KIRJALLINEN KYSYMYS E-3865/02

esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR)ja Lousewies van der Laan (ELDR) neuvostolle

(10. tammikuuta 2003)

Aihe: Indonesian Itä-Timor-oikeudenkäynnit

Katsooko neuvosto Itä-Timorin oikeudenkäyntien osoittavan kuten Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutettu on todennut että Indonesia ei ole ottanut vastuuta Itä-Timorissa tapahtuneista rikoksista ihmiskuntaa vastaan?

Onko neuvosto tietoinen Indonesian yhteistyöhaluttomuudesta vuonna 1999 kuolleen Alankomaiden kansalaisen Sander Thoenesin ja vuonna 1975 kuolleiden Ison-Britannian kansalaisten Brian Petersin ja Malcolm Rennien kuolemantapausten selvittämiseksi?

Aikooko neuvosto pyytää Yhdistyneitä Kansakuntia perustamaan Itä-Timoria käsittelevän kansainvälisen erityistuomioistuimen?

Aikooko neuvosto osallistua tämän Itä-Timoria käsittelevän kansainvälisen erityistuomioistuimen toimintaan?

Vastaus

(21. heinäkuuta 2003)

1. Neuvosto jakaa kysymyksen esittäjien Indonesian tilapäistä tuomioistuinta koskevan huolen; tuomioistuin perustettiin Itä-Timorissa 1999 tehtyihin vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyneiden henkilöiden saattamiseksi oikeuteen sekä Sander Thoenesin, Brian Petersin ja Malcolm Rennien kuolemaa koskevien tutkimusten käsittelemiseksi.

2. EU on seurannut tilapäisen tuomioistuimen toimintaa tiiviisti sen perustamisesta lähtien. EU pahoittelee, että tuomioistuin, jonka toimivalta on ajallisesti ja ulottuvuudeltaan rajallista, voi asettaa syytteeseen vain rajallisen määrän rikosten tekijöitä eikä ole tähän mennessä pystynyt paljastamaan järjestelmällisiä ja laajalle levinneitä ihmisoikeuksien loukkauksia. Lisäksi EU on useaan otteeseen esittänyt Indonesian viranomaisille vakavan huolensa siitä, että syytteiden ja tuomioistuinmenettelyiden laatu ei vastaa kansainvälisiä vaatimuksia. Kun ensimmäiset tuomiot annettiin elokuussa 2002, EU ilmaisi Indonesian hallitukselle huolensa siitä, että tuomioistuinmenettelyt eivät johtaneet toteen näytettyyn selontekoon Itä-Timorin väkivallasta. EU pani myös merkille todistajiksi kutsuttujen uhrien vähäisen määrän ja sen, että todistajina ei ollut lainkaan UNAMETin edustajia tai riippumattomia tarkkailijoita. EU painotti, että tärkeitä todisteita ei ollut otettu huomioon tuomioistuimeen saatettujen tapausten käsittelyssä ja ilmaisi pelkäävänsä, että keskeisten todistajien ja todisteiden huomioon ottamatta jättäminen vaarantaisi tuomioistuimen päätösten uskottavuuden. Lopuksi EU ilmaisi toivovansa, että tuomioistuimen menettelyt tulevina kuukausina noudattaisivat kansainvälisiä oikeusnormeja. EU aikoo jatkaa tuomioistuimen toiminnan tiivistä seurantaa ja aikoo ottaa asian uudelleen esiin sopivalla tavalla Indonesian hallituksen kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa.

3. Alankomaalaisen lehtimiehen Sander Thoenesin murha on yksi parhaiten dokumentoiduista Itä-Timorin kansanäänestyksen jälkeen tapahtuneista ihmisoikeusloukkauksista. EU:n ja muiden kansainvälisten toimijoiden painostuksesta huolimatta toimivaltaiset viranomaiset ovat yhä haluttomia tuomaan tapausta oikeuteen. EU aikoo jatkaa Indonesian viranomaisten painostamista, jotta he toimisivat kaikin tavoin saattaakseen Sander Thoenesin tapausta koskevan tutkinnan päätökseen ja toisivat syylliset oikeuteen mahdollisimman pikaisesti sekä tukisivat YK:ta tutkimuksissa, jotka koskevat Malcolm Rennien ja Brian Petersin kuolemaa Balibossa 1975.

4. Neuvosto ei ole käsitellyt kysymystä Yhdistyneiden Kansakuntien pyytämisestä perustamaan Itä-Timoria käsittelevä kansainvälinen erityistuomioistuin eikä mahdollista omaa osallistumistaan tällaisen tuomioistuimen toimintaan.