KIRJALLINEN KYSYMYS P-2842/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) (1. syyskuuta 1997)

Aihe: Merentakaiset maat ja alueet

Voiko komissio ilmoittaa, miten se aikoo täyttää velvoitteet, jotka perustuvat EY:n perustamissopimuksen IV osaan, siitä seuraavaan assosiointisopimukseen sekä Amsterdamin sopimuksen julistukseen, jossa MMA-päätöksen tavoitetta toistetaan ja tarkennetaan?

Voiko komissio riisimarkkinoiden kannalta selittää menettelyään merentakaisten maiden ja alueiden suhteen, kun otetaan huomioon, että WTO:n perusteella yhteisön markkinat on avattava, vaikka suojatoimenpiteitä toteuttaessaan komissio päinvastoin suojaa yhteisön markkinoita joiltakin merentakaisten maiden ja alueiden tuotteilta kuten riisiltä? Eikö komissio tällöin oikeastaan sälytä WTO-velvoitteet merentakaisten maiden ja alueiden harteille?

Voiko komissio ilmoittaa, minkä vuoksi VIII Euroopan kehitysrahastoa ei ole vielä hyväksytty? Onko totta, että varojen vapauttaminen viivästyy, kunnes Alankomaiden Antillit ja Aruba taipuvat riisinviennissä komissio toiveisiin? Eikö komissio ole sitä mieltä, että tällä tavoin maat koetetaan pakottaa yhteistyöhön epärehellisesti ja asiattomasti asettamalla kauppa ja kehitys riippuvaisiksi toisistaan? Tietääkö komissio, että tästä syystä jarrutetaan tärkeitä sosiaalis-taloudellisia ohjelmia kuten esimerkiksi SAPNA-ohjelmaa (Social Action Plan Netherlands Antilles) ja (Emma)sillan erittäin tarpeellista kunnostusta? Mihin toimiin komissio tällä perusteella ryhtyy?

Tietääkö komissio, että Alankomaiden Antillien yritysten toimintaa rajoitetaan vielä entisestään yhteisöön suuntautuvassa riisinviennissä, sillä vaadittuja tuontilupia voi hakea ainoastaan johonkin jäsenvaltioon sijoittautunut henkilö tai yritys, joka on toiminut riisikaupan parissa aktiivisesti ainakin yhden vuoden? Mikä selitys komissiolla on tälle syrjivälle menettelylle?

Voiko komissio ilmoitta, minkä vuoksi merentakaisten maiden ja alueiden vuosittaista ¨kumppanuuskokousta¨ lykättiin?

Komission jäsenen João de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (10. lokakuuta 1997)

Merentakaisia maita ja alueita (MMA) koskevaa EY:n perustamissopimuksen IV osaa on sovellettu säännöllisesti vuodesta 1957 lähtien kuudella komission vuosina 1964,1970,1976,1981,1986 ja 1991 tekemällä viisivuotispäätöksellä. Komission viimeisin ehdotus koskee MMA:iden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön tehdyn päätöksen (91/482/ETY) ((EYVL L 263, 19.9.1991. )) voimassaoloajan puolivälissä tapahtuvaa tarkastelua. Ehdotus tehtiin 14 päivänä helmikuuta 1996, josta lähtien se on ollut neuvostossa käsiteltävänä.

MMA:ihin liittyvä ilmoitus on tarkoitus liittää Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan virallisesti vuoden 2000 maaliskuun ensimmäisen päivän jälkeen. Siihen mennessä komissio hoitaa suhteitaan MMA:ihin, niin kuin se on aina niitä hoitanut, pitäen mielessä ilmoituksessa mainitut tavoitteet.

Mitä tulee Maailman kauppajärjestön vaikutukseen erityisesti riisiä koskevaan MMA:ihin sovellettavaan tullietuusjärjestelmään, komission mielestä Uruguayn kierroksella hyväksytyt tullinalennukset saattavat vähentää tietyn ajan kuluessa suhteellista mielenkiintoa näissä MMA:issa kyseisillä aloilla tehtäviin investointeihin. Tullinalennukset muodostavat yhden syyn epäillä viime vuosina tietyissä MMA:issa, erityisesti tällä osa-alueella tehtyjen investointien elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä. Komissio on varoittanut useaan otteeseen kyseessä olevia toimijoita näistä, erityisesti keinotteluun liittyvistä riskeistä, joilla saattaisi olla vain heikkoa vaikutusta kestävään kehitykseen. Komissio korostaa, että riisiä varten tehdyt suojatoimenpiteet eivät vaikuta MMA:iden tuotantoon, vaan Afrikan valtioiden, Karibian ja Tyynenvaltameren valtioiden (AKT) yhteisöön tuomaan riisiin, jota on jalostettu vain hiukan MMA:issa. Sitä paitsi yhteisön tekemillä suojatoimenpiteillä ei ole tämän tuotteen osalta vaikutusta AKT-valtioiden hyväksi tehtyjen sitoumusten toteuttamiseen.

MMA:ita koskevan VIII Euroopan kehitysrahaston (EKR) kokonaismäärä on ollut tiedossa Cannesissa vuoden 1995 kesäkuun lopulla pidetyn ministerineuvoston kokouksesta lähtien, mutta sen jaottelu välineiden ja eri jäsenvaltioiden MMA:iden välillä sekä sen toteutustavat (jotka liittyvät MMA:ita koskevan, Mauritiuksella 4. marraskuuta 1995 käyttöön otetun AKT-maita koskevan VIII Euroopan kehitysrahaston toteutustapoihin) esitetään 14. helmikuuta 1996 tehdyssä komission ehdotuksessa. Koska neuvoston on hyväksyttävä tämä ehdotus yksimielisesti, parlamentin jäsenen on helppo ymmärtää, että yhden jäsenvaltion vastustaessa tämän ehdotuksen tiettyjä osia, toisetkaan jäsenvaltiot eivät voi hyväksyä ehdotuksen muita osia.

Kyse ei ole lainkaan tiettyjen MMA:iden pakottamisesta ¨taipumaan riisinviennissä komission toiveisiin¨, vaan tarkoitus on löytää yhteisön sisällä yksimielisyys Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrättyjen yksimielisyysmenettelyjen mukaisesti. Neuvoston elimet eivät siis toimi ¨epäreilusti ja asiattomasti asettamalla kauppa ja kehitys riippuvaisiksi toisistaan¨ vaan ne pyrkivät hyväksymään yleisen päätöksen Euroopan yhteisön ja MMA:iden yhteistyöaloista, joista kauppajärjestelmä on yksi muiden joukossa.

Parlamentin jäsenen mainitsemat hankkeet eivät ole lainkaan viivästyneet, vaikka VIII EKR onkin myöhässä:

- Queen Emma -silta: tämä hanke tulee olemaan kokonaan seitsemännen, jo kauan valmiina olleen EKR:n rahoittama. Parlamentin jäsenen mainitsema viivästyminen johtuu siitä, että ensimmäisestä tutkimuksesta, jonka ¨Curacao port authority¨ uskoi eräälle paikalliselle neuvonantajalle, ei ole saatu tarjouspyyntöön liittyviä asiakirjoja siinä muodossa kuin EKR:n tarjouspyyntöjä koskevat säännöt ne vaativat. Koska paikallinen neuvonantaja torjui sille tehdyn tarjouksen olemassaolevien asiakirjojen muuttamisesta, tämä tehtävä on uskottu toiselle yhtiölle.

- Social Action Plan Netherlands Antilles (SAPNA): jo alussa sovittiin paikallisten viranomaisten kanssa, että tämä hanke rahoitetaan seitsemännestä ja kahdeksannesta EKR:stä. Tämä hanke on yhä tutkimus- ja valmisteluvaiheessa, koska tutkimukset ovat edelleen käynnissä (vuoden 1997 loppuun asti). Sen jälkeen on vuorossa komission tutkinta ja hankkeen esittely EKR:n komitealle.

Sitä vastoin useat muut MMA:t, joiden kehitystaso on huomattavasti Alankomaiden Antilleja alhaisempi, ovat käyttäneet loppuun seitsemännen EKR:n määrärahansa ja kahdeksannen EKR:n päätöksen myöhästyminen muodostaa näille MMA:ille vakavan puutteen kehitysprosessin jatkamisessa.

Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevan riisin tuontia koskevien suojatoimenpiteiden käyttöönottamisesta ((EYVL L 151, 10.6.1997. )) 2 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1036 2 artiklan 3 kohdassa ¨(tuontitodistushakemuksen) hakija on luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka on harjoittanut kaupallista toimintaa riisialalla vähintään 12 kuukauden ajan, ja että hänet on merkitty sen jäsenvaltion rekisteriin, jossa hakemus esitetään¨ pyritään takaamaan toimijoiden luotettavuus ja välttämään niin paljon kuin mahdollista tuontiluvilla käytävää keinottelua. Tämä on hyvin tarpeellista, jos otetaan huomioon suojatoimenpiteissä määritellyt määrärajat ja perimättömistä tulleista saatu hyöty.

Ei ole koskaan päätetty, että komission, jäsenvaltion ja MMA:iden väliset kumppanuuskokoukset olisivat vuosittaisia. On huomioitava, että komission paikan päällä oleva delegaatio on ollut useita kertoja yhteydessä paikallisiin viranomaisiin ja yrityksiin, että antillilaiset yrittäjät ovat käyneet Brysselissä useita kertoja, että komissio on järjestänyt kumppanuuskokouksia ennen suojatoimenpiteiden määräämistä ja että ennen kaikkea, komission, jäsenvaltion ja MMA:iden välistä kumppanuusprosessia on jatkettu säännöllisesti, koska yli puolentoista vuoden ajan neuvostossa on käyty viikottaisia keskusteluja Alankomaiden Antillien edustajan ollessa Alankomaiden edustajan ohessa läsnä, mikä on ainoa vastaava tapaus kaikkien MMA:iden joukossa.