KIRJALLINEN KYSYMYS E-1297/02

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE), John Bowis (PPE-DE),Christopher Heaton-Harris (PPE-DE), Timothy Kirkhope (PPE-DE),James Nicholson (PPE-DE), Lennart Sacrédeus (PPE-DE), Theresa Villiers (PPE-DE)ja Rainer Wieland (PPE-DE) komissiolle

(7. toukokuuta 2002)

Aihe: Samarialaisen yhteisön tulevaisuus Israelissa ja miehitetyillä alueilla

Pieni jäljellä oleva samarialaisten yhteisö, joka sijaitsee Holonissa Israelissa ja Kiryat Luzan samarialaisessa korttelissa Garizimin vuorella, on palestiinalaisviranomaisten hallinnon alainen. Yhteisö hävisi viime vuosisadan alkupuolella miltei kokonaan mutta on nyt elpynyt niin, että siinä on nykyään noin kuusisataaviisikymmentä jäsentä.

Yhteisö ylläpitää täydellisesti kansansa traditionaalisen ja kulttuurisen elämän perintöä. Yhteisön jäsenet puhuvat muinaista hepreaa ja käyttävät muinaista heprealaista kirjoitusta sekä auttavat säilyttämään tuhansia vuosia vanhaa historiaa ja kulttuuriperintöä. Yhteisö on myös väsymättä työskennellyt säilyttääkseen hyvät ja rakentavat suhteet sekä israelilaisiin että palestiinalaisiin naapureihinsa. Sekä israelilaiset että palestiinalaiset ovat useaan otteeseen ilmoittaneet sitoutuvansa samarialaisten hyvinvoinnin turvaamiseen. Palestiinalaiset ovat jopa ilmaisseet, että he pitävät samarialaisia erottamattomana osana palestiinalaista kokonaisuutta.

Ikävä kyllä Kiryat Luzan yhteisön elämä ja talous ovat vakavasti häiriintyneet viime kuukausien aikana, sillä väkivaltaisuudet ovat lisääntyneet alueella. Tämä puolestaan johtuu siitä, että Israelin hallitus on turvallisuussyistä kieltänyt israelilaisilta, palestiinalaisilta ja ulkomaisilta turisteilta

pääsyn samarialaisten ainoaan pyhään keskukseen, Garizimin vuorelle. Samarialaiset itse ovat joutuneet ammuskelun kohteeksi useaan otteeseen matkustaessaan Garizimin vuorelle, ja matkanteko taittuukin osittaisen valvonnan alaisena.

Samarialaisten on tarkoitus tehdä Garizimin vuoresta Rauhan alue, joka voi toimia kauan kaivattuna mallina alueen yhteisöjen välisille suhteille. Tämä ajatus on saanut lämmintä kannatusta Ben Bradshaw'lta, Yhdistyneen kuningaskunnan ulko- ja kansainyhteisöasiainministeriön varaministeriltä. Ajatuksen toteuttaminen edellyttäisi kuitenkin maakauppoja (palestiinalaisviranomaisten vanhemmat edustajat ovat sanoneet, etteivät he estä paikallisia arabeja myymästä maata samarialaisille), kulkuteiden kehittämistä ja Rauhan keskuksen rakentamista. Rahaa tarvitaan myös jätevesijärjestelmän ja terveyskeskuksen rakentamiseen. Valitettavasti palestiinalaisviranomaiset ovat tähän saakka joutuneet hylkäämään kaikki samarialaisten alueellisen kehityksen hakemukset rahan puutteesta johtuen. Israelille osoitetut hakemukset taas ovat saaneet hyvin rajoitetun vastauksen.

Tukeeko komissio ehdotusta Rauhan alueesta ja harkitseeko se suoran avustuksen myöntämistä samarialaisille, vaikkapa vain edesauttaakseen tämän saarretun yhteisön säilymistä?

Keskusteleeko komissio myös israelilaisten kanssa Garizimin vuorelle johtavalle tielle pystytetyn sulun poistamisesta?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(7. kesäkuuta 2002)

Komissio on täysin samaa mieltä siitä, että kansalaisyhteiskuntaan kuuluvat toimet ovat tärkeitä ja tehokkaita välineitä vuoropuhelun ja yhteistyön edistämisessä alueellisella tasolla Lähi-idässä ja muuallakin. Erityisesti komissio katsoo, että kansojen lähentäminen toisiinsa edellyttää nimenomaan koko Välimeren alueen kulttuuriperinteitä ja sivilisaatioita sekä kulttuurien ja uskontojen välistä vuoropuhelua ja keskinäistä kunnioitusta. Kansalaisyhteiskuntaan kuuluvia toimia pidetään erityisen hyödyllisinä välineinä Lähi-idän rauhanprosessissa.

Jatkaakseen tukeaan rauhaan pyrkivälle kansalaisyhteiskunnalle Lähi-idässä komissio päätti perustaa EU:n rauhankumppanuusohjelman. Ehdotuspyyntö julkaistaan piakkoin. Se tarjoaa samarialaisten yhteisölle mahdollisuuden hakea tukea siinä asetetuin edellytyksin.

Pääsystä Garizimin vuorelle komissio haluaisi todeta toistaneensa aina Israelin viranomaisten kanssa pidetyissä kokouksissa, että tiesulkujen ja tarkastusasemien politiikka haittaa talouden kehitystä ja rauhan saavuttamista Lähi-idässä.