KIRJALLINEN KYSYMYS E-1717/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(14. kesäkuuta 2001)

Aihe: Eurooppalaisten tuotteiden suojelu Yhdysvaltain kauppaeduilta Kioton ilmastosopimuksen hylkäämisen seurauksena

1. Katsooko komissiokin, että Yhdysvallat, joka on vastuussa 25 prosenttisesti maailmanlaajuisesta ilmasto-ongelmasta, ei odotettavasti tule liittymään Kiotossa 1997 tehtyihin sopimuksiin ilmaston suojelusta hiilidioksidipäästöiltä ja niiden seurauksena aiheutuvalta maapallon lämpötilan kohoamiselta koko nykyisen vuoteen 2005 kestävän hallituskauden aikana?

2. Lähteekö komissio siitä, että lyhyellä aikavälillä saadaan aikaan toimiva pöytäkirja ilman Yhdysvaltain tukea ja että on yhä olemassa mahdollisuus, että Yhdysvallat tulee liittymään sopimukseen seuraavan hallituskauden aikana?

3. Katsooko komissio, että yhdysvaltalaiset yritykset saavat tulevana vuosina kilpailuedun, koska niiden ei tarvitse täyttää samoja vaatimuksia kuin eurooppalaisten yritysten ja koska niiden tuottoa ei leikata energiaveroin, niin että ne voivat toimittaa samantyyppisiä tuotteita edullisemmin kuin Euroopan maat, jotka noudattavat ympäristösopimusta?

4. Voisiko komissio tähän liittyen antaa ennusteen niistä kauppaeduista suhteessa Euroopan talouteen, jotka Yhdysvallat saa lyhyellä aikavälillä siirtämällä kustannukset tuleville sukupolville? Onko olemassa etuja, joita Euroopan talous saa suhteessa Yhdysvaltain talouteen, koska se noudattaa Kioton sopimusta?

5. Millä tavoin komissio katsoo voivansa poistaa Yhdysvaltain kauppaedut suhteessa Eurooppaan, jotka johtuvat puutteellisista viranomaistoimista, jotka käytännössä tarkoittavat leikattua valtiontukea?

6. Pitääkö komissio tässä suhteessa etusijalla tuontiveroja vai vientitukia? Merkitseekö WTO:n kanta mitään tässä yhteydessä? Miten komissio perustelee valintansa ja kuinka tätä koskeva päätöksenteko tulee tapahtumaan?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(3. syyskuuta 2001)

Komissio toivoo, että Amerikan yhdysvallat liittyy jossain vaiheessa uudelleen Kioton prosessiin ja pöytäkirjaan. Yhteisö näyttää esimerkkiä sitoutumalla 8 prosentin vähennykseen ja toimimalla ratifioinnin puolesta. Samanaikaisesti yhteisö jatkaa diplomaattisia pyrkimyksiään ja toimii yhdessä muiden sopimuspuolten kanssa sen puolesta, että Kioton pöytäkirja tulisi voimaan vuoteen 2002 mennessä.

Ilmastomuutosta koskevan YK:n yleissopimuksen sopimuspuolten heinäkuussa 2001 Bonnissa pitämän kuudennen konferenssin toisen osan lopputulos on kaikkien pöytäkirjaa tukevien sopimuspuolten kannalta merkittävä askel kohti Kioton pöytäkirjan voimaantuloa. Ei ole olemassa erityisiä esteitä sille, että myös Yhdysvallat ratifioisi pöytäkirjan myöhemmin. Vaikka asiassa on todistettavasti edistyttävä vuoteen 2005 mennessä, Kioton sitoumukset rajoittavat maiden päästöjä vasta vuodesta 2008.

Maiden ja yritysten kilpailukyky on monitahoinen kysymys, johon vaikuttavat ympäristönormien ja -politiikkojen ohella myös monet muut tekijät. Yhteisöllä ja Yhdysvalloilla on kummallakin pitkä historia tiukan ympäristölainsäädännön antamisessa, mutta silti niiden taloudet ovat kilpailukykyisiä ja yritykset menestyvät maailmanmarkkinoilla. Koska presidentti Bush on antanut ymmärtää ottavansa johtajan roolin ilmastonmuutoksessa, asiaan vaikuttavat myös Yhdysvaltain hallituksen sisäpoliittiset aloitteet ilmastonmuutoksen lieventämiseksi ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon tähtääviin toimenpiteisiin kuuluu myös komission vuoden 2001 loppuun mennessä esittämä ehdotus yhteisön laajuisesta hiilidioksidipäästöjen (CO2) kaupasta. Päästökauppa ja siihen liittyvät kustannuksien vähentämistä edistävät kannusteet takaavat, että vaikutukset eurooppalaisiin yrityksiin, joilla on tietyt tavoitteet, pienenevät. Komission jokin aika sitten tekemässä tutkimuksessa todetaan, että Kioton tavoitteeseen voidaan päästä siten, että Euroopan taloudelle syntyy 3,7 miljardin euron vuosittaiset kokonaiskustannukset, mikä on 0,06 prosenttia vuoden 2010 oletetusta bruttokansantuotteesta (BKT).

Kioton sitoumusten toteuttamisesta koituu myös etua Euroopan talouksille. Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanon myötä Euroopan talouksista tulee muun muassa energiatehokkaampia ja uusiutuvien energialähteiden markkinaosuus kasvaa. Uusien energiatehokkaiden tuotteiden kehittäminen luo eurooppalaisille yrityksille vientimahdollisuuksia erityisesti silloin, kun muut maat ponnistelevat entistä enemmän kasvihuonepäästöjensä vähentämiseksi.

Tässä vaiheessa vallitsevaa poliittista epävarmuutta ajatellen ei siksi voida osoittaa, että yhdysvaltalaiset yritykset saisivat kauppaedun. Näin ollen erityisiä toimenpiteitä ei suunnitella.

Tuontiveroja ja vientitukia koskeva kysymys ei tällä hetkellä ole oleellinen.