FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/56

(2004/C 78 E/0055)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1955/03

esittäjä(t): Baroness Sarah Ludford (ELDR) komissiolle

(13. kesäkuuta 2003)

Aihe: Elintarvikkeeksi tarkoitetun broilerinlihan käsittely

Yhdistyneessä kuningaskunnassa lähetetyssä BBC:n tuottamassa Panorama-ohjelmassa kerrottiin hiljattain, että elintarviketeollisuus käyttää yleisesti sian- ja naudanlihan proteiineja broilerinlihan lisäaineena parantaakseen lihan kykyä pitää sisässään vettä ja lisätäkseen näin lihan painoa.

Suuri osa kyseisestä tuotteesta toimitetaan ateriapalveluille, joten kuluttajien saatavissa on hyvin vähän tai ei lainkaan tietoa. Aikooko komissio kieltää menettelyn, jolla petetään kuluttajia ja rikotaan heidän oikeuttaan päättää mitä he syövät?

David Byrnen komission puolesta antama

yhteinen vastaus

kirjallisiin kysymyksiin E-1927/03 ja E-1955/03

(28. heinäkuuta 2003)

Komissio on tietoinen brittiläisen TV-kanavan BBC:n toteuttamasta ja 22. toukokuuta 2003 lähettämästä ohjelmasta sekä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin viranomaisten tekemien tarkastusten tuloksista, jotka julkistettiin 12. maaliskuuta 2003 (1) ja jotka koskivat Alankomaissa valmistettuja, ravintolakäyttöön tarkoitettuja kanafilevalmisteita.

Kyse on menettelystä, jolla pyritään lisäämään valmiin tuotteen sisältämän veden määrää lisäämällä tuotteeseen vettä pidättäviä ainesosia, kuten suoloja, polyfosfaatteja, proteiineja (kaseiineja, proteiinien hydrolysaatteja).

Kuten komissio on ilmoittanut vastauksissaan Caroline Jacksonin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2418/02 (2) ja Dorette Corbyn esittämään kirjalliseen kysymykseen E-2331/02 (3), jotka koskevat samaa aihetta, tällaisessa lihan jalostusprosessissa ei ole mitään laitonta silloin, kun elintarvikehygieniasta ja -turvallisuudesta annettuja ohjeita noudatetaan ja kun ostajalle tiedotetaan selvästi tuotteen todellisesta luonteesta. Viimeksi mainitun seikan osalta komissio onkin ehdottanut elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassaan uutta toimenpidettä, jolla pyritään saamaan maininta tuotteeseen lisätystä vedestä tuotteen myyntinimitykseen.

Mitä tulee käytettyjen proteiinien jäljittämisen vaikeuteen, BBC:n ohjelman mukaan kyse on siitä, että käytettyjä proteiineja vastaavaa desoksiribonukleiinihappoa (DNA:ta) on mahdoton havaita, ja näin ollen on mahdotonta tunnistaa eläinlaji, josta proteiinit ovat peräisin. Komission on tutkittava prosessia jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa.

On kuitenkin syytä korostaa jo nyt, että DNA:n havaitseminen sinänsä ei takaa jäljitettävyyttä, mutta on käyttökelpoinen työkalu jälkikäteen suoritettavan valvonnan yhteydessä. Myös muita valvontatyökaluja olisi kehitettävä, erityisesti asiakirjojen valvontaa, jotta valvonta kattaisi koko ketjun.

Euroopassa tällaisten lihavalmisteiden merkinnästä voimassa oleva lainsäädäntö (4) edellyttää, että tuotteen myyntinimitys ja ainesosien luettelo eivät johda ostajaa harhaan ja että valmisteelle ominaisen ainesosan määrä (tässä tapauksessa lihan määrä) ilmoitetaan.

Tämä lainsäädäntö koskee elintarvikkeita, jotka toimitetaan sellaisinaan lopullisille kuluttajalle. Se koskee pakattuja ja pakkaamattomia tuotteita, joita myydään valintamyymälöissä tai mukaan otettavina valmisruokina. Lainsäädäntö ei sitä vastoin koske ravintoloissa tarjoiltuja ruokia. Mutta koska lainsäädäntö koskee myös ravintoloille toimitettuja elintarvikkeita, ravintolat pystyvät toimittamaan niiltä pyydetyt tiedot elintarvikkeiden ainesosista ja ominaisuuksista.

(1) http://www.foodstandards.gov.uk/news/pressreleases/chickenwater0303

http://www.fsai.ie/press_releases/120303.htm

(2) EUVL C 28 E, 6.2.2003, s. 234.

(3) EUVL C 52 E, 6.3.2003, s. 152.

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 109, 6.5.2000.