KIRJALLINEN KYSYMYS E-1713/99 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Ruotsin munatuotannon kilpailuhaitat.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0010 - 0011



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1713/99 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (29. syyskuuta 1999) Aihe: Ruotsin munatuotannon kilpailuhaitat Suomen munatuotannossa sekä lihaluujauho että väriaineet ovat sallittuja. Vastaavat aineet ovat kiellettyjä Ruotsissa. Suomessa käytetään myös pienempiä häkkejä. Tästä johtuen suomalaisten tuottajien kustannukset ovat ruotsalaisia alhaisemmat. Onko kohtuullista, että ruotsalaiset tuottajat kärsivät kilpailuhaitoista siksi että he huolehtivat paremmin kuluttajien ja eläinten terveydestä? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (1. joulukuuta 1999) Komission tietoon ei ole tullut, että Ruotsissa olisi yleisesti kielletty tuotantoeläinten, munivat kanat mukaan luettuina, ruokkiminen nisäkäsperäisellä lihaluujauholla. Ruotsissa on vuodesta 1986 lähtien kielletty tiettyjen eläimistä saatavien ainesten (luonnollisista syistä kuolleet eläimet tai sellaisten teurastettujen eläinten ruhoista saatavat osat, joissa on patologisia muutoksia) käyttö eläinrehun valmistuksessa. Tämä poikkeus yhteisön lainsäädännöstä neuvoteltiin liittymisasiakirjaan Ruotsin liittymisen aikaan. Komissio harkitsee nyt, olisiko samanlainen kielto mahdollista ottaa käyttöön koko yhteisössä. Komission saamien tietojen mukaan Ruotsissa on sallittu rehujen lisäaineista 23. marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY(1) säännösten mukainen aineiden käyttö munien väriaineena. Mitä tulee muniviin kanoihin, komissio on erittäin huolestunut eläinten hyvinvoinnista ja pitää sitä erittäin tärkeänä. Häkkien koon ja eläinten hyvinvoinnin suojelusta annetun Ruotsin lainsäädännön osalta yhteisön tuomioistuimen asiassa 131/86 antaman tuomion (häkeissä pidettävien munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 25 päivänä maaliskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/113/ETY julistaminen mitättömäksi) täytäntöönpanosta 7. maaliskuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/166/ETY(2) 1 artiklassa todetaan, että kyseisessä direktiivissä säädetään häkeissä pidettävien munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista. Sama periaate todetaan 19. heinäkuuta 1999 annetussa neuvoston direktiivissä 1999/74/EY(3), joka korvaa neuvoston direktiivin 88/166/ETY ja jossa säädetään, että jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen yleisiä sääntöjä noudattaen pitää voimassa tai soveltaa alueellaan tämän direktiivin säännöksiä tiukempia säännöksiä munivien kanojen suojelemiseksi. On selvää, että direktiivin tavoitteena on vahvistaa eläinten hyvinvointia koskevat vähimmäisvaatimukset. Jäsenvaltiot voivat tämän vuoksi halutessaan säätää tiukempia säännöksiä, jos niissä noudatetaan perustamissopimuksen yleisiä sääntöjä. Tämä periaate on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-128/94, Hönig, 19.10.1995 antaman tuomion mukainen. Jotkin eläinten hyvinvoinnin lisäämiseen liittyvät näkökohdat, kuten paremmat elintilat, voivat kieltämättä vaikuttaa tuotantokustannuksiin, mutta Amsterdamin sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa N:o 33 edellytetään kuitenkin, että komissio ja jäsenvaltiot ottavat liikenne-, yhtenäismarkkina- ja tutkimuspolitiikkaa laatiessaan täysimääräisesti huomioon eläinten hyvinvoinnin vaatimukset. Edellä mainitun perusteella ei siten näytä siltä, että arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema nykyinen lainsäädäntö rikkoisi eläinten hyvinvointia tai maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. (1) EYVL L 270, 14.12.1970. (2) EYVL L 74, 19.3.1988. (3) EYVL L 203, 3.8.1999.