KIRJALLINEN KYSYMYS E-2852/02

esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle

(10. lokakuuta 2002)

Aihe: Kehitysmaissa jatkuvan metyylibromidin käytön EU-maiden puutarhatuotteiden tuottajille aiheuttamat ongelmat

Maaperään kaasutettavan yleisen torjunta-aineen, metyylibromidin, käyttö kielletään kehittyneissä maissa vuoteen 2005 mennessä, mutta kehitysmaissa sille suodaan kymmenen vuoden siirtymäaika ja sen korvaamiseen muilla menetelmillä myönnetään rahoitusta (Montrealin pöytäkirja). Tämän erilaisen kohtelun vuoksi Kreikan ja EU:n muiden Välimeren alueen maiden puutarhatuotteiden tuottajat, joiden on korvattava metyylibromidi muilla, tuotantokustannuksia lisäävillä menetelmillä saamatta mitään taloudellista tukea, joutuvat epäsuotuisaan asemaan ja kolmansien maiden tuotteet, joiden tuotannossa käytetään metyylibromidia ja jotka saavat rahoitusta sen korvaamiseksi muilla menetelmillä, syrjäyttävät heidän tuotteensa.

1. Millä tavoin komissio aikoo suojella Kreikan ja muiden EU-maiden puutarhatuotteiden tuottajia kovalta kilpailulta, johon ne joutuvat metyylibromidia käyttäen tuotettavien Pohjois-Afrikan ja Aasian puutarhatuotteiden kanssa?

2. Millä tiukoilla toimilla komissio aikoo valvoa, kuluttajien terveyden suojelemiseksi, niiden maiden puutarhatuotteita, jotka käyttävät metyylibromidia vielä vuoden 2005 jälkeen?

3. Seuraako EU, vähentävätkö ne maat, joiden kanssa sillä on sopimukset suosituimmuuskohtelusta (Turkki, Egypti, Marokko jne.), asteittain metyylibromidin käyttöä? Onko sillä tietoja siitä rahoituksesta, jota nämä maat ovat saaneet otsonia tuhoavien aineiden käytön rajoittamisen aiheuttamia lisäkustannuksia kattavasta monenkeskisestä rahastosta?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(3. joulukuuta 2002)

1. Koska kehitysmaissa yleisesti on kehittyneisiin maihin verrattuna vähemmän teknistä osaamista ja taloudellisia resursseja, Montrealin pöytäkirjan sopimuspuolet päättivät jäädyttää metyylibromidin käytön niissä vuoden 2002 tasolle, vähentää sitä vuonna 2005 siitä 20 prosentilla ja lopettaa käyttö kokonaan 1. tammikuuta 2015 mennessä. Sopimuspuolet päättivät tarkastella tätä suunnitelmaa uudelleen vuonna 2003 tavoitteena luopua metyylibromidista heti kun sitä ei enää tarvita. Toisaalta sovittiin myös, että kehitysmaiden viljelijät ottavat vuoteen 2005 mennessä käyttöön metyylibromidin vaihtoehtoja. Komissio ei voi muuttaa näitä sopimuspuolten välisiä sopimuksia, mutta pyrkii edelleen edistämään vaihtoehtojen käyttöönottoa kaikissa maissa niin nopeasti kuin se on mahdollista.

Vuodesta 1994 komissio on suunnannut 40,8 miljoonaa euroa metyylibromidin vaihtoehtojen käyttöönottoon. Rahaa on käytetty esimerkiksi tutkimus- ja kehityshankkeisiin, demonstrointihankkeisiin ja viljelijöiden koulutukseen. Hankkeita on toteutettu Belgiassa, Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa, Portugalissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tähän summaan eivät sisällyt yksityisrahoitteiset tai kansallisesti rahoitetut hankkeet. Euroopassa ja muualla toteutetut hankkeet ovat osoittaneet, että metyylibromidin vaihtoehdot eivät ainoastaan paranna satoa, vaan ovat myös toisinaan sitä kustannustehokkaampia.

Komissio ja Espanjan valtio rahoittivat yhdessä Sevillassa maaliskuussa 2002 järjestetyn nelipäiväisen konferenssin metyylibromidin vaihtoehdoista. Konferenssiin osallistui noin 300 tutkijaa, kenttätyöntekijöitä, viljelijöitä sekä teollisuuden ja viranomaisten edustajia 18 kehitysmaasta ja 22 kehittyneestä maasta. Myöntäessään konferenssille rahoitusta komissio noudatti otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000(1) 4 artiklan 2 kohdan i alakohdan d alakohdan velvoitteita, joiden mukaan sen on edistettävä metyylibromidin vaihtoehtojen kehittämistä ja käyttöä.

2. Metyylibromidin käytön välttäminen ei liity kuluttajien terveyteen, vaan lähinnä metyylibromidin yleiseen poistamiseen otsonikerroksen palautumisen nopeuttamiseksi. Metyylibromidin enimmäisjäämät elintarvikkeissa asetetaan neuvoston direktiiveissä 86/362/ETY(2) ja 93/58/ETY(3). Lisäksi metyylibromidista suoritetaan piakkoin neuvoston direktiivin 91/414/ETY(4) mukainen laaja arviointi, jonka perusteella voidaan päättää, onko enimmäisjäämille asetettuja arvoja tarkistettava. Enimmäisjäämien mahdollisissa tarkistuksissa on aina otettava huomioon myös Codex Alimentarius -komission vahvistamat enimmäisjäämät.

3. Vaihtoehtojen löytämisen ja käyttöönoton helpottamiseksi Montrealin pöytäkirjan monenvälisestä rahastosta on myönnetty noin 49 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria 208 hankkeelle yli 55 kehitysmaassa. On hyvä muistaa, että EU:n jäsenvaltioiden osuus rahastossa kaikkien otsonia tuhoavien aineiden, myös kehitysmaiden metyylibromidin, poistamiseksi on kolmena viimeksi kuluneena kolmivuotiskautena ollut yli 40 prosenttia. Jäsenvaltiot ymmärtävät, miten tärkeää on ottaa vaihtoehdot käyttöön mahdollisimman nopeasti ja luoda näin tasavertaiset toimintaedellytykset kaikille maille.

Jotkut kehitysmaat ovat oma-aloitteisesti nopeuttaneet metyylibromidista luopumista vähentääkseen riippuvuuttaan siitä sekä välttääkseen sitä sisältävien tuotteiden mahdolliset ostoboikotit kehittyneissä maissa. Esimerkiksi Marokolla on useita hankkeita, joissa otetaan käyttöön vaihtoehtoja merkittävillä viljelmillä, ja se aikoo vähentää metyylibromidin tuontia/käyttöä 1 600 tonnista (1998) 275 tonniin vuoteen 2006 mennessä. Turkissa otetaan käyttöön vaihtoehtoja tomaatin, kurkun, leikkokukkien ja kuivattujen hedelmien tuotannossa, jotta metyylibromidin tuontia/käyttöä voitaisiin vähentää 840 tonnista (1997) 34 vuoteen 2006 mennessä.

(1) EYVL L 244, 29.9.2000.

(2) Neuvoston direktiivi 86/362/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986, viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä, EYVL L 221, 7.8.1986.

(3) Neuvoston direktiivi 93/58/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1993, hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun direktiivin 76/895/ETY liitteen II ja torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY liitteen muuttamisesta sekä ensimmäisen enimmäismääriä koskevan luettelon laatimisesta, EYVL L 211, 23.8.1993.

(4) Neuvoston direktiivi 91/414/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991, kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta, EYVL L 230, 19.8.1991.