KIRJALLINEN KYSYMYS P-1769/01

esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle

(12. kesäkuuta 2001)

Aihe: Verkkokauppa ja alkuperänimitysten suojaaminen

Globalisoituminen ja verkkokauppa uhkaavat teollis- ja tekijänoikeuksia ja tuotteiden tyypillisiä nimityksiä siinä määrin, että niiden suojaamista ei voida enää lykätä. Tyypilliset italialaiset tuotteet ovat vaarassa, kun Internetissä myydään alueellisten tuotteiden jäljitelmiä ilman valvontaa ja rajoituksia.

Tarvitaan sääntöjä hillitsemään epäreilua kauppaa, joka vääristää kansainvälistä kilpailua, petkuttaa kuluttajia ja aiheuttaa tuottajille vahinkoa. Yhteisöjen tuomioistuimen 6. kesäkuuta antama päätös saattaa olla ratkaiseva muun muassa parmesaanijuuston, kinkun, gorgonzola-juuston, viinin ja oliiviöljyn tulevaisuudelle.

Tyypillisiin tuotteisiin kohdistuvaa epäreilua kauppaa käydään hetkellä, jolloin keskustelu yhteisön maatalouspolitiikan uudistamisesta on käynnissä, ja tällainen kauppa hyödyttää tuotteita, joiden alkuperä on epäilyttävä ja laatu kyseenalainen. Mitä Euroopan komissio aikoo tehdä taatakseen sellaisten säännösten soveltamisen, joilla voidaan varmistaa korkealaatuisten maatalouden elintarviketuotteiden laillinen kauppa ja suojella tällä alalla toimivia pk-yrityksiä ja käsityöläisyrityksiä?

Komissio viittaa edelliseen kysymykseeni (P-0724/01(1)) antamassaan vastauksessa neuvoston asetukseen N:o 2081/92(2) (oikeuskehys, joka suojelee kuluttajia petkutuksilta ja tuottajia väärennöksiltä sekä suojaa maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alkuperänimityksiä ja maantieteellisiä nimityksiä yhteisössä), mutta miksei kyseistä asetusta sovelleta? Onko asetus kenties riittämätön?

(1) EYVL C 235 E, 21.8.2001, s. 240.

(2) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(30. heinäkuuta 2001)

Heinäkuun 14 päivänä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 vahvistetaan säännökset maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta.

Kuten komission vastauksessa Luigi Vincin ja Fausto Bertinottin kirjalliseen kysymykseen E-0794/01(1) jo todetaan, kyseisen asetuksen mukainen rekisteröinti antaa tuottajille yksinoikeuden tuotteiden rekisteröidyn nimen käyttöön. Kyseessä on teollisoikeus.

Yksinoikeudelle on tyypillistä se, etteivät muut kuin asianomaiset tuottajat saa käyttää rekisteröityä nimeä. Asetuksen 13 artiklassa määritellään tarkasti, mitä käyttämisellä tarkoitetaan ja määritellään lisäksi oikeudenomistajien valtuudet. Valtuudet ovat laajat. Kielto koskee kaikkia toimia, joissa viitataan millään tavalla suojattuun maantieteelliseen merkintään sen maineen hyödyntämiseksi epäoikeutetusti. Asetuksessa vahvistetaan siten lujasti tuotteidensa rekisteröidyn nimen käyttöön oikeutettujen tuottajien asemaa.

Asetuksessa kielletään erityisesti seuraavat toimet:

- rekisteröidyn nimen mikä tahansa suora tai epäsuora kaupallinen käyttö tuotteista, joita rekisteröinti ei koske mutta jotka ovat rekisteröityyn tuotteeseen verrattavia tuotteita tai jotka hyödyntävät suojatun nimen mainetta

- mikä tahansa väärinkäyttö, jäljittely tai mielleyhtymä, vaikka tuotteen todellinen alkuperä ilmoitettaisiinkin tai suojattu nimi on käännetty tai sen yhteydessä käytetään ilmausta laatu, tyyppi, menetelmä, tuotettu kuten, jäljitelmä tai muuta vastaavaa ilmausta

- minkä tahansa väärän tai harhaanjohtavan tiedon antaminen tuotteen lähtöpaikasta, alkuperästä, laadusta tai olennaisesta ominaisuudesta tuotteen ulko- tai sisäpakkauksessa, mainosmateriaalissa tai tuotteeseen liittyvissä asiakirjoissa, ja tuotteen pakkaaminen sen alkuperästä väärän mielikuvan antavaan pakkaukseen

- mikä tahansa muu toimi, jonka voidaan katsoa antavan harhaanjohtavan kuvan tuotteen oikeasta alkuperästä.

Jotta valmistajat voisivat kuitenkin sopeutua näihin sääntöihin, asetuksessa säädetään siirtymäkauden järjestelyistä erityistapauksissa: jäsenvaltiot voivat säilyttää kansalliset järjestelmät, joissa sallitaan yksinkertaistettua menettelyä noudattaen rekisteröityjen nimien käyttö enintään viisi vuotta rekisteröinnin julkaisupäivästä. Siirtymäkausi voidaan myöntää myös tietyissä tapauksissa tavanomaista menettelyä noudattaen rekisteröidyille nimille. Sen vuoksi joissakin tapauksissa tiettyjen nimitysten käyttö on sallittu tilapäisesti tuotteissa, jotka eivät vastaa rekisteröidyn tuotteen ominaisuuksia.

Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 luodaan hyvin järjestelmällinen ja luja oikeuskehys, joka suojaa tuottajia kaikilta väärinkäytöksiltä.

Mikään takuu ei ole tietenkään pätevä ilman tarkastusjärjestelmää. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltiot vastaavat tarkastuksista, ja että niillä on hieman liikkumavaraa omien järjestelmiensä toteuttamisessa. Asetuksen 10 artikla liittyy kuitenkin vain rekisteröityjen nimitysten valvontaan eikä koske nimitysten laitonta käyttöä. Asetuksen mukaisesti myönnettyjen omistusoikeuksien täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle, ja kansalliset tuomioistuimet voivat päättää kyseisten omistusoikeuksien rikkomuksista.

Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 antama suoja pätee vain yhteisössä, lukuun ottamatta kahdenvälisiä ja monenvälisiä sopimuksia.

Lisäksi komissio on kannustanut aktiivisesti keskusteluja, jotka koskevat teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista (TRIPS) tehdyn sopimuksen mukaisen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden nykyisen suojan parantamista.

(1) EYVL C 350 E, 11.12.2001, s. 37.