KIRJALLINEN KYSYMYS P-1903/02 esittäjä(t): Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle. Nuorten työttömyys ja nuorisopolitiikka — Kreikan tapaus.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0245 - 0245



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1903/02 esittäjä(t): Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) komissiolle (25. kesäkuuta 2002) Aihe: Nuorten työttömyys ja nuorisopolitiikka Kreikan tapaus Komissio mainitsee valkoisessa kirjassaan EU:n nuorisopolitiikan uudet tuulet, että nuorten itsenäisyys riippuu heille suomistamme materiaalisista välineistä, ja ehdottaa, että nuorten etu olisi otettava huomioon esimerkiksi työllisyyspolitiikassa(1). Jokin aika sitten EU:n tilastotoimisto julkaisi tietoja(2), jotka osoittavat, että nuorten työttömyysaste on erityisen korkea: 15,5 prosenttia koko Euroopan unionissa ja 16,6 prosenttia euroalueella (huhtikuussa 2002). Korkeimmillaan tämä työttömyysaste on Kreikassa. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tämän ilmiön suhteen? Katsooko se, että nuorten työttömyyttä koskevia työllisyyden suuntaviivoja pannaan tehokkasti täytäntöön? Kuinka komissio selittää sen, että nuorisopolitiikassa on suuria eroja sekä jäsenvaltioiden välillä että euroalueeseen kuuluvien ja siihen kuulumattomien valtioiden välillä? Aikooko se ryhtyä asiassa toimiin avoimen koordinoinnin menetelmällä? (1) KOM(2001) 681 lopullinen, s. 16. (2) Euro-zone unemployment up to 8,3 %, Eurostat news release, 4. heinäkuuta 2002. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (26. heinäkuuta 2002) Nuorisotyöttömyyden voidaan havaita kohentuneen merkittävästi vuodesta 1997, jolloin Euroopan työllisyysstrategia tuli voimaan: Nuorten työttömyysaste oli 20,0 % vuonna 1997 ja 14,7 % vuonna 2001(1). Nuorisotyöttömyyden torjuminen on yksi Euroopan työllisyysstrategian avainalueista. Mainitun strategian ensimmäisessä suuntaviivassa todetaan, että pitkäaikaistyöttömyyden välttämiseksi kaikille työttömille nuorille on annettava uusi tilaisuus ennen kuin he ovat olleet kuusi kuukautta työttöminä tarjoamalla heille koulutusta, uudelleenkoulutusta, työharjoittelua, työpaikka tai muu työllistyvyyttä parantava toimenpide, kuten yksilöllistä ammatinvalinnanohjausta tai neuvontaa. Näitä ehkäiseviä toimia voidaan yhdistää muihin toimenpiteisiin, esimerkiksi toimenpiteisiin naisten tai muiden työmarkkinoilla heikosti edustettujen ryhmien hyväksi. Muissa suuntaviivoissa nuorten hyväksi on kyse työttömien nuorten aktivoimisesta, yleissivistävästä ja ammatillisesta koulutuksesta, yhtäläisistä mahdollisuuksista ja yleisemmin työpaikan laadun parantamisesta. Komissio antoi 17. heinäkuuta 2002 Euroopan työllisyysstrategiaa käsittelevän tiedonannon(2), johon sisältyy strategiaan liittyvien toimenpiteiden tehokkuuden analyysi. Nuorisopolitiikka kuuluu yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komission julkaiseman valkoisen kirjan EU:n nuorisopolitiikan uudet tuulet seurauksena neuvosto on kuitenkin antanut 30. toukokuuta 2002 päätöslauselman, jossa luodaan eurooppalaiset yhteistyöpuitteet nuorisoalalla. Puitteissa kaavaillaan muun muassa avoimen koordinointimenetelmän käyttämistä nuorisoalan painopisteiden (osallistumisen, valistamisen, vapaaehtoistyön ja tutkimuksen) yhteydessä. (1) Kuukausittaisten työttömyysarvioiden vuosikeskiarvot. (2) KOM(2002) 416 lopullinen.