KIRJALLINEN KYSYMYS P-0126/02

esittäjä(t): Sebastiano Musumeci (UEN) komissiolle

(24. tammikuuta 2002)

Aihe: Lentoväylien uudelleenorganisointia koskevan hankkeen toteuttamatta jättäminen

Nykyinen, 1950-luvulta peräisin oleva Euroopan lentoväyläjärjestelmä on riittämätön, kun otetaan huomioon nykyajan lentoliikenteen olosuhteet, ja aiheuttaa sietämättömän tilanteen, jossa ilmatila on aina ruuhkainen ja lennot jatkuvasti myöhässä.

Ongelmallisen tilanteen korjaamiseksi Eurocontrol on käynnistänyt rakenteellista uudelleenorganisointia koskevan hankkeen, joka piti saada päätökseen vuoden 2001 loppuun mennessä.

Voisiko komissio ilmoittaa,

- miksei Eurocontrol ole vielä saattanut päätökseen lentoväylien uudelleenorganisointia koskevaa hanketta,

- mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä turvallisuuden ja lentoliikenteen sujuvuuden edistämiseksi?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(15. helmikuuta 2002)

Euroopan lentoreittiverkosto perustuu rakenteeseen, joka määriteltiin 1950-luvulla tuon ajan liikennemäärien mukaisesti. Määrittelyn jälkeen verkostoa on tarkistettu moneen kertaan ottaen huomioon ilmaliikenteen kehittyminen sekä lentokoneiden ja ilmaliikenteen valvontalaitteiden teknisten mahdollisuuksien kehittyminen.

Tällä hetkellä verkosto tarkistetaan ja julkaistaan kahdesti vuodessa. Lisäksi se voi johtaa perusteellisempiinkin muutoksiin, kun uusia toimintamalleja otetaan käyttöön(1). Lentoreittiverkoston uudelleenjärjestely perustuu eri jäsenvaltioiden tekemiin ehdotuksiin kukin jäsenvaltio omaa aluettaan vastaavan ilmatilan osalta ja toteutetaan Eurocontrolin johdolla. Eurocontrol on lennonjohdon alalla teknisesti asiantunteva kansainvälinen järjestö, jonka tehtävänä on ratkaista jäsenvaltioiden väliset kiistat rajat ylittävien reittien tapauksessa.

Huolimatta verkostoon tehdyistä parannuksista sen nykyinen järjestys ja rakenne eivät riitä ratkaisemaan kansallisiin etuihin liittyviä esteitä, olipa kyse taloudellisista tai sotilaallisista eduista. Jälkimmäisessä tapauksessa verkostossa on otettava huomioon, että monet osat ilmatilasta on varattu yksinomaan sotilaalliseen käyttöön. Tämän vuoksi tiettyjen lentojen on käytettävä ennalta määriteltyjä käytäviä, mikä johtaa pullonkaulojen syntymiseen, tai kierrettävä varatut tai pienen kapasiteetin alueet, mikä lisää lentojen pituuksia. Tilannetta on selitetty teknisesti ilmatilan hallintaa koskevassa tutkimuksessa, joka on saatavilla komission kotisivulla(2).

Yhtenäistä ilmatilaa koskevan paketin ehdotuksilla(3), joita käsitellään parhaillaan parlamentissa ja neuvostossa, pyritään korjaamaan nykyinen tehoton tilanne. Niihin sisältyy ilmatilan organisointi- ja hallintamekanismeja, joilla helpotetaan suorien reittien käyttöönottoa, jotta yhteisön ilmatilaa käytettäisiin optimaalisesti taloudelliselta ja ympäristön kannalta (polttoaineiden kulutus vähenisi jopa 15 prosenttia).

Tavoitteeseen päästään ilmatilan yläosasta (yli 8 550 metrin korkeudesta) alkaen, ja siihen kuuluvat:

- siviili- ja sotilasviranomaisten yhteistyön tehostaminen, jotta saataisiin minimoitua sotilaalliseen käyttöön varattujen ilmatilan osien vaikutus lentoreitteihin;

- lennonjohtokeskusten valvomien ilmatilan osien järjestäminen uudelleen optimaalisiin osiin, jotka vastaavat tehokasta lentoreittirakennetta ja joissa ilmaliikenne sujuu varmasti ja joustavasti.

(1) Näin tehtiin vuonna 1999, kun määriteltiin uusi lentokoneiden navigointijärjestelmä (Basic Area Navigation, B-RNAV), ja tänä vuonna, kun lentokoneiden korkeusporrastusta yli 8 700 metrin korkeudessa vähennettiin puolella (Reduced Vertical Separation Minima, RVSM).

(2) http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html.

(3) KOM(2001) 564 lopullinen/2.