FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/701

(2004/C 78 E/0749)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0450/03

esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN) komissiolle

(19. helmikuuta 2003)

Aihe: Vastaanottoleirit ja orjakauppiaat

”Pendelin vastaanottoleiri Kreikassa: peltihökkeleitä jätteiden ja liejun keskellä.”” … 80 kilometrin päässä Ateenasta. Leirin ylläpidosta vastaa Maailman lääkärit -kansalaisjärjestö, joka tekee kaikkensa auttaakseen Kreikkaan tulevia epätoivoisia maahanmuuttajia, mutta turhaan, sillä maahanmuuton hyökyaalto kasvaa päivä päivältä. Afganistanilaisia, irakilaisia ja kurdeja tulee Turkkiin ja sieltä edelleen Kreikkaan, jossa heidän on eteenpäin päästäkseen maksettava mafialle vähintään 2 500 dollaria. He piiloutuvat pika-alusten kuljettamiin rekkoihin tai ruumisarkkumaisiin veneisiin.””Tämän leirin kautta on kulkenut ainakin 15 000 ulkomaalaista, ja jokaisella heistä on ollut päässään yksi ainoa ajatus: päästä oikeaan Eurooppaan.” Nämä otteet ovat 6. helmikuuta 2003 julkaistusta Panorama-lehdestä. ”Turkin kansalaisia olevien kurdien toiveidentäyteinen matka alkaa Istanbulista ja jatkuu eri teitä … Ensimmäinen tie vie Balkanin maiden poikki rekassa ja jalkaisin, ja johtaa Italiaan. Toinen tie vie Kosovoon ja Albaniaan, josta pääsee Italiaan kumiveneellä. Kolmantena vaihtoehtona on matkustaminen kehnoilla hakurahtilaivoilla Smyrnasta Calabrian rannikon suuntaan. Neljättä vaihtoehtoa kutsutaan viimeisimpien kuulopuheiden mukaan” uudeksi reitiksi”: ensin lentokoneella Tunisiaan, missä sitten noustaan Sisiliaan meneviin kalastusaluksiin. Oli valittu reitti mikä hyvänsä, maksaa” matkalippu”3 000—6 000 euroa. Hinta vaihtelee lopullisen määränpään mukaan. Rahaa liikkuu yhteensä 18 miljoonaa euroa kahdessa vuodessa. Matka maksetaan käteisellä Turkissa.” (Panorama 6. helmikuuta 2003) Tässä esitetyt lainaukset Italiassa ilmestyvästä Panorama-lehdestä kertovat liiankin hyvin niin tietyillä vastaanottoleireillä vallitsevasta alennustilasta, kurjuudesta, rappiosta, raakalaismaisuudesta ja ihmisarvon kunnioittamisen täydellisestä puutteesta, kuin siitä tosiasiastakin, että ilmiselvästi on olemassa rikollisjärjestöjä, joissa orjakauppiaat käyttävät törkeästi hyväkseen siirtymään joutuneiden henkilöiden epätoivoa.

Kysymme komissiolta:

1. Miten näiden unionin alueella sijaitsevien vastaanottoleirien olemassaolo ja niillä vallitsevat olosuhteet ovat sovitettavissa yhteen Schengenin sopimuksen maahanmuuttoa koskevien määräysten kanssa?

2. Millä keinoilla unioni voi estää sen, että näiden leirien rappiotila ja maahanmuuttajien rikollinen hyväksikäyttö kurjistavat entisestään näiden ihmisten elämää ja mitätöivät täysin heidän ihmisarvonsa?

3. Eikö komissio katso olevan tarpeellista ja suotavaa, että unionin jäseneksi pyrkivän valtion hallitukseen pyrittäisiin vaikuttamaan niin, että se yhdenmukaistaisi maahanmuuttoa koskevan lainsäädäntönsä sen kauan kaipaaman Euroopan unionin lainsäädännön kanssa, jolloin tilanne ei enää olisi sellainen, että kyseisen valtion alueella ei voida soveltaa rikoslakia edellä kuvatun kaltaisiin ilmiöihin?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(15. toukokuuta 2003)

Pöytäkirjassa Schengenin säännöstön sisällyttämiseksi osaksi Euroopan unionia edellytetään, että jäsenvaltioiden on karkotettava henkilöt, jotka eivät täytä tai eivät enää täytä lyhyen oleskelun edellytyksiä, joita sovelletaan, silloin kun kyseiset henkilöt eivät ole lähteneet maasta vapaaehtoisesti, tai jos voidaan olettaa, etteivät he tee näin, tai jos heidän on lähdettävä välittömästi kansallisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vuoksi. Näiden määräysten täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltiot voivat ottaa laittomasti maassa olevia henkilöitä säilöön tai vaatia heitä asumaan tietyllä alueella.

Kuten Poli Bortonen kirjalliseen kysymykseen E-0431/03 (1) annetussa vastauksessa todettiin, neuvosto antoi 28. helmikuuta 2002 laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisön politiikasta 15. marraskuuta 2001 annetun komission tiedonannon (2) mukaisesti laitonta maahanmuuttoa koskevan toimintasuunnitelman (3). Lisäksi neuvosto antoi 13. kesäkuuta 2002 suunnitelman jäsenvaltioiden ulkorajojen hallinnasta komission samasta aiheesta 7. toukokuuta 2002 antaman tiedoannon mukaan (4). Toteuttamalla nämä toimenpiteet asianmukaisesti voidaan vähentää laittomien maahanmuuttajien määrää ja keventää pitkällä aikavälillä kysymyksessä kuvailtujen keskusten ja leirien taakkaa.

Lisäksi on korostettava, että jos kyseiset henkilöt olisivat hakeneet tai hakisivat turvapaikkaa Kreikasta, komissio ei voisi ryhtyä toimiin kuten esimerkiksi pyytää tietoja Kreikan viranomaisilta EY:n perustamissopimuksen 63 artiklan mukaisten säännösten perusteella, sillä tällaisia säännöksiä ei ole.

Neuvosto antoi 27. tammikuuta 2003 direktiivin 2003/9/EY, jossa säädettiin turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista (5). Jäsenvaltioiden on kuitenkin vielä saatettava säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Direktiivillä pyritään parantamaan huomattavasti turvapaikanhakijoiden vastaanotto-olosuhteita ainakin tietyissä jäsenvaltioissa. Kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet periaatteen, jonka mukaan hädänalaisilla turvapaikanhakijoilla, jotka saavat odottaa maassa menettelyjen tuloksia, on oikeus vastaanotto-olosuhteisiin (kuten majoitukseen, ruokaan, vaatteisiin ja päivärahaan). (Vastaanotto-olosuhteet voidaan kuitenkin evätä, jos turvapaikkahakemusta ei jätetä heti, kun sen jättäminen on kohtuudella mahdollista). Turvapaikanhakijoilla on oikeus kaikissa jäsenvaltioissa asianmukaiseen terveydenhuoltoon, tietoon, tietomateriaaliin ja opetukseen sekä tietyissä rajoitetuissa tapauksissa pääsyyn työmarkkinoille. Jäsenvaltioiden olisi myös sitouduttava varmistamaan asianmukainen ohjaus, seuranta ja vastaanotto-olosuhteiden valvonta. Määräaika säännösten saattamiselle osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä on 6. helmikuuta 2005.

Tältä osin on syytä panna merkille, että Kreikan viranomaiset käyttävät suurimman osan Euroopan pakolaisrahaston varoistaan turvapaikanhakijoiden vastaanottovalmiuksien parantamiseen ja tehostamiseen. Vuoden 1998 jälkeen useat kansalaisjärjestöt ovat parantaneet majoituksen ja ruuan tarjoamista ja taanneet sen turvapaikanhakijoille Kreikassa (muun muassa EL.IN.AS:n johtamassa Aspropyrgosin keskuksessa, Kreikan Punaisen Ristin johtamassa Nea Makrin majoituskeskuksessa ja Maailman lääkärit -järjestön johtamassa turvapaikanhakijoiden yömajassa Ateenan keskustassa).

Turkilla on hakijamaana liittymistä edeltävä kumppanuus, ja se on hyväksynyt yhteisön säännöstön hyväksymistä koskevan kansallisen ohjelman. Ohjelmassa Turkki velvoitetaan luonnollisesti saattamaan vähitellen muuttoa, turvapaikkaa ja rajavalvontaa koskeva lainsäädäntönsä yhteisön säännöstön mukaiseksi. Turkin viranomaiset perustivat vuonna 2002 muuttoa, turvapaikkaa ja rajavalvontaa käsitteleviä yksiköiden välisiä työryhmiä, joiden tehtävänä oli laatia strategiat, joilla vahvistetaan yksityiskohtainen suunnitelma lainsäädännön muuttamisesta yhteisön säännöstön mukaisesti näillä alueilla. Muuttoa ja rajavalvontaa koskevat strategiat julkaistaan pian. Turkin viranomaiset ovat myös päättäneet laatia muuttoa, turvapaikkaa ja rajavalvontaa koskevat toimintasuunnitelmat. Suunnitelmissa vahvistetaan yksityiskohtainen aikataulu, jonka mukaisesti lainsäädäntö, institutionaaliset uudistukset, koulutus ja investoinnit saatetaan yhteisön säännöstön mukaisiksi. Komissio tukee toimintaohjelmien laatimista ja toteuttamista kahdella ”kaksois-hankkeella”, jotka aloitetaan vuonna 2003. Lisäksi komissio ja Turkki aloittavat kesäkuussa 2002 neuvottelut erityisestä laitonta maahanmuuttoa koskevasta toimintasuunnitelmasta, ja neuvottelut on tarkoitus saattaa pian loppuun.

(1) EUVL C 51 E, 26.2.2004, s. 24.

(2) KOM(2001) 672 lopullinen.

(3) EYVL C 142, 14.6.2002.

(4) KOM(2002) 233 lopullinen.

(5) EUVL L 31, 6.2.2003.