KIRJALLINEN KYSYMYS E-0626/01 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle. Yliherkkyys.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0166 - 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0626/01 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle (1. maaliskuuta 2001) Aihe: Yliherkkyys Onko komissiolla käytettävissään tilastotietoja yliherkkyysoireista (esim. astma, allerginen nuha, ihottuma jne.) kärsivien ihmisten määrän lisääntymisestä hajustetuille tuotteille altistumisen vuoksi? Onko komissio harkinnut, ottaen huomioon joidenkin parfyymien ja tuoksujen aiheuttamien allergisten reaktioiden voimakas lisääntyminen, että yhteisön lainsäädäntöä muutettaisiin siten, että yliherkkyyttä tunnetusti aiheuttavien aineiden käyttö kiellettäisiin? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (18. toukokuuta 2001) Kuluttajien saatavilla on useita tuotteita, jotka sisältävät hajusteaineosia tai aromaattisia aineita, jotka saattavat aiheuttaa herkistymisen. Tällaisia tuotteita ovat muun muassa kotitaloustuotteet, kosmeettiset tuotteet, hygieniatuotteet ja elintarvikkeet. Nämä tuotteen sisältämät aineosat voivat joutua kosketuksiin elimistön kanssa hengityksen tai ihon kautta tai ravinnon mukana tuotetyypin mukaan. Tarkasteltaessa hajusteallergiaa on tutkittava eri altistumistapoja. Kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitea (SCCNFP) antoi 8. joulukuuta 1999 lausunnon kuluttajien hajusteallergioista. Lausunnossa tarkasteltiin hajusteaineosien aiheuttamaa kosketusallergiaa ja yksilöitiin kliinisiin tutkimuksiin perustuvien dermatologisten tietojen perusteella 24 hajusteaineosaa, jotka vastaavat yleisimpiä allergeenejä. Joidenkin tutkimusten mukaan noin 8 prosenttia testatuista ihottumapotilaista on herkistynyt hajusteaineosille. Kosketusallergian tutkiminen koko väestön osalta on vaikeaa, joten tutkimuksia on tehty vähän. Tiettyjä väestönosia kattaneiden tutkimusten perusteella voidaan kuitenkin arvioida, että noin 12 prosenttia koko väestöstä kärsii hajusteaineosien aiheuttamasta kosketusallergiasta. Joillakin eurooppalaisilla klinikoilla on saatu todisteita ihottumapotilaiden lisääntyneestä allergiasta hajusteaineosille. SCCNFP on katsonut, että näille aineille herkistyneille kuluttajille on annettava lisätietoja kosmeettisten tuotteiden sisältämistä hajusteaineosista, jotta nämä kuluttajat voivat välttää sellaisia kosmeettisia tuotteita, joissa näitä aineosia on riittävästi ihoreaktion aiheuttamiseen. Muista ihoallergeeneistä, kuten nikkelistä tai tietyistä säilöntäaineista, saadut kokemukset ovat osoittaneet, että ihoallergioiden ehkäiseminen ei edellytä ehdotonta kieltoa. Tämäntyyppisiä aineosia voidaan käyttää turvallisesti, jos niiden määrä pidetään turvallisen pienenä ja jos niille herkistyneille kuluttajille annetaan riittävästi tietoa. Komissio haluaa käsitellä hajusteallegiakysymystä tarkoituksenmukaisella tavalla. Se katsoo, ettei näiden aineiden käytön kieltäminen ole perusteltua siksi, että ne saattavat aiheuttaa allergiaa joillekin kuluttajille, mutta se katsoo myös, että on välttämätöntä tiedottaa kuluttajille näistä ainesosista, jotta kuluttajat voivat välttää niitä sisältäviä tuotteita. Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27. heinäkuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/768/ETY(1) voitaisiin näin ollen muuttaa siten, että otetaan käyttöön selkeät ja tarkoituksenmukaiset merkinnät niille hajusteaineosille, joiden tiedetään aiheuttavan kosketusallergiaa, ja varmistetaan, että nämä aineosat mainitaan tuotteen aineosa- luettelossa. Näin voidaan taata, että näille aineille herkistyneet kuluttajat saavat riittävästi tietoa. SCCNFP tarkastelee lisäksi parhaillaan näitä aineosia koskevaa tutkimustietoa direktiiviin 76/768/ETY sisällytettävien turvallisten käyttömäärien selvittämiseksi (1) EYVL L 262, 27.9.1976.