KIRJALLINEN KYSYMYS E-0276/02

esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE-DE) komissiolle

(8. helmikuuta 2002)

Aihe: Kansanterveyden vaarantava myrkyllisten aineiden vuoto DEI:n laitoksella

DEI:n voimalaitosyksikössä Kozanissa sattunut onnettomuus aiheutti myrkyllisiin polykloorattuihin bifenyyleihin (PCB) kuuluvien kemiallisten kaasujen, muun muassa clophenin, vuotoja. DEI salaili tätä onnettomuutta ja näin ollen yhdellekään tieteelliselle laitokselle ei ilmoitettu myrkyllisen nesteen palamisen aiheuttaman ympäristön saastumisen toteamisesta eikä edes lääkäreitä kutsuttu tutkimaan työntekijöitä. Ottaen huomioon, että vuodesta 1991 lähtien on keskusteltu kondensaattorien nesteiden korvaamisesta vähemmän vaarallisilla aineilla ja että Clophenin polttamisen synnyttämät dioksiinit ovat karsinogeenisiä, kysyn:

1. Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa kansanterveyden suojelemiseksi, kun otetaan huomioon edellä mainitun onnettomuuden vaikutukset niin työntekijöihin kuin alueen asukkaisiin, joille ei tiedotettu ja joille ei ajoissa suoritettu lääkärintutkimuksia?

2. Noudatettiinko vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjuntaa koskevia sääntöjä (direktiivi 96/82/EY(1)) sekä ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskevia sääntöjä (direktiivi 96/61/EY(2))?

3. Onko Kreikassa järjestetty tiloja myrkyllisten jätteiden varastoimiseksi direktiivin 78/319/ETY(3) mukaisesti ja jos näin on tehty, missä ne sijaitsevat?

4. Onko Kreikka kuljettanut vaarallisia jätteitä teollisuuslaitosten tai muiden yritysten vaarallisten jätteiden rajan yli tapahtuvien siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta Euroopan yhteisössä annetun direktiivin 84/631/ETY(4) mukaisesti, ja jos se on näin tehnyt, onko tästä olemassa välttämättömät kuljetusasiakirjat, joihin sisältyy riittävästi tietoja niistä kuljetuksen turvallisuutta koskevista toimista, jotka on toteutettava?

5. Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa, jotta Kreikka noudattaisi direktiiviä 96/59/EY(5), kun otetaan huomioon, että polykloorattuja bifenyylejä (PCB) pidetään myrkyllisinä ja vaarallisina, dioksiineja tuottavina jätteinä?

6. Onko Kreikka toteuttanut direktiivin 91/689/ETY(6) mukaisesti tarvittavat toimet vaarallisten jätteiden kirjaamiseksi ja yksilöimiseksi niissä paikoissa, minne niitä kaadetaan?

7. Noudattaako Kreikka jäteöljyhuollosta annetun direktiivin (EY) N:o 75/439/ETY(7) säännöksiä?

(1) EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13.

(2) EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.

(3) EYVL L 84, 31.3.1978, s. 43.

(4) EYVL L 326, 13.12.1984, s. 31.

(5) EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.

(6) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.

(7) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23.

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(2. huhtikuuta 2002)

1. Kyseiseen tapaukseen sovelletaan seuraavia yhteisön direktiivejä, joilla pyritään suojelemaan työntekijöiden terveyttä: puitedirektiivi 89/391/ETY(1), syöpää aiheuttavia aineita koskeva direktiivi 90/394/ETY (muutettuna)(2) sekä kemiallisia tekijöitä koskeva direktiivi 98/24/EY(3). Direktiiveissä säädetään selkeästi työnantajan vastuusta antaa työntekijöille asianmukaiset tiedot ja vahvistetaan toteutettavat ennaltaehkäisevät toimenpiteet tämän tyyppisten onnettomuuksien välttämiseksi. Työntekijöiden terveyden tehostetusta valvonnasta säädetään syöpää aiheuttavia aineita ja kemiallisia tekijöitä koskevissa direktiiveissä. Kansallisten viranomaisten tehtävänä on valvoa, että direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskevia kansallisia säännöksiä noudatetaan ja että direktiivejä sovelletaan. Jäsenvaltioiden on myös toimittava, jos kansallisia säännöksiä ei noudateta. Jos on olemassa näyttöä siitä, että jokin jäsenvaltio ei huolehdi niiden toimenpiteiden soveltamisesta käytännössä, jotka koskevat direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, komissio voi ryhtyä toimiin asiassa. Lisäksi neuvoston direktiivissä 96/82/EY säädetään erityisesti asukkaiden suojelemisesta sellaisten laitosten läheisyydessä, joissa on vaarallisia aineita, kuten jäljempänä esitetään.

2. Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9. joulukuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/82/EY sovelletaan laitoksiin, joissa vaarallisten aineiden määrät ylittävät tietyt vähimmäismäärät. Itse asiassa kutakin vaarallista ainetta tai vaarallisten aineiden luokkaa varten direktiivissä vahvistetaan kaksi vähimmäismäärää. Kun määrä ylittää suuremman vähimmäismäärän, sovelletaan direktiivin kaikkia säännöksiä (niin kutsutut ylemmän tason tuotantolaitokset). Kun määrä ylittää vain alemman vähimmäismäärän, sovelletaan joitakin direktiivin säännöksiä (niin kutsutut alemman tason tuotantolaitokset). Alemman vähimmäismäärän alle jääviin määriin ei sovelleta direktiiviä 96/82/EY.

Jos direktiiviä 96/82/EY sovelletaan, suoraan onnettomuuksien välttämiseen tarkoitettujen toimenpiteiden lisäksi sovelletaan myös muita toimenpiteitä, kuten yleisötiedotusta tai maankäytön suunnittelua. Ylemmän tason tuotantolaitoksille olisi laadittava ulkoiset pelastussuunnitelmat, joita harjoitetaan säännöllisin väliajoin.

DEI:n Kozanissa sijaitsevaa laitosta ei mainita Kreikan viranomaisten toimittamassa luettelossa Kreikan ylemmän tason tuotantolaitoksista. Komissio on kuitenkin pyytänyt Kreikan viranomaisilta lisätietoja, erityisesti saadakseen tiedot direktiivin 96/82/EY 15 artiklassa tarkoitetuista suuronnettomuuksista.

Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24. syyskuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY (IPPC-direktiivi) koskee polttolaitoksia, joiden lämmöntuotto on enemmän kuin 50 megawattia (liitteen I 1.1 kohta). Olettaen, että kyseinen laitos on direktiivissä tarkoitettu olemassa oleva laitos eli että se on ollut toiminnassa tai että siitä on ainakin esitetty täydellinen lupa-anomus ennen lokakuun loppua 1999, Kreikan viranomaisten on varmistettava, että laitos toimii direktiivin vaatimusten mukaisesti lokakuun 2007 loppuun mennessä.

3. Vaarallisista jätteistä 12. joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 8 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo kaikista laitoksista tai yrityksistä, jotka huolehtivat vaarallisista jätteistä tai hyödyntävät niitä (tähän kuuluvat myös alueet, joilla aineita varastoidaan myöhemmin tapahtuvaa huolehtimista tai hyödyntämistä varten). Komissio aloitti syyskuussa 1998 rikkomisesta johtuvan menettelyn Kreikkaa vastaan, koska se ei ollut toimittanut komissiolle tietoja kaikista Kreikassa vaarallisia jätteitä käsittelevistä yrityksistä. Asia on jo annettu yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi (asia C-33/2001).

4. Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1. helmikuuta 1993 annetun ja sittemmin muutetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93(4), jäljempänä siirtoja koskeva asetus, perusteella ei ole aloitettu yhtään EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaista rikkomisesta johtuvaa menettelyä Kreikkaa vastaan. Komission saamista tiedoista ei käy ilmi, ettei Kreikka täyttäisi asetuksen menettelyvaatimuksia. Komissio kuitenkin tarkastelee kahta Kreikkaa vastaan esitettyä valitusta. Kyseisissä tapauksissa pääasiana ei kuitenkaan ole siirtoja koskeva asetus se on valitusten kannalta toissijainen seikka.

Jos parlamentin jäsenellä on todisteita siitä, että Kreikka ei noudata siirtoja koskevan asetuksen vaatimuksia, häntä pyydetään toimittamaan tiedot komissiolle.

5. Komissio aloitti huhtikuussa 2000 rikkomisesta johtuvan menettelyn Kreikkaa vastaan, koska tämä ei ollut noudattanut polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16. syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY 4 artiklan 1 kohtaa ja 11 artiklaa. Kreikka ei erityisesti ollut toimittanut yhteenvetoa laitteiden inventaarioluettelosta, suunnitelmaa laitteiden käsittelemiseksi ja pääpiirteittäistä suunnitelmaa inventaarioluetteloon kuulumattomien laitteiden keräämiseksi ja myöhemmäksi käsittelemiseksi. Asiasta käydyssä kirjeenvaihdossa Kreikan viranomaiset toimittivat komissiolle joitakin tietoja. Komissio kuitenkin piti tietoja riittämättöminä direktiivissä säädettyihin velvoitteisiin nähden. Tästä syystä komissio päätti 20. joulukuuta 2001 antaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

6. Kreikan viranomaiset toimittivat heinäkuussa 2000 vaarallisia ja tavanomaisia jätteitä koskevan kansallisen jätehuoltosuunnitelman, mutta ne eivät ole toteuttaneet tarpeellisia toimenpiteitä direktiivin 91/689/ETY 2 artiklan mukaisesti yksilöidäkseen ja kirjatakseen kaikki paikat, joihin vaarallisia jätteitä kaadetaan. Saamansa valituksen perusteella komissio lähetti joulukuussa 2001 EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisesti vielä virallisen ilmoituksen, jossa katsotaan, ettei Kreikka ole noudattanut edellä mainitun direktiivin 2 ja 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

7. Komissio aloitti lokakuussa 2001 rikkomisesta johtuvan menettelyn Kreikkaa vastaan, koska se ei ole pannut täytäntöön jäteöljyhuollosta 16. kesäkuuta 1975 annettua neuvoston direktiiviä 75/439/ETY ja erityisesti sen 2, 3, 4, 5 ja 11 artiklaa, jotka koskevat jäteöljyjen keräämistä ja uudistamista.

(1) EYVL L 183, 29.6.1989.

(2) EYVL L 196, 26.7.1990, EYVL L 138, 1.6.1999.

(3) EYVL L 131, 5.5.1998.

(4) EYVL L 30, 6.2.1993.