ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0191/98 komissiolle esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) (5. helmikuuta 1998) Aihe: Italialaisten kaksoiskansalaisuus Belgiassa Kaksoiskansalaisuustapaukset on määritelty 6. toukokuuta 1963 tehdyssä Strasbourgin yleissopimuksessa ja siinä sallitaan käytännössä kansalaisuuden uudelleen ottaminen sellaisillekin, jotka ovat luopuneet siitä vapaaehtoisesti, koska sopimuksen mukaan eri kansainvälisissä sopimuksissa sovitut järjestelyt ovat voimassa. Näin Strasbourgin yleissopimuksen myötä voimassa ovat myös esimerkiksi Italian ja Ranskan sekä Italian ja Alankomaiden sopimukset kaksoiskansalaisuudesta. Vapaan liikkuvuuden esteiden poistamiseksi ja todellisen kansalaisten vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi pyydän komissiota ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin Strasbourgin yleissopimuksen laajentamiseksi niihin Euroopan maihin, joissa asuu paljon Italian kansalaisia. Pyydän myös, varsinkin ottaen huomioon Belgiassa asuvan italialaisyhteisön suuruuden, ulottamaan pikaisesti Strasbourgin yleissopimuksen koskemaan Belgian ja Italian välisiä suhteita, jotta Belgiassa asuvat italialaiset voisivat halutessaan ottaa takaisin alkuperäisen kansalaisuutensa säilyttäen samalla vapaaehtoisesti ottamansa Belgian kansalaisuuden. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 1998) EY:n perustamissopimuksen 8 artiklan mukaisesti unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus. Sopimukseen Euroopan unionista liitetyn jäsenvaltion kansalaisuutta käsittelevän julistuksen N:o 2 mukaisesti aina kun Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa viitataan jäsenvaltioiden kansalaisiin, se, onko henkilö jäsenvaltion kansalainen, määräytyy yksinomaan kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön perusteella. Näin ollen jäsenvaltion kansalaisuuden saamiseen ja menettämiseen liittyvien edellytysten määrittely kuuluu kyseisen jäsenvaltion toimivaltaan. Kansalaisuuden saamiseen ja menettämiseen liittyviä ehtoja koskevien kahden- tai monenvälisten sopimusten tekeminen kuuluu myös jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komissio ei siis voi puuttua asiaan arvoisan parlamentin jäsenen toivomalla tavalla.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0151



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0268/98 komissiolle esittäjä(t): Yiannis Roubatis (PSE) (13. helmikuuta 1998) Aihe: Pakotepolitiikan traagiset seuraukset Irakin väestölle Saddam Husseinin hallintoa vastaan kohdistetulla pakotepolitiikalla on ollut traagisia seurauksia Irakin väestölle, etenkin lapsille, jotka kärsivät aliravitsemuksesta ja lääkkeiden puutteesta. Koska on kyseenalaista missä määrin pakotepolitiikalla on pystytty saavuttamaan toivottuja tuloksia ja koska väestön kärsimykset ovat sietämättömät millekään sivistysvaltiolle: 1. Mikä on komission kanta asiaan? 2. Aikooko se ryhtyä toimenpiteisiin väestön kärsimysten helpottamiseksi, etenkin lasten, jotka kärsivät aliravitsemuksesta ja lääkkeiden puutteesta? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 1998) Komissio viittaa arvoisan parlamentin jäsenen kirjalliseen kysymykseen E-4056/97 ((EYVL C 187, 16.6.1998, s. 117. )) antamaansa vastaukseen. Komissio lisää, että Yhdistyneiden kansakuntien (YK) pääsihteeri jätti 2. helmikuuta 1998 YK:n turvallisuusneuvostolle ehdotuksen lisätä Irakin öljykauppaa 1 900 miljoonasta ecusta 4 500 miljoonaan ecuun kuudessa kuukaudessa. Komissio rahoittaa Irakin humanitaarisen avun vuoden 1998 ensimmäisen vuosipuoliskon 10 miljoonan ecun suuruisesta suunnitelmastaan ohjelmaa aliravitsemuksesta kärsivien lasten ja heidän perheidensä lisäruokintaan, lääkkeiden toimittamiseksi lasten- ja synnytyssairaaloihin ja terveyskeskusten ja peruskoulujen saniteettiolojen parantamiseksi sekä auttamiseksi juomaveden käsittelyssä.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0096/98 komissiolle esittäjä(t): José Valverde López (PPE) (30. tammikuuta 1998) Aihe: Nikotiinin katsominen riippuvuutta aiheuttavaksi aineeksi Euroopan komissio ilmoitti joulukuun 1997 täysistunnossa, että meneillään on erinäisiä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on alkaa pitää EU:ssa nikotiinia riippuvuutta aiheuttavana aineena. Voisiko komissio antaa tietoja meneillään olevista konkreettisista toimenpiteistä ja arvion ajasta, jonka kuluttua EU:ssa arvellaan voitavan katsoa, että nikotiini on riippuvuutta aiheuttava aine? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (6. maaliskuuta 1998) Parlamentti antoi joulukuussa 1997 lausuntonsa komission tiedonannosta, joka koskee yhteisön nykyistä ja ehdotettua toimintaa tupakankulutuksen vähentämiseksi ((KOM(96) 609 lopullinen. )), ja komissio tutkii parhaillaan, missä määrin tiedonannossa ehdotettuihin toimiin voidaan ryhtyä ja missä järjestyksessä toimitaan. Tärkeysjärjestyksessä etusijalla on muuttaa 17 päivänä toukokuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/239/ETY savukkeista poltettaessa syntyvän tervan suurinta sallittua määrää koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä ((EYVL L 137, 30.5.1990. )) sekä 15 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/41/ETY tupakkatuotteiden merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 89/622/ETY muuttamisesta ((EYVL L 158, 11.6.1992. )). Näiden toimien lisäksi on tärkeää selvittää, millaiset mahdollisuudet on ryhtyä tupakkatuotteiden lisäaineita koskeviin yhteisiin toimiin.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0004/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (29. tammikuuta 1998) Aihe: Sähköparistojätteet Tiedonantonsa (19.12.1997) mukaan komissio on päättänyt valittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Kreikan vaarallisia aineita sisältäviä paristoja ja akkuja koskevan direktiivin 91/157/ETY ((EYVL L 78, 26.3.1991, s. 38.)) toimeenpanosta. Komissiolta kysytään: 1. Onko sillä tietoja näiden jätteiden sijoituksesta Kreikassa? 2. Mitä oikeudellisia perusteita valituksella Kreikkaa vastaan on? 3. Miksi komissio jätti valituksen vasta viiden vuoden jälkeen, vaikka jäsenvaltioiden piti lähettää ohjelmat syyskuuhun 1992 mennessä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (2. maaliskuuta 1998) 1. Tietoja paristojen ja akkujen sisältämien vaarallisten aineiden käsittelystä on ministeriön päätöksessä N:o 73537/1438 ((Helleenien tasavallan virallinen lehti N:o 781, nide II, 12.9.1995. )), jolla vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 18 päivänä maaliskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/157/ETY ((EYVL L 78, 26.3.1991. )) saatetaan osaksi Kreikan lainsäädäntöä. Lisäksi joitakin tietoja saattaa esiintyä toimintaohjelmissa, joista säädetään direktiivin 6 artiklassa. 2. Mainitun direktiivin 6 artiklassa säädetään useista tavoitteista, jotka on saavutettava. Tavoitteiden saavuttamisesta 6 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on laadittava toimintaohjelmia ja ne on toimitettava komissiolle tiedoksi viimeistään 17. syyskuuta 1992. Koska Kreikka ei antanut tiedoksi kyseisiä ohjelmia direktiivissä asetettuun määräaikaan mennessä, komissio päätti aloittaa EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn. 3. Siitä hetkestä, jolloin toimintaohjelmat olisi pitänyt toimittaa tiedoksi, siihen hetkeen kulunut aika, jolloin komissio päätti saattaa Kreikan asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, on täysin perusteltu, kun otetaan huomioon EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaan toteutetut menettelyt ja komission sisäiset menettelyt. Kreikan viranomaisille lähetettiin ensimmäinen tiedustelukirje aiheesta joulukuussa 1992. Osapuolten välisten yhteyksien ja kirjeenvaihdon jälkeen komissio antoi marraskuussa 1995 Kreikan hallitukselle virallisen ilmoituksen asiasta. Koska kirjeeseen saadut vastaukset eivät olleet tyydyttäviä, komissio antoi perustellun lausunnon toukokuussa 1997. Perusteltuun lausuntoon saatu vastauskaan ei ollut tyydyttävä, ja komissio päätti saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0166



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0315/98 neuvostolle esittäjä(t): Maj Theorin (PSE) (9. helmikuuta 1998) Aihe: EU:n käytännesäännöt Yksi Ison-Britannian puheenjohtajan prioriteeteista on ollut asekaupan käytännesääntöjen esittäminen. Tällaisten sääntöjen pitäisi olla laillisesti sitovia. Tullaanko EU:n käytännesääntöjä soveltamaan laajaan luetteloon sisältyvien tavaroiden ja teknologian vientiin ja lailliseen tuotantoon, mukaan lukien tavanomaiseen aseistukseen, kaikentyyppisiin käsiaseisiin ja kevyeen aseistukseen, poliisin ja puolisotilaalliseen käyttöön tarkoitettuihin laitteisiin ja palveluihin sekä siviilitarkoituksiin ja sotilaallisiin tarkoituksiin käytettävään teknologiaan? Vastaus (27. huhtikuuta 1998) Aseidenviennin käytännesääntöjä koskevan Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan ehdotuksen tavoitteena on asettaa korkeat yhteiset vaatimukset kaikista EU:n jäsenvaltioista tapahtuvalle tavanomaisten aseiden ja sotilastarkoituksiin käytetyn teknologian viennille. Toimivaltainen neuvoston työryhmä tarkasteli ehdotusta ensimmäisen kerran 17. helmikuuta 1998. Näin varhaisessa käsittelyvaiheessa ei ole mahdollista ilmoittaa, mikä tulee olemaan neuvoston lopullisesti hyväksymien käytännesääntöjen soveltamisalan laajuus ja tarkkuus.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0103



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0077/98 komissiolle esittäjä(t): Patricia McKenna (V) (30. tammikuuta 1998) Aihe: Ajoverkot YK:n yleiskokousta varten viime vuoden lopulla käydyissä neuvotteluissa Euroopan komission edustaja ei hyväksynyt ehdotusta, jonka tarkoituksena oli laittomien ajoverkkojen takavarikointi ja tuhoaminen. Edustaja väitti, että komissio oli sopinut vain ajoverkkojen kieltämisestä, ei niiden tuhoamisesta. Kun otetaan huomioon, että Ison-Britannian hallitus on ilmoittanut aikovansa pyrkiä kieltämään ajoverkkojen käytön EU:n puheenjohtajakaudellaan, voiko komissio yksityiskohtaisesti kertoa, mitä suosituksia sillä mahdollisesti on siitä, mitä näille verkoille tehdään tällaisen kiellon tapauksessa? Miten se aikoo erityisesti varmistaa, että ajoverkkoja ei myydä muihin maihin, joissa ne aiheuttavat kalakantojen ja niistä riippuvan kalastuselinkeinon vakavaa heikkenemistä? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 1998) Yhdistyneiden kansakuntien marraskuussa 1997 pidetyssä yleiskokouksessa annettiin kaksi kalastusta koskevaa päätöslauselmaa, joista toinen koski ajoverkkoja. Yhteisö kannatti kumpaakin päätöslauselmaa. Yleiskokoukseen osallistuneiden valtioiden hallitukset eivät esittäneet ehdotusta, jossa vaadittaisiin laittomien ajoverkkojen takavarikointia ja hävittämistä. Näin ollen komission edustaja ei ole voinut ottaa kantaa kysymykseen. Komissio on erittäin tyytyväinen puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan aloitteeseen, jonka tarkoituksena on kieltää valtamerellä käytettävät ajoverkot. Kieltojen noudattaminen on varmistettava tehokkaasti, ja komissio on erittäin tarkkaavainen asian suhteen. Tarvittavat yksityiskohtaiset säännöt on päätettävä ajallaan. Komissio katsoo kuitenkin, että nyt on ensisijaisen tärkeää saavuttaa neuvoston hyväksyminen itse periaatteelle, joka koskee ajoverkoilla tapahtuvan valtamerikalastuksen lopettamista.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0109



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0094/98 komissiolle esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE) (30. tammikuuta 1998) Aihe: Rakennerahastojen ja koheesiorahaston varojen käyttöönoton edistyminen Voisiko komissio kertoa minulle, mikä on rakennerahastojen ja koheesiorahaston varojen käyttöönoton aste tähän mennessä yhteensä (itse summat ja prosenttiosuudet) kunkin jäsenvaltion kohdalla suhteessa koko nykyisen ohjelmakauden (1994-1999) varojen kokonaissummaan ja suhteessa suunniteltuihin summiin vuoden 1997 loppuun mennessä? Komission jäsenen Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 1998) Taulukoita sisältävän vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää vastauksen suoraan arvoisille jäsenille ja parlamentin pääsihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0081



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0007/98 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (29. tammikuuta 1998) Aihe: Opettajien valmistuslaitoksesta valmistuneiden ala-asteen opettajien ammatillinen jatkokoulutus Kreikassa ala-asteen opettajien jatkokoulutus on tärkeää näiden opettajien ammatillisen aseman kannalta, kun otetaan huomioon, että tämän koulutuksen kautta opettajien valmistuslaitosten tutkinnon suorittaneet voivat saattaa tutkintonsa samanarvoiseksi yliopistokoulutuksen saaneiden kollegojensa tutkinnon kanssa. Tätä koulutusta rahoitetaan ohjelman ¨Koulutus ja valmentava ammatillinen koulutus¨ alaohjelman ¨Peruskoulutus ja tekninen koulutus¨ toimenpiteestä 1.3.a. Kuitenkin sen toteutuksessa ilmenee ongelmia, jotka liittyvät koulutettavien opettajien vähäiseen lukumäärään, koulutettavien siirtymiseen koulutuspaikkaan ja koulutettaville maksettaviin korvauksiin. Komissiolta kysytään: 1. Kun otetaan huomioon, että seminaarit järjestetään koulutyön päätyttyä, onko mahdollista perustaa useampia hajasijoitettuja koulutuskeskuksia välimatkojen pienentämiseksi, joidenkin koulutettavien kohdalla nimittäin välimatka on 100 km? 2. Voidaanko koulutettaville tai niille koulutettaville, jotka joutuvat kulkemaan pitkiä välimatkoja, ja erityisesti työttömille opettajien valmistuslaitoksesta valmistuneille koulutettaville varata rahallinen korvaus? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 1998) Rakennerahastoista annettujen asetusten mukaisesti useiden toimien täytäntöönpano kuuluu kansallisten viranomaisten tehtäviin. Komissio haluaisi kuitenkin kertoa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että koulutusseminaareja on hajautettu siinä määrin kuin tämän toiminnan toteuttamisesta vastaavat tahot eli yliopistot katsovat olevan tarpeellista ja mahdollista, kun otetaan huomioon tarjotun koulutuksen laatu. Vaikka sekä koulutettaville annettaviin rahallisiin korvauksiin että heidän matkakuluihinsa voidaan myöntää tukea asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta Euroopan sosiaalirahaston osalta annetun asetuksen (ETY) N:o 4255/88 muuttamisesta 20. heinäkuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2084/93 ((EYVL L 193, 31.7.1993. )) 2 artiklan mukaisesti, tätä toimintaa koskeva ohjelma kattaa ainoastaan matkakulut. Pääsyynä tähän ovat toiminnan korkeat kustannukset, jotka aiheutuvat koulutettavien lukumäärästä (noin 16 000) ja koulutustuntien määrästä (erilaisia tasoluokkia koulutettavien käytännön kokemuksen mukaan).
Virallinen lehti nro C 223 , 17/07/1998 s. 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0215/98 neuvostolle esittäjä(t): Iñigo Méndez de Vigo (PPE) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Hätäapu Pohjois-Korealle Pohjois-Koreaa koettelee tällä hetkellä yksi sen historian pahimmista nälänhädistä. Maan käytettävissä oleva elintarvikevaranto riittää ainoastaan seuraaviksi kolmeksi päiväksi, minkä vuoksi miljoonat kansalaiset, jotka saavat vain 180 grammaa viljaa päivässä, elävät äärirajoilla. Tätä tilannetta pahentaa se, että 2,8 miljoonaa pohjoiskorealaista (joka kahdeksas) kärsii vielä vakavista seurauksista, joita sekä vuosien 1995 ja 1996 tulvat että vuoden 1997 hirmumyrskyt aiheuttivat. Ne tuhosivat suuren osan maan sadosta. Pohjois-Korea tarvitsee tällä hetkellä 8000 tonnia siemeniä voidakseen kylvää peltonsa ajoissa ja ruokkia siten kansansa. Onko neuvosto suunnitellut tarvittavia keinoja, joilla voitaisiin helpottaa Pohjois-Korean nykyistä erittäin vaikeaa tilannetta? Vastaus (11. toukokuuta 1998) Neuvosto on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin myös huolestunut Pohjois-Korean elintarviketilanteesta. Tilanteen vakavuutta on ollut vaikea arvioida lähinnä siksi, että Pohjois-Korean hallitus on salaillut asiaa ja että Pohjois-Koreassa työskentelevillä humanitaaristen järjestöjen asiantuntijoilla ei ole ollut oikeutta liikkua maassa vapaasti. Euroopan komissio on kuitenkin vuonna 1997 jo päättänyt 55 miljoonan ecun arvoisesta avustuspaketista. Euroopan unionin ja sen kumppaneiden vuonna 1997 antama yhteinen humanitaarinen apu on ollut keskeinen tekijä pyrittäessä helpottamaan tätä tilannetta, joka johtuu Pohjois-Korean talouden rakenteellisista heikkouksista ja jota lisäksi ovat vuodesta 1995 lähtien pahentaneet useat luonnonkatastrofit. On aihetta olettaa, että tilanne jatkuu vakavana. Maailman elintarvikeohjelman (WFP) uusimman vetoomuksen ja toukokuussa 1998 Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) yhteydessä Pohjois-Korean avuntarpeesta käytävän keskustelun perusteella unioni harkitsee parhaillaan keinoja lievittää Pohjois-Korean kansan kärsimyksiä. Koska lyhytaikaiset toimenpiteet eivät tarjoa pysyvää ratkaisua Pohjois-Korean ongelmiin, neuvosto katsoo, että kohdistetulla humanitaarisella avulla on edelleen avainasema, jotta kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ihmisten perustarpeiden tyydyttyminen ei heikkenisi entisestään. Lisätietoja EU:n Pohjois-Korealle myöntämästä avusta löytyy vastauksesta parlamentin kysymykseen E-3399/97.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0267/98 neuvostolle esittäjä(t): Yiannis Roubatis (PSE) (17. helmikuuta 1998) Aihe: Pakotepolitiikan traagiset seuraukset Irakin väestölle Saddam Husseinin hallintoa vastaan kohdistetulla pakotepolitiikalla on ollut traagisia seurauksia Irakin väestölle, etenkin lapsille, jotka kärsivät aliravitsemuksesta ja lääkkeiden puutteesta. Koska on kyseenalaista missä määrin pakotepolitiikalla on pystytty saavuttamaan toivottuja tuloksia ja koska väestön kärsimykset ovat sietämättömät millekään sivistysvaltiolle: 1. Mikä on neuvoston kanta asiaan? 2. Aikooko se ryhtyä toimenpiteisiin väestön kärsimysten helpottamiseksi etenkin lasten, jotka kärsivät aliravitsemuksesta ja lääkkeiden puutteesta? Vastaus (30. huhtikuuta 1998) Euroopan unioni on syvästi huolissaan Irakin kansalaisten, etenkin lasten, kärsimyksistä. Tämän vuoksi neuvosto on alusta alkaen voimakkaasti tukenut turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 986, joka sallii Irakin käyvän öljykauppaa humanitaarisen avun ostamiseksi Irakin kansalle. Kokouksessaan 23. helmikuuta 1998 neuvosto pani tyytyväisenä merkille YK:n turvallisuusneuvoston päätöksen huomattavasti laajentaa ja tehostaa ruokaa öljyä vastaan -ohjelmaa ja kääntyi Irakin puoleen helpottaakseen humanitaarisen avun antamista. Ruokaa öljyä vastaan -hankkeen aktiivisen tukemisen lisäksi neuvosto on Irakin kansan keskeisin humanitaarisen avun antaja.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0091/98 komissiolle esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) (20. tammikuuta 1998) Aihe: RAI:n hallitsevan aseman väärinkäyttö radiolähetysten alalla Italian liikenneministeriön ja RAI:n (Radiotelevisone Italiana) äskettäin solmimalla sopimuksella, RAI varmisti itselleen oikeuden perustaa radioverkon yksinomaan parlamentin toimintaa koskevien lähetysten lähettämiseen Italiassa. Sopimus solmittiin ilman, että muille yhtiöille, jotka olisivat saattaneet olla kiinnostuneita kyseisten ohjelmien lähettämisestä, annettiin mahdollisuutta jättää ministeriölle kilpailevaa tarjousta avoimen ja rehellisen tarjouskilpailun mukaisesti. Italiassa parlamentin toimintaa koskevista radiolähetyksistä on 21. marraskuuta 1997 asti vastannut Radio Radicale, posti- ja televiestintäministeriön 21. marraskuuta 1994 kanssa solmitun sopimuksen mukaisesti, jonka uusimisesta on useaan kertaan kieltäydytty. Aikooko komissio tarkistaa, onko RAI mahdollisesti käyttänyt väärin hallitsevaa asemaansa, jonka avulla se pyrkii jo vakiintuneen asemansa vahvistamiseen Italiassa ja sen ulottamiseen eurooppalaisille lähimarkkinoille? Eikö komission mielestä sen sijaan olisi soveliasta, että parlamentin toimintaa koskevien lähetysten osalta julistettaisiin tarjouskilpailu Euroopan tasolla voimassa olevien yhteisön säädösten mukaisesti? Voiko komissio lisäksi varmistaa, vahingoittaako tällainen väärinkäytös kilpailijoiden etuja radiolähetysmarkkinoilla kansallisella tasolla sekä kuluttajien eli radionkuuntelijoiden oikeutta monipuoliseen tiedon saantiin, jotka paradoksaalisesti saavat maksaa korotettuja lupamaksuja RAI:lle? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 1998) Komissiolta kysytään yhteisön oikeuden yhteensopivuutta Italian liikenneministeriön ja RAI:n (Radiotelevisione italiana) tekemän ¨palvelusopimuksen¨ kanssa. Sopimuksen mukaan RAI perustaa erityisen radioaseman yksinomaan parlamentin toimintaan keskittyvien lähetysten lähettämiseksi. Erityisemmin komissiota pyydetään tutkimaan, onko tällainen määräävän aseman väärinkäyttöä suhteessa kilpailijoihin ja vastaanottajiin, joiden etuja voitaisiin paremmin suojella, jos palvelu olisi valittu tarjouskilpailun perusteella. Komission tietojen mukaan Italian hallitus hyväksyi 16. tammikuuta 1998 lakiesityksen, jossa annetaan Radio Radicalelle lupa jatkaa radiolähetyksiä parlamentin toiminnasta tämän vuoden loppuun asti. Tulevaisuudessa kyseisen palvelun tarjoamisesta päätetään avoimen tarjouskilpailun perusteella. Näiden seikkojen perusteella komissio katsoo, ettei tässä vaiheessa ole perusteita tutkia mahdollista määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä kysyjän toivomalla tavalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0138/98 komissiolle esittäjä(t): Hugh McMahon (PSE) (23. tammikuuta 1998)

Aihe: Brysselin ja Strasbourgin väliset lennot

Onko komissio tietoinen lukuisista valituksista, jotka koskevat sitä, että Sabenan ja World Airlinesin lennoille välillä Bryssel-Strasbourg myydään istuntoviikkojen aikana vain business-luokan lippuja? Ottaen huomioon, että edellä mainituilla yhtiöillä on monopoli tällä reitillä, voiko komissio tutkia, rikotaanko tällä käytännöllä kilpainulainsäädäntöä?

Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 1998)

Komissio ei ole saanut valituksia siitä, että Sabena Belgian World Airlinesin Brysselin ja Strasburgin välisille lennoille ei ole saatavilla turistiluokan lippuja istuntoviikkojen aikana.

Hyväksyessään siviili-ilmailun kolmannen vapauttamispaketin komissio antoi oikeudellisen kehyksen, jonka mukaan lentoyhtiöt voivat hinnoitella lentonsa vapaasti oman kilpailupolitiikkansa mukaisesti. Komissio ei voi pakottaa yrityksiä soveltamaan tiettyjä tariffeja. Komissio voi kuitenkin ryhtyä toimenpiteisiin, jos EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan kilpailusääntöjä rikotaan - esimerkiksi jos lentoyhtiöt asettavat yhdessä kiinteät hinnat - tai jos EY:n perustamissopimuksen 86 artiklaa rikotaan - esimerkiksi jos lentoyhtiö käyttää väärin määräävää markkina-asemaansa estämällä kilpailijaa toimimasta tietyllä reitillä soveltamalla kyseisellä reitillä poikkeuksellisen alhaisia hintoja. Sillä seikalla, että tällä hetkellä kyseisellä reitillä toimii vain yksi lentoyhtiö, ei sinänsä rikota kilpailusääntöjä. Istuntoviikot eivät ole ainoita ajanjaksoja, jolloin kysyjän mainitsemalla reitillä ei tarjota turistiluokan hintoja. Alhaisempia hintoja on tarjolla ympäri vuoden, mutta vain sillä edellytyksellä, että matkustajat ovat perillä yli viikonlopun. Tällä säännöllä ei rikota kilpailusääntöjä.

Komission toimintaa eivät kuitenkaan säätele vain kilpailusäännöt. Lentoliikenteen kuljetus- ja rahtimaksuista 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2409/92 ((EYVL L 240, 24.8.1992. )) säädetään, että jäsenvaltiot voivat vaatia lentoyhtiöitä toimittamaan niille säännölliset lentoliikenteen kuljetusmaksut. Jos maksu on käyttäjien kannalta kohtuuttoman korkea verrattuna lentoyhtiön pitkäaikaisiin kyseiseen toimintaan liittyviin asianmukaisiin kustannuksiin, kyseinen jäsenvaltio voi toteuttaa maksua koskevia toimenpiteitä ja kieltää perusmaksun soveltamisen. Myös komissio voi milloin vain saatuaan valituksen miltä hyvänsä osapuolelta, jonka etu on kyseessä, tutkia noudattavatko kuljetusmaksut kyseisessä asetuksessa annettuja säännöksiä.