FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/199

(2004/C 70 E/215)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-3024/03

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(8. lokakuuta 2003)

Aihe: Tarvittava vakaussopimuksen pidentäminen ja tarkistaminen

Vuodesta 2000 lähtien EU on kärsinyt voimakkaasta talouskasvun hidastumisesta ja työttömyyden kasvusta. Ennusteet vuodeksi 2003 eivät ole optimistisia, ja ne vahvistavat käsitystä, että taantumasta päästään eroon vain harjoittamalla ekspansiivista budjettipolitiikkaa, jonka avulla piristetään talouskasvua ja työllisyyttä. Ei ole sattumaa, että komissio suhtautuu positiivisesti niin sanottuun kasvualoitteeseen. Tämän lisäksi tämän kesän lämpöaalto tuhosi miljoonia hehtaareita metsää ja kaupunkiympäristöä, aiheutti kuolonuhreja, hävitti omaisuutta, perusrakenteita ja sosiaalista infrastruktuuria etenkin Portugalissa, jossa lähes viisi prosenttia alueesta tuhoutui, mikä pahensi maassa vallitsevaa taloudellista taantumaa.

Tässä yhä kouriintuntuvammassa todellisessa tilanteessa on ristiriitaista se, että noudatetaan erinäisistä vastustavista äänenpainoista huolimatta tavoitteiltaan järkkymättömän vakaussopimuksen järjettömiä kriteereitä, vaikka todellisuudessa maat kuten Saksa ja Ranska ovat jo kolmen vuoden ajan joutuneet ylittämään kolmen prosentin budjettivajetta koskevan rajan.

Tällainen politiikka on johtanut investointien vähenemiseen valtion sosiaalisilla aloilla, kannustanut yksityistämään ja siirtämään sokeasti julkisia varoja sekä edistänyt erinäisiä luovan kirjanpidon käytäntöjä, joiden vuoksi valtion tilinpidon avoimuus vähenee. Jopa Sapir-kertomuksessa myönnetään, että ”vakautta” koskeva tavoite on ollut vastuussa heikosta talouskasvusta. Hallitusten ja komission edustajien puheenvuoroissa on ilmaistu tarve tehdä vakaussopimuksesta nykyaikaisempi ja joustavampi.

— Eikö komissio katso, että vakaussopimuksella pahennetaan EU:n taloutta taantumaan ajavia tekijöitä ja rangaistaan talouskasvusta, minkä takia sopimusta on välttämättä pidennettävä välittömästi, jotta edistetään taloudellisten suuntaviivojen yleistä tarkistamista ja varmistetaan tarvittava talouskasvun ja työllisyyden tukeminen?

— Eikö komissio katso, että vuodesta 1997 noudatetulla sopimuksella on saatettu kyseenalaisiksi julkiset palvelut ja kansalaisiin kohdistuva valtion sosiaalinen vastuu?

— Eikö komissio katso, että julkisia investointeja koskevat menot olisi jätettävä vajelaskelmien ulkopuolelle? Eikö komissio katso, että erityisesti Portugalin tapauksessa tässä taloudellisessa tilanteessa investointimenot, jotka liittyvät tämän kesän metsäpaloihin, olisi jätettävä budjettivajetta koskevien laskelmien ulkopuolelle?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(7. marraskuuta 2003)

Komissio katsoo, että EY:n perustamissopimuksen ja vakaus- ja kasvusopimuksen julkista taloutta koskevat tavoitteet ja säännöt ovat edelleen voimassa. Lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen rahoitusasema on tarpeellinen varovaisuusperiaatteen mukaisessa julkisen talouden hoidossa, joka on kaikkien maiden taloudellinen intressi. Lähellä tasapainoa olevassa tai ylijäämäisessä rahoitusasemassa automaattiset vakauttajat voivat toimia täydellä teholla talouden laskusuhdanteissa, ja suurien uudistuksien taloudellisista vaikutuksista selvitään riittävän liikkumavaran ansiosta. Se on myös sopiva keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoite, kun ajatellaan monen maan korkeita velkalukuja, suuria ehdollisia vastuita ja ikääntyvästä väestöstä johtuvaa eläke- ja terveydenhuoltokulujen kasvua. Kaikki nämä haasteet voidaan kohdata ainoastaan silloin, kun maat tekevät kestäviä ratkaisuja julkisen velan vähentämiseksi seuraavan vuosikymmenen aikana.

Julkisen rahoituksen alalla jäsenvaltiot voivat edistää Lissabonin tavoitteita käyttämällä julkisia menoja mahdollisimman tehokkaasti, kohdentamalla julkisia menoja yleisten budjettirajoitusten puitteissa kasvua edistäviin kustannustehokkaisiin investointeihin ja lisäämällä julkisen tuen vipuvaikutusta yksityisissä investoinneissa. Neuvoston 26. kesäkuuta 2003 hyväksymien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen suuntaviiva 14 perustuu juuri näihin tapoihin. Tämä suuntaviiva sisältää useita tapoja, joilla julkisen sektorin pitäisi lisätä kasvua. Kasvua voisi lisätä esimerkiksi ”kohdentamalla julkisia menoja fyysiseen ja inhimilliseen pääomaan sekä osaamiseen tehtäviin kasvua edistäviin investointeihin yleiset budjettirajoitukset huomioon ottaen”. Suuntaviivan täytäntöönpano ja rakenneuudistukset, jotka neuvosto on asettanut aina ensisijaisiksi, nopeuttavat talouskasvua ja lisäävät työpaikkojen määrää.

Euroopan unionin talousarviosääntöjen ja julkisten investointien suhdetta on tarkasteltu yksityiskohtaisesti kertomuksessa Julkinen talous EMUssa 2003 (1). Analysoitaessa tietoja tarkasti investointiasteen muutoksen ja Euroopan unionin julkisen talouden valvontaa koskevien puitteiden välistä yhteyttä on vaikea nähdä. Monien jäsenvaltioiden julkiset investointimenot eivät ole todellakaan enää laskeneet rahaliiton perustamisen jälkeen.

Komissio myönsi Portugalille 17. syyskuuta 2003 48,5 miljoonan euron suuruisen määrärahan Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta metsäpalojen vuoksi. Julkisen talouden kehityksen takia neuvosto esitti Portugalille 11. marraskuuta 2003 suosituksia liiallisen alijäämän vähentämisestä viimeistään vuonna 2003. Valvoessaan tilannetta nähdäkseen, noudattavatko Portugalin viranomaiset neuvoston suosituksia komissio ottaa huomioon kaikki merkitykselliset tiedot, mukaan lukien viimeisimmät talousennusteet, joissa huomioidaan kesän 2003 tapahtumat.

(1) KOM(2003) 283 lopullinen.