KIRJALLINEN KYSYMYS E-1980/02 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Rooman Piazza Sempionen maanalainen pysäköintipaikka.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0166 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1980/02 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (8. heinäkuuta 2002) Aihe: Rooman Piazza Sempionen maanalainen pysäköintipaikka Roomassa ollaan aloittamassa 79-paikkaisen maanalaisen pysäköintihallin rakentamista Piazza Sempionen alle. Kyseessä on suuri rakennustyömaa, joka saattaa vahingoittaa aukiota ja koko rakennustaiteellisesti ja historiallisesti merkittävää Città Giardinon kaupunginosaa. Myös alueen liikenne kärsii suuresti rakennustyömaasta, joka kestää ainakin kaksi vuotta ilman kulttuuriperinnöstä vastaavien viranomaisten suorittamista tarkastuksista aiheutuvia lykkäyksiäkin. Rakennustöistä ei ole toistaiseksi tehty ympäristövaikutusarviota. Kielteisen lausuntonsa sen sijaan ovat antaneet paikallisen poliisilaitoksen tutkijat kuten myös kaupunginvaltuusto ja monet asukkaat, jotka ovat allekirjoittaneet asiaa koskevan vetoomuksen. 1. Pitääkö kyseisestä rakennushankkeesta tehdä ympäristövaikutusarviointi? 2. Pitääkö arkeologisesti merkittävillä alueilla suoritettavista rakennustöistä tehdä etukäteen asianmukaiset maaperätutkimukset? 3. Onko historiallisesti ja rakennustaiteellisesti merkittävien alueiden suojelusta olemassa tutkimuksia, direktiivejä tai muita asiakirjoja? 4. Voiko komissio ilmaista yleisen mielipiteensä asiasta? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (4. syyskuuta 2002) Parlamentin jäsenen antamiin tietoihin viitaten komissio voi vahvistaa, että pysäköintihallihankkeet kuuluvat tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusarvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/337/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettu direktiivillä 97/11/EY(2), liitteeseen II (kohta 10, alakohta b). Liitteeseen II kuuluvien hankkeiden ympäristövaikutusarviointi (YVA) ei ole pakollista, vaan jäsenmaiden on määritettävä tapauskohtaisesti tai jäsenvaltion asettamien raja-arvojen tai kriteerien perusteella, vaatiiko hanke ympäristövaikutusten arvioinnin (alustava riskiarvio tai tarkistus). Direktiivin liitteen II mukaan arvioinnin yhteydessä on tarkasteltava tiettyjen alueiden ympäristön herkkyyttä ottaen huomioon luonnon sietokyky ja huomioiden erityisesti tarkemmin määritellyt alueet sekä historiallisesti, kulttuurisesti tai arkeologisesti merkittävät alueet (liite III, kohta 2, alakohta h). Asianmukaisen viranomaisen päätöksen siitä tarvitseeko hankkeen yhteydessä tehdä ympäristövaikutusarviointia tulee olla julkisesti saatavilla. Komissio ei voi parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella todeta, että YVA- direktiivin säännöksiä olisi rikottu; koska direktiivissä ei säädetä komission hallussa olevista ympäristövaikutusarviointia koskevista tiedoista tai jäsenmaiden asianmukaisten viranomaisten suorittamista tutkimuksista, komissio ei voi antaa lausuntoa menettelysääntöjen noudattamisesta tämän hankkeen osalta. Mikäli parlamentin jäsen toimittaa komissiolle yksityiskohtaiset tiedot, joiden avulla tapaus voidaan arvioida YVA-direktiivin näkökulmasta, komissio voi jatkaa hankkeen käsittelyä. Kulttuurin alalla EY:n perustamissopimuksen 151 artiklassa annetaan yhteisölle vain vähäistä toimivaltaa. Sen vuoksi komissio pyytää parlamentin jäsentä ottamaan huomioon, että komission toimivaltaan ei kuulu jäsenmaiden arkeologisen perinnön sellaisen suojelemisen tukeminen, joka ei liity olemassa oleviin ohjelmiin ja aloitteisiin. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 73, 14.3.1997.