ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0581/98 komissiolle esittäjä(t): Jan Mulder (ELDR) (4. maaliskuuta 1998)

Aihe: Budjettikohdan B2-5122 toteuttaminen

Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon ja mille organisaatioille tästä budjettikohdasta myönnettiin varoja vuonna 1997?

Voiko komissio ilmoittaa, kuinka monen hakemuksen tapauksessa tukea myönnettiin ja kuinka monesti tuki evättiin vuonna 1997? Mitkä olivat tuen epäämisen tavallisimmat syyt?

Voiko komissio ilmoittaa, kuinka paljon aikaa kuluu keskimäärin tukipyynnöstä tuen myöntämiseen? Pitääkö komissio tätä aikaa kohtuullisena?

Katsooko komissio, että tämän budjettikohdan toteuttamista voidaan parantaa tuensaajille suunnatun paremman tiedotuksen avulla? Millä tavoin komissio aikoo toteuttaa tämän?

Katsooko komissio, että tästä budjettikohdasta tukea saavien organisaatioiden on entistä suuremmassa määrin ryhdyttävä rahoittamaan toimintansa itse? Jos vastaus on myönteinen, millä tavoin komissio aikoo toteuttaa tämän?

Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 1998)

Luettelo budjettikohdasta B2-5122 myönnettävän tuen saajista lähetetään sekä kysyjälle että parlamentin pääsihteeristölle.

101 hakemukseen on annettu myönteinen vastaus ja 42 tapauksessa vastaus oli kielteinen. Kielteisiä vastauksia perusteltiin joko sillä, että hakija ei ollut yksi kyseisen alamomentin selvitysosassa tarkoitetuista organisaatioista, tai sillä, että ehdotettu hanke ei ollut alamomenttia koskevan käsikirjan mukainen tai ei vastannut budjettikohdan tavoitteita.

Asiakirjojen keskimääräinen käsittelyaika on kahdesta kolmeen kuukautta. Tämän ajan pituus riippuu eri tekijöistä: a) siitä, miten kokonaisena hanke esitetään ja mitä tarvittavia rahoitusta koskevia asiakirjoja on liitteenä (käsikirjan mukaisesti), b) siitä, pitääkö käsikirja lähettää hakijalle ja odottaa oikein tehtyä ehdotusta ja c) komission sisäisistä menettelyistä varainhoidon valvontaa koskevine vaatimuksineen ennen kuin tuen myöntämisestä kertova kirje on mahdollista lähettää.

Tilanteen parantamiseksi komissio tapasi vuoden 1998 alussa joitakin mahdollisia tuensaajia selittääkseen näille vuoden 1998 käsikirjaa ja menettelyjä. Myös muut hakijat saavat käsikirjan ennen hankkeiden ehdottamista.

Koska julkinen tuki on täydentävää, komissio odottaa, että jokainen mahdollinen tuensaaja joko rahoittaa itse pääosan ehdottamastaan toimesta tai löytää sille muita osarahoittajia. Tämä huomioon ottaen komissio ehdottaa, että vuoden 1998 käsikirjassa mainitaan kolmen prosentin yhteisrahoitusmahdollisuus sellaisten vaatimusten perusteella, joissa otetaan huomioon sekä itse hankkeen edut että organisaatioiden henkilöresurssit ja rahoituskapasiteetti.
Virallinen lehti nro C 323 , 21/10/1998 s. 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1176/98 neuvostolle esittäjä(t): Ulf Holm (V) (23. huhtikuuta 1998) Aihe: Ruotsin kieli uhattuna Euroopan patenttivirasto EPO on joidenkin vuosien ajan pyrkinyt saamaan eurooppalaisia patenttihakemuksia koskevat säännöt muutetuiksi. EPO ehdottaa nyt, että vain pieni osa patentista tarvitsisi kääntää sen maan kielelle, jossa patenttia haetaan. Ehdotuksen mukaan riittäisi periaatteessa, että koko patentti käännettäisiin englanniksi, saksaksi ja ranskaksi. Ehdotus heikentäisi huomattavasti ruotsin kielen asemaa mm. EU:ssa. Se on samalla hyökkäys demokraattisia periaatteitamme vastaan. Ruotsin kansalaiset menettäisivät oikeuden lukea äidinkielellään Ruotsissa voimassa olevia valtion asiakirjoja. Katsooko neuvosto, että tämä ehdotus on sopusoinnussa niiden demokraattisten periaatteiden kanssa, joiden mukaan jokaisella kansalaisella on oikeus lukea lainvoimaiset asiakirjat äidinkielellään? Mitä neuvosto aikoo tehdä tiettyjen kielten marginalisoinnin estämiseksi EU:ssa? Onko neuvosto sitä mieltä, että EU:n virallisten kielten määrää olisi rajoitettava tulevaa laajentumista silmällä pitäen? Vastaus (6. heinäkuuta 1998) Neuvosto kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että Euroopan patenttijärjestö ei ole yhteisön elin, vaan hallitustenvälisellä yleissopimuksella perustettu järjestö. Tästä johtuu, että toisaalta neuvostolla ei ole toimivaltaa ottaa kantaa tämän järjestön sääntöihin ja toisaalta ruotsin kielen asema mainitussa järjestössä ei vaikuta millään tavalla tämän kielen asemaan Euroopan unionissa, missä asema pohjautuu perussopimusten määräyksiin. Kielten asema unionissa on määritelty asetuksessa N:o 1 ((EYVL 17, 6.10.1958. )), jonka ensimmäisessä artiklassa säädetään, että ruotsi on yksi yhteisön yhdestätoista virallisesta kielestä ja työkielestä.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0307/98 komissiolle esittäjä(t): Luis Campoy Zueco (PPE) (5. helmikuuta 1998) Aihe: Musiikille myönnettävät tuet Pääosasto X on äskettäin käynnistänyt kulttuurin tukemiseksi tarkoitetun ohjelman, johon sisältyy musiikkia koskeva osuus. Tämä aloite on tarpeellinen. Voiko komissio kertoa, onko olemassa myös muita kulttuurin tukemiseksi tarkoitettuja ohjelmia, joiden avulla voitaisiin myöntää tukea musiikkiin liittyville hankkeille? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (17. maaliskuuta 1998) Komissio katsoo arvoisan parlamentin jäsenen tavoin, että eurooppalaisen luovan säveltaiteen edistämisen ja sen tulosten tunnetuksi tekemisen on säilyttävä erottamattomana osana yhteisön kulttuuritoimintaa. Vuosien 2000-2005 kulttuurialan puiteohjelmassa musiikille on osoitettava erityistä huomiota, kuten 18. joulukuuta 1997 annetuissa musiikin asemaa Euroopassa koskevissa neuvoston päätelmissä todetaan. ((EYVL C 1, 3.1.1998. )) Komissio myös palauttaa mieliin yhteisön toimielinten viime aikoina musiikin hyväksi toteutetuista toimenpiteistä parlamentin 18. kesäkuuta 1997 järjestämän musiikkia koskeneen kuulemistilaisuuden, jossa komissio jakoi tiedoksi luettelon yhteisön musiikille antamasta tuesta. Selvityksestä kävi ilmi, että varsinaisten kulttuuriohjelmien lisäksi hyvin monet muutkin yhteisöohjelmat ovat tavalla tai toisella antaneet tukea musiikille. On kuitenkin korostettava, etteivät nämä muut ohjelmat perimmältään ole kulttuuriin ensisijaisesti suunnattuja. Luettelosta ilmeni, että suurin osa yhteisön musiikille ohjaamista varoista oli peräisin rakennerahastoista. Esimerkiksi Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) jakoi vuosina 1989-1997 noin 38,33 miljoonaa ecua, kun yhteisön kulttuurille osoittama tuki vuosina 1991-1996 oli 13,22 miljoonaa ecua. Kulttuuritoiminnan sisällä musiikkialan yhteistyöhankkeita on voitu vuosittain tukea ensisijaisesti Kaleidoskooppi-ohjelman kautta (päätös nro 719/96/EY). ((EYVL L 99, 20.4.1996. )) Tämän lisäksi tulee vuonna 1998 ¨Euroopan yhteisön tuki kulttuurin edistämiseen liittyville hankkeille¨ -nimeä kantavan ehdotuspyynnön ((EYVL C 6, 10.1.1998. )) tarjoama kehys; ehdotuspyynnön toimessa 1 musiikille on päätetty antaa erityistä painoa. Koko kulttuurialan osalta nämä tiedot löytyvät myös ¨Ensimmäisestä kertomuksesta kulttuurinäkökohtien huomioon ottamisesta Euroopan yhteisön toiminnassa¨ ((KOM(96) 160 lopullinen. )).
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0047



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0185/98 komissiolle esittäjä(t): Mark Watts (PSE) (5. helmikuuta 1998) Aihe: Invaliditeetin vuoksi maksettava tuki EU-jäsenvaltioissa Voiko komissio antaa tiedot kussakin jäsenvaltiossa käytetyistä varoista ja eritellä tiedot maittain? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0185/98 ja E-0186/98 (30. maaliskuuta 1998) Komissio lähettää suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle pyydetyt tiedot.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0251/98 komissiolle esittäjä(t): Marco Cellai (NI) (13. helmikuuta 1998) Aihe: Yritysten netto-omaisuusvero Sen periaatteen mukaisesti, että pääomapanoksia tai pääoman hankintaa voidaan verottaa ainoastaan yhden kerran Euroopan yhteisön sisällä, jotta pääomien vapaalle liikkuvuudelle ei aseteta esteitä, 17. heinäkuuta 1969 annetun direktiivin nro 69/335/ETY ((EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25. )) 1 artiklassa vahvistetaan rahayhtiöiden pääomapanoksista kannettavan veron harmonisointi. Edellä mainitulla direktiivillä kielletään jäsenvaltioita kantamasta näiden yhtiöiden pääoman hankinnasta muita kuin pääomaveroa, jonka osuus 18. huhtikuuta 1973 annetun direktiivin 73/80/ETY ((EYVL L 103, 18.4.1973, s. 13. )) 1 artiklan muutoksen mukaisesti ei voi ylittää 1 prosenttia (direktiivin 69/335/ETY 10 artikla). Pääomaveroa (ainoa mainitussa yhteisön lainsäädännössä hyväksytty vero) edustaa Italian lainsäädännössä pääomapanoksille, kiinteistöjen omistusoikeuksien siirtämistä lukuunottamatta, määrätty rekisterivero: tämän veron osuus on noin 1 %. Yhtiöiden netto-omaisuusvero on näin ollen mainitun rekisteriveron kanssa päällekkäinen, se lisää yritysten toimintavuoden lopussa laskettavaa pääomaveron osuutta vielä 0,75 prosentilla vuosi vuoden jälkeen ilman että se olisi poikkeusluontoinen tai väliaikainen. Näin kyseinen vero vaikuttaa samalla tavalla kuin pääomapanoksille määrätty vero ja sellaisenaan on ristiriidassa 17. heinäkuuta 1969 annetun direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan kanssa. Tästä ristiriidasta seuraa sekä yhteisön että kansallisen oikeudenkäytön kannalta se, että on lakattava välittömästi ja takautuvasti noudattamasta yritysten netto-omaisuusveroa koskevaa säädöstä ilman, että on tarvetta erilliseen lainsäädäntötoimeen. Edellisiin syihin vedoten monet italialaiset yhtiöt ovat jo lähettäneet valtiovarainministeriölle takaisinmaksupyynnön aiheettomasti maksetuista netto-omaisuusveroista korkoineen. Eikö komissio katso, että on tarpeen vaatia Italian hallitusta vastaamaan oman asiaa koskevan lainsäädäntönsä mukauttamisesta ja saamaan aikaan nopeasti uudet määräykset? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (8. huhtikuuta 1998) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0229/98 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (5. helmikuuta 1998) Aihe: Lasten kävelytuolit Pienten lasten käyttämien tuotteiden ei pitäisi olla vaarallisia. Lasten kävelytuolit aiheuttavat kuitenkin yleensä vakavia onnettomuuksia. Kävelytuolin avulla vauvat voivat liikkua jopa 10 km/h. Kaikki kokeet ovat osoittaneet, että nämä laitteet eivät tue niitä liikeratoja, joita lapset tarvitsevat normaalisti kävelyn kehittämiseen. 1. Onko komission mielestä tarpeen ryhtyä toimenpiteisiin, koska kävelytuoleista ei ole hyötyä vaan ne aiheuttavat vaaratilanteita, jotka ovat jo johtaneet lukuisiin onnettomuuksiin? 2. Tietääkö komissio, ettei mikään testatuista kävelytuoleista vastaa eurooppalaisia turvanormeja (pr en 1273) ja etteivät ne myöskään täytä tuoteselostuksessa annettuja vaatimuksia? 3. Onko komissio yhtä mieltä kysymyksen esittäjän kanssa, että vaarallisia ja täysin älyttömiä tuotteita, etenkin lapsille tarkoitettuja tuotteita, ei pitäisi päästää markkinoille? 4. Mitä mieltä komissio on näiden kävelytuolien täydellisestä markkinakiellosta? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 1998) Komissio on asiasta yhtä huolissaan kuin arvoisa parlamentin jäsen, ja kysymyksessä mainittuja seikkoja tutkitaankin parhaillaan. Tutkimustyö on mahdollista komission osarahoituksen ansiosta. Yleisestä tuoteturvallisuudesta annetulla direktiivillä 92/59/ETY ((EYVL L 228, 11.8.1992. )) pyritään muun muassa varmistamaan kuluttajien turvallisuus yleisesti ja lasten turvallisuus erityisesti. Direktiivissä säädetään tämän vuoksi, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen takaamiseksi, että yhteisön markkinoille saatetaan ainoastaan turvallisia tuotteita (2 artiklan b kohta). Näin ollen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävänä ryhtyä toimintaan, jos jotkin tuotteet aiheuttavat vaaran kuluttajien terveydelle ja turvallisuudelle, toteuttamalla tarvittavat toimenpiteet, joihin kuuluu tuotteen mahdollinen vetäminen markkinoilta. Näiden toimenpiteiden on kuitenkin oltava yhteisön lainsäädännön ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen mukaisia. Komissio on tässä nimenomaisessa tapauksessa saatuaan jäsenvaltioiden suostumuksen jo antanut Euroopan standardointikomitealle (CEN) toimeksiannon sellaisen standardin laatimiseksi, jossa otetaan huomioon kävelytuolien lapsille aiheuttamat erilaiset vaarat. Näiden tuotteiden vaarallisuus on esitetty muun muassa mainitussa tutkimuksessa. Jotta Euroopan kuluttajien näkemykset otettaisiin asianmukaisesti huomioon eurooppalaisessa standardointityössä, komissio tukee ANECia. Se on eurooppalainen järjestö, joka on perustettu koordinoimaan kuluttajien edustusta eurooppalaisissa (ja kansainvälisissä) standardointielimissä.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0346/98 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (17. helmikuuta 1998) Aihe: Yhteisön vesipolitiikka Viite: Ehdotus neuvoston direktiiviksi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä (KOM(97)49 lopull. - 97/0067 SYN) ((EYVL C 184, 17.6.1997, s. 20. )). Viitaten 13 ja 21 artiklaan pyydän, että puitedirektiivillä huolehditaan yhdenmukaisesta menetelmästä ympäristön laatuvaatimusten määrittämiseksi, jotka on täytettävä vesien saastumisen torjumiseksi kaikilla tasoilla (yhteisön, kansallisella jne). Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0344/98, E-0345/98, E-0346/98, E-0347/98 ja E-0348/98 (18. maaliskuuta 1998) Parlamentti aikoo keskustella komission ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä ((KOM(97) 47. KOM(97) 614. KOM(98) 76. )) maalis- ja huhtikuussa 1998 pidettävissä ympäristövaliokunnan kokouksissa. Komissio ottaa kantaa parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin kyseisissä kokouksissa.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0101



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0429/98 komissiolle esittäjä(t): Spalato Belleré (NI) (24. helmikuuta 1998) Aihe: Kuuba Voisiko komissio ilmoittaa, onko Euroopan unionin ja Kuuban tasavallan välillä suhteita poliittisella, kaupallisella tai kehitysohjelmien tasolla? Onko komissiolla tämän lisäksi tilastollisia tai varsinaiseen tarkkailutoimintaan perustuvia tietoja maan ihmisoikeustilanteesta, erityisesti perusoikeuksien loukkauksista, tai Kuuban poliittisten vankien oloista? Komission jäsenen Manuel Marínin komission puolesta antama vastaus (26. maaliskuuta 1998) Euroopan unionilla ja Kuuballa on säännönmukaiset diplomaattiset suhteet. Brysselissä asemapaikkaansa pitävä Kuuban suurlähettiläs on akkreditoitu Euroopan unioniin ja Meksikossa toimiva komission edustuston päällikkö on akkreditoitu Kuubaan. Euroopan unionilla ja Kuuballa on normaalit kauppasuhteet ilman erityisiä rajoituksia. Kuuba on yksi yhteisön kehitysmaille kohdistaman yleisen tullietuusjärjestelmän edunsaajista. Euroopan unionin ja Kuuban suhteita politiikan ja yhteistyön osalta säätelee Euroopan unionin yhteinen kanta, joka hyväksyttiin 2. joulukuuta 1996 ja jonka voimassaoloa jatkettiin 26. kesäkuuta 1997 ja 8. joulukuuta 1997. Siinä määrätään Euroopan unionin Kuubaa koskevan kannan muodostuvan pääasiassa seuraavista tekijöistä: - demokraattista moniarvoisuutta sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista kohti kulkevan kehityksen edistäminen sekä Kuuban kansan elintason kestävä parantaminen, - Euroopan unioni vastustaa muutosten aikaansaamista pakotteilla, - Euroopan unioni on valmis myöntämään Kuuballe määrätyin edellytyksin humanitaarista apua ja toimimaan sen kanssa taloudellisessa yhteistyössä uudistusten tukemiseksi ja vapaiden toiminta-alueiden lisäämiseksi, - Kuuban hallituksen edistyminen demokratiassa vaikuttaa yhteistyösuhteiden tiivistämiseen Euroopan unionin ja Kuuban välillä ja tarvittaessa yhteistyösopimuksen tekemiseen. Yhteisö myöntää Kuuballe yhteisen kannan suuntaviivojen mukaisesti yhteistyötukea vuosittain noin 15 miljoonan ecun arvosta, josta määrästä suurin osa on tarkoitettu humanitaariseen apuun, elintarvikeapuun ja eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kautta kanavoituna mikrohankkeisiin. Jäljelle jäävä osa on tarkoitettu talousuudistuksia ja eurooppalaisen kulttuurin läsnäoloa Kuubassa koskeviin tukitoimiin. Komissio seuraa tiiviisti ihmisoikeustilanteen kehittymistä Kuubassa. Kyseinen tehtävä siirtyy vähitellen ihmisoikeustyöryhmälle, jonka Kuubassa edustettuina olevat jäsenvaltiot perustivat vuonna 1997.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0076



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0317/98 neuvostolle esittäjä(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) (17. helmikuuta 1998) Aihe: Komission kolmansien maiden kansalaisia koskevat ehdotukset Komissaari Gradin on esittänyt heinäkuussa 1997 ehdotukset kolmansien maiden kansalaisten tuloa Euroopan unioniin koskevan sopimuksen luonnokseksi (¨Draft Proposals on a Draft Convention for Rules of Admission for Third Countries' Nationals¨). Maanosassamme on 18 miljoonaa työtöntä ja komissaarin ehdotukset edustavat niiden toimien minimiä, jotka on toteutettava Euroopan kansalaisten vapauttamiseksi jatkuvasta työttömyyteen liittyvästä ahdistuksesta. Näitä ehdotuksia ei kuitenkaan ole vielä hyväksytty, vaikka ne on toimitettu ministerineuvostolle käsiteltäväksi ja välitöntä päätöksentekoa varten. Haluaisin saada tietää neuvostolta tämän viivästymisen syyt sekä koska se aikoo ilmaista kantansa tähän kaikkia Euroopan kansalaisia askarruttavaan kysymykseen? Vastaus (28. toukokuuta 1998) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa komission ehdotukseen neuvoston säädökseksi kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioihin pääsyn sääntöjä koskevan yleissopimuksen tekemisestä ((EYVL C 337, 7.11.1997, s. 9. )). Neuvosto vastaanotti ehdotuksen 29. syyskuuta 1997. Ehdotusta tarkastellaan tällä hetkellä neuvostossa. Komissio lähestyy maahanmuuttokysymystä monelta kannalta ja ehdottaa laajakantoisia ratkaisuja, jotka edellyttävät merkittäviä muutoksia olemassaoleviin kansallisiin määräyksiin. Näistä syistä on oletettavissa, että ehdotuksen käsittely vaatii pitkällisiä neuvotteluja. On myös mainittava, että noudattaen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.6 artiklan toista kohtaa, neuvoston puheenjohtajavaltio Luxemburg on jättänyt ehdotuksen Euroopan parlamentin tarkasteltavaksi.
Virallinen lehti nro C 304 , 02/10/1998 s. 0071



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0324/98 komissiolle esittäjä(t): Bernard Castagnède (ARE) (17. helmikuuta 1998) Aihe: Viljatoimitukset syrjäisimmille alueille Jo kahden vuoden ajan Euroopan komissiolta on kysytty erityisesti viljatoimitusten avustusten huomattavasta vähentämisestä. Mitä komissio aikoo tehdä riittävän avustustason palauttamiseksi vastaamaan POSEICAN-, POSEIDOM- ja POSEIMA-ohjelmissa määriteltyjä tavoitteita, ja ennen kaikkea halpojen tuotteiden toimittamista näille alueille? Komission jäsenen Jacques Santerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0288/98, E-0289/98, E-0324/98 ja E-0400/98 (17. maaliskuuta 1998) Arvoisia parlamentin jäseniä pyydetään tutustumaan Dominique Souchet'n kirjalliseen kysymykseen P-327/98 annettuun komission vastaukseen ((Katso sivu 78. )).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0430/98 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (25. helmikuuta 1998)

Aihe: Antisemitistinen radioasema Puolassa

1. Onko neuvosto tietoinen puolalaisesta ¨Maria¨-radioasemasta, joka on hyvin suosittu puolalaisten keskuudessa?

2. Onko neuvosto tietoinen, että tämä radioasema lähettää jatkuvasti jyrkkää antisemitistisiä mielipiteenilmauksia?

3. Katsooko neuvosto tällaisten radiolähetysten yllyttävän ihmisiä muukalaisvihaan?

4. Onko neuvosto valmis tutkimaan tulevien jäsenyysneuvottelujen yhteydessä, onko muukalaisviha Puolan lain mukaan rangaistava teko?

5. Onko neuvosto valmis neuvottelemaan Puolan hallituksen kanssa tällaisen lain säätämisestä, jos sellaista ei vielä ole säädetty?

Vastaus (28. toukokuuta 1998)

Liittymisneuvottelut Puolan kanssa aloitettiin 31. maaliskuuta 1998. Unionin kantana on, että liittyminen merkitsee unionin säännöstön hyväksymistä kokonaisuudessaan ja sen soveltamista. Tämä koskee erityisesti rasismin ja muukalaisvihan torjuntaan sekä muuhun vastaavaan liittyviä säännöksiä, joista tärkeimmät ovat:

i) Yhteinen toiminta, 15 päivältä heinäkuuta 1996, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella, rasismin ja muukalaisvihan vastaisesta toiminnasta (EYVL L 185, 24.7.1996, s. 5).

I osan A kohdan a alakohta: Rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi kukin jäsenvaltio sitoutuu II osassa määrättyä menettelyä noudattaen huolehtimaan tehokkaasta oikeudellisesta yhteistyöstä seuraaviin käyttäytymismuotoihin perustuvien rikosten osalta sekä yhteistyön tavoitteiden niin vaatiessa toimimaan joko siten, että tällainen käyttäytyminen on rikoksena rangaistavaa, tai jos siihen ei päästä ja ennen kuin tarvittavat säännökset mahdollisesti annetaan, siten että tällaisen käyttäytymisen osalta poiketaan kaksoisrangaistavuuden periaatteesta:

a) Julkinen yllytys syrjintään, väkivaltaan tai rotuvihaan ihonvärin, rodun, uskonnon tai kansallisen tai etnisen alkuperän mukaan määriteltyä ihmisryhmää tai tällaisen ryhmän jäsentä kohtaan.

ii) Neuvoston direktiivi, annettu 3 päivänä lokakuuta 1989, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta. (EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23)

12 artikla: Televisiomainonta ei saa sisältää minkäänlaista rotuun, sukupuoleen tai kansallisuuteen perustuvaa syrjintää.

22 artikla: Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ohjelmiin ei sisälly yllytystä rotuun, sukupuoleen, uskontoon tai kansallisuuteen perustuvaan vihaan.

iii) Neuvoston asetus, annettu 2 päivänä kesäkuuta 1997, Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen perustamisesta (EYVL L 151, 10.6.1997. s. 1).