ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1898/02 esittäjä(t): Mario Borghezio (NI) komissiolle. Pyyntö saada selvitys EU:n kokonaistuesta maille, joista EU:hun tulee eniten laittomia siirtolaisia.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0152 - 0152



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1898/02 esittäjä(t): Mario Borghezio (NI) komissiolle (1. heinäkuuta 2002) Aihe: Pyyntö saada selvitys EU:n kokonaistuesta maille, joista EU:hun tulee eniten laittomia siirtolaisia Euroopan kehitysyhteistyöllä on tärkeä merkitys yhteisön ulkopuolelta tulevan siirtolaisuuden estämisessä. Valitettavasti kaikki unionilta tukea saavat maat eivät toimi aktiivisesti yhteistyössä unionin jäsenvaltioiden kanssa laittoman siirtolaisuuden ja ihmiskaupan tukahduttamiseksi. Pitääkö komissio hyödyllisenä laatia tutkimus kvantitatiivisista ja metodologisista osatekijöistä, joiden puitteissa tätä yhteistyötä voidaan harjoittaa? Voiko komissio toimittaa selvityksen EU:n kokonaistuesta maille, joista EU:hun tulee eniten laittomia siirtolaisia? António Vitorinon komission puolesta antama vastaus (7. elokuuta 2002) Komissio katsoo, että kehitysyhteistyöpolitiikka on olennainen tekijä, kun tärkeimpiä muuttovirtoja pidemmällä aikavälillä normalisoidaan. Komissio aikoo piakkoin esittää tiedonannon Kehitys ja maahanmuutto, jonka tarkoituksena on selvittää keinot, joilla voidaan puuttua kyseisen ilmiön perussyihin. Tietyt jäsenvaltiot esittivät Sevillassa kesäkuussa 2002 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelujen yhteydessä kysymyksen, miten olisi suhtauduttava niihin yhteisön ulkopuolisiin maihin, joiden ei katsota toimivan riittävän aktiivisesti yhteistyössä unionin kanssa laittoman maahanmuuton ehkäisemiseksi. Komissio kannattaa Sevillan kokouksen päätelmissä esitettyä tasapainoista lähestymistapaa. Asiakirjassa korostetaan yhdennettyä ja kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jolla puututaan laittoman maahanmuuton perussyihin, sekä taloudellisen yhteistyön, kaupankäynnin, kehitysavun ja konfliktien ehkäisyn merkitystä. On kuitenkin muistettava, että tässä ongelmavyyhdissä siirtolaisuuden kannustimet liittyvät elintasoeroihin sekä maapallon maiden ja alueiden kaikinpuolisen eriarvoisuuden lisääntymiseen. Eurooppa-neuvosto kehottaa myös arvioimaan säännöllisesti suhteita niihin EU:n ulkopuolisiin maihin, jotka eivät tee yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjunnassa. Tämä arviointi otetaan huomioon unionin suhteissa näihin maihin kaikilla asiaankuuluvilla aloilla. Komissio osallistuu omalta osaltaan arvioinnin tekemiseen. Lähtömaille annetun tuen merkityksestä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikassa saadaan tarkempia tietoja käytettävissä olevan rahoituksen tehokkuudesta annettavasta kertomuksesta, jonka Eurooppa-neuvosto on pyytänyt komissiota laatimaan lokakuun loppuun mennessä.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1985/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Sokerikartellia koskevat komission tutkimukset.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0168 - 0168



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1985/02 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (1. heinäkuuta 2002) Aihe: Sokerikartellia koskevat komission tutkimukset Vastauksessaan suulliseen kysymykseeni H-0401/02(1) komissaari Monti ilmoitti, että komissio on tehnyt vuonna 2001 tutkimuksen, jonka mukaan Euroopan unionissa ei ole sokerin teollisen tuotannon kartellia. Pyydän komissiolta kopiota edellä mainitusta tutkimuksesta. (1) Suullinen vastaus 11.6.2002. Mario Montin komission puolesta antama vastaus (5. elokuuta 2002) Komissio totesi arvoisan parlamentin jäsenen suulliseen kysymykseen H-0401/02 parlamentin istunnossa kysymysten käsittelyn yhteydessä kesäkuussa 2002 antamassaan vastauksessa, että komissiolle oli tehty vuoden 2000 lopulla kantelu, jonka perusteella se aloitti vuonna 2001 asian tutkinnan. Kantelija väitti, että kyseisen jäsenvaltion sokerintuottajat olivat kieltäytyneet myymästä tälle tuotettaan. Kyseessä ei siis ollut hintojen sopiminen ja/tai markkinoiden jakaminen Euroopassa. Kantelija peruutti myöhemmin kantelunsa, ja koska asian tarkastelemiseen viran puolesta ei ollut perusteita, komissio päätti lopettaa asian käsittelyn. Komissio ei tästä syystä ole laatinut parlamentin jäsenen pyytämää asiakirjaa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0851/02 esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle. Eurokolikoiden ja -seteleiden valmistuksessa käytettävän nikkelin ja tributyylitinan (TBT) määrät ja vaikutukset ihmisten terveyteen.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0054 - 0055



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0851/02 esittäjä(t): Maurizio Turco (NI) komissiolle (27. maaliskuuta 2002) Aihe: Eurokolikoiden ja -seteleiden valmistuksessa käytettävän nikkelin ja tributyylitinan (TBT) määrät ja vaikutukset ihmisten terveyteen Koska yhden ja kahden euron kolikot sisältävät nikkeliä ja koska seteleiden värin stabilointiin käytetään tributyylitinaa (TBT), voisiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin: - voiko yhden ja kahden euron kolikoiden sisältämä nikkelimäärä olla vaaraksi ihmisten terveydelle? Onko komissio tehnyt tutkimuksia tai pyytänyt tieteellisiä lausuntoja ennen kyseisten kolikoiden painamista; - käytetäänkö joissakin seteleissä tributyylitinaa (TBT), ja jos käytetään, niin missä seteleissä? Voiko niissä käytettävä tributyylitinan (TBT) määrä olla vaaraksi ihmisten terveydelle? Onko komissio tehnyt tutkimuksia tai pyytänyt tieteellisiä lausuntoja ennen seteleiden painamista; - olisiko yhden ja kahden euron kolikot voitu valmistaa jostakin vähemmän myrkyllisestä aineesta kuin nikkeli, ja olisiko seteleihin voitu käyttää jotakin vähemmän myrkyllistä värin stabilointiainetta kuin tributyylitina (TBT)? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (28. toukokuuta 2002) Ennen eurokolikoiden tuotannon käynnistämistä komissio toteutti tieteellisen tutkimuksen aiheesta. Minkäänlaista tieteellistä todistetta nikkelin käyttöä vastaan ei löytynyt. 1 ja 2 euron kolikoissa käytetty nikkeli on pääasiassa seoksen sisällä, joten ihokontakti nikkelin kanssa on vähäistä. Nikkeliä tarvitaan kolikoissa, jotta niiden valmistuksessa voidaan käyttää väärennösriskiä vähentäviä tekniikoita. Koska 1 ja 2 euron kolikoiden on oltava erityisen hyvin suojattuja väärentämisen torjumiseksi, näiden korkealaatuisten kolikoiden tuotannossa tarvitaan nikkeliä. Nikkeliä sisältävien kolikoiden osuus on nykyään kuitenkin selvästi alhaisempi kuin aikaisemmissa kansallisissa kolikoissa (eurokolikoista 14:ssä prosentissa on nikkeliä, kun liikkeessä olleissa kansallisissa kolikoissa sitä oli 75 prosentissa). Euroopan rahapoliittinen instituutti (ERI) teki aikanaan päätökset seteleiden teknisistä ominaisuuksista, ja nykyään asia kuuluu Euroopan keskuspankin (EKP) toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2337/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Sirkuseläimet.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0224 - 0225



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2337/02 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (26. heinäkuuta 2002) Aihe: Sirkuseläimet Kiertävien sirkusten ja eläintarhojen luonteesta johtuen eläimille ei koskaan voida tarjota asianmukaisia monipuolisia aitauksia ja liikuntamahdollisuuksia eikä lainsäädännössä pystytä määrittelemään hyväksyttäviä olosuhteita. Onko komissio samaa mieltä siitä, että olisi paljon helpompaa ja helpommin valvottavaa, jos esiintyvien sirkuseläinten käyttö kiellettäisiin kokonaan? Lyhyellä aikavälillä se merkitsisi, että jotkut eläimet olisi annettava rauhoitusalueille tai jopa lopetettava. Pitkällä aikavälillä eläinten hyvinvointia koskevassa lainsäädännössä ei enää olisi nykyisen kaltaisia kaksinkertaisia (tai kolminkertaisia) standardeja lemmikkieläimille, maatilojen eläimille ja lisäksi esiintyville eläimille. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (23. syyskuuta 2002) Amsterdamin sopimuksella EY:n perustamissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa eläinten suojelusta ja hyvinvoinnista todetaan, että laatiessaan yhteisön maatalous- ja liikennepolitiikkaa, sisämarkkinoita ja tutkimuspolitiikkaa yhteisö ottaa täysimääräisesti huomioon eläinten hyvinvoinnin vaatimukset. Pöytäkirjassa korostetaan myös, että jäsenvaltioiden uskonnollisia rituaaleita, kulttuuriperinnettä ja alueellista perintöä on kunnioitettava. Sirkuksia voidaan eittämättä pitää vanhana kulttuuriperinteenä monissa, jopa useimmissa jäsenvaltioissa, ja eläinten osallistuminen esityksiin voidaan katsoa osaksi tätä perinnettä. Komissio katsoo lisäksi, että yhteisön lainsäädännössä ei tällä haavaa ole oikeusperustaa, joka mahdollistaisi yhteisön tasolla sirkuseläinten kieltämisen eläintensuojeluperustein. Ellei myöskään ole näyttöä siitä, että jäsenvaltioiden erilaiset ratkaisut haittaavat sisämarkkinoiden toimintaa tai muiden EY:n perustamissopimuksessa vahvistettujen asiaan liittyvien tavoitteiden saavuttamista, yhteisön mahdollisuudet puuttua sirkusten toimintaan ovat olemattomat. Näin ollen päätökset sirkusesitysten eläinnumeroiden kieltämisestä tai edellytysten määrittelemisestä niiden sallimiselle kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0461/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle. Ateenan Hellenikonin lentokentän toiminnan lopettaminen.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0029 - 0030



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0461/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE) komissiolle (22. helmikuuta 2002) Aihe: Ateenan Hellenikonin lentokentän toiminnan lopettaminen Kuten tunnettua, Ateenan uusi Spatan lentokenttä aloitti äskettäin toimintansa ja vastaavasti Kreikan viranomaiset päättivät sulkea kaupunkia aiemmin palvelleen Hellenikonin lentokentän. Tämä päätös on herättänyt runsaasti kysymyksiä: esimerkiksi mitä tehdään hätätapauksissa silloin, kun Spatan lentokenttä ei ole toiminnassa eikä tarjolla ole vaihtoehtoista lentokenttää? Äskettäin Ateenassa saatiin esimerkki tällaisesta tilanteesta, kun Spatan kenttä suljettiin runsaiden lumisateiden vuoksi, minkä seurauksena lukuisat lennot peruutettiin ja sadat matkustajat joutuivat kärsimään. Lisäksi Kreikan lehdistössä julkaistujen tietojen mukaan Hellenikonin lentokentän sulkemisesta aiheutuu runsaasti ongelmia. Olympic Airways -lentoyhtiöllä on vaikeuksia siirtää toimintansa Spatan kentälle, kansallisen ensiapukeskuksen ylläpitämien potilaiden lentokuljetusten kohtalo on tällä hetkellä avoin, ja yksityisten lentokoulujen toiminta on suurissa vaikeuksissa. Kreikan lentokoneiden käyttäjien ja omistajien yhdistyksen puheenjohtaja on todennut osuvasti, että Hellenikonin lentokentän sulkeminen ei aiheuta ainoastaan ongelmia ilmailualan koulutukselle vaan lakkauttaa sen täysin. Mikä on komission kanta Hellenikonin lentokentän sulkemiseen? Kysyivätkö Kreikan viranomaiset komission kantaa ennen lentokentän sulkemista? Onko muissa EU:n jäsenvaltioissa esiintynyt vastaavia tapauksia, joissa uuden lentokentän käyttöönotto on johtanut vanhan kentän sulkemiseen? Missä EU:n pääkaupungeissa on toiminnassa samanaikaisesti useampia kuin yksi lentokenttä? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (4. huhtikuuta 2002) Päätökset, jotka koskevat lentoasemainfrastruktuurin rakentamista ja kehittämistä sekä julkisten varojen jakamista jäsenvaltion lentoasemille, kuuluvat jäsenvaltion viranomaisten toimivaltaan. Samoin lentoaseman sulkemisesta päättävät asianomaiset kansalliset viranomaiset. Näin ollen komissio ei voi ottaa kantaa Hellinikonin lentoaseman sulkemiseen. Kreikan viranomaiset eivät kuulleet komissiota ennen päätöksen tekemistä Hellinikonin lentoaseman sulkemisesta. Niillä ei myöskään ollut mitään velvollisuutta tai tarvetta tehdä niin. Münchenin vanha Riemin lentoasema suljettiin vuonna 1992, kun uusi Erdingin lentoasema otettiin käyttöön. Euroopan unionin jäsenvaltioiden pääkaupungeista seuraavilla on useampi kuin yksi lentoasema: Berliini (Schönefeld, Tegel, Tempelhof), Pariisi (Charles de Gaulle, Orly), Rooma (Fiumicino, Ciampino, Urbe), Tukholma (Arlanda, Bromma, Skavsta) ja Lontoo (City, Gatwick, Heathrow, Stansted).
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1097/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle. Unkari yhteistyöhaluttomien valtioiden luettelossa rahanpesun torjunnan yhteydessä.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0070 - 0070



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1097/02 esittäjä(t): Gerhard Schmid (PSE) komissiolle (9. huhtikuuta 2002) Aihe: Unkari yhteistyöhaluttomien valtioiden luettelossa rahanpesun torjunnan yhteydessä Rahanpesua käsittelevä kansainvälinen rahoitustoimintaryhmä luokittelee 22. kesäkuuta 2001 antamassaan raportissa, joka on viimeksi päivitetty helmikuussa 2002, Unkarin yhteistyöhaluttomaksi valtioksi. Sen vuoksi esitän seuraavat kysymykset komissiolle, joka on kansainvälisen rahoitustoimintaryhmän jäsen: - Miksi Unkari luokiteltiin yhteistyöhaluttomaksi valtioksi? - Mitä mieltä komissio on asiasta jäsenyysneuvottelujen ja kolmannen pilarin suhteen? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 2002) Rahanpesunvastainen toimintaryhmä (FATF) lisäsi kesäkuussa 2001 Unkarin yhteistyöhaluttomien maiden ja alueiden (NCCT) luetteloon. Luettelossa mainitaan sellaiset maat ja alueet, joiden rahanpesunvastaiset toimet arvioidaan riittämättömiksi. Pääasiallinen syy Unkarin lisäämiselle NCCT-luetteloon oli maassa jatkuvasti harjoitettu nimettömien säästökirjojen antaminen. Unkari sitoutui Euroopan unionin jäsenyysneuvotteluissa lopettamaan tällaisen käytännön unioniin liityttyään. FATF:n mielestä käytäntö pitäisi lopettaa jo aikaisemmin. Sen jälkeen, kun Unkari lisättiin NCCT-luetteloon, se on toteuttanut määrätietoisia toimia FATF:n vaatimusten noudattamiseksi. FATF toteaa 1. helmikuuta 2002 julkaisemassaan lehdistötiedotteessa (saatavilla FATF:n verkkosivuilta http://www.fatf-gafi.org) panevansa erityisen tyytyväisenä merkille Unkarin nopean ja merkittävän edistymisen aikaisemmin havaittujen puutteiden korjaamisessa. Jos FATF on jatkossakin tyytyväinen Unkarin parhaillaan toteuttamiin uudistuksiin, Unkari voi toivoa nimensä poistamista NCCT-luettelosta suhteellisen pian. Näin ollen komissio on varma siitä, että asia tulee kaikilta osin ratkaistuksi hyvissä ajoin ennen Unkarin liittymistä unioniin.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1025/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) neuvostolle. Lähi-idän tapahtumat.



Virallinen lehti nro 309 E , 12/12/2002 s. 0072 - 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1025/02 esittäjä(t): Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) neuvostolle (5. huhtikuuta 2002) Aihe: Lähi-idän tapahtumat Traagiset tapahtumat Lähi-idässä jatkuvat edelleen. Ne ja niiden seuraukset koskettavat myös Euroopan unionin tärkeitä intressejä, ja siksi unionin on otettava aktiivisesti osaa ratkaisun löytämiseen. Mitä neuvosto on tähän mennessä tehnyt ja mitä se aikoo tehdä, ettei Euroopan unioni pelkästään tyytyisi olemaan alueen pääasiallinen rahoittaja vaan kykenisi myös tekemään poliittisia ratkaisuja, joita ei tarvita vain Lähi-idässä vaan myös Euroopan unionissa? Vastaus (30. syyskuuta 2002) Neuvosto jatkaa aktiivista osallistumistaan rauhan aikaansaamiseksi Lähi-itään YK:n turvallisuusneuvoston asiaa koskevien päätöslauselmien pohjalta. Ministerit keskustelivat asiasta Luxemburgissa 3. huhtikuuta 2002 ja uudelleen Valenciassa pidetyn viidennen EuroVälimeri-konferenssin yhteydessä. Lisäksi Lähi-itää koskeva kysymys otettiin 15. huhtikuuta 2002 sekä 13. toukokuuta 2002 pidettyjen yleisten asioiden neuvoston istuntojen esityslistalle. Asia otettiin jälleen yleisten asioiden neuvoston esityslistalle 17. kesäkuuta 2002. Korkeana edustajana toimiva neuvoston pääsihteeri Javier Solana on äskettäin vieraillut uudelleen alueella, jolloin hän tapasi sekä palestiinalaishallinnon presidentin Jasser Arafatin että Israelin pääministerin Ariel Sharonin. Hän osallistui myös neuvoston puheenjohtajan rinnalla Washingtonissa 2. toukokuuta järjestettyyn neljän osapuolen tapaamiseen. Neuvosto on samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että poliittinen ratkaisu on välttämätön pysyvän rauhan ja turvallisuuden aikaansaamiseksi alueelle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0969/02

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(10. huhtikuuta 2002)

Aihe: Vammaisten oikeudet

Parhaillaan valmistellaan uutta ehdotusta asetukseksi Aasian ja Latinalaisen Amerikan maille myönnettävästä kehitysyhteistyöavusta. Aikooko komissio ottaa vammaisten oikeudet erityisesti huomioon tässä ehdotuksessa?

Christopher Pattenin komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-0969/02 ja E-0970/02

(21. toukokuuta 2002)

Ehdotuksessa uudeksi asetukseksi Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden kanssa tehtävästä kehitysyhteistyöstä ei ole määrä olla poliittisia tai strategisia suuntaviivoja. Siinä annetaan pikemminkin määräyksiä ja menettelytapoja, jotka koskevat yhteisön ja kumppanimaiden välisen yhteistyön tehokasta ohjelmasuunnittelua ja päätöksentekoa.

Yhteistyön tavoitteet on näin ollen määritelty hyvin laajasti, jotta toiminta on mahdollista kaikilla yhteistyöaloilla, joista on määrätty yhteisön ja avunsaajamaan välisissä sopimuksissa ja jotka ovat niiden politiikan ja yhteistyön suuntaviivojen mukaisia, joista on päätetty asianmukaisissa yhteyksissä.

Tämän vuoksi komission valmistelema ehdotus ei sisällä erityistä viittausta vammaisten oikeuksiin, vaikka ne sisältyvätkin ehdotuksen perustana olevaan artiklaan ihmisoikeuksista ja perusoikeuksista. Ihmisoikeuksia kuitenkin asteittain valtavirtaistetaan osaksi kehitysyhteistyötä, joten on odotettavissa, että monialaiset aiheet, kuten vammaisten oikeudet, tulevat näkymään säännöllisemmin ja kattavammin yhteisön tukemissa toimissa.

Komission tiedonannossa Eurooppa ja Aasia: strateginen toimintakehys kumppanuuksien edistämistä varten(1) vammaisia ei ole mainittu erikseen, mutta ilmaistaan selvästi, että köyhyyden vähentäminen on yhteistyön päätavoitteita.

Tiedonannossa tavoite pyritään saavuttamaan tukemalla sosiaalialan alakohtaisia ohjelmia, lujittamalla vuoropuhelua poliittisista aiheista ja jakamalla Euroopassa saatuja kokemuksia. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen mainitaan yhteisön toiminnan keskeisenä tavoitteena sen mukaisesti kuin on esitetty komission tiedonannossa Euroopan unionin tehtävä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa(2).

Kumppanimaiden kanssa käytävän vuoropuhelun ja yhteisön antaman avun ohjelmasuunnittelun avulla komissio takaa, että ihmisoikeuksista joihin kuuluvat myös vammaisten oikeudet huolehditaan asianmukaisesti.

(1) KOM(2001) 469 lopullinen.

(2) KOM(2001) 252 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1506/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Etikan valmistaminen kuivatetuista rusinoista.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0113 - 0114



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1506/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (29. toukokuuta 2002) Aihe: Etikan valmistaminen kuivatetuista rusinoista Kreikassa on aikojen alusta asti valmistettu etikkaa auringossa kuivatetuista rusinoista (lähinnä korinttilaisista). Tätä etikkaa pidetään Kreikan elintarvikelainsäädännössä aitona etikkana ja sitä viedään menestyksekkäästi kaikkialle maailmaan. Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa asetuksessa (EY) N:o 1493/1999(1) tosin viitataan viinistä valmistettuun etikkaan, mutta siinä ei tehdä selväksi, että myös rusinoista valmistettu etikka on viinietikkaa. Asetuksessa mainitaan kyllä, että rusinoista valmistettava alkoholi on viinijuoma. Etikan valmistaminen rusinoista on tuottajia vahvistavaa toimintaa, varsinkin sellaisilla erityisen jälkeenjääneillä ja köyhillä alueilla kuten Peloponnesos. Kysyn komissiolta: Aikooko se tehdä vaadittavat muutokset asetukseen (EY) N:o 1493/1999, jotta siinä määriteltäisiin selkeästi, että auringossa kuivatetuista rusinoista valmistettu etikka on viinietikkaa kuten se todellisuudessa onkin vastaavalla tavalla kuin rusinoista valmistettu alkoholi katsotaan viinijuomaksi? (1) EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. heinäkuuta 2002) Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999 ei sisällä kuivatuista rusinoista valmistetun alkoholin määritelmää, mutta edellä mainitun asetuksen liitteestä ilmenee, että kyseisellä tavalla valmistettu alkoholi kuitenkin rinnastetaan viineihin silloin, kun sitä käytetään väkevien viinien valmistukseen. Lisäksi tislattujen alkoholijuomien määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89(1) 1 artiklan 4 kohdan d ja h alakohdassa annetaan viinistä tislatun alkoholijuoman ja kuivatuista rypäleistä tislatun alkoholijuoman selkeä määritelmä. Etikan kohdalla tilanne on toinen. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä I määritellään viinietikaksi etikka, joka on valmistettu ainoastaan viinin etikkakäymisellä. Yhteisön lainsäädännössä viini on määritelty tuotteeksi, jota saadaan ainoastaan murskatuista tai murskaamattomista tuoreista rypäleistä tai rypäleen puristemehusta alkoholikäymisen tuloksena. Kuivattujen viinirypäleiden alkoholikäyminen ei voi näin ollen tuottaa viiniä ja koska komission mukaan kuivatuista viinirypäleistä valmistettu etikka ei ole viinistä valmistettu tuote, se ei kuulu asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamisalaan. Komissio ei näin ollen tällä hetkellä harkitse tuotetta koskevien määritelmien tai erityissäännösten lisäämistä asetukseen. (1) EYVL L 160, 12.6.1989.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2198/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle. Ympäristövastuuta koskevan direktiiviehdotuksen vaikutus pienten ja keskisuurten yritysten toimintaan.



Virallinen lehti nro 028 E , 06/02/2003 s. 0202 - 0202



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2198/02 esittäjä(t): Kathleen Van Brempt (PSE) komissiolle (19. heinäkuuta 2002) Aihe: Ympäristövastuuta koskevan direktiiviehdotuksen vaikutus pienten ja keskisuurten yritysten toimintaan Haluaisin esittää seuraavat kysymykset ehdotuksesta direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi(1): Onko komissio selvittänyt, mitkä ovat tämän direktiivin piiriin kuuluvien ympäristövastuuvakuutusmarkkinoiden vaikutukset pienten ja keskisuurten yritysten kilpailuasemaan suurin yrityksiin verrattuna? Mitkä ovat selvityksestä tehdyt johtopäätökset? Jos tulevien ympäristövastuuvakuutusmarkkinoiden toiminta hankaloittaa pienten ja keskisuurten yritysten asemaa suuriin yrityksiin verrattuna, pitääkö komissio tarpeellisena, että ryhdytään toimiin, joilla pienille ja keskisuurille yrityksille aiheutettuja hankaluuksia rajoitetaan mahdollisimman paljon? Mitkä toimet ovat tarpeen? (1) KOM(2002) 17 EYVL C 151 E, 25.6.2002, s. 132. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (10. syyskuuta 2002) Komissio on tehnyt arvion parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotuksen taloudellisista vaikutuksista. Direktiiviehdotus koskee ympäristövastuuta osana ympäristövahinkojen ehkäisemistä ja korjaamista(1). Parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan erityisesti ehdotuksen perustelujen jaksoon 4, jonka otsikkona on Ehdotuksen taloudellinen arviointi, sen edut ja kustannukset, sekä ehdotuksen liitteenä olevaan vaikutusten arviointilomakkeeseen. Vaikutuksista pieniin ja keksisuuriin yrityksiin ei ole tehty erillistä arviointia, koska ympäristövahinkoja voi esiintyä yrityksen koosta riippumatta. Pienet ja keskisuuret yritykset eivät näyttäisi olevan epäedullisessa asemassa ympäristövastuuvakuutusmarkkinoilla suuriin yrityksiin verrattuna. Toimijan maksama vakuutusmaksu riippuu kunkin yrityksen riskitasosta. Vakuutuksenantajan tulee arvioida kunkin yrityksen riskitaso tapauskohtaisesti. Arvioinnissa otetaan huomioon kunkin toimijan toteuttamien riskin välttämis- ja ehkäisemistoimenpiteiden laatu ja tehokkuus. Toisin sanoen toimenpiteiden, joita toimija toteuttaa onnettomuuksien riskin ehkäisemiseksi tai minimoimiseksi, pitäisi pienentää vakuutusmaksua. On myös syytä mainita, että vakuutusyhtiöillä on tapana määritellä vakuutusmaksu vakuutettavan yhtiön liikevaihdon perusteella. Tällainen menettely näyttäisi olevan pk-yritysten edun mukaista. Edellä mainittujen seikkojen perusteella komissio ei toistaiseksi katso, että pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten erityisesti suunnitellut toimenpiteet olisivat tarpeen. (1) KOM(2002) 17 lopullinen (EYVL C 151, 25.6.2002).