ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0077



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3891/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (11. joulukuuta 1997) Aihe: EMOTR:n tukiosaston menojen käsittelystä huolehtivat elimet Voisiko komissio toimittaa meille yksityiskohtaisia tietoja niistä (maksamisesta ja koordinoinnista huolehtivista sekä todistuksen myöntävistä) elimistä, jotka kukin jäsenvaltio on hyväksynyt neuvoston asetuksen N:o 1287/95 ((EYVL L 125, 8.6.1995, s. 1. )) ja komission asetuksen N:o 1663/95 ((EYVL L 158, 8.7.1995, s. 6. )) mukaisesti käsittelemään EMOTR:n tukiosaston menoja (mitä tuotetta varten ne on valittu, mikä on niiden oikeudellinen luonne, onko niillä tekninen pätevyys vai käyttävätkö ne teknisessä tarkastuksessa apunaan muita elimiä tai yksiköitä jne.)? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 1998) Parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle toimitetaan pyydetyt yksityiskohtaiset tiedot, jotka koskevat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21. huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 ((EYVL L 94, 28.4.1970. )) 4 artiklan 1 kohdan ja tämän asetuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7. heinäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1663/95 1, 2 ja 3 artiklan mukaisesti perustettuja maksamisesta ja koordinoinnista huolehtivia sekä todistuksen myöntäviä elimiä. Jäsenvaltiot vahvistivat omaksutun kannan oikeaksi 1. toukokuussa 1997. Tietoja aiotaan tarkistaa ja saattaa ajan tasalle huhtikuussa 1998 varainhoitovuoden 1997 tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyn päätöksen jälkeen. Kaikki maksamisesta huolehtivat elimet käyttävät joko omia teknisiä asiantuntijoita tai siirtävät tehtävät muille kansallisille viranomaisille. Tulliviranomaiset suorittavat yleensä vientitukea koskeviin vaateisiin liittyvät fyysiset tarkistukset. Muita toimenpiteitä koskevien teknisten tehtävien siirtämisessä noudatetaan jäsenvaltioiden kansallisia hallintorakenteita. Kaikissa teknisissä toimenpiteissä * huolimatta siitä, onko ne tehty itse vai teetetty muilla * on noudatettava asetuksen (ETY) N:o 1663/95 liitteen 4 kohdassa tarkoitettuja asianmukaisia hyväksymisperusteita. Komissio on jo arvioinut tärkeimpien maksamisesta huolehtivien elinten toiminnan asetuksen (ETY) N:o 1663/95 liitteessä tarkoitettujen hyväksymisperusteiden mukaisesti ja tehnyt parannuksia puutteita havaitessaan. Arviointia jatketaan tekemällä tarkastuksia paikalla. Lisäksi todistusten myöntämisestä vastaavat elimet laativat vuosittain tarkastuskertomukset, jotka komissio arvioi. Havaitut ongelmat ratkaistaan tarkoituksenmukaisella tavalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3379/97 komissiolle esittäjä(t): Carlos Robles Piquer (PPE) (23. lokakuuta 1997)

Aihe: ALURE, SYNERGIE ja Latinalainen Amerikka

Komission Latinalaisen Amerikan energiajärjestelmien rationalisoinnin ja uudenaikaistamisen tukemiseksi laatima ALURE-ohjelma täytti juuri vuoden. Toisaalta osa SYNERGIE-ohjelmasta kiinnittää huomiota näihin samoihin tavoitteisiin.

Voisiko komissio esittää kokeilusta tähän asti saadut perustiedot, erityisesti uudistuvien energianlähteiden käytön edistämisen osalta, ja osoittaa sijoitetut rahamäärät, tuen saajat ja tiedot palkatuista asiantuntijoista sekä tästä ensimmäisestä vaiheesta saadut tulokset?

Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 1997)

ALURE (Amérique Latine - Utilisation optimale des Ressources Energétiques) on energiavarojen parhaimpaan mahdolliseen käyttöön Latinalaisessa Amerikassa pyrkivä taloudellisen yhteistyön ohjelma, joka kuuluu rahoitusavusta ja teknisestä avusta Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 443/92 ((EYVL L 52, 27.2.1997. )) soveltamisalaan. Ohjelman tarkoituksena on solmia suhteita pääasiassa yhteisön ja Latinalaisen Amerikan sähkö- ja kaasulaitosten välille sekä näiden alueiden investoijien välille. ALURE puuttuu toimielimiä koskeviin kysymyksiin vain jos liikesuhteissa havaitaan ongelmia. Hankkeiden kustannukset ovat tavallisesti noin miljoona ecua, joista ALURE maksaa 500 000 ecua.

ALURE:n neuvoa-antava komitea ehdottaa komissiolle joukon alustavia hankkeita antamalla niistä suosituksia. Hankkeiden lopullisen valinnan tekee komissio. ALURE:n ensimmäisen vaiheen aikana (1995-97) 13 hanketta on saanut tukea seitsemän miljoonaa ecua yhteisöltä ja saman verran yritysten yhteenliittymiltä. ALURE:n tukea saavien hankkeiden on osaltaan pyrittävä kestävän kehityksen politiikkaan. Ohjelman keskeinen tarkoitus ei kuitenkaan ole edistää uudistuvia energianlähteitä.

Synergy-ohjelma sijoittuu ALURE:n yläpuolelle. Se huolehtii energiapolitiikasta, jonka soveltamisalaan kuuluu myös Latinalainen Amerikka. Yhteisö rahoittaa tavallisesti Synergy-ohjelman tutkimuksia, seminaareja tai neuvoston toimintaa 150 000 - 200 000 eculla.

Uudistuvat energianlähteet ovat Synergy-ohjelmassa hyvin tärkeitä Euroopan energian saannin ja luonnon suojelun kannalta. Näihin energianlähteisiin liittyen Synergy-ohjelmasta yhteisrahoitettiin 220 000 eculla Yhdistyneiden Kansakuntien Latinalaisen Amerikan talouskomission (CEPAL) kanssa tutkimusta maalämpöenergian käyttöönotosta Latinalaisessa Amerikassa ja sen kehittämistä vaikeuttavista ongelmista. Tämä työ on johtanut alueelliseen kehityssuunnitelmaan, josta keskustellaan Chilen Santiagossa 10 - 12. marraskuuta 1997. Italialainen ja ranskalainen asiantuntija ovat osallistuneet tähän työhön.

Uudistuviin energianlähteisiin liittyvää energiapolitiikkaa koskevia yhteistyötoimia on suhteellisen vähän. Kysyntä tällä alalla koskee lähinnä hankkeiden toteuttamiskelpoisuuteen liittyviä tutkimuksia.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3973/97 komissiolle esittäjä(t): Anneli Hulthén (PSE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Laiton hormonien käyttö lihantuotannossa Säännöllisin väliajoin tiedotusvälineissä kerrotaan EU:n alueella ilmenevästä laittomasta hormonien käytöstä lihantuotannossa. Mitä mieltä komissio on näistä tiedoista ja eivätkö tällaiset löydökset vähennä yhteisön uskottavuutta sen neuvotellessa USA:n kanssa hormoneista? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Tiedotusvälineiden säännöllisesti uutisoimat tapaukset kasvuhormonien laittomasta käytöstä ovat seurausta jäsenvaltioiden vakaasta pyrkimyksestä taata, että eurooppalaisille kuluttajille tarjotaan lihaa, jonka tuotannossa ei ole käytetty hormoneja. Uutisointi on myös osoitus siitä, että jäsenvaltioiden toiminta on tehokasta, eikä se voi vahingoittaa yhteisön uskottavuutta jäsenvaltioiden silmissä. Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta annetussa direktiivissä 96/23/EY ((EYVL L 125, 23.5.1996. )) säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja määränneet ankaria sakkoja säännösten rikkomisesta, minkä pitäisi johtaa keskipitkällä aikavälillä kiellettyjen aineiden laittoman käytön huomattavaan vähenemiseen.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3637/97 komissiolle esittäjä(t): Luciano Vecchi (PSE) (13. marraskuuta 1997) Aihe: Työllisyysaloitteeseen osallistumiseen vaadittavat takaukset Ruotsissa Kuten aikaisemmissa kysymyksissä on jo todettu, Italian viranomaisten päätös velvoittaa voittoa tavoittelemattomat yhteisöt hankkimaan pankkitakaus, jotta ne voivat osallistua työllisyysaloitteeseen, on osoittautunut kalliiksi ja rankaisevaksi niiden yhteisöjen osalta, joiden on ilmeisen vaikea esittää asianmukaisia rahoitusta koskevia takauksia. On tiedossa, että asiaa koskevat säännökset poikkeavat toisistaan eri unionin maissa. Voiko komissio ilmoittaa, velvoitetaanko voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (tai yleensä sosiaalitalouden ja ¨kolmannen sektorin¨ yhteisöt) Ruotsissa esittämään rahoitus- tai pankkitakaus, ja jos velvoitetaan, millä ehdoin? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3624/97, E-3625/97, E-3626/97, E-3627/97, E-3628/97, E-3629/97, E-3630/97, E-3631/97, E-3632/97, E-3633/97, E-3634/97, E-3635/97, E-3636/97 ja E-3637/97 (30. tammikuuta 1998) Komissiolla ei ole tietoja jäsenvaltioiden asettamista vaatimuksista, joiden mukaan voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden on toimitettava pankkitakaus saadakseen rahoitusta yhteisön eri ohjelmista. Asiasta säädetään kansallisin laein. Emploi-aloitteesta myönnettävän tuen kohdalla kansallisten viranomaisten, jotka allekirjoittavat sopimukset hankkeiden johtajien kanssa, on pyydettävä pankkitakaus voimassaolevien kansallisten säädösten mukaisesti. Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa hankkeiden johtajilta ei yleensä vaadita kyseistä takausta, jotta hankkeet pääsisivät mukaan Emploi-aloitteeseen. Pankkitakauksen järjestäminen saattaa muodostua lisärasitteeksi erityisesti sosiaalitalouden alalla toimivissa yrityksissä. Sitä vastoin takaus on välttämätön, jos sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon haitalliset seuraukset voivat olla suuremmat kuin velallisen varat. Joulukuun 21. päivänä 1977 ((EYVL L 356, 31.12.1997. )) annetussa yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa muutetussa ((EYVL L 240, 7.6.1995. )) varainhoitoasetuksessa sopimuspuolia vaaditaan asettamaan vakuus, kun kyseessä on erittäin laajasta hankkeesta tehtävä sopimus tai rahamääräisesti suurten hankkeiden toteuttamiseen myönnettävä tuki. Velvoite koskee kuitenkin vain harvoin sosiaalisluonteisia yhdistyksiä, sillä kyseisten yhdistysten ehdottamat hankkeet ovat yleensä pieniä.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3919/97 komissiolle esittäjä(t): Edouard des Places (I-EDN) (28. marraskuuta 1997) Aihe: Elintarviketeollisuuden kuivattujen kasvisten tilanne Rehuvirnalle (lat. Vicia Sativa) myönnetään tukea kasvisten viljelyjärjestelyistä annetun asetuksen perusteella. Asetus julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 19. syyskuuta 1996 ja siinä tuotteen yhteisen tullitariffin mukainen viitenumero on 0713 90 90. Kyseiseen tullitariffin otsakkeeseen sisältyy muu ¨kuivattu, silvitty palkovilja, myös kalvoton tai halkaistu¨, ja se on osa ihmisten syötäviksi tarkoitettuja tuotteita sisältävää lukua. Virna on kuitenkin yksinomaan eläinravinnoksi tarkoitettu rehukasvi, ja se luokitellaankin myös tullitariffin 1214 otsakkeeseen ¨Lantut, rehujuurikkaat ja muut rehujuuret, heinä, sini- eli rehumailanen (alfalfa), apila, esparsetti, rehukaali, luppini, virna ja niiden kaltaiset rehuaineet, myös pelleteiksi valmistetut¨. Rehuvirna kuuluu siis koodin 1214 90 99 alle, ei koodin 0713 90 90 alle. Tällä hetkellä kuivattujen kasvisten viljely on lisääntynyt Euroopassa merkittävästi. Se on johtanut asetuksessa määritellyn MGA:n (maximum guaranteed area - taattu enimmäispinta-ala) huomattavaan ylittämiseen, ja vaikuttaa siltä, että tämä ylitys aiheutuu nimenomaan virnojen viljelyaloista. Koska ryhmään 0713 90 90 kuuluvia virnoja ei ole olemassa, on ilmeisen epäloogista, että linssejä ja kahviherneitä koskevien tukien vähentämistä perustellaan virnan viljelystä aiheutuvalla MGA:n ylittämisellä. Aikooko komissio täsmentää kuivattuihin kasviksiin liittyvää asetusta tämän alan elintarvikkeiden tuottajia ja teollisuutta suuresti rasittavan tilanteen selventämiseksi? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 1998) Tiettyjä palkoviljoja koskevasta erityistoimenpiteestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1577/96 ((EYVL L 206, 16.8.1996. )) 1 artiklassa on määritelty, mille virnoille voidaan myöntää tuotantotukea. Kyseessä ovat CN-koodiin (yhdistetty nimikkeistö) ex 0713 90 90, Vicia sativa L. ja Vicia ervilla Willd. -lajiin kuuluvat virnat. Komissio aikoo tutkia perusteellisesti näiden kahden virnalajin luokittelua ja tarvittaessa antaa ehdotuksen voimassa olevan lainsäädännön muuttamisesta.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0046



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3722/97 komissiolle esittäjä(t): Gianni Tamino (V) (21. marraskuuta 1997) Aihe: Ympäristövaikutusten arviointia koskeva laki Bolzanon maakunnassa Komissio on joutunut moneen otteeseen moittimaan Italiaa, koska ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä ei ole noudatettu Bolzanon maakunnan maakuntalaeissa. Tätä asiaa ei vielä ole ratkaistu. Bolzanon maakunnan ajankohtaisin puheenaihe on maakuntaneuvoston päätös Bolzanon lentokentän uudistamisesta. Tähän asti kenttää ovat käyttäneet vain yksityiset pienkoneet, mutta nyt siitä on tarkoitus tehdä alueellinen kenttä, jonne voisi olla myös reittilentoja, jotka yhdistäisivät Bolzanon ja sitä ympäröivän seudun moneen Italian ja Euroopan kaupunkiin. Myös tuottoisat tilauslennot on tarkoitus aloittaa, ottaen huomioon koko alueen taloudelle jo nyt erittäin merkittävän matkailun kehitys. Maakuntaneuvosto on päättänyt olla teettämättä laajennuksesta minkäänlaista ympäristövaikutusten arviointia, ja paikalliset asukkaat ovat esittäneet tästä vastalauseensa. Päätöksestä tehtiin valitus, jonka alueellinen hallintotuomioistuin hyväksyi, mutta Rooman korkein hallinto-oikeus hylkäsi sen. Myös toisen valituksen alueellinen hallintotuomioistuin hyväksyi ja korkein hallinto-oikeus hylkäsi. Ottaen huomioon, että Bolzanon lentokenttä sijaitsee tiheään asutussa San Giacomon kunnassa, onko mahdollista, että pienen ja vähän käytetyn kentän laajentamistöitä sen vuoksi, että sitä voitaisiin käyttää reittilentoihin, ei ole välttämätöntä alistaa ympäristövaikutusten arvioinnille? Onko mahdollista, että hankkeen tukijat voivat olla huomioon ottamatta laajennuksesta aiheutuvia melu- ja saastehaittoja? Voiko komissio tehdä selväksi, mitkä edellytykset Bolzanon maakunnan ympäristövaikutuksia koskevan lain tulee täyttää, jotta se olisi unionin normien mukainen? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (16. tammikuuta 1998) Provinzia Autonoma di Bolzanon toimittamista tiedoista käy ilmi, että Bolzanon lentokentän suunnitteilla olevan laajennuksen ympäristövaikutukset on arvioitu yhteisön lainsäädännön ja erityisesti tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY ((EYVL L 175, 5.7.1985. )) liitteen II mukaisesti. Laajennus kuuluu mainitun direktiivin soveltamisalaan. Bolzanon Agenzia provinciale per la protezione dell'ambiente e la tutela del lavoro - Ufficio Valutazione Impatto ambientale ilmoitti 17. tammikuuta 1997 kyseiseen arviointiin perustuvan myönteisen kantansa hankkeeseen. Ympäristövaikutusten arviointia koskeva yleinen lainsäädäntö Provincia Autonoma di Bolzanossa ei ole yhteisön lainsäädännön mukainen, minkä johdosta komissio on käynnistänyt (EY:n perustamissopimuksen 169 artiklaan perustuvan) rikkomisesta johtuvan menettelyn Italiaa vastaan. Huomiota on kiinnitetty muun muassa sääntelyn puuttumiseen tiettyjen direktiivin 85/337/ETY liitteessä II mainittujen hanketyyppien osalta sekä kansalaisille tiedottamista koskevien säännösten puuttumiseen.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0004



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3264/97 komissiolle esittäjä(t): María Estevan Bolea (PPE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Petrolikoksi ja sementtitehtaat Petrolikoksi on raakaöljyn jalostamokäsittelyssä syntyvä jäte. Pitääkö komissio petrolikoksia polttoaineena vai jätteenä? Pitäisikö petrolikoksia polttaville sementtitehtaille antaa jätteidenkäsittelylupa? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 1998) Tällä hetkellä maaöljykoksia ei mainita jäteluettelossa, jonka komissio vahvisti 20 päivänä joulukuuta 1993 tehdyssä komission päätöksessä ((EYVL L 5, 7.1.1994. )) neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan soveltamiseksi. Maaöljykoksi mainitaan kuitenkin tariffi- ja tilastonimikkeistöä koskevassa 9 päivänä syyskuuta 1996 annetussa komission asetuksessa N:o 1734/96 (CN-koodi 2713). Direktiivin 75/442/ETY mukaisesti laadittu jäteluettelo on parhaillaan uudelleen tarkasteltavana jäsenvaltioissa, ja lähitulevaisuudessa keskustellaan siitä, onko maaöljykoksi mainittava tässä luettelossa.
Virallinen lehti nro C 187 , 16/06/1998 s. 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4085/97 komissiolle esittäjä(t): Wolfgang Kreissl-Dörfler (V) (16. tammikuuta 1998) Aihe: Alkuperäisille asukkaille kuuluvien alueiden kartoitus Amazonasin alueella Euroopan komission toimeksiannosta käynnistetään erilaisia hankkeita alkuperäisille asukkaille kuuluvien alueiden ja suojelualueiden kartoittamiseksi Amazonasin alueella. Missä maissa on jo kartoitettu alkuperäisille asukkaille kuuluvia alueita ja suojelualueita ja miten täydellisiä nykyiset kartat ovat? Missä puitteissa on suunniteltu täydentäviä hankkeita ja missä määrin niihin osallistuu yksityisyrityksiä? Vallitseeko mainittujen kartoitushankkeiden ja PPG7-pilottihankkeen välillä jokin yhteys? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-4084/97, E-4085/97 ja E-4086/97 (3. helmikuuta 1998) Yhteisö on rahoittanut trooppisia metsiä koskevasta budjettikohdasta lukuisia Amazoniassa toteutettavia alkuperäiskansojen alueiden kartoitukseen liittyviä hankkeita. Näillä hankkeilla pyritään määrittelemään alkuperäiskansojen alueiden rajat, ja niiden ensisijaisena tarkoituksena on tukea trooppisten metsien säilyttämistä ja kestävää kehitystä, jotta alkuperäiskansoilla olisi mahdollisuus pitää yllä perinteisiä elintapojaan siellä missä siihen on toteutettavissa olevat ja kestävät mahdollisuudet, ottaen huomioon muiden maan käyttäjien kilpailevat vaatimukset. Komissiota pyydettiin auttamaan kehitysmaita luomaan tarkka kokonaiskuva alkuperäiskansojen maa-alueista kyseisten maiden alueilla. Komissio valmisteleekin parhaillaan aiheeseen liittyvää alustavaa asiakirjaa, joka koskee kehitysyhteistyötä alkuperäiskansojen tukemiseksi. Komissio on auttanut Brasiliassa Instituto socio-ambientalia (ISA) laatimaan tarkkoja, ajan tasalla olevia karttoja Brasilian alkuperäiskansojen alueista sekä luomaan Latinalaisessa Amerikassa sijaitsevien samanlaisten järjestöjen verkoston, jonka avulla voidaan jakaa kokemuksia ja koordinoida maiden rajat ylittävää toimintaa. Tämän työn toinen vaihe on juuri aloitettu. Sen aikana yhteen ainoaan maantieteellisen tietojärjestelmään sisällytetään muutakin maantieteellistä tietoa, kuten kasvillisuustyypit. ISA:sta on näin ollen tullut kansallinen, Brasilian alkuperäiskansojen alueita koskevien tietojen säilytyspaikka siinä määrin, että julkiset organisaatiot, kuten kansallinen alkuperäiskansojen tukisäätiö (FUNAI), kääntyvät ensin ISA:n puoleen saadakseen karttoja ja auttaakseen ratkaisemaan alkuperäisiä asukkaita koskevat maakonfliktikysymykset. ISA:lla on myös vahvat yhteydet G7-pilottiohjelmaan, erityisesti ¨alkuperäiskansojen maa-alueet¨ -hankkeeseen, jonka avulla Brasilian Amazonian tunnustetuille alkuperäiskansoille on määrätty lailliset rajat Saksan hallituksen ja yhteisön (sademetsärahastosta myönnetyllä) avustuksella. ISA:lla on Brasiliassa hyvin läheiset suhteet hallitukseen, erityisesti FUNAI:hin, alkuperäiskansojen asioista vastaavaan liittovaltion elimeen.
Virallinen lehti nro C 174 , 08/06/1998 s. 0143



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3849/97 komissiolle esittäjä(t): Kenneth Coates (GUE/NGL) (5. joulukuuta 1997) Aihe: Kaivosvesien aiheuttama saastuminen Mitä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat vastanneet direktiiviä 76/464/ETY ((EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23. )) sekä suljetuista kaivoksista peräisin olevaa saastunutta kaivosvettä koskeviin kysymyksiin? Ottaen huomioon, että Isossa-Britanniassa aiotaan edelleenkin sulkea syvälle ulottuvia kaivoksia ja ottaen huomioon vesikäsittelyn ja pumppaustoiminnan mahdollinen lopettaminen, millaisia toimia direktiivin 80/68/ETY ((EYVL L 20, 26.1.1980, s. 43. )) mukaan on mahdollista toteuttaa pohjavesien suojelemiseksi suljetuista kaivoksista peräisin olevien kaivovesien aiheuttamalta saastumiselta? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1998) Komissio voi tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annettuun neuvoston direktiiviin 76/464/ETY ((EYVL L 129, 18.5.1976. )) liittyvien tietojen osalta ilmoittaa parlamentin jäsenelle, että se tutkii parhaillaan tätä asiaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Komissio pahoittelee, että menettelyn luottamuksellisuuden vuoksi se ei voi julkistaa jäsenvaltiolta saatuja tietoja. Pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY ((EYVL L 20, 26.1.1980. )) osalta komissio toteaa, että direktiivin tarkoitus on estää luetteloissa I ja II mainittujen aineiden aiheuttama pohjaveden pilaantuminen. Muiden muassa erityisesti direktiivin 4 ja 5 artikla koskevat luettelon I tai II aineiden epäsuoria päästöjä. Näin ollen näyttää siltä, että tätä direktiiviä voidaan jossain määrin soveltaa suljetuista kaivoksista peräisin oleviin päästöihin.
Virallinen lehti nro C 196 , 22/06/1998 s. 0068



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4048/97 komissiolle esittäjä(t): Antonio Tajani (UPE) ja Claudio Azzolini (UPE) (14. tammikuuta 1998) Aihe: Italian pankin itsehallinto Tulevan Euroopan keskuspankin kulmakiviä ovat keskuspankkien itsenäisyys ja itsehallinto, jotka tulee jatkossakin suojella poliittisen vallan vaikutuksilta. Onko komissio tietoinen lehdistön laajasti uutisoimista, Italian hallituksen ja parlamentin enemmistövoimien Italian pankin johtajaan Antonio Fazioon kohdistamista sopimattomista painostustoimista, joilla häntä taivutellaan alentamaan virallista korkokantaa? Onko Italian hallitus missään vaiheessa esittänyt komissiolle Antonio Fazion mahdollista korvaamista lähiaikoina nykyistä hallituksen enemmistöä lähempänä olevilla keskuspankin edustajilla? Eivätkö tällaiset aloitteet komission mielestä vahingoita Italian pankin itsehallintoa ja vaaranna Italian liittymisen yhteiseen eurooppalaiseen rahaliittoon ja siihen osallistumisen jatkossa? Mikä on komission arvio johtaja Fazion mielipiteestä, jonka mukaan rakenteelliset uudistukset ja veroihin kohdistuvien paineiden vähentäminen ovat yhteiseen rahaliittoon osallistumisen kannalta välttämättömiä? Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (23. helmikuuta 1998) Euroopan keskuspankin itsenäisyys: EY:n perustamissopimuksen 109 j artiklan määräysten mukaisesti komissio tarkastelee, onko Italian kansallisen keskuspankin perussääntö sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perussäännön kanssa. Perustamissopimuksen 108 artiklan mukaan ¨jokainen jäsenvaltio huolehtii siitä, että viimeistään päivänä, jona EKPJ perustetaan, sen kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa tämän sopimuksen ja EKPJ:n perussäännön kanssa¨. Riippumatta komissiossa meneillään olevasta Italian keskuspankin perussäännön tarkastelusta komissiolla ei ole tietoa Italian keskuspankin itsenäisyyttä uhkaavista aloitteista eikä mahdollisesta hallituksen suunnitelmasta korvata sen pääjohtaja. Rakenteellisten uudistusten tarve: Komissio kannatti viimeisimmässä taloutta koskevassa vuosikertomuksessa ja talouden yleisissä suuntaviivoissa verotaakan keventämistä ja rakenteellisten uudistusten täytäntöönpanon nopeuttamista. Tällainen politiikka auttaa talouden kasvua ja työpaikkojen luomista. Useimmissa jäsenvaltioissa uudistukset ovat tarpeen siitä riippumatta, otetaanko euro käyttöön. Ecofin-neuvosto ilmaisi lisäksi 19. tammikuuta 1998 pidetyssä kokouksessa Italian lähentymisohjelmasta tekemissään päätelmissä tyytyväisyytensä huomattavista uudistuksista, joita Italia oli aloittanut tai toteuttanut sen jälkeen, kun lähentymisohjelmaa oli tarkasteltu vuoden 1997 heinäkuussa. Uudistukset koskevat verotus- ja budjettimenettelyjä sekä vuoden 1995 sosiaaliturvajärjestelmän uudistusta täydentäviä toimenpiteitä.