KIRJALLINEN KYSYMYS P-1610/02 esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR) komissiolle. Rakennerahastojen maksatukset.



Virallinen lehti nro 192 E , 14/08/2003 s. 0007 - 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1610/02 esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR) komissiolle (31. toukokuuta 2002) Aihe: Rakennerahastojen maksatukset Tuoreimmat budjetin seurantaluvut osoittavat, että rakennerahasto-ohjelmien toimeenpano ja maksatukset ovat toimineet tällä Agenda-kaudella aivan liian hitaasti. Asiasta ei voi enää syyttää ohjelmien hidasta hyväksymisprosessia, kun RAL on kasvanut tämän vuoden toukokuussa suuremmaksi kuin edellisen vuoden vastaavana aikana. Parlamentti joutuu asiassa outoon tilanteeseen, kun komissiolle pitäisi myöntää vastuuvapaus harjoitetun rakennerahastopolitiikan osalta. Tämä siitäkin huolimatta, että useimmiten viiveet ovat johtuneet jäsenmaista eikä komissiosta. Nyt ongelmaksi on muodostumassa se, että jos maksut kasaantuvat tämän Agenda-kauden lopulle, vuosittainen rahoituskehys ei riitä. Lisäksi ongelmaksi muodostuu n + 2 -sääntö, joka leikkaa useiden jäsenmaiden aluepolitiikkarahoitusta, vaikka paikalliset ja alueelliset toimijat ovat syyttömiä monimutkaisen järjestelmän ongelmiin. Mitä komissio aikoo tehdä kohta poliittiseksi ongelmaksi muodostuvan tilanteen ratkaisemiseksi? Voiko komissio antaa tilanteesta avoimen ja selkeän selvityksen parlamentille ja jäsenmaille? Voidaanko rakennepolitiikkaa yksinkertaistaa vielä tämän rakennerahastokauden aikana niin, että hankkeet pääsisivät todenteolla liikkeelle? Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 2002) Vaikutelma siitä, että maksamatta olevat määrät (RAL) olisivat lisääntyneet nopeasti varainhoitovuoden alussa, on harhaanjohtava rakennetoimien täytäntöönpanonopeuden arvioinnin osalta. Ohjelmien vuosittaisten erien sitominen automaattisesti johtaa tietysti aluksi maksamatta olevien määrärahojen tilanteeseen, koska maksut suoritetaan tuensaajien toiminnan siihenastisen toteutuksen perusteella ja jaottuvat näin ollen koko varainhoitovuodelle. Tämän vuoksi vuoden 2002 viiden ensimmäisen kuukauden ajalta rakennerahastojen maksusitoumusmäärärahojen summa oli yhteensä 30,4 miljardia euroa, kun taas maksettujen määrien summa oli 6,2 miljardia euroa. Näiden summien erotus (24,2 miljardia euroa) kuvaa maksamatta olevien määrärahojen väliaikaista kasvua tällä ajanjaksolla. Loppuvuoden aikana maksusitoumukset eivät enää kasva, kun puolestaan toteutetut maksut kasvavat normaalilla tavalla, jolloin maksamatta olevat määrärahat tasaisesti pienentyvät varainhoitovuoden loppuun asti. Määrärahojen automaattisen maksamisen periaate yhdistettynä määrärahojen automaattisen vapautumisen sääntöön (n + 2 -sääntö) kannustaa maksatusta varainhoitovuoden lopussa ja johtaa maksusitoumusten vähenemisen kautta maksamatta olevien määrärahojen vähentymiseen. Komissio korostaa, että voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti se seuraa jatkuvasti tukitoimien edistymistä. Se muistuttaa lisäksi jäsenvaltioita säännöllisesti tukitoimien sopivan toteutustahdin tärkeydestä sekä taloudellisista seuraamuksista, jotka aiheutuvat, jollei tätä tahtia noudateta. Komissio valmistelee myös parhaillaan tiedonantoa tästä aiheesta. Parlamentin jäsenen toiveeseen yksinkertaistamisesta voidaan todeta, että ohjelma-asiakirjan täydennysten käsittelyä on jo yksinkertaistettu rakennerahastojen voimassaolevien säännösten osalta. Komissio jatkaa yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa ja erityisesti alueellisen kehittämisen ja uudistamisen neuvoa-antavan komitean puitteissa ponnisteluja rakennerahastoista rahoitettujen ohjelmien muiden osa-alueiden yksinkertaistamiseksi. Lisäksi komissio kehottaa jäsenvaltioita yksinkertaistamaan kansallisia sääntöjä. Komissio tiedottaa jatkossa parlamentille edellä mainitun työn tuloksista.