ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3456/98 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE) komissiolle (12. marraskuuta 1998) Aihe: Kanariansaarten eteläpuolella tavattujen valaiden suojelu Viimeaikaisten tieteellisten tutkimusten mukaan eräiden Kanariansaariin kuuluvien saarten eteläpuolen lämpimistä vesistä on tullut tärkeä valaiden esiintymisalue. Alueella on tavattu yhteensä 27 eri lajia, joista 12 asustaa alueen vesissä. Osa lajeista, kuten pullonokkadelfiini, ovat uhanalaisia, tai muuten monin eri tavoin uhattuja, kuten pallopäävalas. Yhteisön LIFE-ohjelmasta myönnetään varoja pullonokkadelfiinin ja myös uhanalaisen valekarettikilpikonnan suojeluun. Tästä huolimatta monet eri tekijät uhkaavat suuresti näitä valaita, esimerkiksi luonnonvarojen liikahyödyntäminen turismin tarpeisiin, saarten rannikkoekosysteemin muutokset, jätevesien luvaton laskeminen mereen joissain tapauksissa ja laivojen hallitsematon liikkuminen alueella, koska luotettavien lähteiden mukaan viranomaiset suhtautuvat asiaan tavanomaisen passiivisesti ja välinpitämättömästi. Onko komissiolla tietoa tästä tilanteesta, ja jos esitetyt tiedot pitävät paikkansa, mitä toimia komissio on toteuttanut tai aikoo toteuttaa tilanteen korjaamiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 1998) Parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastauksiin, jotka komissio on antanut Angela Sierra Gonzálesin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1490/97(1) ja Carmen Diéz de Rivera Icazan esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1128/97(2). Komissio yhteisrahoittaa LIFE-ohjelmaan liittyvää hanketta, jonka tarkoituksena on tukea pullonokkadelfiinin (Caretta caretta) ja valekarettikilpikonnan (Tursiops truncatus) suojelua Kanarian saarilla. Hankkeen yhtenä tavoitteena on toteuttaa hallintasuunnitelmat kolmella alueella, joilla esiintyy parlamentin jäsenen mainitsemia lajeja ja jotka Espanja on nimennyt luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(3) 4 artiklan mukaisesti. Hankkeeseen sisältyy myös arvioinnin tekeminen matkailutoiminnan vaikutuksista (joihin kysymyksessä viitattaan) Teneriffan saaren etelärannikolla. Komissio ottaa yhteyttä asianomaisiin tahoihin saadakseen tarkat tiedot parlamentin jäsenen esiin tuomista kysymyksistä. (1) EYVL C 82, 17.3.1998. (2) EYVL C 373, 9.12.1997. (3) EYVL L 206, 22.7.1992.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0082



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3737/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) neuvostolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Verottoman myynnin lopettaminen Koko Euroopan verotusjärjestelmän uudistamisen yhteydessä vuonna 1992 annetuissa direktiiveissä säädetään, että veroton myynti lopetetaan unionissa kesäkuussa 1999. Valtiovarainministerien tekemää päätöstä verovapaan myynnin lopettamisesta voidaan muuttaa vain yksimielisesti, ja tällä alalla yksimielisyys on vaikea saavuttaa. Ottaen huomioon, että ala työllistää 140 000 henkilöä ja että verottomalla myynnillä Euroopan suurimmat lentoasemat voivat maksaa osan kustannuksistaan ja rahoittaa töitä ja investointeja, ja ottaen huomioon kiihkeän yrityksen työpaikkojen luomiseksi, - voiko neuvosto ilmoittaa, miten on perusteltavissa päätös lopettaa toiminta, jolla on näin myönteisiä vaikutuksia yhteisön työllisyyteen? - aikooko neuvosto viipymättä keskeyttää lopettamiseen pyrkivät menettelyt ja aloittaa tutkimuksen tämän lopettamisen tuloksista ja sen vaikutuksista teollisuustuotantoon ja työllisyyteen? Vastaus (29. maaliskuuta 1999) Yhteisön sisällä matkustaville tarjotun verottoman myynnin poistamisesta vuonna 1991 tehdyn päätöksen osalta Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota ja Ecofin-neuvostoa tarkastelemaan maaliskuuhun vuonna 1999 mennessä mahdollisia työllisyyteen liittyviä ongelmia ja käsittelemään komission ehdotusten pohjalta mahdollisia keinoja näiden ongelmien ratkaisemiseksi, mukaan luettuna mahdollisuus siirtymäjärjestelyjen rajattuun pidentämiseen.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1263/98 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (NI) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Eläinten oikeuksien turvaaminen Sveitsin siviililakikirjassa Eräs Italian suurimmista sanomalehdistä on julkaissut tietoja, joiden mukaan Sveitsissä kissoilla ja koirilla on pian samankaltaiset oikeudet kuin ihmisillä. Näiden eläinten kohtelu muualla Euroopassa on räikeässä ristiriidassa tämän kanssa, sillä koiria ja kissoja pahoinpidellään kaikin tavoin eikä niiden asemaa ole turvattu vähimmässäkään määrin; niitä käytetään julmissa kilpailuissa (esimerkiksi häpeällisissä koirataisteluissa), eläinkokeissa, joissa edelleen harjoitetaan elävien eläinten silpomista. Aikooko komissio toimia sen puolesta, että mahdollisimman pian myös Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa luodaan selkeät säännöt ns. seuraeläinten kohtelusta sekä perustetaan keskuksia kodittomia eläimiä varten? Voisiko komissio ehdottaa jäsenvaltioille samanlaisen asiaa koskevan liitteen lisäämistä siviililakikirjaan, kuten Sveitsissä tehtiin? Ottaen huomioon, että eläimillä ei ole oikeudellista asemaa voitaisiin määritellä selkeät säännöt eläinten hoidosta kuolemantapauksissa tai perheen hajoamistapauksissa. Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (11. kesäkuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoa Sveitsin lakiin tekeillä olevista muutoksista, jotka parlamentin jäsen kysymyksessään mainitsee. Jäsenvaltioilta ja yhteisöltä edellytetään eläinten hyvinvointiin liittyvien vaatimusten huomioon ottamista kaikin tavoin yhteisön maatalous-, liikenne-, sisämarkkina- ja tutkimuspolitiikkaa laadittaessa ja sovellettaessa. Tämä periaate sisältyy Amsterdamin sopimukseen liitettyyn pöytäkirjaan. Komissio ei kuitenkaan ole sitä mieltä, että olisi oikeudellisesti mahdollista antaa oikeuksia eläimille itselleen. Sen vuoksi se ei mielellään käytä ilmaisua "eläinten oikeudet".
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3793/98 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) neuvostolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Ihmisten salakuljetuksen torjunta unionin laajentuessa itään Ihmisten salakuljetuksen torjuntaa pidetään yhtenä unionin tärkeistä tehtävistä ennen kaikkea tulevaa laajentumista ajatellen. Tietojeni mukaan ulkomaalaisten salakuljetus ei kuitenkaan ole vielä edes rangaistava teko joissakin ehdokasmaissa. Voiko neuvosto vahvistaa tämän käytössään olevien tietojen perusteella? Vastaus (29. maaliskuuta 1999) 1. Neuvosto hyväksyi 24. helmikuuta 1997 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella yhteisen toiminnan ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta (EYVL L 63, 4.3.1997). Yhteinen toiminta velvoittaa jäsenvaltiot toteuttamaan kansallisella tasolla erityisiä toimenpiteitä, joilla ihmiskauppa säädetään rangaistavaksi teoksi kansallisessa lainsäädännössä. Siinä määritellään myös oikeudellisen yhteistyön muodot ihmiskauppaa koskevissa tutkimuksissa ja oikeuskäsittelyissä. 2. Asianomaiset säädökset kuuluvat Euroopan unionin säännöstöön, joka ehdokasmaiden on hyväksyttävä kokonaisuudessaan liittymisvaiheessa. Jäsenyyttä hakeneiden maiden valmistautumista säännöstön liittämiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä käsitellään vahvistetussa liittymistä valmistelevassa strategiassa. Erityisesti oikeus- ja sisäasioiden alat kuuluvat Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden liittymiskumppanuussopimusten painopistealueisiin. Lisäksi kunkin hakijamaan tilannetta tarkastellaan säännöstön tarkastelun yhteydessä sekä 29. kesäkuuta 1998 hyväksytyssä yhteisessä toiminnassa määritellyn, Euroopan unionin oikeus- ja sisäasioiden alan säännöstön hyväksymistä, soveltamista ja tosiasiallista täytäntöönpanoa unionin jäsenyyttä hakeneissa maissa koskevan yhteisen arviointijärjestelmän puitteissa (EYVL L 191, 7.7.1998, s. 8). 3. Neuvosto keräsi asiaa koskevaa tietoa jäsenvaltioiden sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Kyproksen välisen asiantuntijatason tietojenvaihdon yhteydessä. Kyseisistä tiedoista käy ilmi, että vieraan valtion kansalaisten salakuljettaminen maahan tai maasta pois on rangaistava teko kaikissa jäsenyyttä hakeneissa maissa, ja seuraamuksena on vankeusrangaistus, sakkorangaistus tai takavarikointi.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2543/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Matkapuhelinaseman ympäristövaikutusten arviointi Olen aiemmin kysynyt komissiolta ionisoimattomasta säteilystä Orten ja Gallesen kunnissa (E-2073/98) rakennettaessa säteilytaajuudeltaan 5 ghz:n matkapuhelinasemaa. Palaan asiaan toteamalla, ettei tämän aseman ympäristövaikutuksia ole tutkittu, kuten direktiivi 85/337/ETY(1) edellyttää. Kysyn siis, mikä on komission kanta tässä asiassa? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 1998) Matkapuhelinverkon satelliittimaa-asemat eivät sisälly tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(2) liitteen I tai II hankeluetteloon. Sitä seikkaa, ettei parlamentin jäsenen mainitseman puhelinverkon satelliittimaa-aseman ympäristövaikutuksia ole arvioitu, ei näin ollen voida pitää yhteisön ympäristölainsäädännön rikkomuksena. (1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. (2) EYVL L 175, 5.7.1985.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3436/98 esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Urban-yhteisöohjelman ajan tasalle saattaminen Roomassa Viittaan Urban-yhteisöaloitteen hallintaa Roomassa (E-2221/97)(1) koskevaan aiemmin esitettyyn kysymykseen ja tiedustelisin komissiolta, onko komission ilmoittamat ja vahvistamat Urban-yhteisöaloitteen toteuttamista koskevat viivästykset todellakin saatu kurottua umpeen. Jos näin ole, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä taatakseen sen, että alunperin ilmoitettua aikataulua noudatetaan? Kyseessä olevalta alueelta tulee nimittäin edelleen valituksia siitä, että asiaan ei ole paneuduttu riittävästi. Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (25. tammikuuta 1999) Saatavilla olevien tietojen perusteella Roomassa vaikutetaan edistyneen vuoteen 1997 verrattuna URBAN-yhteisöaloiteohjelman alaohjelman 3 täytäntöönpanossa. Tapahtuneesta kehityksestä huolimatta maksusitoumus- ja maksutaso on kuitenkin edelleen alhaisempi kuin URBAN-yhteisöaloiteohjelmassa Italiassa keskimäärin, eikä alkuvaiheen viivästyksiä ole vielä kurottu kiinni. Mainitussa yhteisöaloiteohjelmassa Italialle myönnettyjen varojen täydellisen hyödyntämisen varmistamiseksi komissio seuraa edelleen ohjelman täytäntöönpanoa ja ehdottaa tarvittaessa yhdessä asianomaisten viranomaisten kanssa varojen uudelleensuuntaamista alaohjelmien kesken, mitä on jo ehdotettu asianomaisen seurantakomitean työjärjestyksessä. (1) EYVL C 82, 17.3.1998, s. 46.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0011



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2890/98 esittäjä(t): Gianni Tamino (V) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Padovan kasvitieteellinen puutarha Sant'Antonion ja Santa Giustinan muinaisiin basilikoihin rajoittuvalla alueella Padovassa on maailman ensimmäinen kasvitieteellinen puutarha, jonka Venetsian tasavalta perusti 1545; nykyisin se on mittaamattoman arvokas muistomerkki, joka on myös mukana UNESCO:n luettelossa maailman kulttuuriperinnöistä. Padovan yliopiston hoitama puutarha on tällä haavaa vaikeassa tilanteessa, sen ympärille ollaan rakentamassa taloja, mikä on vahingoittanut puutarhan pohjavesialuetta, joka on välttämätön siellä olevien lukuisten harvinaisten ja vanhojen kasvien hoitamiselle. Puutarhan pelastamiseksi sen ympäristön täyteen rakentamiselta on kehitetty suunnitelma, johon kuuluu ympäröivien alueiden osto, rakenteilla olevien talojen purkaminen, suoja-alueen luominen, muinaisen puutarhan alueiden yhdistäminen Sant'Antonion ja Santa Giustinan basilikoiden alueisiin. Hankkeelle tarvitaan kuitenkin valtava määrä rahaa (on puhuttu 30 miljardista liirasta), jota asianomaiset italialaiset osapuolet - Padovan yliopisto, Padovan kaupunki, Veneton alue ja Italian hallitus - eivät ole pystyneet järjestämään. Padovan kasvitieteellinen puutarha sai vuonna 1993 Euroopan arkkitehtuuriperinnön suojelun koehankkeen puitteissa 31 829 ecun määrärahan, jonka Euroopan yhteisön komissio myönsi puutarhan ulkomuurin reunakaiteen kiviaineksen restaurointia varten (viite 93/IT/83). Voiko komissio ilmoittaa, miten se aikoo turvata tuolloin tehdyn investointinsa ja mitä yhteisön ohjelmia voidaan käyttää tämän kulttuuriperinnön suojelemiseksi, jonka ihmiskunta on vaarassa menettää? Komission jäsenen Marcelino Orejankomission puolesta antama vastaus (4. joulukuuta 1998) Suunnattoman arvokas Padovan kasvitieteellinen puutarha kuuluu YK:n kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön Unescon maailmanperintöluettelon kohteisiin. Komissio on tunnustanut kohteen arvon ja sen suojeluun tähtäävien toimien esimerkillisyyden myöntämällä sille vuonna 1993 tukea osana eurooppalaisen rakennustaiteen suojeluun tähtääviä pilottihankkeita. Kyseistä tukitoimea koskevien voimassa olevien sääntöjen mukaisesti rahoitustukea myönnettiin tiettyyn hankkeeseen kertaluonteisesti. Komissio perusti vuonna 1997 RAFAEL-ohjelman, jonka avulla tuetaan erityisesti eri maiden välisiä yhteistyöhankkeita kulttuuriperinnön suojelemiseksi ja vaalimiseksi. Komissio voi tarvittaessa ottaa huomioon kyseisen puutarhan suojeluun ja hoitamiseen tähtäävän uuden hankkeen sillä edellytyksellä, että hanke vastaa muodollisia valintaperusteita, jotka täsmennetään ehdotuspyynnöissä. Ehdotuspyyntöjä julkaistaan joka vuosi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2545/98

esittäjä(t): Kirsten Jensen (PSE) ja John Iversen (PSE) komissiolle

(1. syyskuuta 1998)

Aihe: Torjunta-aineet

Tanskalaisessa Aktuelt-lehdessä oli maanantaina 20. heinäkuuta 1998 artikkeli Round-up-torjunta-aineesta. Artikkelissa todetaan, että tuotteiden ympäristövaikutusten tutkimisesta vastaavat valmistajat itse.

Miten varmistetaan, että jäsenvaltiot valvovat valmistajien antamia tietoja?

Miten direktiivissä 91/414/ETY(1) on varmistettu, että aktiiviaineiden vaikutus lisääntymiseen tutkitaan?

Miten direktiivissä 91/414/ETY on varmistettu, että apuaineiden vaikutus lisääntymiseen tutkitaan?

Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus

(28. lokakuuta 1998)

Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/414/ETY(2) säädetään niistä tiedoista, jotka valmistajan on annettava hakiessaan tehoaineen sisällyttämistä direktiivin liitteessä olevaan luetteloon tai kasvinsuojeluaineen hyväksymistä kansallisella tasolla. Näihin tietoihin kuuluu tehoaineiden vaikutus lisääntymiseen.

Lisäaineiden osalta (kasvinsuojeluaineen koostumukseen kuuluva lisäaine) ei ole olemassa järjestelmällistä samaa testisarjaa edellyttävää vaatimusta. Kuitenkin direktiivin mukaan yksittäistapauksissa voi olla aiheellista vaatia lisäaineista tiettyjä tietoja. Ennen kuin sellaista tietoa vaaditaan ja mahdollisesti joudutaan suorittamaan uusia kokeita, kaikki viranomaiselle saapuneet lisäainetta koskevat tiedot kuitenkin otetaan huomioon varsinkin silloin, kun lisäaineen käyttö on yhteisön lainsäädännön nojalla sallittua ravintoaineissa, rehuissa, lääkkeissä tai kosmeettisissa tuotteissa, tai silloin, kun aineesta on toimitettu vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(3) mukainen turvallisuustiedote.

Mainitunlaisia tietoja antaessaan valmistajan on seurattava direktiivissä olevia yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka perustuvat kansainvälisesti vahvistettuihin testiohjeisiin aina, kun sellaisia on olemassa. Lisäksi aineen ominaisuuksia ja sen turvallisuutta ihmisen ja eläinten terveyden tai ympäristön kannalta koskevat testit on suoritettava hyvän laboratoriokäytännön (HLK) mukaisesti. Tämä edellyttää tutkimuksia suorittavilta laboratorioilta laadunvalvontajärjestelmää.

Kun yhteisön tasolla päätetään tehoaineen hyväksymisestä direktiivissä olevaan luetteloon, on osoitettava hyvän kasvinsuojelukäytännön mukaisesti, että kasvinsuojeluaineilla ja niiden kyseistä tehoainetta sisältävillä jäämillä ei ole haitallista vaikutusta ihmisen terveydelle.

Myös jäsenvaltion tasolla kasvinsuojeluaineen hyväksymisestä päätettäessä on nykyisen tieteellisen ja teknisen tiedon huomioon ottaen osoitettava, että kasvinsuojeluaineella ei oikein käytettynä ole haittavaikutuksia ihmisen terveydelle.

(1) EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

(2) EYVL L 230, 19.8.1991.

(3) EYVL L 196, 16.8.1967.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0009



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2692/98 esittäjä(t): Iñigo Méndez de Vigo (PPE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Hätäapu Sudanille Afrikan suurin maa on parhaillaan erittäin vaikeassa tilanteessa ja 1,2-2,6 miljoonaa ihmistä on hengenvaarassa. 600 000 lasta kärsii Sudanin nälänhädästä. Tästä kaikesta sekä maata 15 vuotta vaivanneesta sisällissodasta johtuen he eivät pysty selviytymään elossa omin voimin, vaan köyhtyvät entisestäänkin. Mitä komissio aikoo tehdä tässä tilanteessa? Suunnitteleeko komissio jotakin humanitäärisen avun ohjelmaa, jonka avulla olisi mahdollista lieventää nälänhädän aiheuttamia seurauksia? Jos ei, aikoo toteuttaa tällaisen ohjelman lähitulevaisuudessa ja millä tavalla? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (18. syyskuuta 1998) Komissio on jo monen vuoden ajan toimittanut apua Sudanin sisällissodan uhreille. Vuonna 1997 komissio käytti yhteensä 21,4 miljoonaa ecua Sudanin auttamiseen ja oli näin merkittävin humanitaarisen avun antaja maassa. Varat osoitettiin Yhdistyneiden Kansakuntien alaisille järjestöille (YK:n lastenavun rahastolle UNICEFille ja maailman elintarvikeohjelmalle), Punaiselle ristille sekä valtiosta riippumattomille järjestöille. Varoilla rahoitettiin myös Euroopan yhteisön humanitaarisen toimiston (ECHO) lentojärjestelmää, jolla turvataan avustushenkilöstön ja tarvikkeiden ilmakuljetukset muuten luoksepääsemättömiin kohteisiin Sudanissa. Tänä vuonna komissio on jo myöntänyt yhteensä 54,8 miljoonaa ecua kuivuuden ja lisääntyneiden sotatoimien aiheuttamien vakavien ongelmien helpottamiseksi. Varojen jakamista on selvitetty vastauksessa, jonka komissio antoi parlamentin jäsenen John McCartin kirjalliseen kysymykseen E-2643/98(1). (1) EYVL C 289, 11.10.1999, s. 6.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2882/98 esittäjä(t): Niels Kofoed (ELDR) ja Jan Mulder (ELDR) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Perunatärkkelyksen vientituen alentaminen Viljan hallintokomitea päätti 13. elokuuta alentaa perunatärkkelyksen vientitukea 10 ecun kertasummalla (maissin tason perusteella), mikä saattoi tämän alan välittömästi epätasapainoon sekä epäsuotuisaan kilpailutilanteeseen muihin tärkkelyksiin nähden. Euroopan parlamentin 28. huhtikuuta 1998 antamassa mietinnössä perunatärkkelyksen kiintiöjärjestelmän jatkamisesta tunnustettiin elintärkeä periaate erityyppisten tärkkelysten tukien välisestä tasapainosta ja kannatettiin sitä. Periaate vahvistettiin lisäksi neuvoston 16. kesäkuuta 1998 antamassa asetuksessa 1284/98(1). Ottaen huomioon tämän hyvin herkän tasapainon ja tulossa olevat muutokset yhteiseen maatalouspolitiikkaan (Agenda 2000), voisiko komissio kertoa: 1. miksi tämä tasapainon periaate, joka on ollut aina ja on edelleenkin EU:n tärkkelyspolitiikan kulmakivi, on jätetty huomiotta laskettaessa perunatärkkelyksen vientitukia 12. elokuuta 1998? 2. aikooko komissio vastedes ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston lausunnot epäoikeudenmukaisuudesta ja tärkkelysalan tasapainosta? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 1998) 1. Tämän vuoden elokuun 13. päivänä tehty päätös perunatärkkelyksen vientituen kiinteämääräisestä alentamisesta 10 eculla tonnilta (maissin tason perusteella) muuttamatta muiden tärkkelysten ja erityisesti maissitärkkelyksen tuen määrää oli perusteltu maissimarkkinoilla markkinointivuoden vaihtuessa vallinneen epäselvän tilanteen vuoksi. Asiaan vaikutti myös uuden perunasadon saatavuus elokuun puolivälistä alkaen. Peruna- ja maissitärkkelyksen tukien välinen tavanomainen tasapaino on palautunut 11. syyskuuta 1998 alkaen. 2. Komissio viittaa neuvostolle 11. marraskuuta 1997 toimittamaansa kertomukseen perunatärkkelyksen tuotannon kiintiöjärjestelmästä(2) ja erityisesti seuraavaan Agenda 2000 -asiakirjaan liittyvään huomautukseen: "'Koska perunatärkkelyksen hinta- ja korvausjärjestelmää on aina hallinnoitu vilja-alan perusasetuksella (maissin vuoksi), tämän järjestelmän mukauttamisen yhteydessä toteutettavat toimenpiteet liitetään Agenda 2000:n yhteydessä maissista tehtyihin päätöksiin.'" (1) EYVL L 178, 23.6.1998, s. 3. (2) KOM(97) 576 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0027



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3808/98 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: PK-yrityksiä koskevat suuntaviivat Komissio on antanut lehdistötiedotteen ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmäasetuksen tarkistamisehdotuksesta ja toteaa siinä muun muassa, että se aikoo erityisesti ponnistella pienten ja keskisuurten yritysten puolesta. Tämä tapahtuu komission mukaan siten, että laaditaan suuntaviivoja, jotka koskevat tapaa, jolla lupaviranomaiset kohtelevat PK-yrityksiä, ja joilla varmistetaan, että nämä viranomaiset toimivat PK-yrityskulttuuria kunnioittaen ja ymmärtäen. Koska nämä suuntaviivat eivät vielä ole valmiita, miten komissio aikoo laatia ne? Ketkä osallistuvat mahdolliseen työryhmään? Miten komissio varmistaa, että tässä yhteydessä päästään järkevään vuoropuheluun PK-yritysten kanssa? Voitaisiinko kaikista jäsenvaltioista kutsua joukko PK-yrityksiä? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 1999) Komissio antoi 30 päivänä lokakuuta 1998 ehdotuksen neuvoston asetukseksi (EY)(1) organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä). Ehdotuksen perusteella tarkistetaan teollisuusyritysten vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään 29 päivänä kesäkuuta annettua neuvoston asetusta (ETY) 1836/93(2). Ehdotuksen 10 artiklassa luetellaan useita toimenpiteitä, joiden avulla pyritään edistämään organisaatioiden osallistumista EMAS-järjestelmään, ja jotka kohdistuvat erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yrityksiin). Osan toimenpiteistä toteuttaa komissio, osan jäsenvaltiot. Komission tehtäviin kuuluu mm. akkreditoituja ympäristötodentajia koskevien ohjeiden laatiminen. Ympäristötodentajat valvovat, että organisaatiot ovat EMAS-asetuksen vaatimusten mukaisia, ja että tuotetut tiedot ovat tarkkoja ja totuudenmukaisia. Koska todentajat valvovat asetuksen soveltamista organisaatioissa ja erityisesti pk-yrityksissä, heidän tulisi ymmärtää pk-yritysten yrityskulttuuria. Näin varmistetaan, että valvonnassa otetaan huomioon pk-yritysten arkitodellisuus. Yllä mainitut ohjeet on laadittu yhdessä akkreditoitujen ympäristötodentajien ja Euroopan pienteollisuutta ja pk-yrityksiä edustavan liiton (UEAPME) kanssa. Koko Euroopan laajuisen liiton kautta saatavat tiedot takaavat, että eri jäsenmaissa toimivien pk-yritysten erilaiset tilanteet otetaan huomioon. Jos yritykset siis haluavat osallistua ohjeiden laadintaan, ne voivat vaikuttaa asiaan UEAPME:n kautta. (1) KOM(98) 622 lopullinen. (2) EYVL L 168, 10.7.1993.