KIRJALLINEN KYSYMYS E-1770/03 esittäjä(t): Dominique Vlasto (PPE-DE) neuvostolle. Prestige-aluksen haaksirikosta aiheutuneiden vahinkojen korvaaminen FIPOL-takuurahastosta.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0139 - 0140



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1770/03 esittäjä(t): Dominique Vlasto (PPE-DE) neuvostolle (28. toukokuuta 2003) Aihe: Prestige-aluksen haaksirikosta aiheutuneiden vahinkojen korvaaminen FIPOL-takuurahastosta Prestige-alus haaksirikkoutui 13. marraskuuta 2002. FIPOL ilmoitti 9. toukokuuta, että Prestige- öljykatastrofin uhrit saisivat aluksi korvaukseksi 15 prosenttia arvioimistaan vahingoista aiheutuneista kuluista, joiden kokonaiskustannukset ovat miltei miljardi euroa. Kysymyksen laatija on uhrien lailla närkästynyt siitä, että kuusi kuukautta katastrofin jälkeen he löytävät itsensä tilanteesta, jossa heille tarjotaan kärsimiinsä vahinkoihin ja näkemäänsä vaivaan nähden naurettavia korvauksia. Komissio ehdotti Erika II -lainsäädäntöpaketissa, että perustetaan yhteisön korvausrahasto, COPE-rahasto (Euroopan vesillä tapahtuvien öljyvahinkojen korvausrahasto). Euroopan parlamentti hyväksyi tämän tekstin ensimmäisessä käsittelyssä vuoden 2001 kesäkuussa, mistä lähtien neuvosto on estänyt sen käsittelyn. 1. Voiko neuvosto ilmoittaa, miksi tämän ehdotuksen käsittely estettiin? 2. Prestige-aluksen onnettomuudesta aiheutuvia vahinkoja korvattaessa jäsenvaltioiden veronmaksajat joutuvat rahoittamaan loput vahingonkorvauksista. Tämä pöyristyttävä tilanne olisi voitu korjata käyttämällä COPE-rahaston varoja. COPE-rahastoa ei perustettu, koska neuvosto esti sen. Mitä vaihtoehtoisia ratkaisuja ongelmaan neuvosto pystyy esittämään? 3. FIPOL-takuurahastossa ovat parhaillaan käynnissä neuvottelut maksettavan korvauksen määrästä ja öljysaasteesta aiheutuneisiin vahinkoihin sovellettavasta korvausmenettelystä. Onko Euroopan unionin jäsenvaltioilla näissä neuvotteluissa yhteinen lähestymistapa? Vastaus (13. lokakuuta 2003) Komissio todellakin ehdotti Erika II -kokonaisratkaisun puitteissa joulukuussa 2000 EU:n rahaston perustamista Euroopan vesillä tapahtuneiden öljyvahinkojen korvaamiseksi. Liikenneneuvosto käsitteli ehdotusta ensimmäisen kerran joulukuussa 2000 ja päätyi siihen näkemykseen, että on varmistettava asianmukainen ja mahdollisimman kattava korvausvastuu- ja vahingonkorvausjärjestelmä öljytuotteiden tai muiden vaarallisten ja ympäristöä pilaavien aineiden merikuljetuksista aiheutuvien vahinkojen varalta. Tämä tavoite olisi saavutettava mieluiten Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) sovittavalla kansainvälisellä ratkaisulla, jonka mukaan kansainvälisen öljyvahinkojen korvausrahaston (IOPCF) yhteyteen perustettaisiin lisäkorvausrahasto öljyvahinkojen korvaamiseksi. Näin ollen komission ehdotuksen käsittely keskeytettiin asianomaisten IMO:n neuvottelujen ajaksi. Jäsenvaltiot ja komissio sopivat kesäkuussa 2001 neuvotteluissa noudatettavasta yhteisestä lähestymistavasta, jotta rahaston perustamisesta päästäisiin IOPCF:n/IMOn puitteissa yhteisymmärrykseen mahdollisimman pian ja mielellään vuoteen 2003 mennessä. Lähestymistapa osoittautui onnistuneeksi, kun 16. toukokuuta 2003 pidetyssä diplomaattikonferenssissa hyväksyttiin uusi pöytäkirja nykyisiin öljyvahinkojen korvausvastuuta koskeviin yleissopimuksiin. Pöytäkirjalla perustetaan kansainvälinen öljyvahinkojen lisäkorvausrahasto, jolla öljyvahinkojen uhrien nykyisistä järjestelmistä saamat korvaukset viisinkertaistetaan kokonaismäärältään 750 miljoonaan erityiseen nosto-oikeuteen (SDR), jotka vastaavat noin 910 miljoonan euron korvausta yksittäisestä vahingosta. Uusi rahasto on avoinna kaikille IOPCF:n jäsenille. Pöytäkirja avataan allekirjoituksille 31. heinäkuuta 2003, ja uusi rahasto alkaa toimia, kun pöytäkirjan on ratifioinut vähintään kahdeksan valtiota, joiden maksuosuus korvausjärjestelmään vastaa yhteensä vähintään 450 miljoonan öljytonnin vastaanottamista kyseisessä valtioissa. Tämän välineen voimaantuloon riittäisi pöytäkirjan ratifiointi yksistään EU:n jäsenvaltioissa jäsenvaltioiden sitoumusten mukaisesti, jotka pantiin merkille sekä neuvostossa joulukuussa 2002 että Eurooppa-neuvostossa maaliskuussa 2003. Tällä uudella lisäkorvausrahastolla pyritään varmistamaan, että tulevien öljyvahinkojen uhrit saavat maailmanlaajuisesti täysimääräisen ja nopean korvauksen.