ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1671/02 esittäjä(t): Martin Schulz (PSE) komissiolle. Aselaki Euroopan unionissa.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0235 - 0236



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1671/02 esittäjä(t): Martin Schulz (PSE) komissiolle (5. kesäkuuta 2002) Aihe: Aselaki Euroopan unionissa Saksalaisen Erfurter Gutenberg -lukion oppilas ampui koulussa kuusitoista ihmistä 26. huhtikuuta 2002. Traaginen tapahtuma aloitti Saksassa ja Euroopan unionissa laajan julkisen pohdinnan väkivaltaan suhtautumisesta yhteiskunnassamme. Erityisesti aselaki nousi jälleen keskustelun kohteeksi. Mitä mahdollisuuksia komissio näkee jäsenvaltioiden lakien harmonisoimiseksi, niin että aseen hankkimista koskeva lainsäädäntö olisi yhtenäinen kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (1. heinäkuuta 2002) Euroopan tasolla 18 päivänä kesäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/477/ETY(1) toimii jo yleisenä säännöstönä aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta sekä aseiden siirtämisestä unionin jäsenvaltiosta toiseen. Direktiivissä säädetään tuliaselajeista, joiden hankinta ja hallussapito on yksityishenkilöille joko kiellettyä, luvanvaraista tai ilmoituksenalaista. Direktiivin mukaisesti tuliaseita voi siirtää jäsenvaltiosta toiseen ainoastaan siinä säädetyillä menettelyillä, jotka mahdollistavat sen, että jäsenvaltiot saavat tietää aseiden saapumisesta niiden alueelle. Suurimmassa osassa säännöksiä sallitaan jäsenvaltioiden toteuttaa vielä säädettyjäkin tiukempia toimenpiteitä. Direktiivillä ei rajoiteta metsästykseen ja urheiluammuntaan liittyvien kansallisten säädösten soveltamista. Komissio antoi direktiivistä kertomuksen(2) parlamentille ja neuvostolle vuoden 2000 lopulla. Komissio muistutti kertomuksessaan, että direktiivi 91/477/ETY oli useiden vuosien neuvottelujen tulos ja että yleensä jäsenvaltiot sekä asianosaiset osapuolet ovat olleet tyytyväisiä direktiivin säännöksiin. Koska osapuolet ovat toivoneet, että direktiivillä saavutettua tasapainoa ei horjutettaisi merkittävillä muutoksilla, komissio on ilmoittanut direktiivin tarkistuksen keskittyvän pikemminkin tiettyjen säännösten selventämiseen kuin merkittäviin muutoksiin. Tarkoituksena on taata direktiivin tarkoituksenmukainen soveltaminen yhteisössä. (1) EYVL L 256, 13.9.1991. (2) KOM(2000) 837 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1793/02 esittäjä(t): Gianfranco Dell'Alba (NI) komissiolle. Kolmansien maiden lähetystöjen päälliköt kaudella 1999—2002.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0248 - 0248



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1793/02 esittäjä(t): Gianfranco Dell'Alba (NI) komissiolle (24. kesäkuuta 2002) Aihe: Kolmansien maiden lähetystöjen päälliköt kaudella 19992002 Voisiko komissio ilmoittaa - 1. syyskuuta 1999 virassa olleiden kolmansien maiden lähetystöjen päälliköiden nimet ja kansallisuuden AKT-valtioita ja Keski- ja Itä-Euroopan maita lukuun ottamatta; - 1. kesäkuuta 2002 samoissa maissa virassa olleiden lähetystöjen päälliköiden nimet ja kansallisuuden; - eläkkeellä olevien tai muuten eläkejärjestelyjen piiriin kuuluvien lähetystöjen päälliköiden lukumäärän ja kansallisuuden sekä komission keskusyksiköiden palvelukseen siirtyneiden lähetystöjen päälliköiden lukumäärän ja kansallisuuden? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (1. elokuuta 2002) Taulukoita sisältävän vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää vastauksen suoraan arvoisille jäsenille ja parlamentin pääsihteeristölle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1689/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. Lentoliikenteen valvonta ja sään ennustaminen.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0237 - 0238



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1689/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (12. kesäkuuta 2002) Aihe: Lentoliikenteen valvonta ja sään ennustaminen Lentoliikenteen valvonta on tunnetusti tärkeää Euroopassa, sillä sen tehokkuudesta riippuu lentojen turvallisuus ja aikatauluista myöhästymisten välttäminen. Yhtä tärkeää (ja ehdottomasti edelliseen liittyen) on myös ilmatieteellisten laitosten moitteeton toiminta, sillä ne antavat tarkkoja ja ajantasaisia sääennusteita tietylle ajanjaksolle. Onko unionin jäsenvaltioissa sellaisia siviili-ilmailuvirastoja, jotka eivät toimi viikonloppujen aikana? Onko niissä sellaisia valtiollisia ilmatieteellisiä laitoksia, jotka tekevät näin? Mikäli vastaus on kyllä, missä valtioissa nämä yksiköt lopettavat toiminnan perjantaina puolipäivän aikaan ja aloittavat sen jälleen maanantaina? Mitä ongelmia tämä järjestely aiheuttaa siviili-ilmailussa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2002) Euroopan siviili-ilmailupalveluiden tarkoituksena on vastata liikenteen kysyntään, joka on erilainen eri paikoissa ja eri ajankohtina. Jos kysyntää on koko viikon ajan, on taattava lentojen turvallisuus ja reittien säännöllinen liikennöinti myös silloin. Tämä vaatimus koskee kaikkia lentoliikennepalveluita, myös sääpalveluja. Lennonjohtohenkilökunnan vähäisyys viikonloppuisin on joissakin tapauksissa johtanut siihen, ettei lennonjohtopalveluita ole voitu tarjota riittävästi. Tämä puolestaan on johtanut ilmaliikenteen hallintakapasiteetin alenemiseen ja lentojen myöhästymisiin. Ilmaliikenteen hallintakapasiteetin pienenemisellä ei ole ollut vaikutusta turvallisuuden tasoon. Ilmaliikenteen hallintaa koskevan ongelman ratkaiseminen ei kuulu yhteisön toimivaltaan. Se edellyttää kuitenkin lennonjohtopalvelujen järjestämistä niin, että palvelut vastaavat kysyntää. Yhtenäistä ilmatilaa koskevan aloitteen tarkoituksena on parantaa turvallisuutta sekä lisätä ilmaliikenteen hallinnan kapasiteettia ja tehokkuutta. Komissio ehdottaa aloitteessaan, että kansalliset viranomaiset valvoisivat entistä tiukemmin palvelujen tarjoajien toimintaa ja palvelujen tarjoajiin sovellettaisiin yhdenmukaistettuja sääntöjä vaatimuksia, joiden avulla palvelujen tarjoajat voivat parantaa henkilöresurssiensa ja infrastruktuuriensa hallinnointia. Tiettyihin lentoihin (yleisilmailu) erikoistuneet lentoasemat voivat olla viikonloppuisin kokonaan tai osittain kiinni.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0302/02 esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle. Rakennerahastot.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0031 - 0032



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0302/02 esittäjä(t): Eluned Morgan (PSE) komissiolle (11. helmikuuta 2002) Aihe: Rakennerahastot Miksi komissio ei tehnyt mitään tarkastuksia paikan päällä jäsenvaltioissa vuoden 2000 aikana tutkiakseen rakennerahastoihin liittyvien väärinkäytösten raportointijärjestelmää? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 2002) Vuonna 2002 komissio suoritti jäsenvaltioissa tarkastuksia, jotka koskivat yksityiskohtaisista järjestelyistä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 soveltamiseksi jäsenvaltioiden suorittaman rakennerahastojen yhteisrahoittamien toimien varainhoidon valvonnan osalta 15 päivänä lokakuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2064/97(1) säännösten noudattamista. Kyseisten tarkastusten avulla pyrittiin arvioimaan muun muassa sitä, miten jäsenvaltiot ovat noudattaneet sääntöjenvastaisuuksien käsittelyä koskevaa 7 artiklaa. Rakennepolitiikan rahoituksen epäsäännönmukaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta 11 päivänä heinäkuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1681/94(2) julkaisemisesta lähtien komissio on antanut jäsenvaltioille tarkkoja ohjeita sääntöjenvastaisuuksia koskevien selvitysten määräajoista ja muodosta. Komissio aikoo suorittaa jäsenvaltioissa erityistarkastuksia, jotka koskevat asetuksessa tarkoitettua tiedoksiantojärjestelmää sekä jäsenvaltioiden omaa tiedotusjärjestelmää. (1) EYVL L 290, 23.10.1997. (2) EYVL L 178, 12.7.1994.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1754/02 esittäjä(t): Jean Lambert (Verts/ALE) ja Inger Schörling (Verts/ALE) komissiolle. Euroopan sosiaalirahaston varojen sopimaton käyttö tarjoilijoiden koulutukseen Teneriffalla.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0242 - 0243



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1754/02 esittäjä(t): Jean Lambert (Verts/ALE) ja Inger Schörling (Verts/ALE) komissiolle (19. kesäkuuta 2002) Aihe: Euroopan sosiaalirahaston varojen sopimaton käyttö tarjoilijoiden koulutukseen Teneriffalla Teneriffalla aiotaan järjestää hotellisiivoojien ja tarjoilijoiden koulutusta Kanarian hallituksen vuoden 2002 koulutusohjelman puitteissa. Kurssit aiotaan rahoittaa Euroopan sosiaalirahaston varoilla. Useat saaren hotellit osallistuvat kyseiseen ohjelmaan, jonka toteutuksesta vastaa Teneriffan majoitusalan yrittäjien järjestö (Asociación de Empresarios de Hosteleria de Tenerife). Suunnitteilla on kahdenlaisia kursseja: hotellisiivoojan kurssi (335 tuntia, 4 kuukautta) ja tarjoilijan kurssi (800 tuntia, 9 kuukautta). Eikö komissio ole sitä mieltä, että kyse on itse asiassa kausityövoiman palkkaamisesta koulutuksen varjolla ja yhteisön varoilla? Eikö komissio katso, että hotellien omistajat käyttävät rahastojen varoja henkilökunnan palkkaamiseen matkailusesongin aikana? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä arvioidakseen, käytetäänkö yhteisön varoja asianmukaisella tavalla? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (18. heinäkuuta 2002) Kanarian saarten yhdennettyyn toimenpideohjelmaan sisältyy matkailualan kehittämiseen liittyvä toiminto. Arvoisien parlamentin jäsenten kysymyksessä mainitut toimet kuuluvat ammatillisen koulutuksen toimintoihin, joiden tarkoituksena on kehittää kyseisen toimialan henkilöstön ammattitaitoa. Ohjelma-asiakirjoissa Espanjan viranomaiset sitoutuvat varmistamaan yhteensopivuuden yhteisön politiikkojen kanssa myös koulutukseen myönnettävien tukien osalta. Rakennerahastouudistuksen seurauksena ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti hankkeiden valintamenettelyt ja hankkeiden hallinnointi kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komissiolla ei näin ollen ole käytettävissään tietoja, joiden perusteella se voisi vahvistaa sille esitetyissä kysymyksissä ilmaistut epäilyt. Komissio ryhtyy tarvittaviin toimiin, jotta jäsenvaltiot vahvistaisivat komissiolle, että kyseisiä yhteisön varoja käytetään harkiten. Komissio ilmoittaa arvoisille parlamentin jäsenille näiden toimien tuloksista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0510/02 esittäjä(t): Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle. Uskonnonvapaus.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0047 - 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0510/02 esittäjä(t): Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle (25. helmikuuta 2002) Aihe: Uskonnonvapaus Onko komissio tietoinen Ranskassa 30. toukokuuta 2001 annetusta laista, joka koskee uskonnonvapauden rajoittamista ja jolla pyritään suojelemaan yhteisöä vaarallisilta lahkoilta? Katsooko komissio, että toukokuun 30. päivän laki on riittävän yksityiskohtainen, jotta se ei loukkaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa tarkoitettuja oikeuksia, kun otetaan huomioon uskonnonvapauden suuri merkitys osana eurooppalaisia perusoikeuksia? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 2002) Komission huomiota on usein kiinnitetty arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaan Ranskan lakiin nro 2001-504, jonka tarkoituksena on vahvistaa ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin vaikuttavien lahkojen toiminnan ehkäisemistä ja torjumista. Kyseinen Ranskan laki ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan, joten komissiolla ei ole mahdollisuutta puuttua asiaan. Vaikka komissiolla on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklassa määrätty aloiteoikeus, se rajoittuu tapauksiin, joissa jäsenvaltio rikkoo vakavasti ja pysyvästi 6 artiklan 1 kohdassa ilmaistuja periaatteita, eikä tässä selvästikään ole kyse siitä. Jos henkilö katsoo perusoikeuksiaan loukatun, hän voi aina vedota asiassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, kun kaikki hänen kotimaassaan käytettävissä olevat keinot on käytetty.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1079/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(18. huhtikuuta 2002)

Aihe: Rajat ylittävä rautatieyhteys Groningenin ja Bremenin välillä ja eturistiriidoista johtuva palvelun uudelleen käynnistämisen jatkuva epäonnistuminen

1. Voiko komissio vahvistaa, että syy siihen, että Nieuweschansin (NL) ja Leerin (D) välistä rautatieyhteyttä ei ole vieläkään avattu uudelleen raiteiden uudistamisen jälkeen ja huolimatta Saksan rautatieyhtiön DB:n Kursbuch-julkaisussa (reitti 397 tai H5) tai Alankomaiden rautatieyhtiön NS:n Spoorboekje-kirjasessa (reitti 520 tai 12int) esiintyneistä ilmoituksista, on loputon sarja tarjouskilpailuun liittyviä mielipide-eroja? Ensin nimittäin vaikutti siltä, että Deutsche Bahn ei ollut enää kiinnostunut hankkeesta, sitten Niedersachsenin osavaltio jätti kilpailun ulkopuolelle alankomaalaisen yrityksen NoordNedin, joka harjoittaa säännöllistä reittiliikennettä Groningenin ja Nieuweschansin välillä ja joka olisi voinut helposti ulottaa palvelunsa Leeriin asti. Tämän jälkeen katsottiin, että Niedersachsenissa toimivan alueellisen liikenneyhtiön Nordwestbahnin pyytämä summa seitsemästä päivittäisestä junavuorosta Groningenin ja Leerin välillä oli liian suuri ja lopulta DB velvoitettiin käyttöoikeuden nykyisenä haltijana kuitenkin käynnistämään palvelu tavalla tai toisella uudelleen.

2. Voiko komissio vahvistaa myös, että myöskään kysymyksessä 1 tarkoitettuun lopputulokseen ei päästy, koska DB halusi ensin ulkoistaa vuorot NoordNedille, mutta koska nämä kaksi yhtiötä eivät päässeet taloudellisista ehdoista yksimielisyyteen, DB:n Regiobahn West-Niedersachsen -yhtiön olisi pitänyt 1. maaliskuuta 2002 lähtien alkaa harjoittaa vanhalla kalustolla lyhyttä sukkulaliikennettä Saksan Leerin ja vaihtoasemana käytettävän Alankomaiden rajanylityspisteen Nieuweschansin välillä?

3. Onko komissio tietoinen siitä, että 1. maaliskuuta 2002 ei myöskään tuonut ratkaisua tullessaan, sillä DB Regiobahn West-Niedersachsen ei ole Alankomaissa tunnustettu liikenteenharjoittaja, minkä vuoksi se ei toistaiseksi saa käyttää Alankomaiden puolella olevaa 1 200 metrin mittaista rataosuutta, ja siitä, että Nieuweschansin aseman raidejaon vuoksi junien helppo vaihtaminen saman laiturin molemmin puolin ei ole mahdollinen?

Lähde: Het Openbaar Vervoer/Railnieuws -julkaisu, 45. vuosikerran numero 522, maaliskuu 2002 (rail@wanadoo.nl).

Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1078/02, E-1079/02 ja E-1080/02

(27. toukokuuta 2002)

Komissio vastaa esitettyyn kysymykseen saatuaan käyttöönsä asiaa koskevat tiedot. Vastaus toimitetaan annetaan parlamentin jäsenelle niin pian kuin mahdollista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0260/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Rahanlyöntimaksuista saatavien tulojen käsittely ja valtionkassaan suoritettavat maksut.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0036 - 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0260/02 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (7. helmikuuta 2002) Aihe: Rahanlyöntimaksuista saatavien tulojen käsittely ja valtionkassaan suoritettavat maksut 1. Voisiko komissio ilmoittaa tarkalleen, miten kansallisille keskuspankeille kertyviä, rahanlyöntimaksuista saatavia tuloja käsitellään Maastrichtin sopimuksen ja vakaus- ja kasvusopimuksen tarkoituksiin? 2. Miten rahanlyöntimaksuista saatavia tuloja käsitellään? 3. Lasketaanko rahanlyöntimaksuista saatavat tulot mukaan valtiontalouden ylijäämään/alijäämään silloin, kun niitä kertyy keskuspankille tai kun niitä maksetaan osinkoina tai siirtoina valtionkassaan? 4. Mitä valtionkassaan suoritettavia maksuja koskevia suuntaviivoja tai politiikkoja on laadittu? 5. Voiko valtionkassaan suoritettaviin maksuihin kuulua aiemmin kertyneiden varojen perusteella suoritettavia maksuja, ja lasketaanko ne tuloiksi valtiontalouden alijäämää arvioitaessa? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 2002) 1. Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston 6. joulukuuta 2001 tekemän päätöksen mukaan rahoitustulon summa jaetaan kansallisille keskuspankeille perussäännön 32.5 artiklan mukaan. Säännöksiä rahoitustulon käytöstä ei ole EKP:n perussäännössä eikä EKP:n 6. joulukuuta 2001 tekemässä päätöksessä 2001/914/EY rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien rahoitustulon jakamisesta tilikaudesta 2002 alkaen (EKP/2001/16)(1). Tämän vuoksi euron käyttöön siirtyneet jäsenvaltiot saattavat soveltaa erilaisia menettelyjä. Rahoitustuloa, jonka EKP on jakanut muita käyttötapoja varten EY:n perustamissopimuksen ja vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti, käsitellään samalla tavoin kuin edellisten vuosien rahoitustuloa. 2., 3. ja 5. Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (EKT) ei määritellä rahoitustuloa (seigniorage), koska se on vain analyyttinen käsite. Transaktiot ja taseeseen tehtävät mukautukset eivät ole suoranaista kassatuloa, eikä niiden pitäisi vaikuttaa julkisen talouden yli- tai alijäämään. Mikäli euroon siirtymisestä syntyy satunnaisia tuottoja (siirtyminen käteismaksuissa euroon), niiden siirtoa keskuspankeilta valtiolle on pidettävä rahoitustapahtumina, jotka vaikuttavat mahdollisesti julkisen velan määrään, mutta eivät julkisen talouden yli- tai alijäämään. 4. Komission tiedossa ei ole kaikkiin jäsenvaltioihin sovellettavia suuntaviivoja. Jäsenvaltioiden on tehtävä itse asiaa koskevat päätökset, ja tiedot päätösten sisällöstä on kerättävä jäsenvaltioista. (1) EYVL L 337, 20.12.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0814/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Koheesiostrategiat ja kalatalouspolitiikka — Galician tapaus.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0091 - 0091



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0814/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (25. maaliskuuta 2002) Aihe: Koheesiostrategiat ja kalatalouspolitiikka Galician tapaus Tammikuussa 2002 julkaistussa koheesiota koskevassa ensimmäisessä väliaikaisraportissa katsotaan, että koheesiostrategioiden ei pitäisi rajoittua rakennepolitiikkaan. Osana tätä strategiaa mainitaan esimerkkinä muita yhteisön politiikkoja, erityisesti maatalouspolitiikka ja maaseudun kehittämispolitiikka sekä ympäristö- ja liikennepolitiikka, joiden suhteen pitäisi ryhtyä rivakammin toimiin koheesiotavoitteiden saavuttamiseksi. Mitkä ovat syyt siihen, että raportissa ei huomioida tässä mielessä kalatalouspolitiikkaa, joka vaikuttaa hyvin huomattavalla tavalla pääasiassa Atlantin rannikkoalueisiin, jotka tietyissä tapauksissa kuten Galician tapauksessa kuuluvat koheesiovaltioissa tavoitealueeseen 1? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (11. kesäkuuta 2002) Komission 30. tammikuuta 2002(1) antama ensimmäinen taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskeva väliraportti ei ole aivan ajantasainen versio toisesta taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevasta raportista(2). Väliraportin avulla pyritään täyttämään jäsenvaltioiden toive siitä, että ne pidettäisiin ajan tasalla tulevaa koheesiopolitiikkaa koskevien komission ehdotusten valmistelun osalta. Ensimmäinen väliraportti sisältää uusimpien käytettävissä olevien tilastotietojen valossa päivitetyt tiedot alueiden välisistä taloudellisista ja sosiaalisista eroista sekä tietyistä alueiden kilpailukykyyn vaikuttavista tekijöistä. Raportissa on myös tietoja tulevaa koheesiopolitiikkaa koskevasta keskustelusta, jonka komissio käynnisti edellä mainitun toisen koheesioraportin julkaisemisen yhteydessä. Tässä vaiheessa ei sitä vastoin ollut tarkoitus muuttaa toisessa taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevassa raportissa esitettyjä yhteisön politiikkojen analyyseja. Väliraportissa esitetyt viittaukset yhteiseen maatalouspolitiikkaan, maaseudun kehittämiseen, ympäristöön ja liikenteeseen ovat peräisin vuosi sitten käynnistetyn keskustelun yhteydessä komissiolle toimitetuista asiakirjoista. (1) KOM(2002) 46 lopullinen. (2) KOM(2001) 24 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1895/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle. Tuulivoima ja puolustusvarmuus.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0250 - 0251



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1895/02 esittäjä(t): Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) komissiolle (1. heinäkuuta 2002) Aihe: Tuulivoima ja puolustusvarmuus Uutistoimisto Reuters uutisoi 26. huhtikuuta 2002, että Ison-Britannian puolustusministeriö pysäytti Britanniaan suunnitteilla olleen tuulipuistohankkeen, koska tuulipuistojen on todettu haittaavan puolustusvoimien ilmavoimien tutkatoimintaa. Vastaava havainto oli jo aiemmin tehty mm. Norjassa. Samanaikaisesti komissio puhuu voimakkaasti uusiutuvien energialähteiden, kuten tuulivoiman, puolesta. Viime syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeisessä kiristyneessä maailmantilanteessa turvallisuusnäkökohtien merkitys on entisestään korostunut. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä ottaakseen turvallisuuspoliittiset näkökulmat paremmin huomioon myös energiakysymyksiä käsiteltäessä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (18. heinäkuuta 2002) Mikä tahansa suuri, liikkuva rakennelma voi aiheuttaa sähkömagneettisia häiriöitä. Tuuliturbiinien tapauksessa tämä voi tapahtua siten, että signaalit heijastuvat liikkuvista roottorin siivistä, ja lähellä sijaitseva vastaanotin poimii sekä suorat että heijastuneet signaalit. Metallimateriaalien ja/tai -siipien aiheuttamat sähkömagneettiset häiriöt ovat vakavimpia ja puusiipien heikoimpia. Useimmissa nykyaikaisissa tuuliturbiinisiivissä käytetään lasikuitulujitemuovia, jonka sähkömagneettiset aallot käytännöllisesti katsoen läpäisevät, minkä vuoksi kyseisen materiaalin aiheuttamat sähkömagneettiset häiriöt ovat vaikutukseltaan keskinkertaisia. Kokemus on osoittanut, että televiestintäjärjestelmille aiheutuvat häiriöt vältetään suunnittelemalla tuulienergiahankkeet huolellisesti ja sijoittamalla ne harkitusti. Tästä huolimatta komissio on myöntänyt energiatukiohjelmistaan tukea tuuliturbiineissa käytettäviä innovatiivisia materiaaleja koskeviin tutkimus- ja esittelyhankkeisiin, ja voi periaatteessa jatkaa tällaisten hankkeiden tukemista tutkimuksen ja teknologian kehittämisen ja esittelyn kuudennen puiteohjelman yhteydessä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2397/02

esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle

(5. elokuuta 2002)

Aihe: Selbyn hiilikaivosten sulkeminen ja Euroopan unionin rakennerahastot

Voiko komissio harkita rakennerahastojen varojen myöntämistä Yorkshirelle alueen viimeaikaisen kehityksen vuoksi ja erityisesti siksi, että Selbyn hiilikaivokset aiotaan sulkea, minkä johdosta menetetään tuhansia työpaikkoja?

Anna Diamantopouloun komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin P-2313/02 ja E-2397/02

(27. elokuuta 2002)

Selby ei kuulu niiden alueiden joukkoon, jotka ovat oikeutettuja rakennerahasto-ohjelmien tukeen tavoitteiden 1 tai 2 perusteella vuosina 20002006 Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Englanti saa vuosina 20002006 tavoitteeseen 3 liittyviä varoja (4 111 592 600 euroa).

Tavoitteen 3 rahoitusta voidaan käyttää yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen ja työllisyyteen liittyvien politiikkojen ja järjestelmien mukauttamisen ja nykyaikaistamisen tukemiseen, kuten rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/1999(1) (1 artiklan 3 kohdassa) todetaan. Tavoite 3 -ohjelmia rahoittavan Euroopan sosiaalirahaston soveltamisala on esitetty tarkemmin Euroopan sosiaalirahastosta 12. heinäkuuta 1999 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1784/1999(2) (2 artiklassa). Kyseisessä artiklassa mainitaan aktiivisen työvoimapolitiikan, työmarkkinoille pääsyn, elinikäisen oppimisen ja yrittäjyyden edistäminen.

Komissio ei kuitenkaan hallinnoi näitä varoja vaan kunkin jäsenvaltion hallitus ja Selbyn tapauksessa Yorkshiren ja Humbersiden paikallishallintoviranomaiset. Rahoitushakemukset olisi osoitettava suoraan niille tai kyseisellä alueella toimivien mahdollisten muiden rahoitukseen osallistuvien organisaatioiden kautta. Komissio ei osallistu näiden varojen jakamiseen tai käyttöön.

(1) EYVL L 161, 26.6.1999.

(2) EYVL L 213, 13.8.1999.