KIRJALLINEN KYSYMYS P-1734/00 esittäjä(t): Antonio Di Pietro (ELDR) komissiolle. Ispran yhteisen tutkimuskeskuksen uusi tutkimushenkilöstöä koskeva politiikka.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0212 - 0213



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1734/00 esittäjä(t): Antonio Di Pietro (ELDR) komissiolle (20. toukokuuta 2000) Aihe: Ispran yhteisen tutkimuskeskuksen uusi tutkimushenkilöstöä koskeva politiikka Myös Ispran keskuksessa sovellettavan uuden tutkimushenkilöstöä koskevan politiikan avulla on voitu asiantuntijahenkilöstön rekrytoinnissa käyttää tietynlaista joustavuutta (aloilla, joilla komissiolla ei ole varallaololuetteloa). Asiantuntijahenkilöstölle tarjotaan korkeintaan kolmen vuoden pituisia määräaikaisia työsopimuksia vakituisten työsuhteiden sijaan. Kyseinen käytäntö koskee 25 prosenttia koko henkilökunnasta. On järkevää ajatella, että työsopimusten päättäminen aiheuttaa hallintokuluja paikkoja täytettäessä (kilpailuista ilmoittaminen, rekrytointiprosessien järjestäminen ja ennen kaikkea uusien määräaikaisten työntekijöiden koulutus ja lisäksi kahden vuoden ajaksi työttömiksi joutuville työntekijöille maksettavat työttömyyskorvaukset). Onko komissio ryhtynyt analysoimaan uuden henkilöstöpolitiikan kustannuksia ja hyötyjä? Onko tehty vertailuja siitä, kummasta aiheutuu enemmän kustannuksia, määräaikaisen henkilökunnan korvaamisesta uusilla työntekijöillä vai työsopimusten muuttamisesta pysyviksi? Mitä tuloksia on saatu? Jos komissio on ottanut käyttöön tällaisen henkilöstöpoliittisen ohjelman taatakseen sen henkilökunnan tarkemman ja järkevämmän hallinnan suhteessa sen teettämiin työtehtäviin, miksi vastaavanlaisia määräaikaisia työsopimuksia ei tehdä niin, että ne kestäisivät jonkin tietyn hankkeen ajan? Eikö komissio katso, että uusi tutkimushenkilöstöä koskeva politiikka rajoittaa tehokkuusperiaatteiden toteuttamista ja komission käytössä olevien rajallisten henkilöstöresurssien tehokasta käyttöä, jotka ovat komission puheenjohtaja Prodin haluaman hallinnonuudistuksen perusperiaatteita? Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus (27. kesäkuuta 2000) Parlamentin jäsenen mainitsemat sopimukset ovat komission vuonna 1996 aloittaman, tutkimustalousarviosta palkattavaa henkilöstöä koskevan uuden politiikan (NPPR) mukaisia väliaikaisten toimihenkilöiden työsopimuksia, joiden enimmäiskesto on kolme vuotta. Näiden sopimusten tavoitteena on mahdollistaa tietynlainen joustavuus asiantuntijahenkilöstöresurssien hallinnassa etenkin aloilla, joilla komissiolla ei ole varallaololuetteloa. Tällaisen henkilöstön määrä saa olla enintään 25 prosenttia tutkimushenkilöstöstä. On syytä painottaa, että näiden sopimusten tarkoituksena ei ole kattaa minkään puiteohjelman kestoa, ei edes tietyn hankkeen kestoa. Sopimukset vastaavat rekrytointimenettelyä, joka täydentää muiden tutkimustalousarviosta palkattavien väliaikaisten toimihenkilöiden rekrytointimenettelyä, ja jonka tarkoituksena on, kuten parlamentin jäsen painottaa, että osaa tutkimushenkilöstöstä voidaan hallinnoida muita kohdennetummin. Koska nämä sopimukset ovat määräaikaisia ja niiden kesto rajoittuu kolmeen vuoteen, ehdokkaiden valintamenettely tapahtuu komission yksiköissä ehdokkaita koskevan, jatkuvasti voimassa olevan tietokannan pohjalta, joka on laadittu hakuilmoituksen perusteella. Hakuilmoituksia levitetään laajasti eurooppalaisessa lehdistössä ja erikoisalan lehdistössä. Muiden väliaikaisten toimihenkilöiden kanssa, jotka ovat NPPR:n vakaa ydin, tehdään aluksi 5 vuoden sopimus, joka voidaan ensin uusia 5 vuodeksi ja myöhemmin määrittämättömälle ajanjaksolle. Nämä toimihenkilöt valitaan rekrytointiluettelon perusteella, joka on laadittu valintamenettelyn pohjalta. Tämä valintamenettely koostuu kokeista, joita voi verrata komission muiden yleisten kilpailujen kokeisiin. Edellä esitetyn pohjalta ja ottaen huomioon lakisääteiset velvoitteet, joita komission on noudatettava kilpailun järjestämisessä, kustannus/hyöty-analyysin tekemiseen ei näytä olevan mahdollisuuksia. Väliaikaisille toimihenkilöille, joiden kanssa tehdään kolmen vuoden sopimus, kerrotaan heti alussa, että heidän sopimuksensa kesto on tarkasti rajattu. Jos he haluavat saada työpaikan komissiossa, heillä on tietenkin mahdollisuus osallistua kilpailuun tai valintamenettelyyn samoin ehdoin kuin muutkin ehdokkaat. Komissio arvioi, että NPPR, ja etenkin kolmen vuoden sopimukset, jotka mahdollistavat toimihenkilöiden nopean rekrytoinnin erityisillä erikoisaloilla, joille ei ole olemassa varallaololuetteloa, on täysin tehokkuusperiaatteen ja resurssien optimaalista käyttöä koskevan periaatteen jotka ovat uudistuspolitiikan perusperiaatteita mukaista.