KIRJALLINEN KYSYMYS P-0980/98

esittäjä(t): Anna Karamanou (PSE) komissiolle

(18. maaliskuuta 1998)

Aihe: Lasten terveyden suojeleminen vaarallisilta leluilta

Greenpeacen tekemän tutkimuksen mukaan suuri osa pikkulapsille tarkoitetuista leluista Euroopan unionissa on valmistettu PVC:stä, josta voi vapautua myrkyllisiä kemiallisia yhdisteitä ja raskasmetalleja (kuten lyijyä ja kadmiumia), ja jotka voivat kulkeutua lapsen herkkään elimistöön. Vaikutukset kasaantuvat pikän ajan kuluessa ja aiheuttavat epänormaaleja tiloja muun muassa suvunjatkamisjärjestelmässä. Lelujen ulkopinnoilta on mitattu PVC:n hajoamisesta johtuvia kadmiumpitoisuuksia, jotka ylittävät Yhdysvalloissa sallitut pitoisuudet 460-kertaisesti.

Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä pikkulasten terveyden suojelemiseksi leluissa olevilta myrkyllisiltä aineilta ja milloin se säätää enimmäispitoisuudet PVC:n sisältämille raskasmetalleille?

Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus

(23. huhtikuuta 1998)

Tiettyjen aineiden, kuten lyijyn ja kadmiumin, elimistössä liukenemisen enimmäismääriä koskevista yksityiskohtaisista rajoituksista säädetään lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3. toukokuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 88/378/ETY(1).

Päivittäistä liukenemista koskevat rajoitukset, joista säädetään liitteessä II olevan II kohdan 3 alakohdan 2 alakohdassa, ovat kadmiumin osalta 0,6 µg (mikrogrammaa) ja lyijyn osalta 0,7 µg.

Lisäksi lelujen on "aina oltava asiaa koskevan, tiettyjä tuoteryhmiä tai tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden kieltoa, käytön rajoittamista tai merkitsemistä koskevan yhteisön lainsäädännön asettamien vaatimusten mukaisia" (liite II, II kohdan 3 alakohdan 1 alakohta). Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että leluja ei voida saattaa markkinoille, elleivät ne täytä liitteessä II säädettyjä olennaisia turvallisuusvaatimuksia, ja että lelut, jotka saattavat vaarantaa kuluttajien tai ulkopuolisten turvallisuuden tai terveyden, poistetaan markkinoilta, niiden saattaminen markkinoille kielletään tai niiden markkinoille saattamista rajoitetaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle välittömästi tällaisista toimenpiteistä.

Parlamentin jäsenen kysymyksessä mainittujen ftalaattiyhdisteiden osalta komissio viittaa vastauksiin, jotka se on jo antanut seuraaviin kysymyksiin: kysymys H-114/97, jonka esitti Tom Spencer parlamentin maaliskuun 1997 istuntojakson kyselytunnilla(2); kysymys H-423/97, jonka esitti Carlos Pimenta kesäkuun 1997 istuntojakson kyselytunnilla(3); Hiltrud Breyerin esittämät kirjalliset kysymykset 2474/97 ja 2475/97(4); ja kysymys H-921/97, jonka esitti James Fitzsimons parlamentin joulukuun 1997 istuntojakson kyselytunnilla(5).

Lisäksi ftalaattiongelmaa tutkii myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea. Komissio arvioi parhaillaan komitean ensimmäistä lausuntoa ja sen perusteella mahdollisesti tarvittavia lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimenpiteitä.

(1) EYVL L 187, 16.7.1988.

(2) Parlamentin kokousasiakirjat (maaliskuun 1997)..

(3) Parlamentin kokousasiakirjat (kesäkuun 1997).

(4) EYVL C 158, 25.5.1998.

(5) Parlamentin kokousasiakirjat (joulukuun 1997).