KIRJALLINEN KYSYMYS E-0173/00

esittäjä(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle

(31. tammikuuta 2000)

Aihe: Euroopan unionin tuki Meksikon pankkien pelastamiseksi

Meksikon viranomaiset ovat laskeneet liikkeeseen joukkovelkakirjoja noin 840 miljoonan dollarin arvosta Meksikon pankkien velkojen lunastamiseksi. Näin aiotaan selviytyä pankkilaitosten sitoumuksista tämän niin sanotun pankkien pelastusohjelman aikana.

Vuoden 1995 rahoituskriisin jälkeen Meksikon hallitus pumppasi pankkeihin rahaa, etenkin vaihtamalla erääntyneitä arvopapereita velkakirjoihin, välttääkseen rahoitusjärjestelmän romahtamisen.

Voiko komissio ilmoittaa, miten se on osallistunut edellä mainittuun prosessiin, jonka avulla Meksiko aikoo maksaa pankkiensa velat niiden pelastamiseksi, ja mitä muita yhteisön toimia on harkittu tämän Euroopan unionille tärkeän kumppanin auttamiseksi, jotta se löytää pysyvän ratkaisun Meksikon vuodelta 1995 peräisin olevaan rahoituskriisiin?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(2. maaliskuuta 2000)

Yhteisö ei osallistunut siihen hätärahoitusapupakettiin, jonka kansainvälinen rahoitusyhteisö kokosi vuonna 1995 Meksikon vuoden 1994 lopun rahoituskriisin ratkaisemiseksi. Tähän pakettiin osallistuivat pääasiassa Yhdysvallat, Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) ja Kanada, mutta myös muut kansainväliset rahoituslaitokset (erityisesti Maailmanpankki ja Latinalaisen Amerikan kehityspankki) lisäsivät lainanantoaan Meksikolle kriisin jälkeen.

Meksikon talous on vuodesta 1995 edistynyt huomattavasti niiden makrotaloudellisten, rahoituksellisten ja rakenteellisten ongelmien ratkaisemisessa, jotka vaikuttivat vuoden 1995 kriisin syntyyn, ja talouskasvu on elpynyt. Meksiko on onnistunut myös hidastamaan huomattavasti inflaatiota, lisäämään kotimaista säästämistä, vahvistamaan valuuttareserviään ja pitämään julkisen talouden alijäämän kohtuullisena. Vaikka pankkijärjestelmä on edelleen haavoittuva, sen asema on vahvistunut merkittävästi viiden viime vuoden aikana. Sääntely- ja valvontajärjestelyjä on tehostettu ja useita pankkien ja velallisten aseman tukemiseen tähtääviä ohjelmia toteutettu.

Näin ollen ei näytä olevan ilmeistä tarvetta harkita tässä vaiheessa uutta rahoitustukea kansainväliseltä yhteisöltä Meksikolle. Jos talletussuojalaitos (IPAB) laskee liikkeeseen vaihtuvakorkoisia velkakirjalainoja vastatakseen laitokseen vuoden 1995 pankkien pelastustoimien vuoksi kohdistuviin vaateisiin, niillä vahvistetaan pankkien taseiden vastaavia, eikä tämä vaikuta merkittävästi Meksikon talousarvioon. Se on markkinaperusteinen toimi, johon ei periaatteessa tarvita kansainvälistä tukea. Meksiko voi joka

tapauksessa vuoden loppuun saakka turvautua IMF:n kanssa sopimaansa valmiusjärjestelyyn.

Paras keino auttaa Meksikoa nykyisessä tilanteessa ei ole rahoitusavun lisääminen vaan se, että edistetään maan integroitumista maailmantalouteen. Meksikon kanssa taloudellisesta kumppanuudesta, poliittisesta yhteensovittamisesta ja yhteistyöstä tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen kauppaa ja rahoituspalveluja koskevien määräysten pitäisi olla tässä suhteessa sopiva toimintakehys. Niillä voidaan edistää yhteisön ja Meksikon välisiä kauppa- ja sijoitusvirtoja.