ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0259/02

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(7. helmikuuta 2002)

Aihe: Ennuste rahanlyöntimaksuista vuonna 2002 saatavista tuloista

1. Minkä verran komissio arvioi kunkin jäsenvaltion keskuspankille kertyvän rahanlyöntimaksuista saatavia tuloja joko vuoden 2002 ennusteen perusteella (ottaen huomioon Euroopan keskuspankille rahanlyöntimaksuista kertyvien tulojen uuden jakoperusteen) tai soveltamalla uutta jakoperustetta rahanlyöntimaksuista vuonna 2001 saatuihin tuloihin olettaen, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot, Iso-Britannia, Ruotsi ja Tanska mukaan lukien, kuuluisivat euroalueeseen?

2. Voisiko komissio ilmoittaa edellä tarkoitetun summan kussakin tapauksessa osuutena bruttokansantuotteesta?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(19. maaliskuuta 2002)

1. Euroopan keskuspankkijärjestelmä (jäljempänä eurojärjestelmä) on vastuussa rahoitustulon laskemisesta ja sen jakamisesta jäsenvaltioille. Eurojärjestelmän keskuspankkien on sovellettava EKP:n neuvoston 6. joulukuuta 2001 hyväksymän mukautusjärjestelmän kertoimia. Arvioihin

vaikuttaisivat korko-oletukset, joita komissio ei julkaise säännöllisesti, koska Euroopan keskuspankki (EKP) on yksin vastuussa korkojen asettamisesta euroalueella. Arviot riippuisivat myös euroalueen rahaperustan kehittymistä vuonna 2002 koskevista ennusteista, joita näyttää olevan vaikea laatia, koska olosuhteet ovat poikkeukselliset (esim. siirtyminen käteismaksuissa euroon ja kahden rahan käyttö siirtymäkaudella). Tulevat muutokset käteisen rahan määrässä ja mahdollisesti palauttamatta jääneet kansallisen valuutan määräiset setelit ja kolikot vaikuttavat keskuspankkien (setelit) ja julkisyhteisöjen taseisiin (kolikot). Toistaiseksi on epäselvää, kuinka suuria nämä vaikutukset ovat ja milloin ne realisoituvat.

Komissio kunnioittaa niiden jäsenvaltioiden asemaa, jotka eivät ole toistaiseksi siirtyneet euron käyttöön. Komission mielestä ei ole soveliasta tutkia tai julkistaa teoreettisia skenaarioita siitä, mitä olisi voinut tapahtua tai olisi tapahtunut, jos kyseiset jäsenvaltiot olisivat tehneet erilaisia päätöksiä.

Edellä mainittujen syiden vuoksi komissio ei voi arvioida jäsenvaltioille kertyvää rahoitustuloa, joka perustuu nykyiseen euroalueeseen kuuluville jäsenvaltioille joulukuussa 2001 hyväksyttyyn mukautusjärjestelmään.

2. Edellä kuvattu kanta koskee myös muissa muodoissa ilmaistuja määriä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1395/02 esittäjä(t): John McCartin (PPE-DE) komissiolle. Kananlihan tuonti Euroopan unioniin.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0199 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1395/02 esittäjä(t): John McCartin (PPE-DE) komissiolle (15. toukokuuta 2002) Aihe: Kananlihan tuonti Euroopan unioniin Voiko komissio kertoa, kuinka paljon kananlihaa tuodaan vuosittain Euroopan unioniin ja mistä maista? Kuinka monta prosenttia tämä tuotu määrä on Euroopassa tuotetusta määrästä? Voiko komissio kertoa myös, missä määrin elintarvikkeiden turvallisuuteen ja eläinten hyvinvointiin liittyvät vaatimukset on otettu huomioon näiden tuontituotteiden tuotannossa? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (28. kesäkuuta 2002) Siipikarjanlihan tuonti yhteisöön on kasvanut viime vuosina, mutta tuonnin osuus on silti alle kymmenen prosenttia yhteisön tuotannosta. Vuosien 19972001 teuraspainoa koskevat tilastotiedot lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristöön. Kolme suurinta alkuperämaata ovat Brasilia, Thaimaa ja Unkari. Tuotuun siipikarjanlihaan sovelletaan yhtä tiukkoja terveysvaatimuksia kuin yhteisössä tuotettuun lihaan. Vientilupa annetaan vasta sitten, kun yhteisön ulkopuolisen maan toimivaltaiset viranomaiset sekä tarkastus- ja todistusjärjestelmä ovat suorittaneet arvioinnin. Arviointiin kuuluu muun muassa se, että komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tekee tarkastusmatkoja paikan päälle varmistaakseen, että yhteisön ulkopuolisen maan viranomaiset kykenevät noudattamaan yhteisön terveysvaatimuksia ja että kyseisiä vaatimuksia todella noudatetaan yhteisöön tuotavien tuotteiden osalta. Lisäksi yhteisön rajatarkastusasemilla tehdään tarkastuksia, joissa käydään järjestelmällisesti läpi tuotteiden mukana seuraavat terveystodistukset ja suoritetaan pistokokeina näytteidenottoa ja analyysejä, joilla pyritään havaitsemaan yhteisön ulkopuolisten maiden valvontajärjestelmien puutteet. Komissio teki jokin aika sitten päätöksen vahvistaa Thaimaasta tuotavan siipikarjanlihan valvontaa ja kieltää tuonnin Kiinasta. Komissiota pyydettiin hiljattain lisäämään Brasiliasta tuotavan siipikarjanlihan valvontaa. Tämän jälkeen jotkin jäsenvaltiot ovat havainneet ongelmia, jotka liittyvät lihassa esiintyneisiin nitrofuraanijäämiin; nitrofuraani on yhteisössä kielletty mikrobilääke. Komissio ja Brasilia kävivät korkean tason keskusteluja, jolloin Brasilia vakuutti muuttaneensa lainsäädäntöään siten, että nitrofuraanin käyttö on ollut kiellettyä toukokuun alusta 2002 ja että kaikkien siipikarjanlihalähetysten nitrofuraanipitoisuus testataan, ennen kuin ne tuodaan yhteisöön. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuksissa tutkitaan myös, onko eläimiä teurastettaessa noudatettu eläintensuojelua koskevaa lainsäädäntöä. Eläinten hyvinvointiin liittyvien toimenpiteiden soveltamisala on tällä hetkellä kuitenkin rajallinen, mutta kysymystä käsitellään parhaillaan Dohan kehitysohjelmassa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0503/02 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) neuvostolle. Suklaamunien aiheuttamat tapaturmat.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0056 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0503/02 esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) neuvostolle (22. helmikuuta 2002) Aihe: Suklaamunien aiheuttamat tapaturmat Ateenan yliopiston tapaturmien tutkimus- ja ehkäisykeskus, joka on kirjannut suklaamunien sisällä olevien ei-syötävien esineiden aiheuttamat tapaturmat EHLASS-järjestelmää käyttäen, huomauttaa, että nämä tuotteet ovat vaarallisia ja aiheuttavat jatkuvasti tapaturmia, varsinkin lapsille. Samanaikaisesti Saksassa, Israelissa ja Yhdysvalloissa tehdyt tutkimukset vahvistavat Ateenan yliopiston tekemät johtopäätökset. Neuvostolta kysytään pääsiäistä silmällä pitäen: Mitä toimia se aikoo toteuttaa, jotta saatettaisiin voimaan ei-syötäviä esineitä sisältäviä elintarvikkeita koskevat lainsäännökset ja normit (esimerkiksi koskien niiden kokoa), joilla varmistettaisiin näiden elintarvikkeiden turvallisuus ja kiellettäisiin tällainen syötävien ja ei-syötävien valmisteiden sekoittaminen? Kuinka neuvosto voi edistää näiden tuotteiden turvallisempaa suunnittelua koskevan sopimuksen tekemistä valmistajien kanssa, jotta vastaisuudessa ei enää tapahtuisi kuolemaan johtavia tapaturmia? Vastaus (22. heinäkuuta 2002) Neuvosto jakaa arvoisan parlamentin jäsenen huolen siitä, miten ehkäistä tämäntyyppiset tapaturmat, joilla voi olla kohtalokkaita seurauksia erityisesti lapsille. Koska lainsäädännöllinen aloiteoikeus tässä asiassa kuuluu komissiolle, neuvosto aikoo kiinnittää huomiota komission asiassa mahdollisesti tekemiin ehdotuksiin, jotta tarvittavat toimenpiteet toteutetaan mahdollisimman nopeasti. Tässä vaiheessa neuvosto kehottaa kysyjää pyytämään tarkempia tietoja kysymyksestä suoraan komissiolta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1176/02

esittäjä(t): Mogens Camre (UEN) neuvostolle

(25. huhtikuuta 2002)

Aihe: Imaamien kehotukset väkivaltaan

Tietyt fundamentaaliset imaamit, jotka EU:n jäsenvaltioissa kehottavat julkisesti pyhään sotaan ja tukevat julkisesti sharian eli islamilaisen lain käyttöä, uhkaavat EU:n kansalaisten turvallisuutta, eurooppalaisia ihmisoikeusnormeja ja rauhaa EU:n jäsenvaltioissa.

Julistuksessa toisensa jälkeen EU ilmoittaa, että se haluaa luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen. On selvästi edellä mainittujen periaatteiden vastaista, että EU sallii uskonnolliseen kaapuun pukeutuneiden fundamentalististen poliittisten voimien kehottaa Euroopassa asuvia muslimeita ryhtymään pyhään sotaan ja kannattaa julkisesti sharian eli islamilaisen lain kauhutekojen tukemista.

Kööpenhaminassa toimiva imaami Ahmed Abu Laban, jolla ilmoitetaan olevan 10 00015 000 kannattajaa, kehotti rukoushetken aikana perjantaina 5. huhtikuuta 2002 kööpenhaminalaisessa moskeijassa uskonveljiään tukemaan maanmiehiään kotimaassa väittäen, että nämä haluavat pyhää sotaa ja haluavat maksaa hengellään al Aqsa -moskeijan vapauttamisen Jerusalemissa. Sanomalehti Politikenin mukaan imaami sanoi: Teidän ei pidä luulla, että taistelussa kaatuneet ovat kuolleita. He elävät Allahin luona ja Allah antaa heille lahjoja. Meidän on oltava aktiivisia, ei passiivisia. Hän lisäsi, että Lähi-idän konfliktissa muslimien ei pidä nojata YK:hon eikä YK:n turvallisuusneuvostoon vaan Allahin tukeen.

Vain viikkoa aikaisemmin sama imaami ilmoitti kannattavansa islamilaisen lain käyttöä Nigeriassa uskottomuudesta kuolemaan tuomitun Safiya Hussainin tapauksessa, joka sai osakseen laajaa kansainvälistä julkisuutta.

Strasbourgissa toimiva Euroopan ihmisoikeustuomioistuin antoi 31. heinäkuuta 2001 (asiat 41340/98 ja 41342/98) tuomion, jonka mukaan sharia (islamilainen laki) on selkeästi ristiriidassa ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien suojaamista koskevan yleissopimuksen periaatteiden kanssa. EU:n osalta on kuitenkin tärkeintä, että Rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus raportissa toisensa jälkeen moittii niitä, jotka ovat huolissaan fundamentalismin etenemisestä Euroopassa.

Aikooko neuvosto ryhtyä toimiin sellaisen lainsäädännön hyväksi, jolla varmistetaan, että pyhään sotaan, väkivaltaan ja ihmisoikeuksien loukkaamiseen kehottavat imaamit karkotetaan EU:sta?

Vastaus

(22. heinäkuuta 2002)

Neuvosto ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, ettei tämänsuuntaista lainsäädäntöä ole suunniteltu esitettäväksi EU:n tasolla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1817/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Kansainvälistä koe-eläinten kauppaamista koskevat tutkimukset.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0234 - 0234



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1817/02 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (27. kesäkuuta 2002) Aihe: Kansainvälistä koe-eläinten kauppaamista koskevat tutkimukset Brennerin tieosuudella havaittiin 31. toukokuuta 2002 eläinrääkkäystapaus. Pieneen kuorma-autoon oli lastattu 56 beaglenpentua, joita pidettiin huonoissa oloissa. Eläimillä ei ollut ruokaa eikä vettä ja ne oli teljetty aivan liian pieniin häkkeihin. Pennut olivat peräisin Reggio Emiliasta ja niitä vietiin Hampurissa sijaitsevaan toksikologian alan laitokseen koe-eläiminä käytettäviksi. Kansalaisten osoittaman solidaarisuuden ansiosta pennut on sittemmin voitu toimittaa yksityisperheille. Saksassa ja muissa maissa on useita laitoksia, joissa suoritetaan eläinkokeita. Tässä yhteydessä ei voida aina selvittää, noudatetaanko laboratorioissa ja laitoksissa voimassa olevaa lainsäädäntöä. Komissiota pyydetään tutkimaan, toimiiko hampurilainen Laboratory of Pharmacology and Toxicology KG -yhtiö (D-21134 Hamburg) voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (2. elokuuta 2002) Kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24. marraskuuta 1986 annetussa neuvoston direktiivissä 86/609/ETY(1) säädetään, että eläinkokeita suorittavien laboratorioiden valvonta kuuluu kansallisille viranomaisille. Komissiolle ei ole toistaiseksi toimitettu mitään tietoja, jotka osoittaisivat, etteivät Saksan viranomaiset valvo kysymyksessä mainitun laboratorion toimintaa riittävän tehokkaasti. Komissiolle ei ole myöskään toimitettu mitään tietoja, joista kävisi ilmi, ettei kyseinen laboratorio noudata direktiivin 86/609/ETY vaatimuksia. Näin ollen komissio katsoo, ettei ainakaan tässä vaiheessa ole perusteltua tutkia asiaa. Komissio pyytää kuitenkin parlamentin jäsentä toimittamaan sille mahdolliset tiedot direktiivin rikkomisesta. (1) EYVL L 358, 18.12.1986.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0594/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Kuljettajien vastuu.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0048 - 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0594/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (5. maaliskuuta 2002) Aihe: Kuljettajien vastuu Vastauksena 17. syyskuuta 2001 päivättyyn kirjalliseen kysymykseen laittomasta maahanmuutosta (P-2079/01(1)) komission jäsen Vitorino totesi, että neuvosto hyväksyi kesäkuussa 2001 direktiivin, jossa määritellään laittomassa maahantulossa, liikkumisessa ja maassa oleskelussa avustaminen. Samassa yhteydessä neuvosto hyväksyi puitepäätöksen rikosoikeudellisten puitteiden vahvistamisesta laittomassa maahantulossa ja maassa oleskelussa avustamisen ehkäisemiseksi. Nämä mahdollistavat laittoman maahantulon järjestäjän asettamisen syytteeseen. Voiko komissio vahvistaa, että kyseiset kaksi asiakirjaa on virallisesti hyväksytty? (1) EYVL C 40 E, 14.2.2002, s. 181. António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (4. huhtikuuta 2002) Arvoisa parlamentin jäsen on kysynyt komissiolta, missä käsittelyvaiheessa on komission ehdotus neuvoston direktiiviksi, jossa määritellään luvattomassa maahantulossa, kauttakulussa ja maassa oleskelemisessa avustaminen, ja ehdotus neuvoston puitepäätökseksi, joka koskee luvattomassa maahantulossa, kauttakulussa ja maassa oleskelussa avustamisen ehkäisemiseksi tarkoitettujen rikosoikeudellisten puitteiden lujittamista. Viitaten tähän kysymykseen aikaisemmin annettuun vastaukseen komissio haluaa huomauttaa, että sekä direktiivistä että puitepäätöksestä päästiin poliittiseen yksimielisyyteen 28.29. toukokuuta 2001 kokoontuneessa oikeus- ja sisäministerien neuvostossa. Odotusten vastaisesti näitä kahta asiakirjaa ei vielä ole voitu muodollisesti antaa, sillä kaksi jäsenvaltiota esitti parlamentaarisen tarkasteluvarauman, ja yksi niistä on vasta äskettäin poistanut varaumansa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1707/02 esittäjä(t): Nuala Ahern (Verts/ALE) komissiolle. Radioaktiivista jätettä koskeva vuoropuhelu.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0215 - 0216



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1707/02 esittäjä(t): Nuala Ahern (Verts/ALE) komissiolle (13. kesäkuuta 2002) Aihe: Radioaktiivista jätettä koskeva vuoropuhelu Miten komissio, Euratom tai EY:n yhteiset tutkimuskeskukset ovat osallistuneet OECD:n ydinenergiajärjestön koordinoimaan radioaktiivista jätettä koskevaan alan toimijoiden vuoropuheluun? Mitä resursseja komissio on osoittanut tähän vuoropuheluun? Aikooko komissio julkaista säännöllisiä päivitettyjä tietoja tämän vuoropuhelun kehittymisestä asianomaisilla verkkosivuillaan? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (16. heinäkuuta 2002) Komissiota edustavat tällä hetkellä OECD:n alaisessa ydinergiajärjestön Forum of Stakeholder Confidence (FSC) -ryhmässä liikenteen ja energian pääosasto sekä tutkimuksen pääosasto. Ympäristöasioiden pääosasto osallistui ryhmän toimintaan siihen saakka, kunnes radioaktiivisen jätteen käsittelyyn liittyvät kysymykset siirrettiin liikenteen ja energian pääosastoon vuonna 2000. Kaikissa FSC:n kokouksissa ja työpajoissa on ollut ainakin yksi komission virkamies läsnä. Toistaiseksi on järjestetty kolme kokousta ja kaksi työpajaa. Lisää tilaisuuksia on suunnitteilla osana FSC:n toimeksiantoa, joka päättyy virallisesti vuonna 2003. FSC:n toimeksiantoa jatketaan todennäköisesti ainakin vuoden 2004 alkupuolelle, jolloin OECD:n ydinenergiajärjestön (NEA) jäsenvaltioiden on määrä järjestää vielä kaksi työpajaa. Kaikki FSC:n raportit ovat saatavana NEA:n Internet-sivulta (www.nea.fr), jolta ne löytyvät otsikon Radioactive Waste alta. Komission edustajat ovat olleet aktiivisesti mukana FSC:n toiminnassa ja toimittaneet FSC:lle olennaiset tiedot sellaisista aiheista kuten ympäristövaikutusten arviointi, yleinen mielipide (esimerkiksi Eurobarometrin tutkimukset) ja meneillään oleva tutkimus, joka liittyy päätöksentekoon ja hyvään hallintotapaan radioaktiivisen jätteen käsittelyn alalla. Komission edustajat ovat myös toimineet puheenjohtajina ja raportoijina ensimmäisissä kahdessa työpajassa, joita koskevat raportit ovat NEA:n Internet-sivulla. FSC:n esittämät tiedot perustuvat yleisesti saatavilla oleviin asiakirjoihin, jotka ovat myös Europa-palvelimella.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1255/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Tavaroiden, palvelujen ja henkilöiden vapaa liikkuvuus.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0169 - 0170



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1255/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (6. toukokuuta 2002) Aihe: Tavaroiden, palvelujen ja henkilöiden vapaa liikkuvuus Onko komissio tietoinen Alderneyn taloudelle aiheutuneesta vakavasta vahingosta, joka seurasi Ranskan hallituksen mielivaltaista päätöstä määrätä Cap de la Haguen ydinvoimalan lähiseudulle lentokielto? Hyväksyykö komissio tämän päätöksen? Jos vastaus on myönteinen, onko komissio sitä mieltä, että vastaavien tai jopa kaikkien EU:n ydinvoimaloiden lähialueille olisi määrättävä lentokielto? Mitä korvauksia on tarjolla niille, joiden toimeentuloon tällaiset päätökset vaikuttavat? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (14. kesäkuuta 2002) Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 sattuneiden traagisten tapahtumien johdosta Ranskan hallitus on ryhtynyt lentoturvallisuustoimiin, jotka ovat johtaneet useisiin lentokieltoihin ja -rajoituksiin suurkaupunkien ja erityiskohteiden yläpuolella. Cap de la Haguen ydinvoimalan ilmatilan hallinta on siten määritelty ilmapuolustuksen piiriin kuuluvaksi, ja tila on jaettu kahteen vyöhykkeeseen voimalan läheisyyden mukaan. Lähellä kyseisiä kohteita sijaitsevien lentokenttien ilmatilan käyttäjien avuksi näitä rajoituksia on lievennetty 13. huhtikuuta 2002 alkaen, ja ilmailutiedot on päivitetty vastaavasti. Chicagossa vuonna 1944 allekirjoitetun Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) yleissopimuksen mukaan ilmatilan ja turvallisuuskysymysten hallinta kuuluu tällä hetkellä yksittäisten valtioiden toimivaltaan ja valtiot huolehtivat siitä kansallisella tasolla. Tämä saattaa johtaa vaikeuksiin, kun toimiin ryhdytään lähellä kansallisia rajoja. Muun muassa tästä syystä komissio on esittänyt joukon ilmaliikenteen hallintaan liittyviä ehdotuksia, joiden tarkoituksena on luoda yhtenäinen eurooppalainen ilmatila 31. joulukuuta 2004 mennessä, jotta voitaisiin siirtyä tehokkaampaan ja turvallisempaan, yhteisön tasolla hallittuun ilmatilaan. Tämä sääntely ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita hyväksymästä tai ottamasta käyttöön toimia, jotka aiheutuvat vakavista kansainvälisistä häiriöistä ja liittyvät lain ja järjestyksen ylläpitoon sodan tai sodan uhkan muodostavan kansainvälisen jännityksen aikana tai suorittaakseen velvollisuudet, jotka ne ovat ottaneet kantaakseen rauhan ja kansainvälisen turvallisuuden ylläpitämiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0631/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Komission mielipide ilmakehän kaasupäästöjä koskevista Yhdysvaltain presidentin lausunnoista.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0068 - 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0631/02 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (6. maaliskuuta 2002) Aihe: Komission mielipide ilmakehän kaasupäästöjä koskevista Yhdysvaltain presidentin lausunnoista Mitä mieltä komissio on Yhdysvaltain presidentin George W. Bushin viimeaikaisista ehdotuksista, jotka koskevat maan kaasupäästöjä ilmakehään, kun otetaan huomioon EU:n puoltamat Kioton sopimukset? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (30. huhtikuuta 2002) Presidentti Bushin esittämä ilmastonmuutospolitiikkaa koskeva suunnitelma on luonteeltaan puhtaasti sisäpoliittinen. Se saattaa olla ensimmäinen askel oikeaan suuntaan sikäli, että Yhdysvaltojen taloudellisia toimijoita kehotetaan osallistumaan päästöjen hallintaan. Sitä ei nähdä vaihtoehtona Kioton pöytäkirjalle, johon Euroopan unioni ja muut sopimuspuolet ovat edelleen täysin sitoutuneet. Pöytäkirja tarjoaa ainoat tehokkaat kansainväliset puitteet ilmaston lämpenemisen torjumiseksi, ja komissio kehottaa Yhdysvaltoja ehdottomasti palaamaan Kioton prosessiin. Komissio on tutkinut huolellisesti presidentti Bushin ehdotusten yksityiskohdat, erityisesti kasvihuonekaasuja koskevan yksipuolisen määrällisen tavoitteen. Komissio on huolissaan siitä, että ehdotukset eivät johda kasvihuonekaasupäästöjen vähenemiseen vaan sallivat niiden merkittävän lisäämisen vuoteen 2012 mennessä noin 30 prosenttia yli vuoden 1990 tason. Näin ollen Yhdysvallat ei täytä ratifioimansa ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen tavoitetta vakiinnuttaa teollisuusmaiden kasvihuonekaasupäästöt vuoden 1990 tasolle. Tämän tavoitteen saavuttaminen olisi vasta ensimmäinen askel maapallon kasvihuonekaasupitoisuuksien vakiinnuttamisessa tasolle, jolla estettäisiin ilmaston lämpenemisen jatkuminen. Tämä on Yhdysvaltojen allekirjoittaman puitesopimuksen perimmäinen tavoite. Maapallon lämpötilan kohoamisen estäminen vaatii päästöjen vähentämistä. Kioton pöytäkirjankin tavoitteet ovat vain ensimmäinen askel yritettäessä ehkäistä ilmastonmuutoksen mahdollisia seurauksia. Kestävän kehityksen haasteena on suojella ympäristöä siten, että samalla taataan taloudellinen kasvu. Koska maapallon lämpötilan kohoaminen on maailmanlaajuinen ongelma, siihen olisi puututtava kansainvälisesti käyttäen hyväksi kansainvälisen yhteisön tekemää erittäin merkittävää työtä. Yhdysvaltojen olisi suurimpana kasvihuonekaasujen päästölähteenä kannettava puitesopimuksen mukainen vastuunsa ja pyrittävä vastaaviin päästöjen vähennyksiin kuin muuallakin maailmassa on tehty Kioton pöytäkirjan yhteydessä. Euroopan unionissa päästöt ovat vähentyneet jo alle vuoden 1990 tason, ja unioni on sitoutunut Kioton sopimuksessa asetettuun tavoitteeseen eli päästöjen vähentämiseen 8 prosentilla vuosina 20082012.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0804/02 esittäjä(t): Catherine Stihler (PSE) komissiolle. Suurin sallittu veren alkoholipitoisuus.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0090 - 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0804/02 esittäjä(t): Catherine Stihler (PSE) komissiolle (20. maaliskuuta 2002) Aihe: Suurin sallittu veren alkoholipitoisuus Tammikuussa 2001 komissio hyväksyi suosituksen moottorikäyttöisten ajoneuvojen kuljettajia koskevasta suurimmasta sallitusta veren alkoholipitoisuudesta (2001/115/EY(1)). Mikä on tämän suosituksen vaikutus EU:n jäsenvaltioiden ja ETA-maiden politiikkoihin? Onko suosituksella ollut vaikutusta liittymisneuvotteluja käyviin valtioihin? Voiko komissio ilmoittaa yksityiskohtaisesti nykyään voimassa olevat säännöt kuljettajia koskevasta suurimmasta sallitusta veren alkoholipitoisuudesta kussakin 1. EU:n jäsenvaltiossa 2. ETA-maassa 3. liittymisneuvotteluja käyvässä valtiossa? (1) EYVL L 43, 14.2.2001, s. 43. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (6. toukokuuta 2002) Useat jäsenvaltiot aikovat pienentää lähitulevaisuudessa alkoholipitoisuuden raja-arvoja moottorikäyttöisten ajoneuvojen kuljettajia koskevasta suurimmasta veren alkoholipitoisuudesta 17. tammikuuta 2001 annetun komission suosituksen(1) mukaisesti. Muutos koskee erityisesti tiettyjä kuljettajaryhmiä, etenkin aloittelevia kuljettajia. On siis vielä liian aikaista arvioida kyseisen suosituksen vaikutuksia. Komissio aikoo myöhemmin laatia kertomuksen toteutetuista toimenpiteistä. Kertomus kattaa myös Euroopan talousalueen (ETA) maat ja Euroopan unionin ehdokasmaat. On syytä mainita, että kuljettajia koskevan suurimman sallitun alkoholipitoisuuden lisäksi suosituksessa käsitellään muitakin keinoja rattijuopumuksen vähentämiseksi. Tällaisia ovat erityisesti poliisin käyttämät valvontatavat ja -välineet, tiedotus- ja valistuskampanjat, alkoholin yhteyttä onnettomuuksiin koskevien tilastotietojen kerääminen sekä parhaita käytäntöjä koskevan tutkimuksen tukeminen ja niitä koskevien tietojen levittäminen. Suosituksen antamisen jälkeen ja valkoisen kirjan Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika(2) mukaisesti komissio on osallistunut useisiin valistus-, koulutus- ja tutkimustoimiin ensisijaisena tavoitteenaan nuorten kuljettajien suojeleminen. Alkoholipitoisuuksia koskevien jäsenvaltioissa voimassa olevien yleisten raja-arvojen osalta parlamentin jäsentä kehotetaan tutustumaan valkoisen kirjan liikenneturvallisuutta koskevassa luvussa esitettyyn yhteenvetotaulukkoon. (1) EYVL L 43, 14.2.2001. (2) KOM(2001) 370 lopullinen.