ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2720/98 esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) neuvostolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Marokkolaisen toisinajattelijan Ibrahim Serfatyn karkottaminen 1. Onko ministerineuvosto tietoinen, että Marokon viranomaiset eivät ole myöntäneet Ranskassa jo seitsemän vuoden ajan maanpaossa olevalle ja yli kymmenen vuotta marokkolaisessa vankilassa istuneelle marokkolaiselle toisinajattelijalle Ibrahim Serfatylle lupaa palata Marokkoon? 2. Onko neuvosto valmis tuomitsemaan Marokon viranomaisten vuonna 1991 antaman karkoituspäätöksen ja kehottamaan Marokon viranomaisia päästämään Serfaty nyt Marokkoon ja vahvistamaan hänen Marokon kansalaisoikeutensa? 3. Mihin toimiin neuvosto katsoo voivansa ryhtyä Euro - Välimeri -sopimuksen perusteella, jos Marokon viranomaiset eivät salli Serfatyn pääsyä Marokkoon eivätkä suostu palauttamaan hänen Marokon kansalaisoikeuksiaan? Vastaus (18.-19. tammikuuta 1999) Neuvosto on parlamentin jäsenen tavoin huolissaan marokkolaisen toisinajattelijan Ibrahim Serfatyn kohtalosta. Neuvosto katsoo aiheelliseksi muistuttaa, että Marokko on ratifioinut kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jonka 12 artiklassa määrätään, että "keneltäkään ei saa mielivaltaisesti kieltää oikeutta tulla omaan maahansa". Neuvosto tiedostaa, että ihmisoikeuskysymykset ovat nousemassa keskeiseksi aiheeksi Marokon julkisessa keskustelussa, mistä ovat osoituksena useat marokkolaiset kansalaisjärjestöt ja niiden toiminta. Tämä julkinen keskustelu on selvä merkki edistyksestä, ja se on lupaavaa tulevan konkreettisen toiminnan kannalta. Neuvosto pitää rohkaisevana sitä, että Marokon kuningaskunnan uusi hallitus on halukas käsittelemään ihmisoikeus- ja demokratiakysymyksiä ja jatkaa talouden uudistusprosessia. Tämä kävi ilmi Marokon ihmisoikeuksien neuvoa-antavan neuvoston julkistamista viimeaikaisista päätöksistä, jotka koskevat poliittisin perustein pidätettyjä ja kadonneita henkilöitä. Neuvosto panee myös merkille ponnistelut Marokon oikeus- ja rikosoikeusjärjestelmän uudistamiseksi unionin tuella MEDA-ohjelman puitteissa, vaikka nämä ponnistelut ovatkin olleet riittämättömiä. Assosiaatiosopimus Marokon kanssa tullee voimaan lähiaikoina. On syytä muistaa, että tässä sopimuksessa edellytetään selvästi, että ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioittaminen ovat sopimuksessa keskeisellä sijalla. Loppumääräyksiin sisältyy myös sopimusvelvollisuuksien täyttämättä jättämistä koskeva lauseke, jonka nojalla yksi sopimuspuoli voi erityisen kiireellisissä tapauksissa ryhtyä aiheellisiin toimenpiteisiin ilman edeltävää kuulemista, mikäli se katsoo, että toinen sopimuspuoli ei ole täyttänyt sopimuksesta johtuvia velvollisuuksiaan. Unioni jatkaa näin ollen tiivistä työskentelyään Marokon kanssa sekä kahdenvälisesti, jolloin voidaan ottaa esille yksittäistapauksia, että Barcelonan prosessin puitteissa, jonka tavoitteena on paitsi tukea jatkuvaa edistymistä ihmisoikeusasioissa myös vahvistaa demokratiaa ja kansalaisyhteiskunnan kehitystä yleensä.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS P-4032/98 esittäjä(t): Stanislaw Tillich (PPE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Phare-ohjelma ja rajat ylittävä yhteistyö Voiko komissio kertoa, minkä indikaattoreiden mukaan budjettikohdan B7-502 määrärahat käytetään tuensaajavaltioissa? Voiko komissio kertoa myös, kuinka paljon ja mitä rajoja varten mikäkin maa on saanut määrärahoja vuosina 1995-1998, ja miltä näyttää rahoitussuunnittelu vuodelle 1999? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (8. tammikuuta 1999) Komissio lähettää suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle pyydetyt tiedot sisältävän taulukon.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0097



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3157/98 esittäjä(t): Felipe Camisón Asensio (PPE) komissiolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Castelo Brancon asema Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon kuuluvassa ensisijaisessa hankkeessa numero kahdeksan Essenin huippukokouksessa määriteltyihin Euroopan laajuisen liikenneverkon 14 ensisijaiseen hankkeeseen kuuluu Espanjan ja Portugalin multimodaalinen yhteys muuhun Eurooppaan (hanke numero 8). Voiko komissio ilmoittaa, kulkeeko Lissabonin ja Valladolidin välinen moottoritie läheltä Castelo Brancon kaupunkia Portugalissa? Missä vaiheessa kyseisen moottoritien rakennustyöt ovat? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (26. marraskuuta 1998) Komissio on saanut tietoonsa, että Portugalin viranomaiset eivät enää suunnittele moottoritien rakentamista Lissabonin ja Valladolidin välisen moottoritieyhteyden Portugalin puoleiselle osuudelle. Lissabonin ja Valladolidin välinen moottoritie on osa toista hankkeeseen N:o 8 kuuluvaa Lissabonin ja Irunin välistä käytävää (multimodaalinen yhteys Portugalista ja Espanjasta muualle Eurooppaan)(1). Hankkeella on tarkoitus tasapainottaa rautatie- ja maantieliikenteeseen tehtäviä investointeja. Portugalin viranomaiset tekevät kuitenkin parhaillaan parannustöitä nykyisellä tiellä, erityisesti osuuksilla Guarda-Covilhã ja Covilhã-Castelo Branco. (1) EYVL C 120, 18.4.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2836/98

esittäjä(t): Niall Andrews (UPE) komissiolle

(28. syyskuuta 1998)

Aihe: Itä-Timorin itsenäisyys

Nyt kun Indonesian hallitsija on vaihtunut, voiko komissio kertoa, mitä on tapahtunut Itä-Timorin kansan oikeutetun itsenäisyysvaatimuksen suhteen?

Komission jäsenen Manuel Maríninkomission puolesta antama vastaus

(26. lokakuuta 1998)

Elokuusta 1998 on tapahtunut tärkeitä muutoksia Itä-Timorin tilanteen mahdollisen ratkaisemisen suhteen.

Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri neuvotteli New Yorkissa 4. ja 5. elokuuta 1998 Portugalin ja Indonesian ulkoministereiden kanssa. Neuvotteluista annettiin yhteinen tiedonanto, mitä ei ollut koskaan aikaisemmin tapahtunut. Tiedonannon tärkein kohta koski sopimusta järjestää kattavat neuvottelut Itä-Timorin erityisasemasta osapuolten periaatteisiin perustuvia kantoja rajoittamatta. Tiedonannossa sovittiin myös Itä-Timorin paikallisten ryhmien aktiivisemmasta osallistumisesta ratkaisun löytämiseen. Tämän lisäksi sovittiin, että Itä-Timorin sisäinen vuoropuhelu, johon kaikki osapuolet osallistuvat, aloitetaan uudelleen lokakuussa 1998 ja että tilannetta seuraavia osastoja perustetaan myönteisesti suhtautuvien valtioiden Lissabonin- ja Jakartan-suurlähetystöihin.

Daressa Itä-Timorissa pidettiin 10. ja 11. syyskuuta 1998 piispa Belon kutsusta sovittelukokous, johon osallistuivat kaikki Itä-Timorin konfliktin osapuolet sekä hallinnon edustajat ja kansalaisryhmät. Kokouksen lopussa annettiin yhteinen lausunto, jossa todettiin eri ryhmien eriävät mielipiteet ja korostettiin, että lisäponnisteluja tarvitaan Itä-Timorin kansan yhdistävän yhteisen pohjan löytämiseksi.

Itä-Timorissa oli myös satunnaisia mellakoita ja valtion riisivarastot ryöstettiin, mikä joutui huonosta taloudellisesta tilanteesta eikä ilmeisestikään poliittisista syistä. Indonesian hallitus jatkoi joukkojensa määrän varovaista supistamista, vaikka se lähetti äskettäin uusia joukkoja. Se väitti kuitenkin, että ne eivät olleet taistelujoukkoja, vaan muun muassa lääkintäupseereita.

Komissio toivoo, että viime viikkojen myönteinen kehitys johtaa pian oikeudenmukaiseen, kattavaan ja kansainvälisesti hyväksyttävään ratkaisuun Itä-Timorin ongelmaan.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0139



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2781/98 esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) komissiolle (14. syyskuuta 1998) Aihe: Tavaroiden vapaa liikkuvuus Alankomaiden ja Italian välillä Vastauksessaan aikaisemmin esittämääni kysymykseen (E-2006/97)(1) alankomaalaisen auton kirjojen siirtämisestä Italiaan, mistä aiheutuneet kulut olivat kyseisellä hetkellä noin 800 guldenia, komissio ilmoitti tarvitsevansa lisätietoja voidakseen arvioida, onko tämä summa asianmukainen. Tällä välin on ilmennyt, että kyseinen Italiaan muuttanut Alankomaiden kansalainen joutui 800 guldenin sijaan maksamaan noin 1950 guldenia saadakseen autonsa siirrettyä kirjoille Italiaan. Tarkempi selvitys komissiolle tästä 1950 guldenin summasta on tämän toisen kysymyksen liitteenä. Voisiko komissio ilmoittaa, onko tämä summa asianmukainen? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1998) Komissio kiittää arvoisaa Euroopan parlamentin jäsentä kysymyksestä, mutta valitettavasti ei voi antaa vastausta, koska kysymyksen liite ei ole luettava. Komissio ja parlamentin sihteeristö ovat pyytäneet arvoisaa kysyjää toimittamaan käyttökelpoisen version, mutta sellaista ei ole saatu. Liite on erottamaton osa kysymystä ja ilman sitä vastaaminen on mahdotonta. (1) EYVL C 21, 22.1.1998, s. 132.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2002/98 esittäjä(t): Ursula Stenzel (PPE) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Koulutusohjelmat Komissio ehdotti tietojen ja taitojen Eurooppaa käsittelevässä tiedonannossaan, että tavoitteiden ja toimenpiteiden määrää supistettaisiin. Uutta ohjelmasukupolvea käsittelevän ehdotuksen säädösosassa on ainoastaan neljä tavoitetta ja kuusi toimenpidettä. Kun ehdotusta tarkastellaan lähemmin, voidaan havaita, että kahdeksassa toimessa on paljon suurempi määrä toimenpiteitä: tietopalvelujen kehittäminen, aikuiskoulutuksen kysynnän lisääminen, kansallisten, alueellisten ja paikallisten koulutuskeskusten välisten verkostojen luominen jne. Kuinka komissio perustelee tämän ristiriidan rajoittamisen sekä sen välillä, että todellisuudessa erilaisten toimenpiteiden määrä on paljon suurempi? Kuinka tämä seikka käy yksiin sen tavoitteen kanssa, että ohjelmia pyritään yksinkertaistamaan ja tekemään käyttäjäystävällisemmiksi ja varoja pyritään keskittämään? Kuinka komissio aikoo tulevaisuudessa varmistaa, että painopisteet, kuten liikkuvuus, vieraiden kielten osaamisen edistäminen sekä koulutuksen eurooppalaisen ulottuvuuden edistämiseen pyrkivät, rajat ylittävät yhteistyöohjelmat, toteutuvat? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (24. syyskuuta 1998) Komission tekemät yhteisön Sokrates-toimintaohjelman toista vaihetta koskevat ehdotukset osoittavat, että on tarpeen taata ensimmäisen vaiheen saavutusten vahvistaminen ja edelleen kehittäminen. Samalla ohjelmaa on kokonaisuudessaan kehitettävä joustavammaksi, innovaatiota suosivammaksi, avoimemmaksi ja käyttäjäystävällisemmäksi. Ehdotuksissa otetaan täysin huomioon tietojen ja taitojen Eurooppaa käsittelevässä komission tiedonannossa(1) painotetut näkökulmat sekä toimien määrässä että ehdotetuissa menettelytavoissa. Ohjelman nykyisen vaiheen kolme lukua, kahdeksan toimintamuotoa ja 16 toimintoa on ryhmitelty uudelleen, ja niitä on myös vahvistettu toista vaihetta koskevissa ehdotuksissa. Ehdotusten mukaan ohjelmassa otetaan käyttöön uusi rakenne, joka koostuu kahdeksasta tarkkaan kohdennetusta osaohjelmasta. Ohjelmaa on rationalisoitu muun muassa yhdistämällä toisessa vaiheessa useita entisiä koulujen kieltenopetusta koskevia toimintamuotoja kouluopetuksen osaohjelmaan. Ohjelman käyttäjäystävällisyyttä parantavat merkittävästi korkeakoulukohtaisen sopimuksen laajentaminen (korkeakoulutuksen osaohjelma) ja se, että kukin oppilaitos laatii koulukohtaisen suunnitelman, jossa käsitellään Sokrates-ohjelmaan osallistumisen kaikkia näkökulmia. Useimmat arvoisan parlamentin jäsenen uusina pitämistä toiminnoista kuuluvat jo ohjelmaan sen nykyisessä muodossa. On erityisen tärkeää vahvistaa alueellisten ja paikallisten tietokeskusten välisiä yhteyksiä, jotta mukaan saadaan entistä enemmän paikallisia toimijoita ja jotta Sokrates-ohjelman ja koulutuspolitiikkaan liittyvien muiden yhteisön toimintaohjelmien - erityisesti ammatillista koulutusta (Leonardo da Vinci) ja nuorisoa käsittelevien ohjelmien - välistä yhteyttä vahvistetaan. (1) KOM(97) 563 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0177



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3039/98 esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Alumiinisaasteet Onko komissiolla tietoa maanteiden alumiinipölyn aiheuttaman saastumisen terveysvaikutuksista, ja onko se tehnyt aiheesta tutkimuksia? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (9. marraskuuta 1998) Ei. Komissiolla ei ole tietoja maanteiden alumiinipölyn aiheuttaman saastumisen terveysvaikutuksista, eikä se ole pannut alulle aiheeseen liittyviä tutkimuksia.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0169



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3118/98 esittäjä(t): Winifred Ewing (ARE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Alusten uudistaminen ja jälleenrakennus Voiko komissio ilmoittaa, mitä summia jäsenvaltiot ovat maksaneet alusten uudistamista ja jälleenrakennusta varten? Mitkä valtiot ovat suorittaneet tällaisia etukäteismaksuja? Millaisia summia on käytetty ja kuinka montaa alusta ne ovat koskeneet? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 1998) Laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta(1) 21 päivänä joulukuuta 1990 antaman neuvoston direktiivin 90/684/ ETY 11 artiklaan pohjautuvan seurantakertomuksen mukaan neljä jäsenvaltiota (Tanska, Saksa, Italia, Espanja) on myöntänyt viime vuosina valtiontukia alusten muunnostöihin (eli suuriin muutoksiin). Viimeisimmät käytettävissä olevat markkinatiedot ovat vuosilta 1995 ja 1996: vuonna 1995 tehtiin 23 muuntosopimusta, joiden kokonaisarvo on 231,2 miljoonaa ecua ja tukiosuus 10,3 miljoonaa ecua, ja vuonna 1996 29 muuntosopimusta, joiden kokonaisarvo on 484,9 miljoonaa ecua ja tukiosuus 19,3 miljoonaa ecua. Tukiosuus on yhteensä noin 4,5 prosenttia sopimusten kokonaisarvosta eli komission salliman enimmäismäärän verran. (1) EYVL L 380, 31.12.1990.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2904/98 esittäjä(t): Anita Pollack (PSE) komissiolle (2. lokakuuta 1998) Aihe: Tietoa työnhakijoille Voiko komissio kertoa, missä jäsenvaltioissa annetaan työnhakijoille tietoja ulkomailla olevista vapaista työpaikoista? Missä muodoissa tätä tietoa jaetaan työvoimatoimistoissa? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (23. lokakuuta 1998) On monia tapoja, joilla työnhakijat voivat hakea työtä toisista jäsenvaltioista ja löytää avoimia työpaikkoja työnvälityskeskuksista. Eräs merkittävimmistä tavoista on Eures-verkko (European employment services, eurooppalaiset työvoimapalvelut), joka perustettiin vuonna 1993 ja jonka tavoitteena on helpottaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. Verkko on kaikkien unionin jäsenvaltioiden ja Euroopan talousalueeseen kuuluvien maiden julkisten työnvälityspalvelujen sekä komission yhteistyöverkko. Yksittäiset työnvälityspalvelut vaihtavat tietoja valikoiduista avoimista työpaikoista komission hoitaman tietokonejärjestelmän kautta, ja kyseiset avoimet työpaikat ovat esillä lähes kaikissa työnvälityskeskuksissa yhteistyöhön osallistuvissa 17 maassa. Tietokannassa on jatkuvasti noin 10 000 avointa työpaikkaa, ja tiedot ajantasaistetaan päivittäin. Tiedot työpaikoista ovat saatavilla myös Eures-verkon Internet-sivuilla seuraavassa osoitteessa: http://europa.eu.int/jobs/eures. Lisäksi avointen työpaikkojen laajoja tietokantoja sisältävät valtioiden työnvälityspalvelujen www-sivustot on linkitetty toisiinsa. Työnvälityskeskuksista on yhä useammin pääsy näille sivuille. Maat vaihtavat avoimia työpaikkoja koskevia tietoja paljon myös kahdenvälisesti varsinkin silloin, kun mailla on yhteinen raja tai kun yhdessä jäsenvaltiossa on puutetta erityistaidoista, joita toisen jäsenvaltion työnhakijoilla on tarjottavanaan.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0172



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2948/98 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Sekundaarioikeus maahanmuuttoa ja turvapaikan myöntämistä koskevassa politiikassa Asiakirjoista käy ilmi, että neuvosto on viime vuosina antanut noin 70 maahanmuuttopolitiikkaa koskevaa säädöstä. 1. Mistä asiakirjoista tarkkaan ottaen on kysymys? (Voisiko komissio vahvistaa tiedot ilmoittamalla lähteet, joista ne löytyvät?) 2. Pyritäänkö laajamittaiseen lainsäädännön lähentämiseen? 3. Miten komissio selittää sen, ettei maahanmuuttoon käytännössä ole Euroopan unionissa vielä onnistuttu kestävästi vaikuttamaan empiirisesti todettavissa olevalla tavalla(1)? 4. Missä ja miten yleisön ja Euroopan parlamentin jäsenten on mahdollista tutustua CIREA- ja CIREFI-tietoihin? Komission jäsenen Anita Gradininkomission puolesta antama vastaus (19. marraskuuta 1998) 1. Kysymys koskee sellaisia neuvoston hyväksymiä säädöksiä, jotka eivät perustu komission tekemään aloitteeseen. Arvoisan parlamentin jäsenen olisi tämän vuoksi esitettävä kysymyksensä neuvostolle. 2. Arvoisa parlamentin jäsen muistanee, että 15.-16. kesäkuuta 1998 kokoontunut Cardiffin Eurooppa-neuvosto pyysi neuvostoa ja komissiota esittämään 11.-12. joulukuuta 1998 kokoontuvalle Wienin Eurooppa-neuvostolle toimintasuunnitelman siitä, miten pitäisi panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen ne määräykset, jotka koskevat vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta. Toimintasuunnitelman luonnosta käsitellään parhaillaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.4 artiklan mukaisessa koordinointikomiteassa. Kuten konsolidoidun Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 63 artiklassa säädetään, luonnoksessa määritellään viisivuotinen toimenpideohjelma, joka koskee turvapaikkaa, pakolaisia ja muita kotiseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitä, maahanmuuttopolitiikkaa sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten muissa jäsenvaltioissa tapahtuvan oleskelun edellytyksiä koskevia toimenpiteitä. 3. Arvoisan parlamentin jäsenen olisi osoitettava tämä kysymys neuvoston puheenjohtajalle. 4. Kysymys koskee asiakirjojen saatavuutta, ja siten asianomaisten toimielinten - tässä tapauksessa neuvoston - on vastattava siihen. (1) Maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskeva asiakirja 9809/98, ASIM 170.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0016



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2120/98 komissiolle esittäjä(t): Antonios Trakatellis (PPE) (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Rikkomukset, laiminlyönnit, työn huono laatu ja vastuut toteutettaessa Kreikassa yhteisön toisesta tukikehyksestä ja koheesiorahastosta rahoitettuja hankkeita Hankkeiden toteutusta seuraavan sekakomitean laatima selonteko ja viimeaikaiset julkisuudessa esiintyneet tiedot herättävät vakavia kysymyksiä sen suhteen, onko hankkeita, joihin Kreikassa on ryhdytty toisen yhteisön tukikehyksen ja koheesiorahaston rahoituksella, toteutettu asianmukaisesti. Nimenomaan on viitattu rakennusyritysten rikkomuksiin, laiminlyönteihin ja huonoon työn laatuun; näistä yhteensä 2 biljoonan drakman arvoisista hankkeista ovat vastuussa valvontaelimet ja ministeriöt. Samalla tutkitaan myös mahdollista rahojen palauttamista. 1. Mitä rikkomuksia, huonoa työn laatua ja laiminlyöntejä komissio on saanut tietoonsa tai on todettu tapahtuneen ja minkä hankkeiden yhteydessä? 2. Millä tavoin hankkeiden toteuttamista valvotaan ja missä määrin tämä valvonta on riittävää ja tehokasta? 3. Mitä vastuita rikkomukset aiheuttavat ja kenelle sekä mitä sanktioita niistä seuraa? 4. Mitä toimenpiteitä ehdotetaan laiminlyöntien korjaamiseksi ja vastaavien tilanteiden välttämiseksi tulevaisuudessa? 5. Kuinka komissio tulee turvaamaan sen, että määrärahoja, jotka yhteisön talousarviossa on varattu näiden hankkeiden toteuttamiseen, hyödynnetään asianmukaisesti? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (8. heinäkuuta 1998) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1612/98 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (25. toukokuuta 1998) Aihe: Puhelinten suojakoodit Onko komissio tietoinen raportista, jonka mukaan GSM-puhelimia suojaavia käyttäjäkoodeja on heikennetty kaikkialla maailmassa, jotta hallitusten erityisvirastot voisivat salakuunnella keskusteluja? Vaikka salausavain koostuukin 64 erilaisesta osasta, kaksi akateemisen alan opiskelijaa on saanut selville, että avaimen kymmenen viimeistä numeroa on asetettu aina nollaksi, mikä helpottaa koodin purkamista ja mahdollistaa salakuuntelukytkennän. Tällöin puhelinta voidaan myös käyttää luvattomasti ("cloning"), mikä tarkoittaa sitä, että toisen henkilön puhelinta on mahdollista käyttää puhelimen haltijan laskuun. Jos edellä esitetty pitää paikkansa, onko myös komission mielestä väärin rohkaista sähköisiin viestimiin liittyvää petollista toimintaa jättämällä sähköinen avain helposti saataville "kynnysmaton alle"? Aikooko komissio pyytää tämän alan yhtiöitä ryhtymän tulevaisuudessa kaikkiin mahdollisiin niiden käytössä oleviin toimenpiteisiin petoksien määrän vähentämiseksi? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (1. heinäkuuta 1998) Komissio on perillä äskettäin esitetyistä raporteista, jotka koskevat maailmanlaajuisen GSM-matkaviestinjärjestelmän salausavainten pituuden tosiasiallista tuntuvaa lyhentämistä. Vaikka raportit olisivat totta, viestin purkaminen olisi lyhennetylläkin avaimella silti hyvin työlästä. Kysymyksessä saattaa myös olla GSM-järjestelmään alunperin suunniteltu ominaisuus. Joka tapauksessa GSM-järjestelmän salauksen tarkoituksena on mahdollistaa viestinnän yksityisyys tällä välineellä, ei taata kaikenkattavaa luottamuksellisuutta. Kun viesti saapuu operaattorin tukiasemalle, se puretaan selkokieliseen muotoon (ellei sitä välitetä edelleen toiselle GSM-viestimelle). Olisi liioiteltua sanoa, että tämä GSM-viestimen väitetty ominaisuus yllyttäisi sähköisiin viestimiin liittyvään petolliseen toimintaan. Avainta ei ole jätetty "maton alle" kuten esimerkiksi järjestelmässä, jossa salainen avain tallennetaan kolmannelle osapuolelle. Kysymys päätelaitteiden luvattomasta käytöstä ei liity yksityisyyteen. GSM-verkon päätelaitteiden todennuksesta huolehtii yksittäisen operaattorin valittavissa oleva tekninen järjestelmä, joka ei ole vakio kuten viestien salausjärjestelmässä. Tästä johtuu, että todennuksen tekniset ratkaisut ovat erilaisia ympäri maailman. Komission tiedossa ei ole yksityisyyteen tai todennukseen liittyviä ongelmia GSM-verkkojen toiminnassa. Komission saamat raportit koskevat koeolosuhteita, jotka eivät muistuta käytännön tilannetta todellisissa verkoissa. GSM-yhteissopimuksen (GSM Memorandum of Understanding - MoU) tehnyt ryhmittymä, joka edustaa noin 250:a GSM-operaattoria eri puolilta maailmaa ja on vastuussa GSM-järjestelmän koko potentiaalin käytöstä, reagoi epäilemättä näihin väitteisiin asian vaatimalla tavalla, mikäli arvioi sen tarpeelliseksi. GSM-ryhmittymällä on pysyvä sihteeristö, johon voi ottaa yhteyttä lisätietojen saamiseksi (Merrion Road, Dublin 4, Irlanti, faksi +353 126 959 58).