KIRJALLINEN KYSYMYS E-1082/00

esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) neuvostolle

(6. huhtikuuta 2000)

Aihe: Albanialaisten mafioiden prostituutioverkot EU-maissa

Albanialaiset mafiat hyödyntävät Euroopan unionin maissa naisten prostituutioverkkoja ja käyttävät näin hyväkseen Kosovon konfliktia ja laitonta maahanmuuttoa Italiaan. Nuoria naisia rekrytoidaan petollisesti, kidnapataan tai ostetaan pakolaisleireiltä ja lähetetään saksalaisiin, italialaisiin, belgialaisiin, ranskalaisiin tai espanjalaisiin kaupunkeihin. Tällaista naisten hyväksikäyttöä ja kohtelua on havaittu erityisen paljon Pariisissa, missä albanialaisten ja Kosovon albaanien määrän arvioidaan olevan 300, Strasbourgissa, Lyonissa ja Nizzassa. Myös Italian tilanne on huolestuttava. Monet etelän kaupungit ja myös Milano pohjoisessa ovat väylä Tiranan ja EU:n maiden välillä. Belgiassa poliisi on vuodesta 1997 lähtien saanut selville tapauksia albanialaisten mafioiden harjoittamasta naisten seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Muissa Euroopan maissa, kuten Saksassa (missä on noin 10 000 prostituution pakotettua naista) kärsitään myös tästä ongelmasta. Kansainvälisen siirtolaisjärjestön mukaan Länsi-Euroopassa harjoittaa prostituutiota yhteensä noin 300 000 itäeurooppalaista naista.

Italian apulaissisäministeri Alberto Maritati on pyytänyt kansainvälisiä toimia. Tätä ongelmaa on käsitelty Euroopan neuvoston Barissa vuonna 1999 järjestämässä kokouksessa, jossa tuotiin esille todellisten kiduttamisen ja orjuuden muotojen olemassaolo.

Ihmisillä käytävää kauppaa torjuvan järjestön OCRTEHin keskusviraston poliisiasioista vastaavan komisarion Christian Amiardin mukaan monia naisia raiskataan ja pakotetaan prostituutioon todellisilla keskitysleireillä.

Onko neuvosto tietoinen tällaisen kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden laajuudesta ja vakavuudesta? Mihin toimiin se on ryhtynyt asiassa? Mitä aloitteita se ehdottaa näiden mafioiden toiminnan vastustamiseksi ja niiden prostituutioverkkojen tuhoamiseksi? Voisivatko neuvosto ja Kosovon korkea edustaja toimia ennaltaehkäisevästi Kosovossa? Mihin toimiin voidaan ryhtyä Albanian kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa? Mihin aloitteisiin ja toimiin voidaan ryhtyä Europolin ja Eurojustin puitteissa?

Vastaus

(29. syyskuuta 2000)

Kansainväliset järjestöt, ihmisoikeusraportit ja sekä jäsenvaltioiden että ehdokasmaiden viranomaiset ovat laatineet yleiskuvan kansainvälisestä järjestäytyneestä rikollisuudesta yleensä ja erityisesti naisten ja nuorten tyttöjen kaupasta. Lähtö- ja kauttakulkualueita on määritelty Kaakkois-, Keski- ja Itä-Euroopassa. Taannoin albanialaiset verkostot käyttivät pääasiassa albanialaisia naisia prostituoituina, mutta nykyään

on yhä enemmän todisteita siitä, että albanialaiset värväävät muistakin maista, lähinnä muista Itä-Euroopan maista. Erityisesti moldovalaisista naisista on tullut albanialaisten rikollisiin tarkoituksiin käyttämiä uhreja.

Viimeaikaiset raportit ovat vahvistaneet, että albanialaiset prostituutioverkostot ovat erityisen aktiivisia Italiassa, Ranskassa, Belgiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Niissä mainitaan erittäin raaka väkivalta uhreja kohtaan ja yhteydet muihin järjestäytyneen rikollisuuden aloihin.

Ongelman koko laajuutta ei tunneta, sillä luotettavia ja valideja tilastoja ei ole saatavilla, mutta (pakko)prostituutio ja prostituoitujen värvääminen antavat aihetta vakavaan huolestumiseen ja ongelman tiedostamiseen neuvostossa.

Osana laajentumisprosessia neuvosto ja silloiset 11 ehdokasmaata tekivät 28. toukokuuta 1998 järjestäytynyttä rikollisuutta koskevan, liittymistä edeltävän sopimuksen Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden sekä Kyproksen kanssa. Sopimuksessa luetellaan joukko käytännön toimia järjestäytyneen rikollisuuden ja muun vakavan rikollisuuden, myös ihmiskaupan ja järjestäytyneen laittoman maahanmuuton, torjumiseksi. Ehdokasmaiden kykyä täyttää unionin säännöstössä olevat järjestäytyneen rikollisuuden ennaltaehkäisyä ja torjuntaa koskevat vaatimukset seurataan neuvotteluluvun 24, Yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa, osalta suoritettavissa liittymisneuvotteluissa.

Pääsihteeri, korkea edustaja raportoi yhdessä komission kanssa Lissabonin Eurooppa-neuvostolle oikeus- ja sisäasioiden tilanteesta Länsi-Balkanilla ja hahmotteli seuraavan suosituksen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisesta toiminnasta: Järjestäytyneen rikollisuuden ongelmaan on tartuttava koko Kaakkois-Euroopan alueen osalta. Kaikki onnistuneet ponnistelut järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi edellyttävät laajaa koordinointia sekä muiden alueella toteutettavien rikollisuudentorjunta-aloitteiden kanssa että laajemmassa eurooppalaisessa yhteydessä. Olisi kehitettävä strategia ja toimintasuunnitelma, jotka olisi läheisesti kytkettävä 28. toukokuuta 1998 tehtyyn järjestäytynyttä rikollisuutta koskevaan, liittymistä edeltävään sopimukseen Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden sekä Kyproksen kanssa. Kyseisen sopimuksen tarjoama malli voisi olla siirrettävissä Kaakkois-Eurooppaan vakautus- ja assosiaatioprosessin puitteissa ja vakaussopimuksen suojissa. Sen avulla olisi pyrittävä tukemaan tehokasta poliisijärjestelmää, joka pystyisi järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseen, tarkoituksenmukaisin valtuuksin varustettua oikeusjärjestelmää ja asianmukaisten oikeusperustojen luomista lahjonnan torjumiseksi.

Neuvoston sihteeristö osallistuu aktiivisesti Kaakkois-Aasian järjestäytynyttä rikollisuutta koskevan vakaussopimuksen laatimiseen sekä poliisikoulutusta yleensä ja erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan laajan koulutusohjelman kehittämiseen alueen maille.