KIRJALLINEN KYSYMYS P-3234/00 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle. Skotlannin länsirannikolla liikennöivät lautat.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0211 - 0211



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3234/00 esittäjä(t): Neil MacCormick (Verts/ALE) komissiolle (12. lokakuuta 2000) Aihe: Skotlannin länsirannikolla liikennöivät lautat Komission laatimien merenkulkualan valtiontukea koskevien suuntaviivojen luvun 9 viimeinen kappale ja komission vastaukset aiempiin kysymyksiini (esim. E-0999/00) Skotlannin länsirannikolla liikennöivistä lautoista huomioon ottaen kysyn komissiolta seuraavaa: 1. Mistä johtuvat epäilykset siitä, että kyseiset lauttareitit, joita ylläpitää julkisessa omistuksessa oleva Skotlannin aluehallinnon kokonaan omistama yritys, eivät kaikki olisi oikeutettuja jäsenvaltion asiasta vastaavaa virallista tahoa edustavan aluehallinnon myöntämään suhteelliseen valtiontukeen? 2. Mitä komissio pitää kohtuullisena ylärajana suhteelliselle tuelle, jota voidaan myöntää tällaisessa tapauksessa julkisen palvelun velvoitteen ylläpitämiseen? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (13. marraskuuta 2000) Kuten komissio vastauksessaan parlamentin edustajan kirjalliseen kysymykseen E-999/00(1) totesi, EY:n perustamissopimuksessa määritellään sekä puolueettomuuden periaate suhteessa yksityisen omistusoikeuden järjestelmään että yhdenvertaisuuden periaate julkisten ja yksityisten yritysten välillä. Se, että lauttapalveluja Skotlannin länsirannikolla hoitaa nykyään julkisomisteinen yhtiö, jonka omistaa kokonaan Skotlannin aluehallinto, ei näin ollen tarkoita, että tällaiset palvelut olisivat EY:n perustamissopimusten soveltamisalan ja niihin perustuvan lainsäädännön ulkopuolella. Kuten parlamentin edustaja myöntää, näihin elintärkeisiin lauttalinjoihin tarvitaan jatkuvaa tukea veronmaksajilta. Meriliikenteelle myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(2) luvussa 9 otetaan huomioon tällaisen taloudellisen korvauksen mahdollisuus, jos se liittyy suoraan palvelun tuottamisesta sen tuottajalle koituneeseen laskettuun tappioon. Suuntaviivoissa on otettu huomioon myös se, ettei taloudellisesta korvauksesta tarvitse virallisesti ilmoittaa komissiolle, jos tietyt edellytykset täyttyvät. Yksi näistä edellytyksistä on oletus julkisesta tarjouskilpailusta. Tarjouskilpailu ei täytä pelkästään syrjimättömyyden vaatimusta, joka on määritelty palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7. joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3577/92 4 artiklassa(3), vaan kilpailuttamalla markkinat varmistetaan myös, ettei korvaus ole kohtuuttoman suuri. Mikä tahansa yksityinen tai julkinen palveluntuottaja, jota tällainen tarjouskilpailuvaatimus koskee, joutuu väistämättä vastaamaan kilpailuun parantamalla johtamis- ja tuotantomenetelmiään voidakseen tehdä houkuttelevimman tarjouksen. Tämä puolestaan takaa sen, että julkisen tuen tarve vähenee ja veronmaksaja saa parhaan mahdollisen vastineen rahoilleen. Mitä tulee parlamentin edustajan pyyntöön, että komissio määrittelisi julkisen palvelun velvoitteen tukemisessa kohtuullisen ylärajan tuen osuudelle, sopiva taloudellinen korvaus riippuu varmasti kunkin reitin yksilöllisistä olosuhteista. Tämän määrittelevät tehokkaimmin ja avoimimmin markkinavoimat julkisessa tarjouskilpailumenettelyssä. (1) EYVL C 46 E, 13.2.2001, s. 102. (2) EYVL C 205, 5.7.1997. (3) EYVL L 364, 12.12.1992.