KIRJALLINEN KYSYMYS E-3385/02

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(28. marraskuuta 2002)

Aihe: Bulgarialaisen valkoisen suolaisen Lactobacillus bulgaricus -bakteeria sisältävän juuston viennin esteet feta-nimen suojan ansiosta EU:n alueella

1. Tietääkö komissio, että EU:n ehdokasvaltiossa Bulgariassa tuotetaan juustoa ja jogurttia, jotka sisältävät bakteeria nimeltä lactobacillicus bulgaricus (tunnettu myös nimellä bacillus bulgaricus), jolla on ihmisten terveyden kannalta hyviä ominaisuuksia?

2. Voiko komissio vahvistaa, että Kreikka osti Bulgariasta jo ennen vuotta 1989 sitä suolaista, murenevaa Bulgariasta peräisin olevaa valkoista juustoa, joka sisältää lactobacillicus bulgaricus -bakteeria ja joka eroaa suuresti rasvaisemmasta ja happamammasta kreikkalaisesta feta-juustosta, joka ei sisällä näitä bakteereita ja myi sitä sen jälkeen kreikkalaisena feta-juustona Euroopan unionissa?

3. Voiko komissio myös vahvistaa, että nimeä feta saa käyttää Euroopan unionissa vuodesta 2000 lähtien vain kreikkalaista alkuperää olevasta valkoisesta juustosta, vaikka tämän kreikkalaisen juuston valmistukseen käytetään alunperin Tanskasta peräisin olevaa meijeritekniikkaa ja vaikka nimi kaiken lisäksi otetaan kreikkalaisen kaupankäynnin vaikutuksesta samalla nimellä tunnetulta bulgarialaiselta juustolta?

4. Millä tavalla toteutetaan se, että Bulgarian aikomusta edistää tämän juuston vientiä maan liityttyä Euroopan unionin jäseneksi vuonna 2007 ei estetä tarpeettomasti sen vuoksi, että sen nimen käyttö, jolla juusto on tullut tunnetuksi, on tehty mahdottomaksi, jolloin tätä tuotetta voidaan myydä kuluttajille vain muille eurooppalaisille tuntemattomalla nimellä? Tehdäänkö nimen bulgarialainen feta käyttö kuitenkin mahdolliseksi?

5. Mikäli vastaus kysymykseen 4 on kieltävä, millä toisella tavalla Bulgarialle hyvitetään vientiin tarkoitetun juuston tunnettavuuden viivästyminen, mikä tapahtuu sellaisen päätöksen pohjalta, jota todennäköisesti ei olisi tehty, jos Bulgaria olisi jo ollut EU:n jäsen?

Lähde: Alankomaalainen päivälehti De Volkskrant 14. marraskuuta 2002.

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(17. tammikuuta 2003)

Komissio on tietoinen, että Balkanin ja Kaakkois-Välimeren alueella tuotetaan valkoista juustoa, jonka valmistusmenetelmä on hyvin samankaltainen kuin Feta-juuston. Bulgarian lisäksi tällaista juustoa tehdään muissakin ehdokasmaissa kuten Romaniassa, Kyproksessa ja Turkissa.

Feta rekisteröitiin Kreikan suojatuksi alkuperänimitykseksi 14. lokakuuta 2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1829/2002(1). Nimitystä Feta (sellaisenaan tai yhdyssanan osana) saa nykyisin käyttää ainoastaan määrätyltä Kreikan alueelta peräisin olevasta juustosta, joka vastaa tuotteen määritelmää. Asetuksen 2081/92(2) 13 artiklan 2 kohdan nojalla on kuitenkin mahdollista soveltaa viiden vuoden siirtymäaikaa (joka alkoi 15. lokakuuta 2002), jonka aikana nimitystä Feta voidaan edelleen käyttää sellaisestakin juustosta, joka ei vastaa tuotteen määritelmää. Joka tapauksessa ei ole yhteisön lainsäädännön mukaista markkinoida bulgarialaista juustoa nimityksellä Feta tai bulgarialainen Feta 15. lokakuuta 2007 jälkeen.

Fetan kaltaisen juuston tuonti ehdokasmaista unioniin on määrältään hyvin vähäistä. Vuonna 2001 tällainen tuonti oli vain 40,4 tonnia. Bulgarian osuus oli suurin, ja sen vientimäärä oli 11,8 tonnia. Ottaen huomioon, että tällaisten tuotteiden kulutus EU:ssa on nykyisin noin 150 000 tonnia vuodessa, 40,4 tonnia muodostaa EU:n kulutuksesta vain 0,027 prosenttia. Vaikka on olemassa tarkat tiedot Fetan kaltaisen juuston tuonnista Bulgariasta unioniin, ei kuitenkaan ole saatavilla yksityiskohtaisia tietoja siitä, käytetäänkö tästä juustosta nimitystä Feta. Tässä tilanteessa Fetan rekisteröimisestä suojatuksi alkuperänimitykseksi bulgarialaisille Fetan kaltaisen juuston tuottajille aiheutuvaa vaikutusta pidetään vähäisenä.

(1) Komission asetus (EY) N:o 1829/2002, annettu 14. lokakuuta 2002, komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen muuttamisesta nimityksen Feta osalta, EYVL L 277, 15.10.2002.

(2) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92, annettu 14. heinäkuuta 1992, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta, EYVL L 208, 24.7.1992.