KIRJALLINEN KYSYMYS E-2863/00

esittäjä(t): Elspeth Attwooll (ELDR) komissiolle

(14. syyskuuta 2000)

Aihe: Yhteinen maatalouspolitiikka: peltojen rajat

Miten komission mielestä voidaan päästä asetettuun kestävän viljelyn tavoitteeseen, kun samanaikaisesti vaaditaan noudattamaan voimassa olevia sääntöjä, joiden mukaan viljelyalaan perustuvan tuen saannin edellytyksenä on, että pellon rajan ja viljellyn alueen väliin jää enintään kahden metrin kaistale? Muutoin viljelijälle koituu taloudellisia seuraamuksia.

EY:n asetuksissa 1257/1999(1) ja 1259/1999(2) on määräyksiä monista kestävää viljelyä suosivista ympäristöä säästävistä välineistä. Haluaisin kuulla komissiolta, voitaisiinko niitä soveltaa jollain tavoin, jotta vältyttäisiin ankaralta kahden metrin säännön vaatimukselta sellaisissa tapauksissa, joissa säännön noudattaminen edellyttäisi pensasaitojen siirtämistä?

(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.

(2) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(3. marraskuuta 2000)

Komissio on tietoinen siitä, että on tarpeen selventää voidaanko pellon reunoja ja varsinkin sellaisia peltoja, joiden reunoille on istutettu pensasaitoja, pitää osana viljelylohkoa, joka voi saada viljelyalaan perustuvaa tukea, ja missä määrin tätä tukea voidaan maksaa. Komissiolla on aikaisemminkin ollut vastaavanlainen ongelma viljelylohkolla sijaitsevien puiden kanssa, josta on annettu säännöksiä tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92(1) 2 artiklan 1 kohdassa. Komissio tutkii parhaillaan erilaisia mahdollisuuksia lainsäädännöllisen ratkaisun löytämiseksi. Komissio on yhteisessä maatalouspolitiikassa sitoutunut maaseutuympäristön parantamiseen ja säilyttämiseen. Se katsoo, että pensailla ja ojilla on suuri merkitys luonnolle ja muille ympäristön tehtäville koko viljelyalalla, erityisesti voimaperäisemmin viljellyillä aloilla. Komission on kuitenkin varmistettava, että ainoastaan tukikelpoinen viljelymaa saa tukea peltokasvien viljelyn tukijärjestelmästä.

Arvoisa parlamentin jäsen kysyy kuinka Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999, ja yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 säännöksiä voitaisiin käyttää peltojen reunakaistaleiden suojelemiseksi.

Asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 asetetaan puitteet, joiden perusteella jäsenvaltiot laativat sopivimmalle maantieteelliselle tasolle maatalouden kehittämissuunnitelmat, jotka toimitetaan komission hyväksyttäväksi. Näiden suunnitelmien perusteella voidaan toteuttaa toimenpiteitä, jotka saavat yhteisön osarahoitusta jäsenvaltion tasolla vahvistetun kokonaisrahoituksen mukaisesti. Kaikkiin suunnitelmiin on sisällyttävä maatalouden ympäristötoimenpide, jonka tavoitteena on ympäristön suojeluun ja maaseudun säilyttämiseen tähtäävien erityisten tuotantomenetelmien tukeminen. Maaseudun ympäristötoimenpiteiden yksityiskohtainen kuvaus on ensi sijassa jäsenvaltioiden vastuulla sen varmistamiseksi,

että nämä toimenpiteet kohdistuvat oikealla tavalla kyseisen alueen tarpeisiin. Näissä toimenpiteissä voidaan kuitenkin tarjota tukea viljelijöille perinteisten pellon rajojen luomiseen, ylläpitämiseen tai säilyttämiseen, jos ne sopivat tavanomaiseen hyvään viljelykäytäntöön kyseisellä alueella.

Asetuksen (EY) N:o 1259/1999 3 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava käytössä olevan maatalousmaan tai kyseisen tuotannon tilanteen kannalta tarkoituksenmukaisiksi katsomansa ympäristötoimenpiteet, joilla voi olla ympäristövaikutusta. Toimenpiteisiin voi sisältyä tuen myöntäminen maatalouden ympäristösitoumuksia vastaan (asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaisesti), yleisiä pakollisia ympäristövaatimuksia ja suoran tuen edellytyksenä olevia erityisiä ympäristövaatimuksia. Tämä kolmas mahdollisuus voi sisältää viljelijöitä koskevan vaatimuksen säilyttää ympäristön kannalta edullisia maisemallisia piirteitä, kuten pensasaitoja, suoran tuen saamisen edellytyksenä.

(1) EYVL L 391, 31.12.1992.