KIRJALLINEN KYSYMYS E-3595/00 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Adamasin sataman laajentaminen Miloksen saarella Kykladeilla Kreikassa.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0018 - 0019



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3595/00 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (22. marraskuuta 2000) Aihe: Adamasin sataman laajentaminen Miloksen saarella Kykladeilla Kreikassa Kreikan ympäristöasioista sekä maankäytön ja julkisten töiden suunnittelusta vastaava ministeri ja kauppalaivastoministeri hyväksyivät 30.3.1998 annetulla yhteisellä määräyksellä 69269 yllä mainitut työt. Marraskuussa 1999 Kreikan hallitus päätti aloittaa kyseiset työt, jotka luokiteltiin satamatöiksi, jotta ne saisivat yhteisön rahoitusta. Tosiasiassa näillä töillä muutetaan perinpohjaisesti saaren maankäytön suunnittelua ja kaupunkisuunnittelua, sillä niihin kuuluu maavallin rakentaminen koko merenrantaa seurailevan tien pituudelta. Kohteeseen on siten tarkoitus luoda kulkuväyliä ja lisää tilaa merenrannan lukuisille baareille ja ravintoloille. Vaikuttaa siltä, että ympäristövaikutusten arviointia ei ole tehty asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti (laki 1650/1986, direktiivi 85/337/ETY(1) ja ministeriöiden yhteiset määräykset 69269/5387/1990). Kreikan ylimmälle hallintotuomioistuimelle esitettiin 11.11.1999 kanne, jonka tarkoituksena oli keskeyttää työt. Ylin hallintotuomioistuin kuitenkin hylkäsi kanteen 18.1.2000 äskettäin annetun säännöksen (lain 2721/1999 35 artikla) nojalla, ja ylimmän hallintotuomioistuimen viidennen kamarin puheenjohtaja ainoastaan mainitsi, ilman minkäänlaisia perusteluja, yleisen edun periaatteesta ja antoi luvan töiden jatkamiseen(2). Hallintoviranomaisten päätöksestä oli lisäksi nostettu kumoamiskanne 8.11.1999. Tätä kannetta tutkiessaan ylin hallintotuomioistuin katsoi sen olevan hyväksyttävä ja pyörsi siis aiemmat sanansa asettaessaan kyseenalaiseksi yleisen edun periaatteen, johon se oli viitannut 18.1.2000 tekemässään päätöksessä. Mutta kanne on kuitenkin ollut kaiken aikaa kesken, minkä vuoksi rakennuttajat ovat ehtineet saattaa työt loppuun. Jos lain 2721/1999 yllä mainittuun säännökseen vetoaminen yleistyy, se rajoittaa vaarallisella tavalla Kreikan kansalaisten oikeutta saada oikeusistuimilta väliaikaista suojelua, ja se saattaa myös johtaa sellaisten yhteisön rahoittamien töiden toteuttamiseen, joilla on peruuttamattomia seurauksia ympäristölle. Voisiko komissio tutkia tätä asiaa ja ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin suhteissaan Kreikan viranomaisiin taatakseen sen, että yhteisön lainsäädäntöä ja varsinkin sen ympäristövaikutusten arviointia koskevia säännöksiä kunnioitetaan? Eikö komissio katso, että on välttämätöntä pyytää Kreikan viranomaisia maksamaan takaisin kyseistä hanketta varten myönnetty yhteisön rahoitus siinä tapauksessa, että yhteisön säännöksiä ei ole noudatettu? Mitä riskejä komission mielestä liittyisi lain 2721/1999 yllä mainittuun säännökseen vetoamisen yleistymiseen? (1) EYVL L 175, 5.7.1985. Tutkimuksessa ei anneta mitään tietoa töistä ja niiden kohteena olevasta ympäristöstä, eikä myöskään mitään arviota mahdollisista erilaisista seurauksista, ei mitään yksityiskohtaista tietoa ehdotetuista ehkäisy-, supistamis- ja korjaustoimenpiteistä, ei mitään selvitystä hyödyistä ja haitoista, ei minkäänlaista tehdyn ratkaisun perustelua puhtaasti ympäristönäkökohtien pohjalta, ei arviota vaihtoehtoisista ratkaisuista, joilla voitaisiin suojella Miloksenlahtea ja sen eliöstöä, ottaen huomioon, että se on Välimeren toiseksi suurin luonnonlahti. Miloksen saari on jo kärsinyt huomattavia vahinkoja rautamalmin louhinnan sekä louhinnan laajennussuunnitelmien vuoksi, joilla olisi vakavia ympäristövaikutuksia (ks. kirjallinen kysymys E-0318/2000). Alueen paikalliset viranomaiset, jotka ovat pääasiallisesti vastuussa kyseisistä töistä, ovat viivyttäneet Miloksen länsirannikolla sijaitsevan alueen liittämistä osaksi Natura 2000 -verkkoa (EYVL L 206, 22.7.1992 julkaistun direktiivin 92/43/ETY mukaisesti). (2) Töiden pääasiallisena tarkoituksena on laajentaa ravintoloiden ja baarien käytettävissä olevaa tilaa. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 2001) Jäsenvaltiot eivät toimita komissiolle säännöllisesti tietoja tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(1) (sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY) soveltamisesta. Parlamentin jäsenen esittämän kysymyksen johdosta komissio ottaa kuitenkin yhteyttä Kreikan viranomaisiin sen varmistamiseksi, että kaikkia lainsäädännössä säädettyjä menettelyjä on noudatettu. Jos komissio toteaa, ettei yhteisön lainsäädäntöä ole noudatettu, se varaa itselleen mahdollisuuden vaatia kansallisia viranomaisia poistamaan kyseisen hankkeen rahoituksen kokonaisuudessaan menoilmoituksesta, joka liittyy eteläistä Aigeianmerta koskevaan monesta rahastosta rahoitettuun vuosien 19941999 toimintaohjelmaan. Laissa 2721/99 olevan 35 pykälän osalta komissio kiinnittää kysyjän huomiota siihen, että kysymyksessä on tässä vaiheessa kansallinen säännös, joka koskee kolmannen osapuolen oikeutta nostaa kanne kyseisessä tapauksessa. Näin ollen asia ei kuulu yhteisön toimivaltaan. (1) EYVL L 73, 14.3.1997.