KIRJALLINEN KYSYMYS P-0413/99

esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle

(19. helmikuuta 1999)

Aihe: Italian maksu-tv-alan kilpailun lainvastainen rajoittaminen

Tässä kysymyksessä viitataan kysymykseen E-3876/98(1). Italian hallituksen hiljattain antamalla säädöksellä kielletään kaikkia yleisradiotoimiluvan haltijoita tai yleisradiotoimintaan oikeutettuja hankkimasta "yli kuusikymmentä prosenttia" yksinoikeudesta lähettää A-sarjan jalkapallo-otteluita koodattuina.

Tämä säädös on vain näennäisesti kielto, koska se sallii niiden toimiluvan haltijoiden, joilla jo nyt on yli 60 prosenttia oikeuksista, säilyttää tämän edun ja vakiinnuttaa hallitsevan asemansa. Säädös mahdollistaa lisäksi osuuden korottamisen silloin kun "markkinoilla vallitsevat olosuhteiden vuoksi oikeudet haluaa vain yksi ostaja"; tällöin yksinoikeuksia koskevat kauppasopimukset voidaan tehdä kuitenkin vain korkeintaan kolmeksi vuodeksi.

Italiassa maksu-tv-alaa hallitsee tunnetusti kaksi yhtiötä, Telepiù ja Stream, ja mitä jalkapallo-ottelujen lähetysoikeuksiin tulee, Telepiùlla on selvästi hallitseva asema, koska se on tehnyt sopimuksia yksinoikeudesta lähettää A- ja B-sarjan tärkeimmät ottelut.

Tiedustelen tässä yhteydessä komissiolta:

1. Eikö komissio katso, että Italian hallituksen säädös on ristiriidassa niiden EU:n keskeisimpien kilpailua ja vapaita markkinoita koskevien säännösten (EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla) kanssa, joissa kielletään sopimukset ja hallitsevan aseman väärinkäyttö, koska säädös suosii sellaisia markkinoilla jo olevia yhtiötä kuten Telepiù, joilla on yhteys julkiseen yleisradioyhtiöön ja selkeä monopoliasema?

2. Eikö komissio ole sitä mieltä, että Italian hallitus, joka säädöksellään puuttuu vielä kehitysvaiheessa olevien markkinoiden toimintaan ja antaa 60 prosentin ylärajan kaltaisia sitovia määräyksiä, saattaa karkottaa uudet investoijat ja jarruttaa Italian maksu-tv-markkinoiden kehitystä?

3. Voiko komissio ilmoittaa, mihin toimiin se aikoo ryhtyä palauttaakseen tavanomaiset markkina- ja kilpailuolosuhteet ja suojellakseen kuluttajien oikeutta vapaaseen valintaan, erityisesti kun otetaan huomioon kysymykseen E-3876/98 annettu vastaus, jossa vakuutetaan, että komissio seuraa tiiviisti Italian maksu-tv-markkinoiden kehitystä ja valvoo, että yhteisön säädöksiä noudatetaan alalla asianmukaisesti?

Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus

(9. huhtikuuta 1999)

Komissio huomauttaa ensinnäkin, että 30. tammikuuta 1999 annettua Italian hallituksen asetusta n:o 15/99, joka kieltää hankkimasta yli 60 % yksinoikeudesta lähettää A-sarjan jalkapallo-otteluita koodattuina, ei ole vielä lopullisesti hyväksytty ja, että lopullinen teksti voi olla hyvin erilainen kuin tämänhetkinen teksti. Tämä näyttää hyvinkin todennäköiseltä jo tehtyjen muutosten valossa, joissa pyritään tunnustamaan jokaisen klubin omistusoikeus niiden omien ottelujen koodattuihin lähetysoikeuksiin sekä myöntämään Italian kartelliviranomaiselle oikeus myöntää poikkeuslupa 60 %:n kynnysrajan ylittämiselle. Tässä tapauksessa komissio tulee varmasti arvioimaan lopullisen lakitekstin erityisesti sisämarkkinoita ja palvelujen vapaata liikkumista koskevien sääntöjen valossa.

1. Tarkasteltuaan alustavasti asiaa komissio ei voi kuitenkaan yhtyä arvoisan parlamentin jäsenen kantaan siitä, että asetus olisi EU:n kilpailusäännösten vastainen. Asetuksen päämäärähän on tarjota markkinoillepääsymahdollisuuksia kolmansille yrityksille estämällä kaikkien oikeuksien kasaantuminen yhdelle operaattorille. Jos kävisi niin, että yksi operaattori saisi kaikki oikeudet, sopimusten voimassaoloaika ei voisi ylittää tiettyä rajattua aikaa.

2. Komissio on ensi näkemältä sitä mieltä, että urheilutapahtumien lähetysoikeuksien jakaminen usean operaattorin kesken, mihin Italian asetus pyrkii, auttaisi tasapainottamaan Italian maksu-tv-markkinoita.

3. Komissio seuraa tarkasti markkinoiden kehitystä taatakseen, että asetuksessa säädetty urheilutapahtumien lähetysoikeuksien jakaminen ei karkota kolmansia yrityksiä markkinoilta tarvittavien investointien vuoksi ja jarruta siten Italian maksu-tv-markkinoiden kehitystä, mihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa.

(1) EYVL C 320, 6.11.1999, s. 84.