ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/727

(2004/C 84 E/0818)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1939/03

esittäjä(t): Giles Chichester (PPE-DE) komissiolle

(13. kesäkuuta 2003)

Aihe: Komission neljännesvuosikatsaukset ja Small Business Europe: valtion rahoittamien kansallisten elinten osallistuminen komission tilaisuuksiin

Onko komissio tietoinen, että Small Business Europe -niminen organisaatio, joka on edustavinaan Ison-Britannian pienyrityksiä, onkin itse asiassa maan työväenpuolueen hallituksen perustama elin, jota rahoitetaan veronmaksajien rahoilla ja jolla ei ole mitään valtuuksia edustaa todellisia pienyrityksiä eikä sektoria yleensäkään? Voisiko komissio kertoa, kuinka monta Small Business Europen kaltaista valtion rahoittamaa kansallista elintä on kutsuttu osallistumaan eurooppalaisille pk-yrityksille ja niiden etujärjestöille tarkoitettuihin komission neljännesvuosittaisiin tiedotustilaisuuksiin ja miksi? Jos komissio kutsuu kansallisia organisaatioita, miksi se ei kutsu niitä brittiläisiä järjestöjä, jotka todellakin edustavat todellisia pienyrityksiä?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(30. kesäkuuta 2003)

Yritystoiminnan pääosasto kutsuu yhteyksien edistämistä alan sidosryhmiin koskevan strategiansa mukaisesti useita eurooppalaisia ja kansallisia liike-elämän järjestöjä, joilla on asiaa koskevia laaja-alaisia tai alakohtaisia etunäkökohtia, tiedotustilaisuuksiin, seminaareihin ja konferensseihin. Järjestöjä rahoitetaan erilaisista lähteistä.

Viimeisimmässä suuressa konferenssissa (”Teollisuuden kilpailukyky laajentuneessa unionissa”, 21. tammikuuta 2003) oli edustettuina yli 200 tällaista liike-elämän järjestöä sekä osallistujia ammattiliitoista, ympäristön- ja kuluttajansuojelualan järjestöistä, hallituksista ja yrityksistä.

Yritystoiminnan pääosasto kutsuu myös useita kertoja vuodessa koolle voittoa tavoittelemattomista pysyvistä järjestöistä koostuvan ryhmän, joka edustaa yrityksiä, ammattiyhdistyksiä tai työnantajia ja jonka toiminta on laaja-alaista tai monialaista, tietyn taloudellisen sektorin toiminnan ylittävää. Suurimmalla osalla näistä järjestöistä on kansallisia jäsenorganisaatioita useissa Euroopan valtioissa, ja toisinaan myös nämä osallistuvat kokouksiin. Noin puolet mukaan kutsutuista järjestöistä edustaa joko kokonaan tai osittain pk-yrityksiä. Täydellinen luettelo järjestöistä on komission Coneccs-tietokannassa osoitteessa: (http://europa.eu.int/comm/civil_society/coneccs/index_en.htm). Kokouksen osanottajat löytyvät kohdasta ”consultation with business organisations (yritysjärjestöjen kuuleminen)”. Mukana on tällä hetkellä 26 organisaatiota, niiden joukossa Small Business Europe -niminen organisaatio.

Komissio on tietoinen siitä, että Small Business Europe -organisaatiota rahoittaa tällä hetkellä Small Business Service, Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja teollisuusministeriön alainen virasto. Small Business Europe tekee tiivistä yhteistyötä Yhdistyneen kuningaskunnan pk-yrityksiä edustavien monialaisten organisaatioiden kanssa. Se esittää niiden näkemyksiä Euroopan tasolla ja komission käsityksen mukaan myös kuulee niitä säännöllisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/510

(2004/C 78 E/0531)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3288/03

esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE) komissiolle

(5. marraskuuta 2003)

Aihe: Yritysten sijoittautumisongelmat Losserin kunnassa

Losserin kunta Alankomaissa sijaitsee Saksan rajalla. Kyseisellä kunnalla on tätä nykyä suuria yritysten sijoittautumista koskevia ongelmia. Alankomaiden puolella on erittäin vaikeaa hankkia pieniä teollisuustontteja. Saksan puolella on toisaalta saatavilla teollisuustontteja. Losserin kunnan yrittäjät, jotka haluavat käynnistää yrityksen rajan toisella puolella, törmäävät siellä kuitenkin erilaiseen lainsäädäntöön, joka tekee sijoittautumisesta sinne erittäin hankalan. Voimassa olevassa Alankomaiden ja Saksan alueellisten viranomaisten rajat ylittävää yhteistyötä koskevassa Anholtin sopimuksessa ei mainita Saksan ja Alankomaiden säädäntöjen yhdenmukaistamista eikä siinä anneta mahdollisuutta valita. Rajat ylittävien teollisuusalueiden kehittäminenkään ei ole mahdollista, koska Alankomaiden aluesuunnitelmassa sellaisia ei sallita.

Olen aiemminkin katsonut, että raja-alueet ovat yhdentyneen Euroopan koekenttiä ja että nimenomaan raja-alueilla olisi eurooppalaisen yhteistyön ilmennyttävä konkreettisella tavalla lainsäädäntöjen ja julkisten palvelujen yhdenmukaistamisen kautta.

1. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että nimenomaan raja-alueilla olisi edistettävä yritysten sijoittautumista maan rajan viereen tai sen yli?

2. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että lainsäädännön tekeminen joustavammaksi ja yhdenmukaisemmaksi edellä mainituilla alueilla on erittäin tärkeää ja onko komissio valmis ehdottamaan aloitteita jäsenvaltioiden kannustamiseksi kyseisen päämäärän saavuttamiseen?

Michel Barnier'n komission puolesta antama vastaus

(23. joulukuuta 2003)

1. Interreg-yhteisöaloitteen suuntaviivojen mukaisesti yrittäjyyden kannustaminen, pienten yritysten kehittäminen ja paikallista työllisyyttä edistävät aloitteet kuuluvat Euroopan unionin rajaseutuyhteistyö-ohjelmien ensisijaisiin tavoitteisiin.
—

Bioturvallisuuden alalla komissio on perustanut biologisten ja kemiallisten aineiden työryhmän (BICHAT) käsittelemään erityisesti biologisten ja kemiallisten aineiden tarkoituksellisen levittämisen aiheuttamia terveysuhkia. Työryhmä on ottanut käyttöön pysyvän valmiustilassa olevan tiedonvaihtojärjestelmän, joka yhdistää toisiinsa kansalliset viranomaiset yhteisön tasolla ja jonka tarkoitus on levittää turvallista tietoa, jotta varmistetaan uhkiin reagoiminen ajoissa. — Terveyden alalla komissio on vuodesta 2002 lähtien toteuttanut yhteistyöohjelmaa, jossa keskitytään biologisiin ja kemiallisiin iskuihin valmistautumiseen ja reagoimiseen (terveysturvallisuus). Ohjelma sisältää 25 toimenpidekokonaisuutta, jotka on ryhmitelty seuraavien neljän tavoitteen mukaan: a) Luodaan tiedonvaihto-, konsultaatio- ja koordinointimekanismi terveyteen liittyvien kysymysten käsittelemiseksi iskujen yhteydessä. b) Luodaan EU:n laajuiset valmiudet, joiden avulla voidaan ajoissa havaita ja tunnistaa iskuissa mahdollisesti käytettävät biologiset ja kemialliset aineet sekä tehdä tarvittaessa nopeat tilanne-määritykset ja luotettavat diagnoosit. c) Luodaan varasto- ja terveyspalvelutietokanta sekä valmiusjärjestelmä, joiden avulla saadaan käyttöön lääkkeitä ja terveydenhuollon asiantuntijoita sellaisissa tapauksissa, joissa on tehty terrori-isku tai joissa sitä pidetään mahdollisena. d) Laaditaan sääntöjä ja levitetään ohjeita siitä, miten iskujen yhteydessä on toimittava terveydenhuollon osalta, sekä siitä, miten koordinoidaan EU:n vastatoimia ja yhteyksiä yhteisön ulkopuolisiin maihin ja kansainvälisiin järjestöihin. Ohjelman toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä on raportoitu komission tiedonannossa (4).
1. ja 2.

Komissio ei pysty mitenkään vahvistamaan, että suuntauksena olisi yksinomaan englannin käyttäminen työkielenä sen töiden sisäisessä järjestelyssä. Ensinnäkin Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä annetun asetuksen N:o 1/58 (1) mukaan kaikki viralliset kielet ovat myös työkieliä (1 artikla) ja sen vuoksi niiden käyttöön toimielimissä on sama oikeus. Toisaalta on tavallista, että käytännön syistä komission henkilöstö käyttää tiettyjä kieliä toisia kieliä enemmän päivittäisessä toiminnassaan. Näissä käytännöissä kuitenkin noudatetaan kielten tasavertaisuutta virallisina kielinä ja työkielinä. Komissio ei aio ottaa käyttöön erityistä järjestelmää, jolla suosittaisiin yhden tai useamman kielen käyttöä komission yksiköissä. Henkilöstösääntöjen 28 artiklan f alakohdan nojalla yksi palvelukseenoton yleisistä edellytyksistä on, että hakijalla on ”perusteellinen kielitaito yhdessä yhteisön kielessä ja tehtäviensä hoitamiseen riittävä kielitaito toisessa yhteisön kielessä”. Hallinnonuudistuksen yhteydessä komissio on ehdottanut toimenpiteitä monikielisyyden edistämiseksi: palvelukseenottoajankohtana omatun toisen kielen kielitaidon lisäksi komissio ottaa ensimmäisessä työsuhteen alkamisen jälkeisessä ylennysmenettelyssä huomioon kolmannen kielen taidon. Tässä yhteydessä komissio haluaa muistuttaa myös siitä, että sen painopisteenä on nykyisin tarjota intensiivikielikursseja, joiden avulla on mahdollista täydentää sellaisten virkamiesten kielitaitoa, joilla ei ole tarpeellista kielitaitoa niissä kielissä, joita käytetään eniten erityiskoulutuksessa (muu kuin kielikoulutus).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/18

(2004/C 78 E/0018)

KIRJALLINEN KYSYMYS P-0487/03

esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle

(17. helmikuuta 2003)

Aihe: El-Koshehia koskeva tuomio

Vastauksessaan 17. tammikuuta 2003 esittämääni kirjalliseen kysymykseen E-3652/02 (1) komissio toteaa, että Egyptin viranomaisten ensimmäiset toimet, joiden tarkoituksena oli rauhan palauttaminen alueelle ja väkivaltaisuuksista vastuussa olevien henkilöiden vieminen oikeuteen, vaikuttivat rohkaisevilta.

Tietääkö komissio, että poliisi ei puuttunut tapahtumien kulkuun tammikuussa 2000 El-Koshehin väkivaltaisuuksien aikana? Onko komissio ottanut Egyptin viranomaisten kanssa esille poliisin roolin asiassa?

Tietääkö komissio, että 27. helmikuuta 2003 annetaan tuomio, joka koskee tammikuun 2000 väkivaltaisuuksia El-Koshehissa?

Aikooko komissio olla läsnä, kun tuomio julistetaan? Voiko komissio antaa asiasta selonteon?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(18. maaliskuuta 2003)

Komission käsityksen mukaan turvallisuusjoukot siirrettiin nopeasti muualta El Khoshehiin palauttamaan lakia ja järjestystä, koska nähtävästi oli todettu, että El Khoshehin paikallinen poliisi ei siihen pystynyt. Lisäksi kylissä vieraili lähes heti ministereitä ja korkeita virkamiehiä, jotka halusivat näin rauhoittaa tilannetta ja vakuuttaa, että väkivaltaisuuksista vastuussa olevat saatetaan oikeuteen. Nämä välittömät reaktiot poikkesivat voimakkaasti ja myönteisesti El Khoshehin edellisten tapahtumien jälkeisistä virallisista reaktioista, mutta paikallisten turvallisuusjoukkojen käyttäytyminen antaa silti aiheen kysymyksiin.

Komissio on tietoinen siitä, että ensimmäisessä oikeudenkäynnissä annetut alustavat tuomiot olivat monien koptikommentaattoreiden mielestä riittämättömät verrattuina vakuutteluihin, joiden mukaan syyllisten oli määrä maksaa rikoksistaan. Uudessa oikeudenkäynnissä 27. helmikuuta 2003 annettu tuomio (vain kaksi vastaajaa tuomittiin, kun ensimmäisessä oikeudenkäynnissä tuomittujen määrä oli neljä) saattaa jälleen johtaa tuomioistuimen arvosteluun, vaikka jotkin ihmisoikeustahot ja koptilähteet suhtautuvat varoen arvioihin, joiden mukaan tuomioistuin olisi ollut puolueellinen vastaajien hyväksi. Kyseessä on siviili-tuomioistuin eikä sotilastuomioistuin tai poikkeusoloissa koolle kutsuttu tuomioistuin, ja on täysin mahdollista, että yleinen syyttäjä vie päätöksen korkeimpaan oikeuteen sen jälkeen, kun tuomion antanut tuomari on julkaissut päätöksen perustelut.

Vaikka komissio ei ollut läsnä tuomioistuimessa, Kairossa sijaitsevat komission lähetystö ja unionin jäsenvaltioiden suurlähetystöt ovat seuranneet ja tulevat seuraamaan tapausta tarkkaan. Tarvittaessa toteutetaan yhteydenottoja tavanomaisen käytännön mukaisesti.

(1) Katso sivu 9.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/645

(2004/C 78 E/0685)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3792/03

esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle

(11. joulukuuta 2003)

Aihe: Pesaro-Urbinon kunnalle Tempus III -ohjelmasta myönnettyjen varojen tämänhetkinen tilanne

Komissio vastasi kysymykseen E-1168/03 (1), jossa tiedusteltiin, onko Pesaro-Urbinon kunta esittänyt Tempus III -ohjelmaa koskevia hankkeita ja saanut rahoitusta kyseisiin hankkeisiin, ettei kunta ollut 8. toukokuuta 2003 mennessä esittänyt minkäänlaisia hankkeita.

Onko komissio tietoinen, onko kyseinen kunta esittänyt edellä mainitun päivämäärän jälkeen hankkeita, saanut niihin rahoitusta sekä käyttänyt mahdollisia varoja?

Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus

(29. tammikuuta 2004)

On otettava huomioon, että kunnille ei voida myöntää tukea Tempus-ohjelmasta. Sen puitteissa on kuitenkin maaliskuusta 2003 esitetty useita ehdotuspyyntöjä, joista viimeisin on laadittu 15. joulukuuta 2003. Urbinon yliopisto (Università degli studi di Urbino) on jättänyt näiden ehdotuspyyntöjen osalta hakemuksensa, johon osallistuu yliopistoja Espanjasta, Marokosta ja Maltasta. Valintamenettely on käynnistynyt, ja lopullinen päätös tehdään kesäkuussa 2004. Hankkeet voidaan aloittaa lukuvuonna 2004—2005.

Tempus-ohjelman puitteissa rahoitettuun hankkeeseen osallistuu yleensä useita yliopistoja EU:n jäsenmaista ja kumppanimaista. Kyseiset hankkeet koskevat korkeakoulutuksen kehittämistä ja uudistamista näissä maissa, jotka ovat yhteisön rahoituksen lopullisia edunsaajia.

(1) EUVL C 242 E, 9.10.2003, s. 184.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/585

(2004/C 78 E/0619)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3553/03

esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle

(1. joulukuuta 2003)

Aihe: Kadonneet kyproslaiset

Vaalipiirissäni toimiva ryhmä ”Organisation of Relatives of Missing Cypriotes” (Yhdistynyt kuningaskunta) haluaa tietää, miten Kyproksella kadonneiden henkilöiden tapausten ratkaisussa on edetty.

Katsooko komissio, että Turkin hallitus voisi painostaa enemmän kyproksenturkkilaisia johtajia noudattamaan ihmisoikeuksiin liittyviä velvoitteitaan ja vastuitaan? Jos näin on, voiko komissio täsmentää, otetaanko tämän asia osaksi Turkin liittymisneuvotteluja?

Günter Verheugenin komission puolesta antama vastaus

(29. tammikuuta 2004)

Glafkos Clerides ja Rauf Denktash tapasivat kesä- ja heinäkuussa 2002 käydäkseen läpi kadonneita henkilöitä koskevia ehdotuksia. Tapaamisen pohjana oli heidän välillään 31. heinäkuuta 1997 tehty sopimus. Kyproksen kreikkalainen yhteisö jatkoi ohjelmaansa, joka koski ruumiiden kaivamista haudasta ja niiden tunnistamista sen hallitsemilla alueilla. Tutkimukset suorittaa Yhdysvaltain rahoittama kummankin yhteisön neurologian ja genetiikan instituutti (Institute for Neurology and Genetics). Kyproksen turkkilainen yhteisö ei ole vielä nimennyt tutkijoita, jotka työskentelisivät instituutissa.

Tasavallan hallitus hyväksyi 30. huhtikuuta 2003 Kyproksen turkkilaisia koskevia toimenpiteitä ja ilmoitti useista toimenpiteistä, jotka koskivat kadonneiden ja tapettujen Kyproksen turkkilaisten sukulaisia. Toimenpiteillä turvataan muun muassa tiedonsaanti, kadonneiden henkilöiden sukulaisten ja hallituksen virkamiesten väliset tapaamiset, hautapaikkojen tutkimuskaivaukset ja järjestelyt DNA-pankin perustamiseksi. Tasavallan hallitus julkaisi Kyproksen turkkilaisissa sanomalehdissä 14. kesäkuuta 2003 luettelon viidestäsadasta Kyproksen turkkilaisesta, joiden tapaukset on luovutettu kadonneita henkilöitä käsittelevän komitean CMP:n (Committee of Missing Persons) tutkittavaksi. Komissio on myös saanut tietää, että hallituksen viranomaiset ovat virallisesti ilmoittaneet 201 kadonneen Kyproksen turkkilaisen kohtalosta Punaisen Ristin kansainväliselle komitealle.

Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri Kofi Annan kehotti 3. joulukuuta 2003 päivätyssä kirjeessään Tassos Papadopoulosia ja Rauf Denktashia kutsumaan omaa yhteisöään edustavat CMP:n jäsenet viralliseen tapaamiseen, jotta komitean työ saataisiin uudelleen käyntiin.

Turkin osalta komissio on toistuvasti todennut Turkille, että sen on pyrittävä vaikuttamaan Kyproksen turkkilaisen yhteisön johtajiin, jotta saadaan aikaan kokonaisvaltainen ratkaisu. Koska saaren pohjoisosassa on muodostettu uusi ”hallitus” oppositiojohtaja Talatin johdolla, lähikuukausina on otollinen hetki löytää ratkaisu Annanin suunnitelman pohjalta. Jos ratkaisu saadaan aikaan Annanin suunnitelman pohjalta, arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema kysymys ratkaistaan asiaa koskevien määräysten perusteella.
2.

Vuonna 2003 sellaisten hankkeiden osuus, joissa rahoitusta myönnettiin suoraan kansalaisjärjestöille, on noin 35 prosenttia. Kaudella 1992—2001 kansalaisjärjestöjen osuus oli keskimäärin noin 25 prosenttia. Lukujen vertailu osoittaa, että kansalaisjärjestöjen osuus on vakaa tai kasvamassa. Viranomaiset (paikalliset ja kansalliset) ovat kuitenkin edelleen Luonnon LIFE -ohjelman tärkein edunsaajaryhmä, jonka osuus oli keskimäärin 73 prosenttia vuosina 1992—2001. On myös huomattava, että kansalaisjärjestöt ovat hyvin usein yhteistyökumppaneina viranomaisten vetämissä hankkeissa, mikä kasvattaa järjestöjen todellista osuutta Luonnon LIFE -ohjelman talousarviosta. Suunniteltu voimassaoloajan pidennys ei myöskään rajoita kansalaisjärjestöjen mahdollisuuksia tehdä ehdotuksia Luonnon LIFE -hankkeiksi, ja komissio odottaa niiden osallistuvan edelleen aktiivisesti Luonnon LIFE -hankkeiden toteutukseen.
3.

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/33/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, liitteessä I olevassa 9 kohdassa mainitaan vaarallisten jätteiden poistolaitokset, joissa jätteet hävitetään polttamalla, kemiallisen käsittelyn avulla tai sijoittamalla kaatopaikalle. Kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan direktiivin liitteessä I lueteltujen hankkeiden ympäristövaikutukset on arvioitava. Komissiolla ei ole käytössään tietoja, joiden perusteella voisi päätellä, että Larymnan myrkyllisten jätteiden käsittelylaitosta koskevan hankkeen yhteydessä olisi rikottu asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. Jos arvoisalla parlamentin jäsenellä on hallussaan tietoja, joilla voidaan osoittaa direktiivin 85/337/ETY rikkominen, häntä pyydetään toimittamaan ne komissiolle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/155

(2004/C 70 E/161)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2888/03

esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle

(29. syyskuuta 2003)

Aihe: Lennot saarille ja julkista palvelua koskeva julistus

Monille yhteisön kansalaisille lentoyhteys Baleaareille on ovi lomanviettoon. Saarten asukkaille lentoliikenne taas on välttämätöntä mantereelle pääsemiseksi.

Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 (1) 4 artiklassa sanotaan seuraavaa: ”Neuvoteltuaan muiden asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa ja annettuaan tästä tiedon komissiolle ja kyseistä reittiä liikennöiville lentoliikenteen harjoittajille jäsenvaltio voi alueellaan asettaa julkisen palvelun velvoitteen syrjäistä tai kehitysaluetta palvelevalle lentoasemalle suuntautuvalle säännölliselle lentoliikenteelle tai alueelliselle lentoasemalle suuntautuvalle vähäliikenteiselle reitille, jos näitä reittejä pidetään ehdottoman välttämättöminä lentoaseman sijaintialueen taloudelliselle kehitykselle, sikäli kuin tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että säännöllinen lentoliikenne tuolla reitillä on riittävää ja täyttää sellaiset jatkuvuutta, säännöllisyyttä, kapasiteettia ja hintoja koskevat vaatimukset, joita liikenteenharjoittaja ei täyttäisi jos saisi ajatella yksinomaan kaupallisia etujaan.”

Katsooko komissio, että voisi olla esteitä sille, että Espanjan hallitus julistaisi yleisen edun mukaisiksi lennot, jotka yhdistävät Menorcan, Eivissan ja Palman lentokentät Iberian niemimaan kanssa?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(11. marraskuuta 2003)

Päätös yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille 23. heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 4 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisen julkisen palvelun velvoitteen asettamisesta kuuluu kyseisen jäsenvaltion toimivaltaan. Kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio voi arvioida julkisen palvelun velvoitteen yhdenmukaisuuden asetuksen kanssa analysoituaan kyseisen jäsenvaltion toimittamien tietojen perusteella velvoitteen asettamisen jälkeen.

(1) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 8.
—

Mihin toimenpiteisiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä edistääkseen ja tehdäkseen tunnetuksi Eures-verkkoa? Onko komissio jo suositusten mukaisesti ottanut yhteyttä lehtiin? Jos on, miten yhteydenottoihin on reagoitu?
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 70/135

(2004/C 70 E/138)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2754/03

esittäjä(t): Samuli Pohjamo (ELDR) komissiolle

(15. syyskuuta 2003)

Aihe: Komission kielenkääntäjien työskentelymahdollisuudesta kotimaissaan

Minulle on esitetty ajatus komission kielenkääntäjien nykyistä joustavammasta mahdollisuudesta työskennellä kotimaassaan. Nykytekniikalla tämä on täysin mahdollista. Komission virka- ja sopimussuhteisten kielenkääntäjien keskuudessa ”pakollisen” sijoittumisen Brysseliin on koettu huonontavan elämisen laatua.

Erityisen ongelmallisiksi on koettu asumiskustannusten määrä sekä suurkaupunkimiljööseen asettumisesta aiheutuvat vaikeudet henkilökohtaisessa elämässä. On myös huomattava, että kielenkääntäjien työskentely kotimaissaan vähentäisi komissiolle aiheutuvia kustannuksia. Kielenkääntäjien kulttuurintuntemuksen säilyttämiseksi, ja sitä kautta ammattitaidon ylläpitämiseksi pysyvämpi oleskelu kotimaassa olisi niin ikään erityisen tärkeää.

Kysynkin komissiolta, voidaanko kielenkääntäjien työskentelyä joustavoittaa nykyisestä mahdollistamalla pääsääntöinen työskentely kotimaasta käsin?

Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus

(25. marraskuuta 2003)

Komissio ymmärtää arvoisan parlamentin jäsenen mielipiteen, mutta sen on todettava, että kääntäjinä työskentelevillä virkamiehillä on samat oikeudet ja velvollisuudet kuin muillakin virkamiehillä ja heidät on otettu työhön samoilla Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja muuhun henkilöstöön sovellettavien asetusten ja määräysten mukaisilla ehdoilla. Näin ollen heidän on noudatettava henkilöstösääntöjen 20 artiklaa, jossa säädetään, että:

Virkamiehen on asuttava asemapaikassaan tai sellaisen välimatkan päässä siitä, ettei välimatka häiritse hänen tehtäviensä hoitamista.

Niinpä ei normaalisti pidettäisi henkilöstösääntöjen mukaisena, että virkamiesten, jotka eivät ole kotoisin siitä maasta, jossa he työskentelevät, sallittaisiin työskennellä kotimaastaan käsin vakinaisessa, kokopäiväisessä työsuhteessa. Sama järjestely koskee myös kääntäjiä, jotka on otettu palvelukseen erikoistapauksissa ylimääräisiksi tai väliaikaisiksi toimihenkilöiksi.

Komissiolla ei ole aikomusta poiketa tästä järjestelystä etätyön käyttöönoton yhteydessä.