Virallinen lehti nro C 386 , 11/12/1998 s. 0035



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0714/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) komissiolle (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Elintarvikelainsäädäntö ja kuluttajien terveys Komission vihreä kirja Euroopan unionin elintarvikelainsäädännön yleisistä periaatteista. Komission tiedonanto kuluttajien terveydestä ja elintarvikkeiden turvallisuudesta. KOM(97) 176 lopull. ja KOM(97) 183 lopull. Katsomme tarpeelliseksi korostaa elintarvikemerkintöjä koskevien normien lisääntyvää tärkeyttä kuluttajan tehdessä ostopäätöksiään, vaikka tunnustamme myös merkintöihin sisältyvät rajoitukset ja tarpeen löytää muita tiedotuskeinoja. Euroopan komissiolta pyydetään ensinnä ravintoarvosta kertovien merkintöjen tehostamista ja näin ollen niiden määräämistä pakollisiksi. Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0708/98, E-0709/98,E-0710/98, E-0711/98, E-0712/98,E-0713/98 ja E-0714/98 (28. huhtikuuta 1998) Kuten mainittiin keskustelun aikana, joka koski Euroopan parlamentin päätöslauselmaa elintarvikelainsäädännön yleisiä periaatteita koskevasta vihreästä kirjasta, komissio aikoo antaa tiedonannon, jossa vastataan keskustelun johdosta esiin tulleisiin kysymyksiin. Kuten komissio huomautti vihreässä kirjassa, se on sitoutunut yhteisön elintarvikelainsäädännön yksinkertaistamiseen ja järkeistämiseen, mutta siten, että se johtaa terveyden suojelun ja avoimuuden lisääntymiseen. Komissio pyysi vihreässä kirjassa kommentteja ei-sitovien oikeudellisten keinojen mahdollisuuksista elintarvikelainsäädännön alalla. Komissio analysoi parhaillaan saamiaan kommentteja. Vapaaehtoiset sopimukset voivat olla hyödyllisiä sitovien määräysten täydentämiseksi, esimerkkeinä mainittakoon tietyllä toimialalla annettavat elintarvikehygieniaa koskevat ohjeet. Komission mielestä vastavuoroisen hyväksymisen periaatetta on sovellettava pääasiassa sisämarkkinoiden toiminnan edistämiseksi. Jäsenavaltioilla saattaa olla elintarvikkeista erilaisia määräyksiä aloilla, joilla ei ole annettu yhteisön säännöksiä, mutta näitä määräyksiä ei saisi käyttää sellaisia tuotteita vastaan, joita valmistetaan tai markkinoidaan laillisesti toisessa jäsenvaltiossa, ellei kyseessä ole laillisista eduista, ja määräykset takaavat vastaavan suojelun tason. Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/ETY(1) säädetyn menettelyn tarkoituksena on varmistaa, etteivät kansalliset standardit ja asetukset luo kaupan esteitä. Komission mielestä ei ole tarvetta muuttaa kyseistä direktiiviä siten kuin arvoisa parlamentin jäsen ehdottaa, koska EY:n perustamissopimuksessa on jo säädetty perusteettomien kaupan esteiden yleisestä kieltämisestä. Säädöksissä, joilla annetaan täytäntöönpanovalta komissiolle, täsmennetään tämän vallan olennaiset tekijät. Siksi on yhteisön lainsäätäjän tehtävä määritellä komissiolle annettava valta. Komission mielestä yleisiä hygieniaperiaatteita on sovellettava koko elintarvikeketjuun. Hygieniaa koskevia direktiivejä ollaan parhaillaan tarkistamassa, ja tarkoituksena on laatia yhdenmukaiset ja vakiot hygieniasäännöt "maatilalta ruokapöytään". Näissä säännöksissä korostetaan HACCP-periaatteiden (vaarojen analyysi ja kriittisten kohtien valvonta) soveltamista. Komissio katsoo, että terveysnäkökohdat säilyvät tärkeimpänä syynä yhteisötason lainsäädäntötoimille tällä alalla. Vastavuoroisen hyväksymisen periaatetta sovelletaan elintarvikkeiden koostumusta koskevissa asioisssa. Tämä politiikka, joka on edistänyt innovaatiotoimintaa ja suuremman valikoiman tarjoamista kuluttajille, ei ole ristiriidassa maataloustuotteiden laatustandardien kehittämisen kanssa. Laatustandardit lisäävät näiden tuotteiden kilpailukykyä ja tukevat siten yhteisen maatalouspolitiikan muita tavoitteita. Komissio aikoo tarkistaa ravintoaineiden merkitsemistä koskevaa direktiiviä ja mukauttaa sitä tieteen kehitykseen. Tarkistuksen avulla pyritään myös varmistamaan, että kuluttajille annetaan parempaa ja helpommin ymmärrettävää tietoa. Tällä hetkellä mietitään, pitäisikö ravitsemuksellisia ominaisuuksia koskeva tieto tehdä pakolliseksi. Asiaa on tarkasteltava yleisemmässä yhteydessä harkittaessa, mitkä ovat parhaat keinot, uudet tietotekniikat mukaan lukien, antaa kuluttajalle hänelle tärkeää tietoa. (1) EYVL L 109, 26.4.1983.