KIRJALLINEN KYSYMYS E-2058/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle. Enron- ja WorldCom-yritysten skandaalit ja tilintarkastustoimistojen rooli.



Virallinen lehti nro 137 E , 12/06/2003 s. 0042 - 0043



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2058/02 esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle (11. heinäkuuta 2002) Aihe: Enron- ja WorldCom-yritysten skandaalit ja tilintarkastustoimistojen rooli Mitä komission mielestä pitäisi ottaa opiksi Wall Streetiä äskettäin ravistelleista talousskandaaleista, jos sijoittajien luottamusta ja miljoonien eläkeläisten ja osakkeenomistajien varoja olisi suojeltava Euroopan unionissa? Arthur Andersen -yrityksellä oli merkittävä rooli sekä Enronin että WorldComin skandaaleissa. Onko komissio näin ollen keskustellut jäsenvaltioiden kanssa mahdollisuudesta erottaa tilitarkastustoimistojen tilintarkastus- ja konsultointiroolit tulevien eturistiriitojen estämiseksi? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (9. syyskuuta 2002) Komission mukaan rahoituspalvelujen valvonnassa on keskeistä rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman (FSAP) toteuttaminen vuoteen 2005 mennessä Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti. Tämä edellyttää, että monilla eri aloilla suostutaan noudattamaan EU:n sääntöjä asianmukaisen sijoittajansuojan turvaamiseksi, mikä on edellä mainittujen toimenpiteiden tarkoitus. Komissio julkaisi 18. huhtikuuta ensimmäisen kannan Enron-tapaukseen liittyviin näkökohtiin(1). Kyseisessä julkaisussa hahmotellaan viittä keskeistä alaa koskevat tärkeimmät toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää vastaavien katastrofien tapahtuminen Euroopan unionissa. Useita toimenpiteistä valmisteltiin jo rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman yhteydessä. Jo vuonna 2000 komissio ehdotti eläkerahastodirektiiviä, johon sisältyisi varojen kohdentamisen varovaisuusperiaate, jota on täsmennetty edelleen joidenkin yleisten määrää koskevien sääntöjen avulla. Eräs näistä on sijoituksille säädetty 5 prosentin yläraja rahoittavan yrityksen salkun kokonaisarvosta. Ecofin-neuvosto pääsi hiljattain poliittiseen yhteisymmärrykseen direktiiviehdotuksen päälinjoista, jotka ovat parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä antaman lausunnon mukaisia. Eräs Enron-tapausta seuranneista toimenpiteistä oli tilintarkastajan riippumattomuutta koskeva komission suositus, jota valmisteltiin kaksi vuotta ja joka hyväksyttiin 16. toukokuuta 2002. Enronin romahduksen jälkeen suosituksen luonnosversiosta keskusteltiin uudelleen EU:n tilintarkastuskomiteassa, jossa kaikkien jäsenvaltioiden sääntelyviranomaiset ovat edustettuina. Komitean suuri enemmistö oli sitä mieltä, että tilintarkastusasiakkaalle tarjottavien lisäpalvelujen täydellinen kieltäminen ei olisi sopusoinnussa tilintarkastajan riippumattomuuden valvontaan valitun kattavan ja innovatiivisen lähestymistavan kanssa. Suosituksen perusperiaatteena on, että tilintarkastaja ei voi suorittaa tilintarkastusta, mikäli hän on tilintarkastusasiakkaaseen sellaisessa suhteessa tai tarjoaa tälle sellaisia palveluja, jotka vaarantavat hänen riippumattomuutensa. Tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että tilintarkastaja ei voi tarjota asiakkaalle minkäänlaisia lisäpalveluja, jotka edellyttäisivät osallistumista päätöksentekoon asiakkaan puolesta. Lisäksi suosituksessa ehdotetaan, että tilintarkastajan tarjotessa asiakkaalle lisäpalveluja on välttämätöntä ottaa käyttöön laaja-alaisia varotoimenpiteitä. Esimerkiksi tilintarkastajan täytyy antaa tilintarkastusasiakkaan hallintoelimelle kirjallinen vakuutus, etteivät tarjotut palvelut mitenkään vaaranna tilintarkastajan riippumattomuutta, ja antaa julkisesti yksityiskohtaista tietoa sekä tilintarkastuspalveluiden että oheispalveluiden palkkioista. Suosituksessa kuvaillaan olosuhteita, joissa kielto on ainoa riittävä varotoimenpide. Esimerkiksi tilintarkastajan ei tulisi tarjota sellaisia arvonmäärityspalveluja, joissa on huomattavasti sijaa subjektiivisuudelle ja joissa kyseessä olevalla rahamäärällä on olennaista vaikutusta tilinpäätökseen, eikä hänen tulisi osallistua pörssiyhtiöiden kirjanpitoaineiston ja tilinpäätöksen valmisteluun tai laatia suppeaa luetteloa ehdokkaista taloushallinnon avainhenkilöiksi yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä. Mikäli jäsenvaltiot haluavat noudattaa tiukempaa valvontaa kuin mitä suosituksessa on esitetty, suosituksen luonne ja sen sisältämät yhdenmukaistamista koskevat vähimmäisvaatimukset eivät aseta tälle esteitä. On tärkeää korostaa, että lähes kaikissa jäsenvaltioissa tällä hetkellä voimassa olevien johtamis- ja valvontajärjestelmien mukaan yksittäiset yhtiöt, niiden hallintoelimet tai osakkeenomistajat voivat jo nyt toimia siten, ettei tilintarkastajan riippumattomuutta tarvitse myöhemminkään kyseenalaistaa. Esimerkiksi useiden maiden kansallisten lakien mukaan yksittäinen yhtiö voi lopettaa lisäpalvelujen ostamisen tilintarkastajiltaan tai se voi laatia tilintarkastajille jonkinlaisen vuorottelujärjestelmän. Viimeaikaisten tapahtumien takia komissiossa seurataan mielenkiinnolla näistä asioista Yhdysvalloissa parhaillaan käytävää keskustelua sekä siellä äskettäin hyväksyttyä lainsäädäntöä. Johtamis- ja valvonta-asioita tutkivan Winterin työryhmän odotetaan antavan raporttinsa lokakuuhun mennessä, minkä jälkeen komissio tutkii, tarvitaanko Euroopan unionin tasolla jatkotoimenpiteitä. (1) http://www.europa.eu.int/comm/internal_market/fr/company/index.htm.