KIRJALLINEN KYSYMYS E-0552/99

esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle

(12. maaliskuuta 1999)

Aihe: Kehitysapu

Miksi keskitulotason maiden saama EY:n kehitysapu vaikuttaa olevan asukasta kohti kolme kertaa niin suuri kuin matalan tulotason maiden saama apu? Onko olemassa suunnitelmia EY:n kehitysavun uudelleenkohdistamisesta köyhyyden poistamiseen sekä varojen siirtämisestä matalan tulotason maille vuosien 2000-2006 välillä?

Komission jäsenen João Pinheironkomission puolesta antama vastaus

(6. toukokuuta 1999)

Arvoisa parlamentin jäsen on oikeassa siinä, että köyhimmille maille suunnatun avun osuus on pienentynyt viime vuosina. Yhteisö on sitoutunut tukemaan köyhyydentorjuntakampanjaa kehitysmaissa. Komissio haluaa luonnollisesti varmistaa, ettei tällainen muutos heikentäisi kampanjaa, minkä vuoksi se aikoo seurata tarkkaan köyhimmille maille suunnatun yhteisön avun osuutta.

Kehitysapustrategian yhdenmukaisuuden ja tehokkuuden turvaaminen, mikä on parlamentin jäsenen kysymyksen ydin, on kuitenkin mutkikas kysymys. Kehitysavun jakaminen ei voi riippua yksinomaan köyhyyden asteesta. Sellaiset tekijät kuin historialliset tai kulttuuriset siteet, ulkopoliittiset tavoitteet, poliittinen ja taloudellinen vakaus, kumppanuuden laatu ja laajuus sekä kansalaisyhteiskunnan kehitystaso on otettava huomioon, kuten sekä neuvosto että parlamentti ovat myöntäneet. On myös syytä korostaa, että paikallinen kyky ottaa vastaan tukea ja se, missä määrin maassa tai alueella noudatetaan hyvää hallintotapaa, ovat ratkaisevia tekijöitä määritettäessä yhteistyön tehokkuutta. Näihin tekijöihin rahoittajien on vaikeaa vaikuttaa.

Viime vuosikymmenellä yhteisön Välimeren alueelle, Latinalaiseen Amerikkaan ja Itä-Eurooppaan tarkoitetut tukiohjelmat ovat laajentuneet jäsenvaltioiden asettamien ja parlamentin tukemien uusien poliittisten tavoitteiden seurauksena. Tämä on todellakin johtanut alhaisen tulotason maille tarkoitetun tuen osuuden supistumiseen (75 prosentista 56 prosenttiin tuen kokonaismäärästä vuosina 1986-1996). Kyseisten maiden saaman tuen rahallisen arvo kasvoi kuitenkin 31 prosenttia samalla kaudella. Lisäksi yhteisön osuus vähiten kehittyneille maille myönnettävästä tuesta on suurempi (34 prosenttia) kuin jäsenvaltioiden osuus keskimäärin (32 prosenttia). Henkeä kohti laskettu yhteisön tuki oli vähiten kehittyneille maille 2 ecua, kun se oli 1,4 ecua alemman keskitulotason maille.

Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että yhteisön tuen jakaminen vähiten kehittyneille maille ei kerro koko totuutta köyhyyden lieventämiseen käytetyistä toimenpiteistä. Tällöin ei nimittäin oteta huomioon yhteisön kumppanuusohjelmia, joita toteutetaan keskitulotason maissa (esimerkiksi Latinalaisessa Amerikassa), joista monissa esiintyy pitkittynyttä ja vakavaa köyhyyttä siitä huolimatta, että maat ovat vauraampia. Lisäksi nämä maat ovat taloudellisten yhteistyösopimusten suurimpia edunsaajia. Sopimuksilla edistetään maiden kehitystä auttamalla niitä luomaan suotuisamman ympäristön investoinneille, kansainväliselle kaupalle ja teknologian siirrolle ja lisäämällä näin niiden omia mahdollisuuksia torjua köyhyyttä.

Tulevaisuuden osalta Berliinissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymissä uusissa talousnäkymissä ennakoidaan vuosiksi 2000-2006 hyvin vaatimatonta 0,22 prosentin reaalikasvua 4 550 miljoonasta eurosta 4 610 miljoonaan euroon. Näkymissä ei oteta huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maille myönnettyä yhteisön kehitysapua, joka on peräisin erikseen rahoitettavasta Euroopan kehitysrahastosta (EKR). Vuoteen 2001 asti suurin osa tätä aluetta koskevista sitoumuksista on peräisin nykyisestä kahdeksannesta EKR:stä (jonka arvo on 15 000 miljoonaa euroa viiden vuoden kaudella). Myöhemmät ennusteet riippuvat Lomén yleissopimuksen jälkeisten rahoitusjärjestelyjen määrää ja toimintaa koskevista päätöksistä. Komissio aikoo tehdä ehdotuksen näitä järjestelyjä koskeviksi kokonaismäärärahoiksi lähikuukausina.

Lomén yleissopimuksen jälkeisiä neuvotteluja koskevan komission lähestymistavan yhtenä keskeisenä osana on tulevan AKT-kumppanuuden (AKT-maihin kuuluu suurin osa vähiten kehittyneistä maista) suuntaaminen kohti keskeisenä tavoitteena pidettävää köyhyyden vähentämistä. Tämä perustuu taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitean laatimiin suuntaviivoihin ja merkitsee epäilemättä resurssien uudelleenkohdentamista köyhimpiin maihin.

Tässä yhteydessä on lisäksi syytä huomauttaa, että jo tällä hetkellä ohjelmia tarkistetaan säännöllisesti ja varoja kohdennetaan tarvittaessa uudelleen keskeisenä tavoitteena pidettävään köyhyyden torjuntaan AKT-maiden osalta. Komissio on ottanut äskettäin käyttöön vuotuisen tarkistusjärjestelmän, jolla seurataan kokonaisvaltaisesti, miten yhteisön tuki kohdentuu kullekin tuensaajalle ja tarkistetaan sitä tarvittaessa. Järjestelmään liittyy kaikkien AKT-maiden kanssa tehtyjen sopimusten tämän vuoden aikana toteutettava välitarkistus, jonka avulla määrärahat, joita ei ole sidottu tai joita ei ole käytetty täysimääräisesti, voidaan kohdentaa uudelleen pienituloisiin maihin jo ennen vuosiksi 2000-2006 suunniteltua uutta rahoituskautta.