KIRJALLINEN KYSYMYS E-2974/01

esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle

(26. lokakuuta 2001)

Aihe: Westerschelden suiston rantojen vahingoittuminen syvennystöiden johdosta ilman että patojen ulkopuolelta osoitetaan riittäviä korvaavia luontoalueita

1. Voiko komissio vahvistaa alankomaalaisessa de Volkskrant -päivälehdessä 29. syyskuuta 2001 olleet tiedot, joiden mukaan tankkereiden kulkua silmällä pitäen tehty Westerschelden belgialaisen Schelde-joen ja Pohjanmeren välissä Alankomaissa sijaitsevan ainutlaatuisen vuorovesi- ja suistoalueen, syventäminen 1,80 metrillä on vastoin lintu- ja luontotyyppidirektiiviä ja että ennen kyseisen hankkeen käynnistämistä oli sovittu, että Belgia ja Alankomaat investoivat yhdessä 30 miljoonaa euroa toimenpiteisiin, joilla korvataan patojen ja meren väliselle alueelle koituvat vahingot?

2. Voiko komissio vahvistaa, että korvaavat toimet eivät sen mielestä koske nykyisiä patojen sisäpuolella poldereissa (meren alapuolelle jäävillä padotuilla, ojitetuilla ja hyötykäyttöön otetuilla maa-alueilla) toteutettavia hankkeita ja että komissio on sen vuoksi pyytänyt jäsenvaltio Alankomaita valitsemaan kahden vaihtoehdon väliltä: joko patojen sisäpuolisen alueen palauttaminen suistomaaksi tai vesiväylien syventämisen peruuttaminen, eli palauttaminen ennalleen?

3. Tarkoittaako tämä samalla sitä, että Westerschelden kulkuväylän mahdollinen lisäsyventäminen 1,40 metrillä Antwerpenin sataman esittämän toiveen mukaisesti ei voi toteutua? Jos lisäsyventäminen mahdollisesti sallitaan, kuinka monen hehtaarin tai neliökilometrin suuruinen alue on siinä tapauksessa osoitettava patojen ulkopuoliseksi luonnonvaraiseksi alueeksi kysymyksessä 2 tarkoitetun suistomaaksi palautettavan alueen lisäksi?

4. Katsooko komissio, että näissä ja muissa tulevissa vastaavanlaisissa tapauksissa, joissa Westerschelden rantoja uhrataan laivaliikenteen hyväksi, voidaan soveltaa luontotyyppidirektiivin 6 artiklan 4 kohtaa, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä?

5. Johtaako kysymyksessä 2 mainittu valinta siihen, että Alankomaat haastetaan tarvittaessa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(28. marraskuuta 2001)

Komissio tutkii parhaillaan seikkoja, jotka parlamentin jäsen on tuonut esille valituksen perusteella. Valituksessa halutaan kannanotto siihen, ovatko Westerscheldtin nimeäminen Natura 2000 -alueeksi ja kulkuväylien ruoppaustoimet, joilla helpotetaan pääsyä Antwerpenin satamaan Belgian ja Alankomaiden välillä vuonna 1995 tehdyn Vesistösopimuksen mukaisesti, ristiriidassa keskenään.

Komissio on kirjannut tämän rikkomisasian 15. kesäkuuta 1995 numerolla A-95/4564. Ensimmäiseen Alankomaille 19. joulukuuta 1998 toimitettuun viralliseen ilmoitukseen saatujen vastausten perusteella komissio päätteli, että Alankomaat ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) (jäljempänä luontotyyppidirektiivi) 6 artiklan 3 kohtaa ja ettei ehdotettu Westerscheldtin luonnonsuojeluohjelma korvaisi riittävästi menetettäviä suistomaaluontotyyppejä.

Komissio toimitti Alankomaille 7. toukokuuta 2001 virallista ilmoitusta täydentävän kirjeen, jossa pyydetään tietoja ruoppausohjelman perusteista ja ehdotettujen korvaavien toimenpiteiden ajankohdan sopivuudesta ja yksityiskohdista.

Alankomaiden hallitukselta ei ole saatu tähän mennessä vastausta.

Komissio on kehottanut tämän asian käsittelyn yhteydessä Alankomaiden hallitusta soveltamaan luontotyyppidirektiivin 6 artiklan 3 ja 4 kohtaa. Mikäli Alankomaiden hallitus ei noudata direktiivistä johtuvaa velvoitettaan, asiasta voidaan nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa.

Komissio katsoo, että mitä tahansa uusia ruoppaustoimia, jotka eivät kuulu vuoden 1995 Vesistösopimuksen piiriin, on pidettävä erillisenä hankkeena, johon on sovellettava erikseen luontotyyppidirektiivin 6 artiklan 3 ja 4 kohtaa. Muihin ruoppausohjelmiin liittyvien korvaavien toimenpiteiden laajuudesta on päätettävä sen jälkeen, kun niiden vaikutukset Natura 2000 -verkon yhtenäisyyteen on arvioitu perusteellisesti.

(1) EYVL L 206, 22.7.1992.