ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3720/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Savukkeiden kauppa.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0204 - 0204



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3720/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (30. marraskuuta 2000) Aihe: Savukkeiden kauppa Euroopan komission kahta yhdysvaltalaista tupakkatehdasta vastaan aloittaman oikeusjutun myötä on savukkeiden tuonti ja vienti jälleen yleisen mielenkiinnon kohteena. Savukkeiden kaupan (ja salakuljetuksen) laajuudesta vallitsee epätietoisuutta. Voiko komissio sen vuoksi vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Kuinka paljon savukkeita takavarikoitiin vuosina 1997, 1998 ja 1999 kussakin jäsenmaassa? 2. Mitkä olivat vuosina 1997, 1998 ja 1999 viisi eniten takavarikoitua savukemerkkiä EU:ssa? 3. Mitkä jäsenvaltiot veivät vuosina 19971999 savukkeita Kyprokseen? (tiedot eriteltyinä vuoden, jäsenvaltion ja määrän mukaan) 4. Mitkä jäsenvaltiot veivät vuosina 19971999 savukkeita Jugoslaviaan? (tiedot eriteltyinä vuoden, jäsenvaltion ja määrän mukaan) 5. Mistä maista tuotiin vuosina 19971999 savukkeita EU:hun Antwerpenin sataman kautta? (tiedot eriteltyinä vuoden, alkuperävaltion ja määrän mukaan) 6. Mihin EU:n ulkopuolisiin maihin vietiin vuosina 19971999 savukkeita Belgian liittovaltiosta? (tiedot eriteltyinä vuoden, kohdevaltion ja määrän mukaan) Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (18. tammikuuta 2001) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2971/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Koirien suojelua koskeva komission toimivalta.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0234 - 0235



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2971/00 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (13. syyskuuta 2000) Aihe: Koirien suojelua koskeva komission toimivalta Ottaen huomioon komission jäsenen David Byrnen 6. syyskuuta 2000 pidetyssä täysistunnossa antama lupaus ottaa esiin tämä kysymys ja lemmikkieläimiä koskevan yhteisön laajuisen passijärjestelmän luomista koskeva ehdotus kysyn, onko komissiolla mielestään valtuudet puuttua Saksan hallituksen toimiin, jotka koskevat ehdotettua koirien joukkotappamista, jos se katsoo, että Saksan hallitus ei ole tehnyt riittävän tarkkaa eroa todella vaarallisten koirien ja vaarattomien koirien välillä. Jos komissio katsoo, ettei se voi puuttua tähän kysymykseen, voiko se ilmoittaa, mikä on lemmikkieläinten passeja koskevan komission toimivallan oikeusperusta? David Byrne komission puolesta antama vastaus (13. lokakuuta 2000) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle esittäneensä neuvostolle ehdotuksen(1) asetukseksi, jolla muun muassa otettaisiin käyttöön yhteisön passi isäntäväkensä seurassa yhteisön alueella liikkuville lemmikkieläimille. Passin lähtökohta on eläinlääkinnällinen, ja se on ymmärrettävä pikemminkin terveystodistukseksi. Sen tarkoituksena on rajoittaa ihmisten ja eläinten terveydelle vaarallisten sairauksien leviämistä. Saksan toimien laillisuuden arviointi yhteisön lainsäädännön kannalta voidaan tehdä vain suhteessa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 28 ja 30 artiklaan (ent. 30 ja 36 artikla). Komissio katsoo, että osana toissijaisuusperiaatetta on jäsenvaltioiden asia hyväksyä tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet ihmishenkien suojelemiseksi, kunhan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen määräyksiä noudatetaan. Perustamissopimuksen 28 artiklan mukaan jäsenvaltiot eivät voikaan hyväksyä toimenpiteitä, joilla rajoitetaan eläinten liikkumista. Perustamissopimuksen 30 artiklassa kuitenkin tällaiset toimenpiteet sallitaan, jos ne ovat perusteltuja julkisen moraalin kannalta, ihmisten ja eläinten elämän ja terveyden suojelemiseksi jne. Arvoisan parlamentin jäsenen toimittamien tietojen perusteella Saksan viranomaisten on kuitenkin kyseisessä tapauksessa löydettävä kohtuullinen tasapaino elämän suojeluun tähtäävän tavoitteen ja eläinten vapaata liikkumista koskevan tavoitteen välillä. Komissio joutuu arvioimaan tätä tasapainoa tarkastellessaan lakiehdotusta, joka koskee vaarallisilta koirilta suojautumista. Saksan viranomaiset ilmoittivat lakiehdotuksesta hiljattain osana menettelyä, josta säädetään teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22. kesäkuuta 1998 annetussa parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY(2). (1) KOM(2000) 529 lopullinen. (2) EYVL L 204, 21.7.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2390/00 esittäjä(t): Raina Echerer (Verts/ALE) komissiolle. Temelinin ydinvoimala.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0027 - 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2390/00 esittäjä(t): Raina Echerer (Verts/ALE) komissiolle (7. heinäkuuta 2000) Aihe: Temelinin ydinvoimala Temelinin ydinvoimalan reaktoriyksikön lataaminen ja sitä seuraava käyttöönotto alkavat heinäkuun alussa, viikkoja aikaisemmin kuin alunperin oli suunniteltu. Näin ollen ympäristövaikutuksia arvioidaan vasta kun polttoaine on ladattu ja aikaisintaan itse käyttöönoton yhteydessä, mikä on täysin järjetöntä. Tekin tasavallan ympäristöministeriö on esittänyt 13 menettelyä rakenteiden muuttamiseksi, mutta ympäristövaikutusten arviointia (YVA) ei oteta lainkaan huomioon. Onko komissio tietoinen, että jos Tekin tasavallassa sijaitseva Temelinin ydinvoimala käynnistetään ennenaikaisesti, ei noudateta yhteisön säännöstöä, erityisesti YVA-direktiiviä? Onko komissiolle selvää, että tämä ei ole seurausta puutteellisesta mukautumiskyvystä, vaan tällä on poliittiset perusteet, ja tämä tapahtuu vastoin Tekin ympäristöministerin toiveita? Jos vastaus on myönteinen, miten komissio reagoi tähän viime neuvottelukierroksella kesäkuussa? Jos vastaus on kielteinen, miten komissio vastaa Tekin hallitukselle nyt kun se on perillä tosiasioista? Miten yhteisön ympäristösäännöstön noudattamatta jättäminen vaikuttaa neuvotteluihin ja Tekin tasavallan ja EU:n väliseen lähentymiseen? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 2000) Komissio tietää, että Tekin ympäristövaikutusten arviointia koskeva kansallinen lainsäädäntö ei ole vielä täysin yhteisön lainsäädännön mukainen. Komissio odottaa, että lainsäädäntö muutetaan tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1) mukaiseksi siihen mennessä, kun Tekki liittyy Euroopan unioniin, noudattaen myös vuonna 1999 assosiaatiokumppanuudessa vahvistettuja lyhyen aikavälin ensisijaisia tavoitteita. Komissio selvittää tapahtunutta edistystä vuonna 2000 annettavassa määräaikaiskertomuksessa. Komissio tietää myös, että jo käynnissä olevien menettelyjen toteutus perustuu Tekin nyt voimassa olevaan lainsäädäntöön. Yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei muuta kansallista lainsäädäntöä takautuvasti eikä vaikuta jo käynnissä oleviin menettelyihin. Uusi laki, joka on ympäristövaikutusten arviointia koskevan yhteisön lainsäädännön mukainen, on parhaillaan Tekin parlamentin käsiteltävänä ja siitä äänestettäneen lähiaikoina. Se korjaa yhteisöä ympäristöasioissa huolettaneet puutteet. Komissio ja Tekki ovat keskustelleet asiasta Eurooppa-sopimuksella luoduissa kahdenvälisissä suhteissaan. Komissio seuraa tilannetta vastaisuudessakin yhdessä Tekin kanssa korostaen asian poliittista merkitystä. (1) EYVL L 175, 5.7.1985.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3006/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Jalkapallo.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0155 - 0156



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3006/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (26. syyskuuta 2000) Aihe: Jalkapallo Viime aikoina on esitetty pyrkimyksiä vapauttaa jalkapallo joistakin yhteisöjen perussopimusten määräyksistä. Voisiko komissio siksi esittää kyseisestä urheilulajista sellaisen määritelmän, joka estäisi siirtojärjestelmän käyttöönoton rugbyssa ja amerikkalaisessa jalkapallossa? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 2000) Urheilu kuuluu yhteisön oikeuden piiriin silloin kun siinä on kyse EY:n perustamissopimuksen 2 artiklassa tarkoitetusta taloudellisesta toiminnasta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut tämän lukuisia kertoja vuodesta 1974 lähtien(1). Urheilu ei siis saa mitään yleistä vapautusta EY:n perustamissopimuksen säännöistä. Komissio kuitenkin tunnustaa urheilun erityislaadun, jota se korosti Helsingissä kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle esittämässään selvityksessä(2). Sen johdosta pelisäännöt ja yleisesti ottaen puhtaasti urheilulliset säännöt eivät kuulu kilpailuoikeuden soveltamisalaan. Edellä mainitussa selvityksessä komissio antoi joitakin esimerkkejä siitä, mitä pidetään pelisääntöinä. Komissio muistuttaa, että tehtyjen kantelujen seurauksena on käynnissä FIFA:n siirtojärjestelmää koskeva menettely. On syytä korostaa, että komission tavoitteena ei ole kumota koko järjestelmää vaan tehdä siitä yhteensopiva yhteisön oikeuden kanssa, mikä edellyttää tiettyjä muutoksia. Tässä yhteydessä jalkapalloon ei sovelleta mitään erityiskohtelua, ja siihen pätevät samat periaatteet kuin muihinkin urheilulajeihin. Siten kukin kansainvälinen urheilujärjestö voi ottaa käyttöön urheilulajiaan koskevia tiettyjä sääntöjä, kunhan ne noudattavat yhteisön lainsäädäntöä. Siirtojärjestelmä ei siis itsessään ole ristiriidassa perustamissopimuksen määräysten kanssa. Yksityiskohtaiset säännöt on kuitenkin tutkittava tapauksittain. (1) Asia 36/74, Walrave ja Koch, tuomio 12.12.1974 (Kok. s. 1405) ja asia 13/76, Gaetano Dona, tuomio 14.7.1976 (Kok. s. 1333). (2) Komission selvitys Eurooppa-neuvostolle nykyisten urheiluun liittyvien rakenteiden turvaamisesta ja urheilun yhteiskunnallisen tehtävän säilyttämisestä Euroopan yhteisössä Urheilua koskeva selvitys Helsingissä kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle (KOM(1999) 644 lopullinen).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2287/00 esittäjä(t): Andre Brie (GUE/NGL) neuvostolle. Laittomat asevarastot ja asevälikohtaukset Kosovossa.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0080 - 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2287/00 esittäjä(t): Andre Brie (GUE/NGL) neuvostolle (11. heinäkuuta 2000) Aihe: Laittomat asevarastot ja asevälikohtaukset Kosovossa Voiko neuvosto vastata seuraaviin kysymyksiin, jotka olen laatinut Kosovossa vallitsevan epävarmuuden ilmapiirin (joka on jatkunut jo vuoden liittoutuneiden iskun alkamisen jälkeen) ja Kosovoon äskettäin tekemäni matkan pohjalta: 1. Kuinka monta laitonta asevarastoa UNMIK tai KFOR on löytänyt Kosovosta kesäkuun 1999 jälkeen: - Albaanien puolelta? - Serbien puolelta? Mitä aseita tai muita sotilaallisia varustuksia niistä on löytynyt ja kuinka paljon? 2. Mitä tietoja on saatu muiden Kosovossa sijaitsevien laittomien asevarastojen olemassaolosta? 3. Montako sellaista asevälikohtausta, jossa ihmisiä on haavoittunut tai kuollut, on todettu: - Albaanien puolella? - Serbien puolella? - muiden etnisten vähemmistöjen puolella? Vastaus (20. marraskuuta 2000) Neuvosto kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä hänen kysymyksestään ja toteaa olevansa yhtä lailla huolestunut laittomien asevarastojen löytymisestä ja aseellisten välikohtausten määrästä. Arvoisa parlamentin jäsen on varmasti tietoinen siitä, että EU ei ole suoraan vastuussa yleisen järjestyksen ja turvallisuuden varmistamisesta Kosovossa. Tehtävästä vastaavat YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 mukaisesti UNMIK:n poliisivoimat sekä Naton johdossa olevat kansainväliset KFOR-joukot. Euroopan unionin jäsenvaltiot sen sijaan toimittavat molemmille runsaasti henkilöstöä sekä rahoitustukea ja teknistä tukea. Sen jälkeen kun KFOR perustettiin, se on oman ilmoituksena mukaan kerännyt 25. päivään huhtikuuta 2000 mennessä yli 13 000 kivääriä, lähes 2 500 pistoolia, 1 100 kiinteällä jalustalla toimivaa asetta kuten konekivääreitä ja kranaatinheittimiä, yli 500 panssarintorjuntaohjusta, jonkin verran ilmatorjunta-aseita, lähes 30 000 räjähdettä ja yli 7 500 000 patruunaa. KFOR hävittää päivittäin noin 200 asetta. Aseita on löydetty ja takavarikoitu tämän jälkeenkin: erityisen paljon aseita löydettiin 21. kesäkuuta neljästä varastosta läheltä Klecken kylää ja 31. heinäkuuta Ferizajn / Urosevacin alueelta. Neuvosto panee tyytyväisenä merkille edellä mainittujen toimien onnistumisen, sillä ne edistävät turvallisuutta alueella, jossa omaisuus ja henkilöt ovat edelleen usein hyökkäysten kohteena. Neuvosto tuomitsee etnisistä syistä johtuvan väkivallan ja kiirehtii kaikkien kansallisuusryhmien johtajia sitoutumaan tiukasti väkivallan torjuntaan. Neuvostolla ei ole kuitenkaan tietoja takavarikoitujen aseiden eikä aseellisten välikohtausten kokonaismäärästä eikä se siltä osin pysty vastaamaan arvoisan parlamentin jäsenen kysymykseen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2670/00 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Lehdistönvapauden loukkaaminen Turkin valvomassa Kyproksen pohjoisosassa.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0208 - 0209



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2670/00 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (25. heinäkuuta 2000) Aihe: Lehdistönvapauden loukkaaminen Turkin valvomassa Kyproksen pohjoisosassa Denktashin hallinto lakkautti kaksi kuukautta sitten Avrupa-sanomalehden ilmestymisen ja vangitsi sen päätoimittajan Sener Leventin sekä viisi muuta kyproksenturkkilaista toimittajaa, loukaten näin lehdistönvapauden periaatetta ja ihmisoikeuksia Turkin valvomassa Kyproksen pohjoisosassa, syytettyinä vihan lietsomisesta Pohjois-Kyproksen turkkilaista tasavaltaa ja turkkilaista armeijaa kohtaan. Kesäkuun 23 päivänä järjestetyssä oikeudenkäynnissä esitettiin 75 syytöstä, joista jokaisesta voidaan tuomita viiden vuoden vankeusrangaistus. Muistutettakoon, että menneisyydessä samalla alueella on murhattu myös kyproksenturkkilainen toimittaja Kutlu Antali. Huomattakoon, että kaikki tämä on tapahtunut aikakautena, jona on pyritty tekemään ankarasti työtä yhtäältä sen puolesta, että Turkin liittyminen Euroopan unioniin etenisi kitkattomana prosessina, ja toisaalta sen puolesta, että kyproksenturkkilainen osapuoli osallistuisi neuvotteluihin Kyproksen liittymisestä Euroopan unioniin. Komissiolta kysytään: Onko se tietoinen näistä tapahtumista? Aikooko se ryhtyä toimiin saadakseen nämä kuusi kyproksenturkkilaista toimittajaa vapautetuiksi, Avrupa-sanomalehden ilmestymään jälleen ja yleisesti painostaakseen Turkkia ja Denktashin hallintoa lehdistönvapauden ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen turkkilaisten hallussaan pitämässä Kyproksen osassa? Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (8. syyskuuta 2000) Komissio seuraa tiiviisti arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemia tapahtumia, kuten on jo kerrottu sen vastauksessa parlamentin jäsen Giannakou-Koutsikoun esittämään kirjalliseen kysymykseen P-1802/00(1). Kyseiset tapahtumat otetaan todennäköisesti huomioon Kyprosta käsittelevässä komission määräaikaiskertomuksessa, joka julkaistaan vuoden 2000 syksyllä. Kertomuksessa tarkastellaan kehitystä Kööpenhaminassa vahvistettujen, muun muassa ihmisoikeudet käsittävien arviointiperusteiden pohjalta, ja siihen sisältyy osa, jossa käsitellään tilannetta saaren pohjoisosassa. (1) EYVL C 72 E, 6.3.2001, s. 121.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3024/00

esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle

(26. syyskuuta 2000)

Aihe: Kunnostamista ja värjäystä koskevien turvallisuusmääräysten yhdenmukaistaminen

Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa kunnostamista ja värjäystä koskevien turvallisuusmääräysten yhdenmukaistamiseksi?

Unionissa on paljon toisistaan poikkeavia säädöksiä, joita ei aina noudateta. Se lisäksi käytetyt liuottimet ja väriaineet saattavat aiheuttaa allergiaa tai muita terveydellisiä ongelmia.

Pitäisikö komission mielestä unionissa ottaa käyttöön terveyden suojelua koskevia määräyksiä näillä aloilla?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(15. marraskuuta 2000)

Sisustamisessa käytetyt väriaineet ja maalit ovat tavallisesti sellaisten kemikaalien sekoituksia, jotka kuuluvat vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 31 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY(1) soveltamisalaan. Direktiivin edeltäjä, 7 päivänä kesäkuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 88/379/ETY(2), on voimassa jäsenvaltioiden kansallisissa lainsäädännöissä heinäkuuhun 2000 asti. Näillä direktiiveillä yhdenmukaistetaan valmisteiden luokittelu ja merkinnät koko yhteisössä ja luodaan siten yhdenmukaistetut standardit näiden tuotteiden käyttäjille osoitetuille varoituksille ja turvaohjeille.

Komissio on tietoinen tiettyjen väriaineiden aiheuttamista terveysriskeistä ja on ryhtynyt toimiin näiden vähentämiseksi 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY(3) mukaisesti. Direktiivissä säädetään yhdenmukaistetuista rajoituksista vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamiselle ja käytölle. Tässä yhteydessä komissio esitti parlamentille ja neuvostolle joulukuussa 1999 ehdotuksen kyseisen direktiivin muuttamiseksi niin, että sillä kielletään tiettyjen syöpäriskin aiheuttavien atsovärien käyttö(4). Tällaiset väriaineet kiellettäisiin tekstiili- ja nahkatuotteissa, jotka joutuvat pitkäksi aikaa suoraan kosketukseen ihon kanssa. Lisäksi komissio arvioi parhaillaan muuntyyppisten väriaineiden mahdollisesti aiheuttamaa syöpä- ja allergiariskiä.

Lisäksi 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetulla neuvoston laaja-alaisella direktiivillä 89/391/ETY(5) yhdenmukaistetaan työntekijöiden työterveyden ja -turvallisuuden parantamiseksi toteutettavia toimia. Direktiiviä sovelletaan kaikkiin aloihin ja siinä määrätään, että työnantajien velvollisuus on arvioida työntekijöiden terveydelle ja turvallisuudelle aiheutuvia riskejä muun muassa kemiallisten aineiden ja valmisteiden valinnassa (6 artiklan 3 kohta).

(1) EYVL L 200, 30.7.1999.

(2) EYVL L 187, 16.7.1988.

(3) EYVL L 262, 27.9.1976.

(4) EYVL C 89 E, 28.3.2000.

(5) EYVL L 183, 29.6.1989.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2062/00 esittäjä(t): Kyösti Virrankoski (ELDR) komissiolle. Pakollinen kasvinsuojeluopas ja yksityinen myyjä.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0057 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2062/00 esittäjä(t): Kyösti Virrankoski (ELDR) komissiolle (16. kesäkuuta 2000) Aihe: Pakollinen kasvinsuojeluopas ja yksityinen myyjä Suomen maatalousministeriö määrää jokaisen viljelijän ostamaan kasvinsuojeluoppaan Kasvinsuojeluseura ry -nimiseltä yksityiseltä yritykseltä. Näitä oppaita on laadittu erikseen jokaisesta viljelykasvista, mm. sellaisista samankaltaisista viljoista kuten ohra ja kaura. Oppaan hinta on 35 mk/kpl. Ministeriön ilmoituksen mukaan viljelijän on ostettava opas, jotta hän voi saada maatalouden ympäristötukea. Suomen maatalousministeriön vaatimus oppaan ostamisesta vaikuttaa epäasialliselta, koska opasta voisi vallan hyvin käyttää kaksi tai useampi viljelijää yhdessä. Samoin opasta voitaisiin hankkia julkisiin kirjastoihin ja kouluihin, jolloin yksityinen viljelijä pääsisi halvemmalla. Samoin oppaan tiedot voitaisiin laittaa Internetiin, jolloin viljelijät voisivat käyttää niitä helposti. Koska ostovaatimus vaikuttaa vain siltä, että ministeriö tukee yksityistä seuraa tämän pyrkimyksissä rahastaa viljelijöitä, tiedustelen seuraavaa: Voidaanko EU:n osarahoittaman maataloustuen saamisen ehdoksi asettaa, että kaikkien viljelijöiden on ostettava yksityisen seurana julkaisema kirjanen? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (11. heinäkuuta 2000) Kyseinen opas on osa Manner-Suomen tavoitteeseen 1 kuulumattomilla alueilla maatalouden ympäristötoimenpiteiden yhteydessä sovellettavaa maaseudun kehittämiseen suunnattua alueellista ohjelma-asiakirjaa, joka on annettu komission hyväksyttäväksi 27. kesäkuuta 2000. Kyseessä olevan oppaan hankkiminen on hyödyllinen osa ohjelma-asiakirjassa esitettyä maatalouden ympäristötoimenpidekokonaisuutta. Näiden oppaiden hankkimisesta aiheutuvat kustannukset on otettu huomioon lisäkustannuskohdassa. Ne ovat näin kiinteä osa tukirahoitusta. Opaskirjoja julkaiseva elin ei ole yksityinen yritys vaan yleishyödyllinen järjestö, jonka hallintoneuvosto koostuu esim. maataloustuottajien liittojen ja neuvontajärjestöjen edustajista. Lisäksi oppaan myyntihinta vastaa kustannushintaa, joten oppaita julkaiseva järjestö ei saa epäsuoraa tukea. Komissio ei näin ollen vastusta Suomen esittämää hanketta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2128/00 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle. Ulkomailla aiheutuneiden sairauskulujen korvaaminen Italian kansalaisille.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0068 - 0069



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2128/00 esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle (30. kesäkuuta 2000) Aihe: Ulkomailla aiheutuneiden sairauskulujen korvaaminen Italian kansalaisille Marraskuun 3 päivänä 1989 päivätyssä ministeriasetuksessa (julkaistu Italian tasavallan virallisessa lehdessä N:o 273 22. marraskuuta 1989), joka koskee perusteita käyttää huippuerikoistuneita lääkäripalveluja ulkomailla, säädetään kulujen osittaisesta korvaamisesta Italiassa asuville Italian kansalaisille, jos näitä palveluja ei voi saada Italiasta. Asetuksen 6 artiklan 11 kohdassa säädetään, että 80 prosenttia potilaan ja hänen mahdollisen avustajansa matkakuluista korvataan, jos lentomatkalle on ollut ennakkohyväksyntä. Toisaalta Sisilian alueen 15 päivänä maaliskuuta 1990 antaman alueellisen asetuksen 1 artiklassa säädetään, että toteutuneiden ja todistettujen matka- ja oleskelukustannusten kiinteämääräinen korvaus on 60 prosenttia yli 20 miljoonan liiran vuosituloluokassa, 50 prosenttia yli 35 miljoonan liiran vuosituloluokassa ja 40 prosenttia yli 50 miljoonan vuosituloluokassa. Eikö komissio katsokin, että alueellinen asetus sen lisäksi, että se syrjii sisilialaisia, joihin ei sovelleta edellä mainittua korvausta, jos heidän tarvitsee käyttää lääkäripalveluja ulkomailla on EY:n perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklan vastainen? Voiko komissio ryhtyä toimiin tämän valitettavan tilanteen johdosta? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (13. syyskuuta 2000) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee Sisilian alueen asetuksen mukaista matkakulujen korvausprosenttia sisilialaisille, jotka matkustavat ulkomaille saamaan sairaanhoitoa, jota Italiassa ei voi saada. Marraskuun 3 päivänä 1989 päivätyssä ministeriönasetuksessa säädetään perusteista, joilla voi käyttää erikoislääkäripalveluja ulkomailla. Asetuksen mukaan Italiassa asuvilla italialaisilla on oikeus saada omista ja heitä mahdollisesti saattavan henkilön lentomatkakuluista 80 prosentin korvaus, jos matkalle on ennakkohyväksyntä. Maaliskuun 15 päivänä 1990 annetussa Sisilian alueen asetuksessa sitä vastoin säädetään, että samanlaisissa tilanteissa maksetaan vakuutetun tuloista riippuen 4060 prosentin kiinteämääräinen korvaus niistä vakuutetulle aiheutuneista kuluista, joista hän on esittänyt tositteet. Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys koskee Italian kansallista ja alueellista hallintoa. Koska asianomaiset henkilöt ovat Italian kansalaisia, vastaus ei löydy EY:n perustamissopimuksesta eikä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetusta asetuksesta (ETY) N:o 1408/71(1), vaan kyseessä on kansallisen lainsäädännön ristiriita, jonka voi ratkaista vain kansallinen tuomioistuin. (1) EYVL L 149, 5.7.1971 (Viimeinen konsolidoitu versio: Neuvoston asetus (EY) N:o 118/97, annettu 2 päivänä joulukuuta 1996, EYVL L 28, 30.1.1997).