen jäsenvaltioon lähetetty tuote täyttää, mutta määrämaana oleva jäsenvaltio ei hyväksy tuotetta kansallisten enimmäismäärien perusteella, sovelletaan erityismenettelyä. Tätä menettelyä kutsutaan sovittelumenettelyksi. Määrämaana olevan jäsenvaltion on ilmoitettava tällaisesta toimenpiteestä muille jäsenvaltioille ja komissiolle 20 päivän kuluessa toimenpiteen toteuttamisesta. Kyseiset kaksi jäsenvaltiota ottavat välittömästi yhteyttä toisiinsa ratkaistakseen ongelman kahdenvälisesti ja ilmoittavat komissiolle ratkaisustaan (torjunta-aineiden enimmäismäärän muodossa). Komissio antaa ratkaisun pysyvän kasvinsuojelukomitean käsiteltäväksi, jotta uutta enimmäismäärää sovellettaisiin koko yhteisössä. Jos kyseessä on uusi torjunta-aine, jolle kehitellään uusia käyttötarkoituksia, jäsenvaltiot voivat asettaa väliaikaiset kansalliset enimmäismäärät. Niistä on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Täytäntöönpanoviranomaiset voivat ottaa tällaiset väliaikaiset kansalliset enimmäismäärät huomioon, vaikkei yhteisön lainsäädäntö sitä suoranaisesti edellytäkään. Komissio valmistelee parhaillaan torjunta-ainejäämistä annetun puitedirektiivin koontamista ja tarkistusta. Sovittelumenettelyä koskevia säännöksiä muutetaan siten, että jäsenvaltioiden on helpompi soveltaa niitä. Lisäksi menettelyn käynnistämisaloitteen tekeminen ja komissiolle ilmoittaminen siirretään alkuperämaana olevan jäsenvaltion tehtäväksi. Komissio yhdenmukaistaa asteittain kaikki kansalliset torjunta-ainejäämien enimmäismäärät ja arvioi saavansa työn päätökseen vuoteen 2008 mennessä, jolloin sovittelumenettelyä ei enää tarvita.