ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0106



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2500/98 esittäjä(t): Joaquín Sisó Cruellas (PPE) komissiolle (30. heinäkuuta 1998) Aihe: Anoreksia ja bulimia Espanjaan on perustettu anoreksian ja bulimian vastainen järjestö, joka vaatii mainostajia korjaamaan mainoksissa käytettyjä mahdottomia stereotyyppejä ja käyttämään muita malleja, jotteivät nuoret pyrkisi matkimaan heitä. Järjestö on myös kehottanut lisäämään näiden sairauksien hoitoon käytettäviä varoja. Esitettyjen tietojen mukaan anoreksiaan ja bulimiaan liittyvät lääkärikäynnit kasvavat vuosittain 20 prosentilla. Suurin osa näiden sairauksien uhreista on tyttöjä. Ottaen huomioon, että nämä sairaudet ovat lisääntymässä ja että niistä kärsivät erityisesti nuoret, onko Euroopan unionissa toteutettu näiden sairauksien vastaisia aloitteita? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (20. lokakuuta 1998) Myös komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolissaan yhä kasvavasta määrästä sellaisia ihmisiä, varsinkin tyttöjä, jotka kärsivät anoreksiasta tai bulimiasta Espanjassa ja yleensäkin yhteisön alueella. Terveyden edistämistä, terveydestä tiedottamista, terveyskasvatusta ja -koulutusta koskeva yhteisön toimintaohjelma(1) kattaa myös tämän tärkeän kansanterveydellisen ongelman. Vuoden 1998 työohjelmassa todetaan seuraavasti: "Ihmisen paino on monitahoinen käsite, johon kiinnitetään edelleen huomiota, koska paino, samoin kuin syömishäiriöt ja käsitys, joka ihmisellä on omasta kehostaan, vaikuttavat hyvinvointiin monin tavoin". Komissio rahoittaa kahta hanketta, jotka liittyvät syömishäiriöiden torjuntaan. Toisessa hankkeista tutkitaan oireettomien syömishäiriöiden yleisyyttä ja levinneisyyttä kuudessa Euroopan valtiossa. Tavoitteena on kehittää menetelmiä näiden häiriöiden torjumiseksi. Toisessa hankkeessa tavoitteena on parantaa sairauden tunnettuutta, perustaa tietokanta erikoistuneista keskuksista sekä internet-sivut. Lisäksi tavoitteena on järjestää eurooppalainen konferenssi tulosten levittämiseksi. (1) Päätös N:o 645/96/EY - EYVL L 95, 16.4.1996.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0157



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3023/98 esittäjä(t): Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Yhteisön tukien ympäristölle haitalliset vaikutukset (Cerâmica do Olival-Olival/Ourém e Preceram-Travasso/Pombal, Portugali) Samalla alueella, muttei kuitenkaan kovin lähellä toisiaan sijaitsevalla kahdella paikkakunnalla Olival/Ourémissa ja Travasso/Pombalissa oli vuosia sitten kaksi keramiikkatehdasta, joita paikalliset asukkaat pitivät osana omaa elin- ja työympäristöään. Nämä tehtaat saivat yhteisön varoista tukea uudenaikaistamista varten. Tämä vaikutti myönteiseltä myös asukkaiden mielestä ja alussa kaikki olikin hyvin, mutta uudenaikaistamisella oli erittäin haitallisia vaikutuksia ympäristölle, mikä johtui käyttöön otetusta uudesta polttoaineesta. Seuraavina vuosina havaittiin, että kasveja ja viljelmiä tuhoutui ja monet ihmiset tunsivat oman terveydentilansa heikenneen. Tämä tilanne sai asukkaat reagoimaan eri tavoilla, ja he ovat osoittaneet mieltään sekä viranomaisille että muille tahoille, mukaanlukien allekirjoittaneelle Euroopan parlamentin jäsenelle, joka on käynyt paikan päällä toteamassa kyseiset vaikutukset. Tällä hetkellä vallitsee tietynlainen epätoivo koska ponnistukset ovat valuneet hukkaan ja tilanne on pysynyt ennallaan tai jopa huonontunut, varsinkin ihmisten terveydentilan osalta ja yhteisön tukia, joita alussa pidettiin etuna, syytetäänkin nyt näiden seurausten aiheuttajiksi. Onko komissio tietoinen tästä asiasta? Onko se antanut lausuntonsa hankkeista ja valvooko komissio tai onko se aiemmin valvonut mitenkään rahastojen tukemien hankkeiden toteuttamista, ja erityisesti niiden ympäristövaikutuksia? Komission jäsenen Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (4. marraskuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2958/98 esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Ydinreaktori Turkin Akkuyussa Turkki edistää edelleen ydinvoimalan rakentamista Egeanmeren rannikolle lisääntyvistä kansainvälisistä vastalauseista huolimatta, vaikka on olemassa erittäin selviä todisteita alueen maanjäristysalttiudesta. Viimeksi julkisuuteen on tullut kanadalaisen seismologin Buckthoughtin kanadalaisessa sanomalehdessä "Ottawa Citizen" julkaistu kirje, jossa kumotaan kaikki se, mitä Turkki väittää maanjäristysten esiintymättömyydestä alueella. Kanadalainen professori väittää, että vuodesta 1973 tähän päivään Turkissa on tapahtunut joukko maanjäristyksiä, joiden keskukset ovat sijainneet 4-60 kilometrin päässä Akkuyusta, jonne Turkki suunnittelee ydinreaktorin sijoittamista. Hän kehottaa vieläpä kaikkia tässä äärimmäisen vaarallisessa ohjelmassa mukana olevia omaksumaan vastuullisen asenteen, kun otetaan huomioon, että yksi Tshernobyl-tyyppinen onnettomuus tulee aiheuttamaan kuolemanvaaran kymmenille miljoonille Turkin ja sen naapurimaiden Kyproksen, Kreikan ja Israelin asukkaille. Se, että Turkki itsepintaisesti suosii ostoa harkitessaan kanadalaistyyppisiä "Candu"-reaktoreita, jotka edustavat täysin erilaista teknologiaa kuin tavallisesti käytettävät korkean alipaineen reaktorit, herättää paljon kysymyksiä. "Candu"-reaktorit, kuten tiedetään, sopivat ydinaseiden tuotantoon, mikä edustaa ilmeistä vaaraa laajemmalti alueen rauhalle. Sen jälkeen, kun Intia on myöntänyt, että tämän reaktorin avulla se onnistui valmistamaan oman ydinpomminsa, ei voida jättää laskuista mahdollisuutta, että sama ilmiö toistuu myös Turkin kohdalla. Komissiolta kysytään: Kuinka se aikoo reagoida näiden uusien tietojen jälkeen, jotta Turkki (EU:n kanssa assosiaatiosopimuksen tehnyt maa) luopuisi tämän ydinohjelman toteuttamisesta, joka tuo mukanaan valtavia EU:n asukkaiden turvallisuuteen kohdistuvia vaaroja? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (28. lokakuuta 1998) Arvoisaa parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan vastauksiin, jotka komissio on antanut hänen kirjallisiin kysymyksiinsä P-662/98(1), E-1876/98(2) ja E-2190/98(3) sekä Alexandros Alavanosin kirjalliseen kysymykseen E-2107/98(4). (1) EYVL C 304, 2.10.1998, s. 143. (2) Katso sivu 12. (3) Katso sivu 54. (4) Katso sivu 37.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2735/98 esittäjä(t): Christine Oddy (PSE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Talassemia Aikooko komissio tehdä ehdotuksia mainoskampanjasta, jonka tarkoituksena on lisätä tietoisuutta talassemian seulontatutkimusten tärkeydestä, taudin, joka on geneettistä alkuperää oleva perinnöllinen verisairaus? Tauti on erityisen yleinen aasialaista syntyperää olevilla, joiden esi-isät olivat Intian niemimaalta. Pelkällä verikokeella voidaan tunnistaa, ketkä kantavat tätä tautia, jolle ei ole tehokasta hoitokeinoa ja joka voi johtaa ennenaikaiseen kuolemaan. Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (2. lokakuuta 1998) Komissio tietää, että perinnöllistä verisairautta talassemiaa esiintyy Etelä-Aasiasta sekä Kreikasta, Lähi-idästä ja Afrikasta peräisin olevilla ihmisillä. Ehdotuksessa harvinaisia sairauksia koskevaksi yhteisön toimintaohjelmaksi(1), jota tarkastellaan parhaillaan lainsäädännön näkökulmasta, mainitaan ohjelman perusteella mahdollisesti toteutettavien toimien joukossa tiedon tarjoaminen harvinaisista sairauksista sekä potilaiden ja heidän perheidensä tukiryhmien edistäminen. Kun ohjelma on hyväksytty, talassemiaseulontaa koskevia julkisia valistuskampanjoita voitaisiin tarkastella tässä yhteydessä. (1) KOM(98) 232 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0163



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3171/98 esittäjä(t): Marlies Mosiek-Urbahn (PPE) komissiolle (27. lokakuuta 1998) Aihe: Hessenin osavaltiolle maksettava EU:n tuki sosiaali- ja aluerahastosta Voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin, jotka koskevat EU:n antamaa taloudellista tukea Hessenin osavaltion taloudellista ja alueellista kehitystä varten: 1. Miten paljon tämä alue sai rakennetukea EU:lta vuonna 1997, rahastoittain ja yhteisöaloitteittain eriteltynä? 2. Miten suuri osuus tästä tuesta myönnettiin maatalousalalle? 3. Miten monta työpaikkaa Hessenin osavaltiossa luotiin EU:n taloudelliseen ja alueelliseen kehittämiseen tarkoitetun tuen avulla vuonna 1997? 4. Miten paljon vastaavat alueet yhteisön muissa jäsenvaltioissa saivat EU:n rakennetukea? 5. Miten monta työpaikkaa vastaavilla alueilla yhteisön muissa jäsenvaltioissa luotiin EU:n taloudelliseen ja alueelliseen kehittämiseen tarkoitetun tuen avulla vuonna 1997? Komission jäsenen Jacques Santerkomission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 1998) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2269/98 esittäjä(t): Karl von Wogau (PPE) komissiolle (22. heinäkuuta 1998) Aihe: Maltalla tuotettavia ja Euroopan unioniin vietäviä tuotteita koskeva veroalennus Onko komissio tietoinen siitä, että esim. brittiläiset yritykset valmistavat Maltalla tuotteita, jotka viedään sittemmin Euroopan unioniin Maltan ja unionin välisen assosiointisopimuksen perusteella? Malta myöntää kyseisille yrityksille 100 %:n veronalennuksen. Veroalennus koskee pelkästään Maltalta Euroopan unioniin vietäviä tuotteita. Tämä 100 %:n veronalennus johtaa kilpailun vääristymiseen, joka haittaa unionin alueella toimivia tuottajia. Lisäksi komissio on todennut, että myös verohelpotukset kuuluvat tukikiellon piiriin. Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (15. syyskuuta 1998) Maltan kehitysyhtiön (Malta development corporation, MDC) harjoittaman investointien edistämistoiminnan tukemiseksi vuonna 1988 säädetyn ja vuonna 1993 muutetun teollisuuden kehittämistä koskevan lain (Industrial Development Act) nojalla tarjotaan vientiin suuntautuneille yrityksille erilaisia kannustimia, mukaan lukien "10 vuoden pituinen vapautus veroista yrityksille, joiden myynnistä vähintään 95 prosenttia menee vientiin". Tämä verokannustin on Maltassa toimivien yhteisön yritysten lisäksi myös muista maista peräisin olevien yritysten, myös maltalaisten, käytettävissä sillä edellytyksellä, että MDC antaa asialle hyväksyntänsä. Verokannustimet eivät koske vain yhteisöön vietäviä tuotteita vaan vienti voi suuntautua mihin tahansa maahan. Tässä yhteydessä on otettava huomioon tarve soveltaa Maltaa koskevia alkuperäsääntöjä. Yhteisön ja Maltan assosiaatiosopimuksessa vahvistetaan, että Maltasta peräisin olevilla teollisuustuotteilla on vapaa pääsy yhteisön markkinoille. Tähän on kuitenkin lisättävä, että Maltan on Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenenä noudatettava tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO-sopimuksen määräyksiä. Jos Malta myöntää tukia, jotka ovat kyseisen WTO-sopimuksen mukaan tasoitustoimenpiteiden alaisia, ja jos näitä tukia maksetaan yhteisöön viedyistä tuotteista ja aiheutetaan näin vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, yhteisön tuotannonala voi pyytää komissiota tutkimaan asian. Tällöin sovelletaan alaa koskevia yhteisön säännöksiä (muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6. lokakuuta 1997 annettua neuvoston asetusta (EY) 2026/97(1)). Yhteisön ja Maltan assosiaatiosopimus ei estä yhteisöä ryhtymästä tasoitustullitoimenpiteisiin Maltasta peräisin olevaa tuontia vastaan, jos kyseisessä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät. (1) EYVL L 288, 21.10.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2119/98

esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle

(10. heinäkuuta 1998)

Aihe: Yksipuolisten rahoituspakotteiden kohdistaminen Burmaan

Asettuisiko komissio vastustamaan EU:n jäsenvaltiota, joka kohdistaisi Burmaan yksipuolisia rahoituspakotteita?

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(5. lokakuuta 1998)

Komissio on parlamentin tavoin huolissaan Burman tilanteesta, ja yhteisö on toteuttanut asiassa useita toimenpiteitä. Burman asiasta annettu yhteinen kanta, jota on määrä tarkastella 28. lokakuuta 1998 mennessä, ei toistaiseksi sisällä toimenpiteitä sijoitusten kieltämiseksi.

Jäsenvaltioiden soveltamien sijoituskieltojen osalta on aina huomattava, että yhteisön kansalaisten toisiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin tekemät sijoitukset ovat pääoman liikkuvuutta EY:n perustamissopimuksen 73b artiklan merkityksessä. Yhteisön sääntöjä pääomanliikkeistä sovelletaan sijoituksiin ja sijoituskieltoihin. Perustamissopimuksen 73b artiklassa kielletään periaatteessa kaikki rajoitukset pääoman liikkuvuudelle ja maksuille, ei yksistään jäsenvaltioiden välillä vaan myös jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä. Jäsenvaltioiden on sen vuoksi periaatteessa varmistettava pääoman, suorat ulkomaiset sijoitukset mukaan lukien, täysin vapaa liikkuvuus kaikkien kolmansien maiden, myös Burman kanssa.

Perustamissopimus antaa jäsenvaltioille luvan rajoitettuun määrään poikkeuksia tästä yleisestä periaatteesta. EU:n perustamissopimuksen 73c artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätään: "Mitä 73b artiklassa määrätään, ei estä soveltamasta kolmansiin maihin sellaisia rajoituksia, jotka ovat kansallisen lainsäädännön tai yhteisön oikeuden mukaan voimassa 31 päivänä joulukuuta 1993 ja jotka koskevat pääomanliikkeitä kolmansiin maihin tai kolmansista maista, jos näihin liittyy suoria sijoituksia, kiinteistösijoitukset mukaan luettuina, sijoittautumista, rahoituspalvelujen tarjoamista tai arvopaperien hyväksymistä pääomamarkkinoille". Jäsenvaltioiden asettamia, kaikkia kolmansia maita koskevia yleisiä rajoituksia pääomanliikkeille ei ollut voimassa joulukuun 31. päivänä 1993, ajankohtana, johon tämä perustamissopimuksen määräystä sovellettaisiin, lukuun ottamatta muutamaa alueellista rajoitusta (esimerkiksi kuljetusalalla ja kalastusalalla). Perustamissopimuksen 73g artiklan 2 kohdassa sallitaan jäsenvaltioiden yksipuoliset toimenpiteet vakavin poliittisin perustein ja kiireellisyyssyistä, ellei neuvosto ole toteuttanut yhteisön toimenpiteitä.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2169/98 esittäjä(t): Stéphane Buffetaut (I-EDN) komissiolle (3. heinäkuuta 1998) Aihe: Pakollinen pullottaminen tuotantoalueella Kirjallisessa kysymyksessäni P-1657/98(1), jossa tarkastelin riskiä, jonka komissio ottaa edistäessään pohjoisen ja etelän välisen kuilun syntymistä sellaisin aloittein kuin ehdotus asetuksen N:o 823/87(2) muuttamisesta, kysyin komissiolta niiden kansallisten säännösten lainmukaisuudesta, joilla määritetyillä alueilla tuotettujen laatuviinien pullottaminen tuotantoalueella tehdään pakolliseksi. Komissio puolustaa 11. kesäkuuta antamassaan vastauksessa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa käsiteltävänä olevasta asiasta C388/95 hyväksymäänsä kantaa sekä ehdotusta asetuksen N:o 823/97(3) muuttamisesta; ehdotuksessa on uskaliaasti ennakoitu tuomioistuimen päätös asiassa. Koska en kuitenkaan saanut vastausta varsinaisiin kysymyksiini, esitän ne nyt uudelleen: 1. Salliiko yhteisön nykyinen voimassa oleva oikeus, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34, 85 ja 86 artiklan sekä tuomioistuimen asiassa 647/90 Delhaize Le Lion v. Promalvin hyväksymän oikeuskäytännön nojalla, että jäsenvaltio ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, jotka tekevät laatuviinituotteiden pullottamisen tuotantoalueella pakolliseksi? 2. Voidaanko pelkkiä komission kannanottoja käynnissä olevaan, samaa aihetta koskevaan menettelyyn (asia C388/95) pitää osana voimassa olevaa oikeutta, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei ole vielä lausunut mielipidettään näistä kannoista? 3. Onko komissio tietoinen siitä, että sen nykyiset kannanotot vaikuttavat huomattavasti unionin pohjois- ja eteläosien välisen kuilun kasvamiseen ja erityisesti maatalouden alan talousarvio-ongelmia juuri ennen muun muassa viininviljelyä koskevan YMP:n uudistusta? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (27. heinäkuuta 1998) 1. Komissio on sitä mieltä, että kansalliset säännökset, joiden mukaan tma-laatuviinien pullottaminen tuotantoalueella on pakollista, ovat eräissä tapauksissa EY:n perustamissopimuksen mukaisia, ja se on puolustanut tätä kantaansa yhteisöjen tuomioistuimessa. 2. Komission kanta käynnissä olevaan menettelyyn ei tietystikään ole osa voimassa olevaa oikeutta. Se on ainoastaan komission tulkinta voimassa olevasta oikeudesta. 3. Komission mielestä tässä asiassa ei ole mitään pohjoisen ja etelän välistä kuilua. (1) EYVL C 31, 5.2.1999, s. 65. (2) EYVL L 84, 27.3.1987, s. 59. (3) EYVL C 108, 7.4.1998, s. 138.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2193/98 esittäjä(t): Fernand Herman (PPE) komissiolle (14. heinäkuuta 1998) Aihe: Tunisialaisen oliiviöljyn tuonti Euroopan unioniin Onko Euroopan yhteisön tunisialaiselle oliiviöljylle asettama 46 000 tonnin tuontikiintiö varattu yksinomaan Tunisian valtiolliselle "l'Office Nationale de l'Huile" -yhtiölle? Jos näin on, niin minkä sopimuksen nojalla ja minkä periaatteen mukaisesti tunisialaisen oliiviöljyn tuottajat on jätetty kiintiön ulkopuolelle? Yhteisön alueen ulkopuolelta peräisin olevan oliiviöljyn myyntiä - lukuun ottamatta kiintiöön sisältyvää oliiviöljyä - säädellään yhteisön markkinoilla korkein tuontitullein. Kiintiön tulisi kuitenkin olla avoin kaikille tunisialaisille tuottajille ja/tai kaikille eurooppalaisille ostajille eikä sitä saisi varata yksinomaan valtiolliselle "l'Office Nationale de l'Huile" -yhtiölle. Aikooko yhteisö luopua oliiviöljyn tuontikiintiöjärjestelmästä? Jos tämä on aikomus, niin milloin se toteutuu? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (16. syyskuuta 1998) Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tunisian välisessä Euroopan ja Välimeren alueen assosiointia koskevassa sopimuksessa(1) määrätään, että oliiviöljyn alennetuin tullein tuotavan kiintiön suuruus on 46 000 tonnia. Lisäksi se sisältää määräyksiä kilpailuista ja muista taloudellisista kysymyksistä. Erityisesti 37 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot ja Tunisia mukauttavat asteittain kaikki valtion kaupalliset monopolit taatakseen, että viidennen vuoden loppuun mennessä sopimuksen voimaantulosta tavaroiden hankinnan ja myynnin edellytyksissä ei enää esiinny syrjintää jäsenvaltioiden ja Tunisian kansalaisten välillä. Sopimus tuli voimaan 1. toukokuuta 1998. Office national de l'huile kuuluu tämän artiklan soveltamisalaan. Mitä tulee kiintiöjärjestelmän mahdolliseen poistamiseen, komissio ei ainakaan tässä vaiheessa aio luopua tästä järjestelmästä, joka oliiviöljyn tapauksessa heijastaa yhteisön ja Tunisia välistä perinteistä kauppaa. (1) EYVL L 97, 30.3.1998.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0127



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2642/98 esittäjä(t): John McCartin (PPE) komissiolle (1. syyskuuta 1998) Aihe: Sudania koskevien toimien koordinointi Onko komissio sitä mieltä, että Sudanin nälänhätää koskevia jäsenvaltioiden kansallisten hallitusten toimia koordinoidaan, ja katsooko komissio, että kyseinen koordinaatio voisi tehostaa niiden avustustoimintaa? Komission jäsenen Emma Boninonkomission puolesta antama vastaus (17. syyskuuta 1998) Suurin osa Sudanissa sodasta ja kuivuudesta kärsiville annettavasta humanitaarisesta avusta ohjataan Operation Lifeline Sudan -kattojärjestön (OLS) piirissä toimivien Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöjen tai valtiosta riippumattomien järjestöjen kautta. OLS vastaa koordinoinnista ja muodostaa toiminnan oikeudellisen kehyksen. OLS:n piirissä pidetään säännöllisesti koordinaatiokokouksia Khartumissa ja Nairobissa. Jotkut näistä kokouksista on tarkoitettu ainoastaan avunantajille, muiden muassa yhteisön jäsenvaltioille. Komissio katsoo, että kokouksilla taataan kohtuullisesti avunantajien välinen koordinaatio. Yleisemmin todettakoon, että vuonna 1997 otettiin käyttöön uudistettu järjestelmä, joka koskee humanitaarisen avun rahoituspäätöksiä koskevien tietojen vaihtoa komission ja jäsenvaltioiden kesken. Järjestelmän tavoitteena on parantaa koordinaatiota niin, että rahoituspäätöksistä ja tilastoista toimitetaan tiedot Internetiin kahden vuorokauden sisällä.
Virallinen lehti nro C 050 , 22/02/1999 s. 0092



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1786/98 esittäjä(t): Joaquín Sisó Cruellas (PPE) komissiolle (11. kesäkuuta 1998) Aihe: Maailmanlaajuinen marssi lapsityövoiman käytön vastustamiseksi Maailmanlaajuinen lapsityövoiman käytön vastustamiseksi järjestetty marssi, joka alkoi Manilasta (Filippiinit) 17. tammikuuta 1998, on kulkenut useiden Aasian, Afrikan ja Latinalaisen Amerikan kaupunkien halki ja saapunut juuri Eurooppaan, jossa on samanaikaisesti kolme reittiä: Englannissa, Ruotsissa ja Espanjassa. Marssin päätavoite on saada ihmiset tietoisiksi lapsityövoiman käytöstä, joka ILO:n laskelmien mukaan koskee noin 250 miljoonaa lasta maailmassa. Tavoitteena on myös ryhtyä toimiin lasten perusoikeuksien suojelemiseksi ja tukea valtioita ratifioimaan koulutusta ja lapsityövoimaa koskevat lait sekä toimimaan niiden mukaisesti. Maailmanlaajuisen marssin tavoitteisiin on päästävä ja koko Euroopan on tiedostettava, että miljoonien lasten tilanne maailmassa on hirvittävä, jopa täysin sietämätön. Miten suuresti unioni on panostanut marssiin? Mitä hankkeita ja ohjelmia se on suunnitellut toteutettaviksi miljoonien lasten osaksi tulleen orjuuden lieventämiseksi? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (16. heinäkuuta 1998) Koska komissiota ei ole erikseen pyydetty, se ei ole osallistunut lapsityövoiman käytön vastustamiseksi järjestetyn maailmanlaajuisen marssin tukemiseen. Komissio on kuitenkin tyytyväinen kyseisen tapahtuman järjestämiseen, koska sen avulla on onnistuttu kiinnittämään maailmanlaajuista huomiota yhteen tämän vuosisadan vaihteen vakavimmista ongelmista. Komissio on tyytyväinen siihen, että Genevessä 2.-18. kesäkuuta järjestetyn kansainvälisen työkonferenssin 86. istunnon aikana käytyjen alustavien keskustelujen tuloksena hyväksyttiin päätelmät lapsityövoiman räikeimpiä muotoja koskevan yleissopimuksen ja suosituksen tekemiseksi vuonna 1999. Kansainvälinen työtoimisto laati ensimmäisenä puolivuotiskautena kyselyn, joka toimitettiin kansainvälisen työjärjestön (ILO) jäsenmaiden hallituksille. Komissio toimitti neuvostolle ja Euroopan parlamentille samassa yhteydessä laatimansa alustavan asiakirjan(1), jossa esitellään kaikki Euroopan yhteisön toimenpiteet lapsityövoiman räikeimpien muotojen vastustamiseksi. Lisäksi on muistettava, että yhteisö on vuodesta 1995 varannut itselleen oikeuden peruuttaa kehitysmaiden tuotteille yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisesti myönnettävät tullinalennukset, jos voidaan osoittaa, että tuotantoon liittyy aikuisten tai lasten pakkotyötä. Samaisen järjestelmän puitteissa komissio on toteuttanut kannustavia toimenpiteitä tukeakseen niiden maiden sosiaalipolitiikkaa, jotka käytännössä noudattavat lapsityövoiman alaikärajaa koskevaa ILOn yleissopimusta nro 138. (1) SEC(97) 1265 lopullinen.
Virallinen lehti nro C 096 , 08/04/1999 s. 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3149/98 esittäjä(t): Rainer Wieland (PPE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Direktiiviehdotus autojen tai muiden tuotteiden mainonnan kieltämiseksi Pitääkö paikkansa, että komissio useiden lehtitietojen mukaan (esim. "Bild am Sonntag" 19.7.1998) harkitsee ajoneuvojen mainonnan kieltämistä tai sen rajoittamista? Jos pitää, miten asiaa on harkittu ja millaisia toimia komissio suunnittelee? Harkitseeko komissio joidenkin muiden tuotteiden tai palvelujen mainonnan kieltämistä? Jos harkitsee, miten asiaa on harkittu ja millaisia toimia komissio suunnittelee? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (6. marraskuuta 1998) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi herra Otto von Habsburgin esittämään kirjalliseen kysymykseen P-2587/98(1). (1) Katso sivu 118.