FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/848

(2004/C 84 E/0943)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0701/04

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(9. maaliskuuta 2004)

Aihe: Nimitysten ”vintage” ja ”tawny” käyttö kolmansissa maissa

Euroopan unionin viinin hallintokomitea päätti 10. helmikuuta antaa kolmansille maille, kuten Etelä-Afrikalle ja Australialle, luvan käyttää tiettyjä perinteisiä, yhteisössä tuotettuja viinejä koskevia nimityksiä edellyttäen, että tuotetut viinit täyttävät tietyt, unionin jäsenvaltioissa jo voimassa olevia edellytyksiä vastaavat tiukat edellytykset. Päätös hyväksyttiin äänestyksessä, jossa tuottajamaat, kuten Portugali, vastustivat ehdotusta, ja Portugalin lehdistön mukaan Euroopan komissio hyväksyi päätöksen 23. helmikuuta.

Uudet säännöt koskevat Port-viiniin liittyviä nimityksiä ”tawny”, ”ruby”, ”vintage”, ”late bottle” ja Madeira-viiniin liittyviä nimityksiä ”escuro”, ”fino”, ”frasqueira”, ”reserva velha” ja ”solera”. Port- ja Madeira-viinien lisäksi säännöt koskevat Moscatel de Setúbal ja Carcavelos-viineihin liittyviä nimityksiä ”vinho regional”, ”vinho generoso” ja ”vinho doce natural”.

Vuonna 2002 annettu ehdotus voi helpottaa WTO:ssa käytäviä ja teollis- ja tekijänoikeuksia koskevia neuvotteluja mutta lisää (epäreilua) kilpailua yhteisössä tuotettujen viinien kanssa ja siitä aiheutuvia sosioekonomisia vaikutuksia, asettaa nimitykset ja vuosien mittaan vakiintuneet tuotemerkit kyseenalaisiksi ja aiheuttaa epäselvyyttä kuluttajille. Siten esitän Euroopan komissiolle seuraavat kysymykset:

1. Onko komissio tehnyt tutkimusta toimenpiteiden sosioekonomisista vaikutuksista tuottajamaihin? Kuinka ehdotuksen arvioidaan vaikuttavan Portugaliin?

2. Eikö komissio katso yhteisön nimitysten puolustamisen olevan välttämätöntä kolmansien maiden kanssa tehtyjen teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien ja kauppasopimusten puitteissa? Miksi komissio ajaa tuottajamaita haittaavaa ehdotusta, joka kyseenalaistaa näiden nimitysten laadun ja lisäarvon? Kuinka komissio aikoo valvoa tämän kaltaista tuontia?

3. Onko asianosaisia tuottajia varten varattu korvausmenettelyjä?

Franz Fischienti komission puolesta antama vastaus

(15. huhtikuuta 2004)

Komissio antoi uusia sääntöjä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta, jotta WTO:n paneelimenettelyä ei käynnistettäisi. Se olisi aiheuttanut vakavan vaaran eurooppalaiselle viinien päällysmerkintöjä koskevalle politiikalle.

Sen jälkeen kun asetus (EY) N:o 753/2002 (1) annettiin tiedoksi WTO:lle, useat kolmannet maat ovat esittäneet sille kommenttejaan ja ilmaisseet varaumiaan. Genevessä on järjestetty kaksi tätä aihetta koskevaa kuulemistilaisuutta. Kolmannet maat katsoivat, että eräiden perinteisten merkintöjen yksinomainen suoja (B osa) on uusi teollis- ja tekijänoikeus, jonka unioni myöntää teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS) mukaisesti ja joka on maantieteellisille merkinnöille jo myönnetyn suojan kaltainen. WTO:n paneeli olisi näin ollen voinut vaarantaa maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan EU:n politiikan, mitä tuli välttää.

Komissio päätti tehdä kyseiseen asetukseen eräitä muutoksia kolmansien maiden esittämien huomautusten perusteella. Komissio hyväksyi muutokset neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (2) 75 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti viinin hallintokomitean äänestyksen jälkeen, minkä jälkeen asetus annettiin tiedoksi WTO:lle.

Muutokset koskevat erityisesti kolmansien maiden mahdollisuutta käyttää eräitä perinteisiä merkintöjä noudattaen samoja sääntöjä kuin jäsenvaltioihin sovellettavat säännöt. Huomioon oli otettava myös, että useilla kolmansilla mailla ei ole viinialalla keskitettyä lainsäädäntöä. Sen vuoksi lainsäädäntöjärjestelmään liittyvät eurooppalaiset vaatimukset muutettiin ja korvattiin ”lainsäädäntöä” koskeva vaatimus ”sovellettavilla säännöillä”. Näihin sääntöihin kuuluvat myös edustavien ammattialan järjestöjen säännöt. Asetukseen sisällytettiin myös edustavuuden määritelmä.

Samoin on tärkeää korostaa, että neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 ei viitata kahden tyyppisiin perinteisiin merkintöihin (päinvastoin kuin asetuksen (EY) N:o 753/2002 liitteessä III), vaan ainoastaan komission mahdollisuuteen vahvistaa perinteisiä merkintöjä koskevia vaatimuksia jäsenvaltioiden kansallisten säännösten mukaisesti.

Uudet edellytykset, jotka koskevat yhteisön perinteisten merkintöjen käyttöä kolmansissa maissa, ovat vastaavat kuin asetuksen (EY) N:o 753/2002 liitteessä III olevan A osan perinteisten merkintöjen käyttöä aiemmin koskeneet edellytykset.

Näihin edellytyksiin kuuluvat asetuksen (EY) N:o 316/2004 (3) 1 artiklan 10 kohdan, jolla muutetaan asetuksen (EY) N:o 753/2002 37 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, mukaisesti seuraavat:

— kolmannen maan on esitettävä komissiolle perusteltu hakemus ja toimitettava perinteisen merkinnän hyväksymistä tukevat tiedot;

— perinteisen merkinnän on oltava tehty hakemuksen tehneen kolmannen maan virallisella kielellä ja sitä on pitänyt käyttää kyseisellä kielellä vähintään kymmenen vuoden ajan;

— jos perinteisen merkinnän kieli ei ole virallinen kieli, sen käytöstä on säädettävä kyseessä olevan kolmannen maan lainsäädännössä; tällaista muun kielistä perinteistä merkintää on pitänyt käyttää keskeytyksettä vähintään 25 vuotta;

— on noudatettava myös muita samassa asetuksessa säädettyjä, merkintään liittyviä kriteereitä (erityisyys, erottuvuus) ja estettävä harhaanjohtamisen mahdollisuus.

Komissiolle esitetyssä kirjallisessa kysymyksessä mainittujen portugalilaisten perinteisten merkintöjen osalta on täytettävä useita edellytyksiä, jotta kolmannet maat voivat käyttää niitä yhteisössä. Jotta siis perinteistä merkintää, kuten ”Ruby”, ”Tawny”, ”Vintage” (johon voidaan lisätä ilmaisu ”Late Bottle”), ”Canteiro” tai ”Frasqueira”, voisi käyttää muussa sellaisessa väkevässä viinissä, joka ei ole portviiniä eikä madeiraa, englannin tai portugalin kielen on tapauksesta riippuen oltava kolmannen maan virallinen kieli ja perinteistä merkintää on pitänyt käyttää vähintään kymmenen vuoden ajan, tai englannin tai portugalin kielen on oltava tunnustettu toiseksi kieleksi kyseisen kolmannen maan lainsäädännössä ja merkintää on pitänyt käyttää vähintään 25 vuoden ajan. Ilmaisun on niin ikään oltava erityinen ja erottuva, eikä se saa johtaa kuluttajaa harhaan pidettäessä viiniä kaupan Euroopassa. Ilmaisun käytöllä kolmannessa maassa on myös oltava tietty perinne.

Tässä yhteydessä on syytä tarkentaa, että yhteisön ulkopuoliset maat kritisoivat tätä perinteisten merkintöjen luokkaa (B osa) sillä perusteella, että yhteisö loi uuden teollis- ja tekijänoikeuden maantieteellisten merkintöjen lisäksi ja että yhteisön ulkopuolisten maiden oli mahdotonta käyttää merkintöjä (esim. ”Fino”, ”Claret”, ”Vintage”) viineissään yhteisön markkinoilla, vaikka joitakin näistä ilmaisuista on käytetty pitkään muualla maailmassa.

Perinteisiä merkintöjä ”Reserva velha”, ”Solera”, ”Vinho regional”, ”Vinho generoso” tai ”Vinho doce natural” koskevia käyttöedellytyksiä kolmansissa maissa ei ole muutettu, koska ne sisältyvät jo asetuksen (EY) N:o 753/2002 III liitteessä olevaan A osaan.

(1) Komission asetus (EY) N:o 753/2002, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2002, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta, EYVL L 118, 4.5.2002.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä, EYVL L 179, 14.7.1999.

(3) Komission asetus (EY) N:o 316/2004, annettu 20 päivänä helmikuuta 2004, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta, EYVL 55, 24.2.2004.