ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 88/610

(2004/C 88 E/0630)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1297/03

esittäjä(t): José Ribeiro e Castro (UEN) komissiolle

(7. huhtikuuta 2003)

Aihe: Kashmirin verilöyly

Useissa tiedotusvälineissä julkistettujen tietojen mukaan Intian hallinnassa olevan Kashmirin alueen konflikti on raaistunut.

Maaliskuun 24. päivänä 2003 Srinagarista etelään sijaitsevassa Nadi Margissa murhattiin 24 hindua, joiden joukossa oli 11 naista ja kaksi lasta.

Näyttää siltä, että verilöylyn motiivina oli kosto, sillä päivää aikaisemmin oli murhattu Abdul Majid Dar, joka oli yhden huomattavimman Intiaa vastustavan sissiliikkeen entinen johtaja.

Nämä äskettäiset tapahtumat herättävät pelkoa siitä, että Intian ja Pakistanin välille kehittyy uudelleen konflikti, kun maailman mielenkiinto on nyt keskittynyt miltei yksinomaan Irakin kysymykseen.

Kysyn komissiolta seuraavaa:

— Mitä tietoja komissiolla on tapahtuneesta?

— Komissio on varmasti jatkanut Intian ja Pakistanin suhteiden kehittymistä koskevaa seurantaa. Minkälaista kehitystä se odottaa keskipitkällä/pitkällä aikavälillä?

— Mihin toimenpiteisiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä toimiakseen sovittelijana osapuolten välillä?

— Minkälainen rooli komission mielestä Euroopan unionilla voi olla tämän konfliktin ratkaisuun liittyen?

Christopher Patteriin komission puolesta antama vastaus

(12. toukokuuta 2003)

Komissio on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että Intian ja Pakistanin välinen konflikti on edelleen erittäin suuri huolenaihe. Komissio on myös selvillä Nandimargin tapahtumista, ja se on tuominnut erittäin selkein sanoin tämän väkivaltaisen terroriteon, joka on johtanut viattomien ihmishenkien traagiseen menetykseen.

Ulkosuhteista vastaava komission jäsen ilmaisi järkytyksensä ja solidaarisuutensa kirjeessä, jonka hän kirjoitti intialaiselle kollegalleen, ulkoministeri Yashwant Sinhalle, ja puheenjohtajavaltio teki samoin EU:n puolesta.

Komissio katsoo rauhanomaisen ratkaisun olevan ainoa tie eteenpäin Intian ja Pakistanin välisessä konfliktissa. Tätä politiikkaa EU on noudattanut pitkään ja johdonmukaisesti. Komissio korostaa säännöllisesti sekä Intian että Pakistanin velvoitteita ja aikoo edelleen vaatia rajat ylittävän terrorismin lopettamista ja maiden hallitusten välisen vuoropuhelun jatkamista.

EU on tietoinen Intian ja Pakistanin välisten suhteiden ratkaisevasta merkityksestä maailmanrauhalle ja turvallisuudelle ja kiinnittää asiaan jatkuvasti runsaasti huomiota riippumatta siitä, mitä muualla maailmassa tapahtuu. Komissio on myös antanut täyden tukensa kansainvälisen yhteisön pyrkimyksille sitoa molemmat osapuolet nopeaan jännitteiden lieventämiseen lyhyellä aikavälillä ja edetä kohti rauhanomaista ratkaisua pidemmällä aikavälillä. Rauhanomaisen ratkaisun voivat saavuttaa vain itse konfliktin osapuolet, ja kansainvälisen yhteisön tehtävä on rohkaista molempia tahoja tekemään tarvittava siirto tähän suuntaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/870

(2004/C 78 E/0923)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3879/03

esittäjä(t): Olle Schmidt (ELDR) komissiolle

(16. joulukuuta 2003)

Aihe: Ankeriaanpyynnin sääntely

Ankeriaan vaellus on vähentynyt Euroopassa 90—95 prosenttia 1950-luvulta. Euroopan komission ehdotus (1) toimenpiteistä ankeriaan pelastamiseksi on tämän vuoksi erittäin merkittävä.

Ankeriaskannan hoito pitkällä aikavälillä on tietenkin asetettava etusijalle, mutta toimet lajin pelastamiseksi on jaettava tasaisesti kaikille alueille, joilla ankeriasta esiintyy Euroopassa. Tämä periaate ei toteudu nykyisissä säännöissä, joiden mukaan ankeriaan pyynti on lopetettava kokonaan Pohjois-Euroopassa, kun taas Etelä-Euroopassa lasiankeriaan mittava pyynti välittömästi ihmisravinnoksi tai kalanviljelyä varten saa jatkua vapaasti.

Pyyntiä on vähennettävä, mutta tasaisesti, kaikkialla Euroopassa. Komission ehdotuksessa ei kuitenkaan mainita kaikkein tärkeintä toimenpidettä ankeriaan pelastamiseksi: ankeriaan poikasten siirtoistutusta — joita ranskalaiset, espanjalaiset ja portugalilaiset pyytävät suuria määriä välittömästi ihmisravinnoksi tai kalanviljelyä varten.

Pienimuotoisella ankeriaanpyynnillä on Etelä-Ruotsissa suuri merkitys paikallisille perinteille. Mitä komissio voi tässä tilanteessa tehdä ankeriaanpyyntiä koskevien uusien sääntöjen muuttamiseksi siten, että vastuu ja toimet ankeriaan pelastamiseksi jakaantuisivat tasaisesti koko Euroopan kesken?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(26. tammikuuta 2004)

Komissio on samaa mieltä siitä, että ankeriaskannan hoitotoimien olisi kaikkien asianosaisten edun vuoksi jakauduttava tasaisesti Euroopan eri alueille ja että suojelua olisi edistettävä tasapuolisesti ja tasapainoisesti.

Kestäviä ankeriaskantoja voidaan parhaiten pitää yllä varmistamalla, että vesistöihin saadaan suistoalueilta riittävästi lasiankeriasrekryyttejä, että riittävä kelta-ankeriaiden kanta selviytyy jokikalastuksesta ja viimein että riittävä hopea-ankeriaskanta jää eloon joen alavirtaan tehdyllä vaelluksella ja liittyy kutevaan kalakantaan. On hyödynnettävä joko ympäristötoimia tai kalastukseen liittyviä toimia (tai molempia), ja niitä on hyödynnettävä johdonmukaisesti ja tasapuolisesti. Jäsenvaltioilla on säilytettävä vastuu paikallisten toimien täytäntöönpanosta näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Pitkällä aikavälillä komissio on sitoutunut tekemään ehdotuksen koko yhteisön kattavasta ankeriaskannan hoitojärjestelmästä, joka on oikeudenmukainen ja jossa otetaan huomioon kannan hoitotoimet, joihin eri alueilla ja ankeriaan eri kehitysvaiheissa on ryhdytty.

Koska ankeriaskannan tila on välitön tieteellinen huolenaihe, tarvitaan kuitenkin myös lyhyen aikavälin toimia ja hätätoimia. Suurin ja välitön vaikutus täysikasvuisen ankeriaan kutevaan kantaan on toimilla, joilla varmistetaan mahdollisimman suuren hopea-ankeriaskannan eloonjääminen jokivaelluksella. Tästä syystä komissio keskittyy ehdotuksia kehittäessään tähän kiireellisenä pitämäänsä asiaan ja harkitsee eri tapoja vähentää sekä kalastuksesta että ympäristön muokkaamisesta johtuvaa hopea-ankeriaan kuolevuutta.

(1) KOM(2003)573.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/722

(2004/C 84 E/0811)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-1398/03

esittäjä(t): Arie Oostlander (PPE-DE) komissiolle

(11. huhtikuuta 2003)

Aihe: Kahdesti viikossa ilmestyvän ”Europa van Morgen” -tiedotuslehden ilmestyminen

Komission Alankomaiden edustuston kahdesti viikossa julkaisema tiedotuslehti ”Europa van Morgen” ei ole ilmestynyt enää vuoden 2003 helmikuun lopun jälkeen. Saamieni tietojen mukaan syynä tähän on hallinnollinen virhe. Lukijat pitävät lehteä kuitenkin suuressa arvossa sen helpon luettavuuden takia ja koska se on oiva lähtökohta laajemmillekin tietohauille. Pitäen mielessä myös Euroopan parlamentin tulevat vaalit pyydän komissiota mahdollistamaan tämän lehden ilmestymisen jatkumisen turvautumalla lyhyen aikavälin tilapäisratkaisuun, kunnes uusi tarjouskilpailu on järjestetty.

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(21. toukokuuta 2003)

Komissio kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä hänen ”Europa van Morgen” -tiedotuslehteä koskeneista myönteisistä kommenteistaan.

Komission velvollisuus on jatkuvasti mukauttaa tiedotusmateriaaliaan lukijoiden kehittyviin tarpeisiin. Painetun tiedotuslehden julkaiseminen on kallista. Komission on siksi säännöllisesti arvioitava lehden sisältöä ja esitystapaa verrattuna muihin viestintämuotoihin. Vain näin voidaan varmistaa, että veronmaksajien rahat käytetään järkevän taloushallinnon periaatteiden mukaan.

Komissio varmistaa, että sen Alankomaiden edustusto jakaa tietoa eri kohderyhmille tarkoituksenmukai-simmassa muodossa.
1.

Komission lähetystö Havannassa on saanut tietää, että kahta Holguinissa olevaa poliittista vankia eli Ivan Hernandez Carrilloa ja Angel Moya Acostaa on pidetty rangaistusselleissä, Hernandez Carrilloa lokakuun 17. päivästä ja Moya Acostaa lokakuun 18. päivästä lähtien. Lähetystö on myös saanut tietää, että viisi poliittista vankia samasta vankilasta ovat aloittaneet 18. lokakuuta nälkälakon vastalauseeksi tovereittensa rangaistuksille. Näiden viiden nälkälakossa olevan poliittisen vangin nimet ovat Antonio Díaz Sánchez, Alfredo Dominguez Batista, Adolfo Fernández Sainz, Mario Enrique Mayo ja Arnaldo Ramos Lauzerique. Lisäksi komission lähetystölle on ilmoitettu, että arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat kolme poliittista vankia, Rafael Ibarra Roque, Pedro Arguelles Morán ja Arturo Suárez Ramos, ovat joutuneet julman ja alentavan kohtelun tai rangaistuksen kohteeksi, samoin kuin muut poliittiset vangit, kuten Oscar Elias Biscet, Francisco Chaviano, Nestor Rodriguez Lovaina, Oscar Espinosa Chepe ja Juan Carlos Gonzalez Leiva. Unionin Kuuban-suurlähetystöjen ihmisoikeustyöryhmä järjesti 28. marraskuuta tapaamisen, jonne kutsuttiin Oswaldo Payá, vuoden 2002 Saharov-palkinnon saaja. Oswaldo Payá kertoi siitä painostuksesta, jonka alaisena toisinajattelijat ja poliittisten vankien sukulaiset elävät, ja hän ilmaisi syvän huolensa vankien ja erityisesti tällä hetkellä nälkälakossa olevien terveydentilasta. Oswaldo Payá valitti pääasiassa siitä, ettei poliittisille vangeille anneta ruoka-annoksia, koska nälkää käytetään rangaistuksena, että vierailuja rajoitetaan, kun pahoinpitelystä, kidutuksesta tai epäinhimillisestä kohtelusta on tehty ilmoitus, että olot rangaistusselleissä ovat sietämättömät (ei valoa, ei WC:tä, rottia) ja että sairaat vangit eivät saa kunnollista hoitoa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/1

(2004/C 84 E/0001)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0021/03

esittäjä(t): Vitaliano Gemelli (PPE-DE) komissiolle

(13. tammikuuta 2003)

Aihe: Komission johtajien nimittäminen: terveydenhuoltoyksikkö

Yritysten tarjoamia terveydenhuoltopalveluista 24. kesäkuuta 1959 annetussa ILO:n suosituksessa 112 määritellään yhdeksi yrittäjän, työntekijöiden ja heidän työpaikkalääkäriensä luottamuksellisten suhteiden ammatilliseksi takeeksi ”lääkärin tekninen ja moraalinen riippumattomuus” kaikista asianosaisista.

Euroopan parlamentti on puolestaan työturvallisuudesta ja työhygieniasta 1. heinäkuuta 1960 antamassaan päätöslauselmassa vahvistanut, että työterveydenhuollosta vastaavat konkreettisesti yritysten työterveys-yksiköt ja työpaikkalääkärit.

Yritysten työterveyshuoltoa koskevassa 20. heinäkuuta 1962 antamassa suosituksessa (1) komissio pyytää jäsenvaltioita tunnustamaan virallisesti yritysten työterveyshuollon korostaen mm. että ”aina kun se on mahdollista terveydenhuoltoyksikön johtajana pitää olla kokopäivätoiminen työpaikkalääkäri”.

Voiko komissio ilmoittaa miksi se on katsonut aiheelliseksi poiketa ILO:n suosituksen, Euroopan parlamentin päätöslauselman ja jäsenvaltioille itse esittämänsä suosituksen pääperiaatteista nimittämällä oman terveydenhuoltoyksikkönsä johtajaksi virkamiehen, jolla ei ole lääkärin pätevyyttä?

Eikö komissio katso, että tällaiset päätökset voivat vahingoittaa vakavasti sen uskottavuutta Euroopan unionin toimielinten ja kansalaisten keskuudessa?

Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus

(14. helmikuuta 2003)

Päinvastoin kuin arvoisan parlamentin jäsenen on käytössään olevien tietojen perusteella annettu uskoa, komissio ei poikkea jäsenvaltioille antamistaan työterveyspalvelujen tärkeyttä koskevista suosituksistaan.

Brysselin terveydenhuoltoyksikön aiemman päällikön jäätyä eläkkeelle komissio teki vuonna 2002 päätöksen erityisesti vahvistaakseen yksikköään kiinnittämällä enemmän huomiota sen hallintoon ja nimittämällä kaksi henkilökunnan jäsentä johtamaan sitä. Yksikön päällikön virkaan nimitettiin hallintovirkamies, jolla on osoitettua hallintokokemusta, ja samalla perustettiin uusi lääketieteellisen neuvonantajan virka. Neuvonantaja on yksikössä kattavasti vastuussa lääketieteellisistä näkökohdista. Tähän virkaan nimitettiin lääkäri, jolla on laajalti tunnustettua työterveysalan asiantuntemusta. Lääketieteellisen neuvonantajan palkkaluokka tai asema ei ole alempi kuin kenenkään muun terveydenhuoltoyksikön henkilökunnan jäsenen.

Komissiota tukeutui päätöksenteossaan tietoihin siitä, millä tavalla sairaalahallinto on organisoitu joissakin jäsenvaltioissa.

Komissio on varma siitä, että arvoisa parlamentin jäsen haluaa korjata kysymyksessään epähuomiossa esitetyn käsityksen, että komissio olisi nimittänyt ILOn suositusten vastaisesti terveydenhuoltoyksikkönsä päälliköksi ”virkamiehen, jolla ei ole lääketieteellistä tietämystä”.

(1) EYVL Β 80, 31.8.1962, s. 2181.
3.

Komission kanta on selkeä. Se tuomitsee kaikki väkivallan muodot ja kaiken yllyttämisen väkivaltaan. Unioni on muistuttanut palestiinalaishallintoa sen velvollisuuksista terrorismin vastustamisessa. Lisäksi unioni esittää painokkaita vetoomuksia palestiinalaishallinnolle, koska se on lain ja järjestyksen ylläpitämisestä vastaava viranomainen Palestiinan alueella. Unioni on myös kehottanut palestiinalaishallintoa ja Jasser Arafatia tuomitsemaan selkeästi vihollisuudet ja väkivaltaisuudet. Tässä yhteydessä unioni pitää myönteisenä askeleena sitä, että palestiinalaishallinto sitoutui 25. kesäkuuta 2002 hyväksymässään uudistuksia koskevassa toimintaohjelmassa kieltämään fanaattista toimintaa lietsovat opetusohjelmat ja levittämään yleistä demokratian, valistuksen ja avoimuuden henkeä. Unioni jatkaa Palestiinan itsehallinnon painostamista noudattamaan näitä sitoumuksia.
8.

Komissio pyytää parlamentin jäsentä kiinnittämään huomiota siirtymäkauden aikana toteutettuihin toimiin, joiden avulla on pyritty selventämään sitä, miten asetusta sovelletaan takuujärjestelmiin, sekä erityisesti kaikille asianomaisille osapuolille esitteen (6) ja usein esitettyjen kysymysten (7) muodossa annettuihin ohjeisiin. Nyt kun siirtymäkausi on ohi ja asetus on tullut voimaan, komission toiminnan painopiste siirtyy kohdennetumpaan seurantaan ja asetuksen noudattamisen valvontaan. Lisäksi komissio arvioi ryhmä-poikkeuksen toimivuutta asetuksen (EY) N:o 1400/2002 11 artiklan mukaisesti.
4.

Missä määrin uusi lakiehdotus on sopusoinnussa yhteisen kannan (EY) N:o 46/2003 (3) kanssa, jonka neuvosto vahvisti 13 päivänä kesäkuuta 2003 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o …/2003 antamiseksi metsien ja ympäristövuorovaikutusten seurannasta yhteisössä (Forest Focus), ja missä määrin edellä mainitussa asetuksessa annettu metsän määritelmä on yhdenmukainen uudessa kreikkalaisessa lakiehdotuksessa esitetyn määritelmän kanssa?
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/660

(2004/C 78 E/0703)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3853/03

esittäjä(t): Joan Colom i Naval (PSE) komissiolle

(8. joulukuuta 2003)

Aihe: Espanjan kansallisten vesivarojen hallintasuunnitelman rahoitus

Espanjan kansallisten vesivarojen hallintasuunnitelma hyväksyttiin 5. heinäkuuta 2001 lailla n:o 10/2001.

Espanjan hallitus on hakenut suunnitelman kehittämiselle yhteisön rahoitusta.

Voiko komissio ilmoittaa, mihin kyseisen lain piiriin kuuluviin hankkeisiin yhteisön rahoitusta on haettu? Mihin hankkeisiin rahoitusta on myönnetty? Kuinka suuri yhteisön rahoituksen osuus on ollut näissä hankkeissa? Mihin hankkeisiin rahoitusta ei ole myönnetty?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(22. tammikuuta 2004)

Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti koheesiorahastosta ja rakennerahastoista osittain rahoitettavien hankkeiden valinta kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan.

Rakennerahastoista osittain rahoitettavista hankkeista jäsenvaltioiden on ilmoitettava ainoastaan ne, joiden kustannukset menevät yli neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (1) 25 artiklassa vahvistetun 50 miljoonan euron rajan.

Kansallista vesisuunnitelmaa koskevan Espanjan lain 10/2001 liitteessä II luetellaan useista sadoista hankkeista muodostuvat investoinnit. Espanjan viranomaiset ovat äskettäin ilmoittaneet komissiolle hankkeista, joille aiotaan hakea yhteisön rahoitusta koheesiorahastosta ja Euroopan aluekehitysrahastosta.

Koheesiorahastosta 16 päivänä toukokuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94 (2), sellaisena kuin se on muutettuna 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetuilla neuvoston asetuksilla (EY) N:o 1264/1999 (3) ja (EY) N:o 1265/1999 (3), tiedotusta ja mainontaa koskevan 14 artiklan 3 kohdan mukaan komissio julkaisee vuosittain Euroopan unionin virallisessa lehdessä päätökset, joille edellä mainitun asetuksen nojalla myönnetään rahoitusta.

Espanjalaisia hankkeita koskevat tiedot on julkaistu seuraavissa EYVL/EUVL:n numeroissa:

Hankkeet, joille on haettu rahoitusta koheesiorahastosta mutta joiden käsittely on kesken tai jotka on hyväksytty vuonna 2003, luetellaan tämän vastauksen liitteessä I. Liitteessä II luetellaan ne rakennerahastoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 25 artiklassa esitetyn määritelmän mukaiset vesialan suurhankkeet, joista asianomainen jäsenvaltio on antanut ilmoituksen.

Nämä liitteet lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristöön.

(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä (EYVL L 161, 26.6.1999).

(2) EYVL L 130, 25.5.1994.

(3) EYVL L 161, 26.6.1999.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/618

(2004/C 78 E/0654)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3646/03

esittäjä(t): Salvador Jové Peres (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle

(9. joulukuuta 2003)

Aihe: Euroopan unionin ja Marokon sopimus

Maatalousneuvostojen maaliskuussa ja joulukuussa 1997 pidetyissä kokouksissa tuotiin esille tarve ottaa huomioon maatalousmarkkinoiden ominaispiirteet ja näille samoille markkinoille tarkoitettujen myönnytysten vaikutukset sekä tarve kehittää asiaa koskeva kattava ja johdonmukainen strategia yhteisen kannan määrittämiseksi kolmansien maiden kanssa käytävissä neuvotteluissa. Komissiota rohkaistiin säännöllisen analyysin tekemiseen maataloustuotteiden kaupan tilanteesta ja varsinkin tiettyjen tuotteiden tuontia koskevien suosituimmuusjärjestelmien vaikutuksesta. Lisäksi korostettiin tarvetta saada tutkimus vaikutuksista, joita saattaisi aiheutua kolmansille maille tai kolmansien maiden ryhmille annetuista myönnytyksistä, ja myönnytyksistä Euroopan unionille mahdollisesti syntyvistä eduista ennen maataloustuotteiden myönnytyksiä sisältävien neuvottelusuuntaviivojen tai itsenäisten toimien hyväksymistä.

Tekikö komissio neuvoston vaatimat vaikutustutkimukset vahvistaakseen yhteisön kannan Marokon kanssa käytävissä neuvotteluissa? Voisiko komissio toimittaa ne parlamentille? Mikä on neuvoston vaatimien, assosiaatiosopimusten vaikutusta koskevien säännöllisten analyysien suunniteltu esittämisaikataulu?

Chris Pattenin komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-3645/03 ja E-3646/03

(30. tammikuuta 2004)

Marokon kanssa äskettäin tehdyssä maataloustuotteiden maahantuontia koskevassa sopimuksessa kiintiöt on määritetty perinteisten kauppavirtojen perusteella. Marokko on ylittänyt assosiaatiosopimuksessa sovitut kiintiöt kesäkurpitsojen viennissä. Tämä ei kuitenkaan ole aiheuttanut häiriöitä yhteisön markkinoilla, eikä yksikään toimija tai maa ole valittanut asiasta. Asiaa koskevia tietoja on lisäksi toimitettu säännöllisesti hedelmien ja vihannesten hallintokomitealle. Komission mielestä asiassa ei siis ollut tarpeellista ryhtyä toimiin, sillä tapaukseen ei liity petoksia tai muuta epäilyttävää, vaan tuontikiintiöiden ylittyminen on johtunut kesäkurpitsan kysynnän kasvusta yhteisössä.

Vuonna 1997 tehtiin vaikutustutkimus. Neuvosto pyysi vuonna 2002 virallisesti komissiota tekemään toisen tutkimuksen Välimeren alueen maataloustuotteiden vapauttamisen vaikutuksesta kahdenvälisiin maatalousneuvotteluihin. Tähän tutkimukseen viitataan Napolissa 2. ja 3. joulukuuta 2003 pidetyn Euro—Välimeri-alueen ulkoministerikokouksen päätelmissä. Tutkimus on saatu hiljattain päätökseen, ja se on saatavilla osoitteessa (www.femise.org).

Komissio on täysin tietoinen siitä, että Välimeren alueen tuotteisiin liittyy arkaluonteisia kysymyksiä. Siksi komissio antaakin säännöllisesti tietoja alan toimijoille erilaisissa hallintokomiteoissa ja neuvoa-antavissa komiteoissa sekä neuvoston eri työryhmien välityksellä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/31

(2004/C 70 E/035)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1076/03

esittäjä(t): Peter Skinner (PSE) komissiolle

(31. maaliskuuta 2003)

Aihe: Motorola Computer Group sekä Wordsworth Technologies Ltd ja hintasopimukset

Olen saanut Motorola UK:ta koskevan kirjeen sen johdosta, että yhtiö ei hyväksy Wordsworth Technology Ltd:n esittämiä ostotilauksia. Wordsworth Technologies Ltd katsoo joutuvansa syrjityksi paljastettuaan Motorola Computer Groupin käyttämät epärehelliset hintasopimukset. Wordsworth Technologies Ltd on yrittänyt saada tarvitsemiaan osia Saksasta, mutta katsoo Motorolan estäneen sen, ja sama uhka koskee osien tämänhetkistä Hong Kongissa sijaitsevaa toimittajaa.

Tietääkseni Wordsworth Technologies oli tammikuussa 1999 esittänyt Euroopan komissiolle valituksen Motorolan hintasopimuksista, joilla Wordsworthin pyrittiin savustamaan ulos markkinoilta.

Onko valituksen käsittelyssä edistytty, ja jos on, millaiseen tulokseen on päädytty?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(21. toukokuuta 2003)

Kuten parlamentin jäsen tietää, komissio käynnisti tutkimuksen Motorola Computer Groupin (Motorola Incin eräs liiketoimintayksikkö) tiettyjä tuotteita koskevista myyntijärjestelyistä tarkoituksenaan varmistaa, ovatko kyseiset järjestelyt EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaiset. Tutkimus käynnistettiin sen jälkeen, kun komissio oli vastaanottanut Wordsworth Technologies Ltd:n valituksen tammikuussa 1999.

Komissio on tutkinut Wordsworth Technologies Ltd:n tekemää valitusta aktiivisesti. Komissio on lähettänyt lukuisia virallisia tietopyyntöjä Motorola Computer Groupille, yhtiön jälleenmyyjille ja asiakkaille sekä Wordsworth Technologies Ltd:lle voidakseen arvioida tosiseikkoja asianmukaisen taloudellisen ja oikeudellisen taustan perusteella. Se on järjestänyt myös useita tapaamisia Wordsworth Technologies Ltd:n ja muiden asianosaisten kanssa.

Parlamentin jäsentä kiinnostaa ehkä tietää, että Motorola Computer Group on tehnyt monia muutoksia myyntijärjestelyihinsä välittömästi komission tutkimusten seurauksena.

Komissio laatii parhaillaan lopullista arviota kaikista Wordsworth Technologies Ltd:n esiin tuomista seikoista. Arviossa otetaan huomioon Wordsworth Technologies Ltd:n alkuperäisessä kantelussa esitettyjen seikkojen lisäksi myöhemmässä kirjeenvaihdossa esiin tulleet asiat sekä parlamentin jäsenen tarkoittamat asiat, joista komissio sai tiedon itse asiassa vasta vuoden 2002 loppupuolella.

Komissio uskoo voivansa ilmoittaa Wordsworth Technologies Ltd:lle kantansa asiaan hyvin pian. Wordsworth Technologies Ltd:llä on silloin mahdollisuus tehdä kannasta huomautuksia.
—

CATS on hyvin laaja EMOTR:n tukiosaston maksujen tietokanta, joka sisältää nykyisellään yli 138 miljoonaa tietuetta. Kukin tietue voi sisältää 128 erilaista kenttää, jotka koskevat maksuja, tuensaajia, hakemuksia, tuotteita ja tarkastuksia. Tämän vuoksi kaikkia yksittäisiä arvoja on mahdotonta tarkastaa. Tämä on vakiomenetelmä, jota sovelletaan muissakin vastaavissa tietokannoissa.