ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0125



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0738/99 esittäjä(t): Alessandro Danesin (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Neuvottelut Slovenian liittymisestä Euroopan unioniin Kiitos hallinnollisten elintensä, niiden poliittisen vakauden ja taloudellisen luotettavuuden, Slovenia vaikuttaa olevan niiden ensimmäisen ryhmän kuuden valtion joukossa, joiden kanssa Euroopan unioni aloitti liittymisneuvottelut jo maaliskuussa 1998 (vaikka Eurooppa-sopimus tuli voimaan vasta 1. helmikuuta). Vielä ei kuitenkaan ole ratkaistu kysymystä siitä, kuinka Slovenian alueella aina läsnä olleelle italialaiselle vähemmistölle palautetaan sille kuuluva omaisuus (tällaista takavarikointia tapahtuu edelleen, vaikkakin vähäisemmässä määrin, ja se oli Jugoslavian edellisen hallinnon häikäilemättömän pakkolunastuspolitiikan kohteena). Kiistan aihe on jatkuvasti selvää syrjintää italialaisen vähemmistön oikeuksia kohtaan huolimatta Italian ja Slovenian hallitusten yrityksistä selvittää asiaa, ja Euroopan unionin ja Slovenian välisten uusien suhteiden valossa asia vaikuttaa vielä epäoikeudenmukaisemmalta ottaen huomioon, että liittymisneuvottelut ovat käynnissä. On totta, että Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminassa vuonna 1993 vahvistamien niiden liittymiskriteerien joukossa, jotka jäsenyyttä hakevien valtioiden tulisi täyttää jo ennen liittymistä, on vain yksi poliittinen kriteeri vähemmistöjen oikeuksien täysipainoisesta kunnioittamisesta, mutta se koskee myös menneisyydessä takavarikoidun omaisuuden jakamista. 1. Onko Euroopan komissio tietoinen tästä vielä ratkaisemattomasta kysymyksestä? 2. Onko komissio jo ottanut asian esille Slovenian viranomaisten kanssa käymissään keskusteluissa (juuri näinä päivinä on tarkoitus pitää assosiointineuvoston ensimmäinen kokous)? 3. Katsooko komissio, että neuvottelujen tuloksen olisi riiputtava tämän asian ratkaisemisesta? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Komissio on tietoinen siitä, että yksityistäminen toteutuu Sloveniassa erittäin hitaasti. Komissio ei sen sijaan ole tietoinen yksityistämiseen liittyvästä italialaisen vähemmistön syrjinnästä Sloveniassa. Nykyiseen yksityistämistä koskevaan lakiin ei sisälly tällaista syrjintää. Lain mukaan italialaiseen vähemmistöön kuuluvilla asukkailla on tasavertaiset oikeudet, kun he hakevat Slovenian kansalaisuutta. Yksityistämisestä keskusteltiin Slovenian viranomaisten kanssa yleisesti yhteisön ja Slovenian välisen assosiaatiokomitean kokouksessa Ljubljanassa 25. maaliskuuta 1999. Viranomaiset antoivat ajantasaistetut tiedot tilanteesta. Edeltävään viitaten liittymisneuvottelujen ehtoihin ei ole tarpeen tehdä muutoksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0642/99

esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle

(16. maaliskuuta 1999)

Aihe: Tanskan lyijykristallilasille asettama maahantuontikielto

1. Onko komissiolla tietoa siitä, voiko lyijykristallilasista vapautua lyijyä ioneina?

2. Mitä mieltä komissio on siitä, että Tanskan hallitus on viitannut asetukseen lyijyn ja tiettyjen lyijyä sisältävien tuotteiden viennin, myynnin ja valmistuksen kieltämisestä asettaessaan lyijykristallilasin maahantuontikiellon?

Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus

(30. huhtikuuta 1999)

Lyijykristallia valmistetaan hyvin korkeassa lämpötilassa, jolloin lyijystä tulee lasimassan ainesosa, joka on kemiallisesti ja fysikaalisesti erittäin stabiili. Nykyään lyijyn liukenemiseen sovelletaan voimassa olevan ISO-standardia, joka koskee lyijyn liukenemista lyijykristallista valmistetuista pöytäastioista. Siinä asetetaan liukenemisen raja-arvoksi 2,50 miljoonasosaa lyijyä (Pb) suurikokoisille astioille ja 5,00 miljoonasosaa pienikokoisille astioille.

Tarkistettua standardia valmistellaan parhaillaan, ja siinä raja-arvoksi asetetaan 0,75 miljoonasosaa lyijyä suurille astioille ja 1,50 miljoonasosaa pienille astioille. Kansainvälinen kristalliyhdistys on jo ottanut käyttöön nämä raja-arvot vapaaehtoisina normeina, joita sovelletaan ja noudatetaan.

Tanskan viranomaiset ovat 31. joulukuuta 1998 ilmoittaneet komissiolle asetusehdotuksesta, joka koskee tiettyjen lyijyä sisältävien tuotteiden tuonti-, myynti- ja valmistuskieltoa. Ilmoitus on tehty noudattaen menettelyä, josta on säädetty teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22. kesäkuuta 1998 annetussa direktiivissä 98/34/EY(1), jolla kodifioidaan direktiivi 83/189/ETA ja siihen tehdyt muutokset.

Mainitun direktiivin mukaisella ilmoitusmenettelyllä pyritään jo etukäteen poistamaan perusteettomia esteitä jäsenvaltioiden välisessä tietojen toimittamisessa. Tanskan viranomaisten ilmoittaman asetusehdotuksen ensisijaisena tavoitteena on kieltää lyijyä sisältävän kristallilasin maahantuonti. Kielto estää muissa jäsenvaltioissa laillisesti valmistetun tai kaupan pidetyn kristallilasin saattamisen Tanskan markkinoille. Tämän voidaan katsoa olevan ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan määräysten kanssa, ellei tässä tapauksessa pystytä perustelemaan objektiivisesti ja ottaen huomioon ihmisten ja ympäristön suojelu, että toimenpide on suhteutettu ja perusteltu.

Hanketta tutkitaan vielä tässä vaiheessa, eikä komissio ole vielä muodostanut lopullista kantaansa.

(1) EYVL L 204, 21.7.1998.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0465/99 esittäjä(t): Ulla Sandbæk (I-EDN) komissiolle (5. maaliskuuta 1999) Aihe: Aseet ja Marokko Koska Marokko on miehittänyt Länsi-Saharaa laittomasti vuodesta 1973 ja on yleisesti tunnettua, että se aikaisemmin käytti tähän sotaan miljoona dollaria päivässä, pyydän komissiota vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: 1. Miten paljon rahaa Marokko tarkalleen käyttää tällä hetkellä tämän laittoman miehityksen jatkamiseen? 2. Miten suuri osa EU:n tuesta käytetään aseisiin? 3. Mitkä EU-maat myyvät aseita Marokolle? 4. Miten tämä vastaa johdonmukaisuutta koskevaa EU:n politiikkaa? Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus (16. huhtikuuta 1999) Komissiolla ei ole käytettävissään tietoja varoista, jotka Marokko on käyttänyt Länsi-Saharan alueella. Marokon saama yhteisön tuki on tarkoitettu taloudellisen siirtymäkauden sekä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tukemiseen. Varoja ei siis osoiteta asevarusteluun. Koska yhteisön säädöksillä ei säännellä jäsenvaltioiden asevientiä, arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutkimaan asiassa 9. joulukuuta 1991 annetulla Yhdistyneiden kansakuntien (YK) päätöslauselmalla 46/36 L perustettua Yhdistyneiden kansakuntien ylläpitämää tavanomaisten aseiden rekisteriä. YK:n jäsenvaltiot ilmoittavat tavanomaisia aseita koskevasta tuonnistaan ja viennistään kyseisen päätöslauselman mukaisesti jokaisen kalenterivuoden huhtikuun 30. päivään mennessä. Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle käytettävissään olevien vuotta 1997 koskevien julkisten tilastojen perusteella, että Marokolle aseita (93 ryhmä "Aseet ja ampumatarvikkeet; niiden osat ja tarvikkeet") myyneet jäsenvaltiot ovat Espanja, Ranska, Italia, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta.
Virallinen lehti nro C 348 , 03/12/1999 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0629/99 esittäjä(t): Anne McIntosh (PPE) komissiolle (12. maaliskuuta 1999) Aihe: Työaikadirektiivi Onko komissio tehnyt arviota työaikadirektiivin laajentamisehdotuksen vaikutuksista kuljetusalaan? Eivätkö kustannukset voi muodostua kohtuuttoman korkeiksi ja vaarantaa joidenkin maantieliikenteen harjoittajien toiminnan jatkumisen? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Komission arvio työaikadirektiivin ehdotetun laajentamisen vaikutuksesta kuljetusalaan on esitetty komission ehdotuksen(1)1) kohdassa "Ehdotuksen vaikutus yritystoimintaan ja erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yrityksiin)". Arvioinnissa todetaan, että direktiivin täytäntöönpanosta johtuvia hyötyjä ja kustannuksia ei ole mahdollista arvioida täsmällisesti. Parhaiten ehdotuksen kokonaisvaikutuksen todennäköinen suuruus voidaan ilmoittaa noin 0,2 prosentin nettokustannuksina palkkoihin käytettävästä rahamäärästä. Kun otetaan huomioon ehdotuksesta aiheutuva hyöty (paremmat sosiaaliset olot ja parantunut tieturvallisuus), direktiivin ei katsota sitten, kun se on annettu, johtavan maantieliikenteen alalla kohtuuttomiin kustannuksiin tai konkursseihin. (1) EYVL C 43, 17.2.1999.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0795/99 esittäjä(t): Reimer Böge (PPE) komissiolle (22. maaliskuuta 1999) Aihe: Eläinten kuljetus teuraaksi Euroopan unionin vuoden 1999 talousarviossa - luku B2-511 - olevasta huomautuksesta ilmenee, että 2 500 000 euron määräraha on osoitettu eläinten suojeluun liittyvien määräysten noudattamisen valvontaan kuljetettaessa eläimiä teuraaksi Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella. Tämä sama kirjaus esiintyi vuosien 1997 ja 1998 talousarvioissa. Voiko komissio selittää, miksi mitään osaa tästä määrärahasta ei ole vielä käytetty tähän tärkeään asiaan, vaikka sopivien ehdotusten valmisteluun on ollut runsaasti aikaa? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Komissio on perustanut Kuluttajapolitiikasta ja kuluttajien terveyden suojelusta vastaavan pääosaston (PO XXIV) alaisuuteen Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston, jonka tehtävänä on toteuttaa tarkastuksia jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa sekä valvoa eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana ja direktiivien 90/425/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 19. marraskuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/628/EY(1) säädetyn eläinten hyvinvointia koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista. Komissio tutkii ratkaisuja ja hallinnollisia toimia, joilla budjettikohdasta B2-511 voitaisiin osoittaa varoja Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston käyttöön yhteisön alueella ja sen ulkopuolella tapahtuviin teuraseläinten kuljetuksiin liittyvien tarkastusten tehostamiseksi. (1) EYVL L 340, 11.12.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0094/99

esittäjä(t): Gerardo Fernández-Albor (PPE) komissiolle

(27. tammikuuta 1999)

Aihe: Argentiinan ja Chilen rajasopimuksia koskeva yhteisön lausunto

Argentiinan ja Chilen rajaongelmista johtuvat ikivanhat kiistat ovat vähentyneet minimiinsä, kun toinen toisensa jälkeen on tehty sopimuksia, jotka ovat myötävaikuttaneet siihen, että maiden välinen pysyvä jännite on poistunut.

Merkitys, joka näillä sopimuksilla on yhteiseloon Latinalaisen Amerikan eteläkärjessä, on erittäin huomattava. Ne osoittavat uutta poliittista ja diplomaattista halua, jolla taataan uusi näkökulma näiden valtioiden välisen rauhaan, yhteistyöhön ja siteiden tiivistymiseen. Tämä näkökulma leviää myös muihin maihin, joiden välillä saattaa olla samantyyppisiä rajakiistoja.

Voiko komissio Euroopan unionin edustajana kertoa, mitä EU:n kiinnostusta näiden maiden suhteiden positiiviseen poliittiseen ja diplomaattiseen kehitykseen osoittavia lausuntoja se tai muut EU:n toimielimet ovat antaneet Argentiinan ja Chilen rajasopimusten johdosta?

Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus

(23. helmikuuta 1999)

Komissio toteaa tyydytyksellä, että taannoisissa Chilen ja Argentiinan välisissä rajakiistoissa päästiin myönteiseen ratkaisuun. Se auttoi poistamaan ongelmat, joita näiden kahden maan välillä oli "Hielos Continentalesin" alueella. Ratkaisu epäilemättä edistää merkittävästi turvallisuuden vakauttamiskehitystä latinalaisen Amerikan mantereen eteläkärjessä.

Komissio on aina pyrkinyt edistämään alueen maiden välisten suhteiden vahvistamista yhteisön ja latinalaisen Amerikan maiden, erityisesti Argentiinan ja Chilen, välillä tehtyjen sopimusten mukaisesti. Politiikan yleisenä tavoitteena on luoda maiden välille kestävät suhteet ja säilyttää rauha alueella. Vuonna 1990 tehdyn yhteisön ja Argentiinan välisen sopimuksen 4 artiklassa todetaan, että yhteisön yhteistyön tavoitteena on tukea Argentiinan yhdentymiskehitystä latinalaisen Amerikan maihin ottaen erityisesti huomioon raja-alueiden aiheuttamat ongelmat.

Tavoitteen saavuttamiseksi komissio toteutti latinalaisen Amerikan mantereella ja varsinkin sen eteläkärjen alueella toimia, joilla tuettiin alueellista integraatiota, edistettiin kansantalouksien yhteistyötä ja lähentymistä, parannettiin kauppavaihtoa ja kehitettiin poliittista ja kansanedustuselinten välistä vuoropuhelua. Rion ryhmän yhteydessä yhteisö aloitti poliittisen vuoropuhelun, joka koski muun muassa luottamusta ja turvallisuutta edistäviä toimia. Aiheita käsiteltiin useissa seminaareissa, jotka järjestettiin Punta del Estessä, Quitossa ja Santa Cruz de la Sierrassa. Niissä käytiin avartavia keskusteluja latinalaisen Amerikan ja Euroopan turvallisuuteen liittyvistä tärkeistä kysymyksistä.

Komissio pyrkii jatkossakin lisäämään ja lujittamaan yhteisön ja latinalaisen Amerikan välisiä suhteita tärkeimpänä tavoitteenaan turvallisuuden ja rauhan säilyttäminen.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0673/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso henkilöä kohden on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, lasketaan kuuluviksi tavoitteen 1 alueisiin ja ne hyötyvät huomattavista yhteisötuista. Jotta tiedettäisiin, ylittyykö tämä kynnys vai ei, rakennerahastojen yleiset säännökset vahvistavassa neuvoston asetusluonnoksessa (KOM(98) 0131 lopull.)(1) säädetään otettavaksi huomioon Eurostatissa viimeisen kolmen vuoden ajalta käytettävissä olevat luvut. Tällä hetkellä sillä on tiedot ainoastaan varainhoitovuosilta 1994, 1995 ja 1996. Mitkä ovat Baskimaan luvut kyseisinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0665/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso henkilöä kohden on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, lasketaan kuuluviksi tavoitteen 1 alueisiin ja ne hyötyvät huomattavista yhteisötuista. Jotta tiedettäisiin, ylittyykö tämä kynnys vai ei, rakennerahastojen yleiset säännökset vahvistavassa neuvoston asetusluonnoksessa (KOM(98) 0131 lopull.)(1) säädetään otettavaksi huomioon Eurostatissa viimeisen kolmen vuoden ajalta käytettävissä olevat luvut. Tällä hetkellä sillä on tiedot ainoastaan varainhoitovuosilta 1994, 1995 ja 1996. Mitkä ovat Kastilia la Manchan luvut kyseisinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0232/99 esittäjä(t): Ana Miranda de Lage (PSE) komissiolle (12. helmikuuta 1999) Aihe: Eurooppalaisten tuotteiden tullimaksujen nousu Yhdysvalloissa Banaanialaa koskevasta Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välisestä riidasta joutuvat kärsimään sellaiset eurooppalaiset tuotannonalat, joilla ei ole riidan kanssa mitään tekemistä. Esimerkiksi Espanjan keksiteollisuuden markkinaosuuden uhkana on 100 prosentilla noussut tulli. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa suojellakseen tätä eurooppalaista teollisuuden alaa kaupallisten kostotoimenpiteiden mielivaltaisuudelta? Voiko komissio ilmoittaa kostotoimista kärsivien tuotteiden lukumäärän, niiden viennin arvioidun arvon ja kiintiöiden menetykset sekä eurooppalaisia tuotteita vastaan toteutetuista toimista mahdollisesti hyötyvät maat? Komission jäsenen Sir Leon Brittaninkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiinE-0231/99 ja E-0232/99 (11. maaliskuuta 1999) Komissio kehoittaa arvoisaa parlamentinjäsentä tutustumaan lausuntoon, jonka komissio antoi parlamentin täysistunnossa 9. maaliskuuta 1999 Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisestä banaaneja koskevasta kauppakiistasta.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0128



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0668/99 esittäjä(t): José García-Margallo y Marfil (PPE) komissiolle (26. maaliskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastot Alueet, joiden tulotaso henkilöä kohden on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, lasketaan kuuluviksi tavoitteen 1 alueisiin ja ne hyötyvät huomattavista yhteisötuista. Jotta tiedettäisiin, ylittyykö tämä kynnys vai ei, rakennerahastojen yleiset säännökset vahvistavassa neuvoston asetusluonnoksessa (KOM(98) 0131 lopull.)(1) säädetään otettavaksi huomioon Eurostatissa viimeisen kolmen vuoden ajalta käytettävissä olevat luvut. Tällä hetkellä sillä on tiedot ainoastaan varainhoitovuosilta 1994, 1995 ja 1996. Mitkä ovat Galician luvut kyseisinä vuosina? (1) EYVL C 176, 9.6.1998, s. 1.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0132/99 esittäjä(t): Klaus-Heiner Lehne (PPE) komissiolle (2. helmikuuta 1999) Aihe: Vuosi 2000 -ongelma Yhdysvalloissa on velvollisuus merkitä jokaiseen tuotteeseen, selviääkö se ongelmitta päivämäärän vaihtumisesta vuodesta 1999 vuoteen 2000 (vuosi 2000 -ongelma). Jokaiseen elektroniseen laitteeseen - oli kyseessä sitten tietokone tai televisio - on siis merkittävä, kykeneekö se selviytymään vuoden 2000 aiheuttamasta ongelmasta. Euroopassa ei toistaiseksi ole tällaista ilmoitusvelvollisuutta. Tässä yhteydessä kysyn komissiolta seuraavaa: Mihin tuloksiin komissio on päätynyt miettiessään tämän ongelman ratkaisemista kuluttajansuojan välttämättömyyden kannalta? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (11. maaliskuuta 1999) Komissio on tehnyt ensimmäisen analyysin vuoteen 2000 liittyvästä tietokoneongelmasta 25. helmikuuta 1998 antamassaan tiedonannossa(1). Vuoteen 2000 siirryttäessä on syytä kiinnittää huomiota erilaisiin siitä aiheutuviin seurauksiin, ja komissio seuraa erityisesti mahdollisia vaikutuksia kuluttajiin. Kuluttajakomitean (joka on komissiota kuluttajapolitiikan hallinnoimisessa neuvova elin) tilapäinen työryhmä on keskustellut ongelmasta ja antanut lausunnon, jossa mainitaan sellaisten tilanteiden tunnistaminen, joihin kuluttajat saattavat joutua, ja annetaan suosituksia, joilla pyritään minimoimaan vuoden 2000 vaikutus kuluttajien taloudellisiin etuihin, terveyteen ja turvallisuuteen. Tuotemerkinnät perustuvat teollisuuden tai jakeluportaan vapaaehtoisiin aloitteisiin, mahdollisesti yhteistyössä viranomaisten kanssa. Kuluttajakomitea arvioi, että tällaisilla merkintäohjelmilla voidaan parantaa kuluttajansuojaa, varsinkin jos ne yhdistyvät jäsenvaltioissa voimassa oleviin lakisääteistä takuuta koskeviin sääntöihin. Esimerkiksi Tanskan "2000-valmis" ohjelmassa myyjä ilmoittaa, että tuote pystyy käyttämään kaikkia luvuista 1900 ja 2000 johdettuja päivämääriä, ja sitoutuu huolehtimaan kaikista mahdollisista valituksista 31. tammikuuta 2001 asti (takuun kestoajasta riippumatta). Koska ei ole olemassa yleismaailmallista normia sen varmistamiseksi, että tuote selviää vuoteen 2000 liittyvästä ongelmasta, ja koska on vaikeata saada jotakin riippumatonta elintä tai viranomaistahoa sertifioimaan tuotteita tästä aiheutuvan oikeudellisen vastuun vuoksi, merkintöjä ei voida pitää ainoana ratkaisuna vuoteen 2000 liittyvään tietokoneongelmaan. Samoista syistä komissio ei kaavaile ehdotusta Euroopan laajuiseksi merkintäohjelmaksi. (1) KOM(98) 102 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0118



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0811/99 esittäjä(t): Joaquín Sisó Cruellas (PPE) komissiolle (6. huhtikuuta 1999) Aihe: Tutkimuslaitosten valinta Euroopan komissio on valinnut 81 ETA:n alueella sijaitsevaa suurta tutkimuslaitosta, jotka ovat tärkeimpiä korkealaatuisen tutkimustyön toteuttamisessa. Niiden luettelo julkaistiin virallisessa lehdessä(1), jotta eurooppalaisten tutkijoiden pääsymahdollisuudet näihin laitoksiin helpottuisivat. Voisiko komissio kertoa minulle: 1. Mitä valintamenettelyä käytettiin? 2. Mitkä ovat olleet valintakriteerit? 3. Onko olemassa jotakin unionin tukimuotoa, joka on suunnattu niihin eurooppalaisiin tutkijoihin, jotka ovat kiinnostuneita pääsynmahdollisuuksista näihin laitoksiin? 4. Mitä Euroopan unioni tekee helpottaakseen tutkimustyötä unionissa? Onko olemassa taloudellisia ja/tai muita tukikeinoja tukemaan henkilöitä, jotka haluavat omistautua tutkimustyölle? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Tutkijoiden kanssa tehdyillä sopimuksilla, joita on tuettu tutkijoiden koulutus- ja liikkuvuusohjelman (TMR) toiminnasta "Työskentelymahdollisuudet suurissa tutkimuslaitoksissa", on tarkoitus rahoittaa tutkijaryhmien (tai yksittäisten tutkijoiden) pääsy tutkimuslaitoksiin, joissa heillä ei olisi muuten mahdollisuutta työskennellä. Tutkijaryhmät ovat tukikelpoisia, jos ne tekevät tutkimustyötä yhteisössä tai ohjelmaan assosioituneessa valtiossa. Yhteisön rahoituksella on tarkoitus kattaa 100 % tukeen oikeutettujen tutkijoiden matka- ja oleskelukustannuksista. Tutkijoiden täytyy olla jostakin muusta maasta kuin siitä, jossa tutkimuslaitos sijaitsee. Yhteisön rahoituksella voidaan myös kattaa enimmillään 100 % lisäkustannuksista, jotka aiheutuvat tutkijoiden ottamisesta tutkimuslaitokseen. Menetelmä ja perusteet, joilla tutkimuslaitosten ehdotukset on valittu, löytyvät komission vuonna 1996 julkaisemasta TMR-työohjelmasta(2). Lisätietoja löytyy TMR-LSF -toiminnan tietopaketista ja arviointioppaasta, jotka ovat saatavissa TMR-ohjelman kotisivulta Internetistä (http://www.cordis.lu/tmr/src/alsf1.htm). Yleisempää tietoa tutkijavoimavarojen lisäämistä koskevasta ohjelmasta, joka on TMR-ohjelman seuraaja, on saatavissa työohjelmasta ohjelman uudelta kotisivulta Internetistä (http://www.cordis.lu/improving/home.html). (1) EYVL C 36, 10.2.1999. (2) ISBN 92-827-7173-3.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0805/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (6. huhtikuuta 1999) Aihe: Iso-Britannian Turkille padonrakennustöihin myöntämä rahoitus Kuten tunnettua, Iso-Britannian asiasta vastaavat viranomaiset myönsivät rahoitusta Turkin suunnitelmalle rakentaa useita patoja Tigris- ja Eufrat-jokiin. Kun otetaan huomioon, että a) vesivarojen yhteishallinnan merkitys on suuri ja vaakalaudalla ovat merkittävät edut niiden maiden osalta, joiden läpi joet virtaavat, b) töiden toteuttaminen aiheuttaa valtavan ekologisen katastrofin, tuhannet alueen asukkaat joutuvat jättämään talonsa sekä 15 kaupunkia ja 52 kylää, joissa sijaitsee myös ainutlaatuisia muistomerkkejä, jää veden alle, c) Turkki on niiden harvojen valtioiden joukossa, jotka eivät ole allekirjoittaneet YK:n sopimusta vuodelta 1997, jonka tarkoituksena on ratkaista rajakiistoja vesivaroja yhteisesti hallinnoivien naapurivaltioiden välillä, d) EU:n jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet vesivarojen hoitoa koskevan YK:n sopimuksen, ja Euroopan unionista annetun sopimuksen 130 u artiklan 3 kohdan sekä 130 v artiklan mukaisesti yhteisö ja jäsenvaltiot noudattavat niitä velvoitteita ja ottavat huomioon ne tavoitteet, jotka ne ovat hyväksyneet Yhdistyneissä Kansakunnissa ja muissa toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä, kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Onko komissio sitä mieltä, että tapa, jolla Turkin suunnittelemia rakennustöitä tuetaan, täyttää yhteisestä vesivarojen hoidosta annetun YK:n sopimuksen sisältämät ehdot, huolimatta siitä, että Turkki ei ole allekirjoittanut sopimusta? 2. Jos näin ei ole, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, Euroopan unionista annetun sopimuksen artiklojen nojalla, jotta Iso-Britannia luopuisi hankkeen rahoittamisesta? Komission jäsenen H. van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (6. toukokuuta 1999) Kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, Turkki ei ole allekirjoittanut kirjallisessa kysymyksessä mainittua YK:n yleissopimusta vuodelta 1997. Tätä sopimusta ei siten voida käyttää Turkkia vastaan. Yhteisön talousarviosta ei myöskään rahoiteta arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa hanketta. Nykytilanteessa Yhdistyneen kuningaskunnan tälle hankkeelle antamaa rahoitustukea koskeva kysymys kuuluu Iso-Britannian viranomaisille.