KIRJALLINEN KYSYMYS P-0154/02

esittäjä(t): Roberto Bigliardo (UEN) komissiolle

(29. tammikuuta 2002)

Aihe: Casertan ympäristöongelma

Kysymyksemme koskee Casertan kaupungin tilaa. Caserta tunnetaan kaikkialla Euroopassa Reggia Vanvitellianan palatsista ja puistosta, joka kilpailee hienoudessa Versaillesin kanssa samassa sarjassa mutta jossa on nykyään todettu vakavia ympäristöongelmia.

Puiston voidaan syystäkin katsoa kuuluvan Euroopan ja koko maailman taideperintöön ja siitä on häikäilemättömästi kiistelty 50 vuoden ajan, minkä vuoksi 700 vuoden ikäistä palatsia ympäröivä maisema on pilaantunut.

Casertaa ympäröi kasvi- ja eläinlajistoltaan rikas vuoristo, jolla on huomattava historiallinen ja taiteellinen arvo ja joita kutsutaan Tifatini-vuoriksi.

Vuoristo on kärsinyt harkitsemattoman kaivostoiminnan seuraamuksista, sillä Casertan kunnan alueelle on perustettu yli 30 kalkki- ja tuffikivilouhosta, joista kuusi on vielä toiminnassa.

Louhinta historiallisesti arvokkaiden kohteiden, kuten palatsin, S. Leucion alueen, Casertan vanhankaupungin keskiaikaisen osan ja Maddalonin laakson monumentaalisten siltojen lähettyvillä on aiheuttanut maisemahaitan, jolla on niin suuria vaikutuksia, että ne ovat vähällä vaarantaa peruttamattomasti luonnonympäristön ja Casertan taideperinnön.

Samalla kun kokonaisten vuorten räjäyttäminen jatkuu kenenkään puuttumatta asiaan, hylätyt louhokset luovat lohduttoman kuumaiseman Reggia Vanvitellianan lähistölle, yhdelle Euroopan suosituimmista matkailukohteista. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä edellä mainitun hävityksen lopettamiseksi? Katsooko komissio, että sen olisi aiheellista teettää toteutettavuustutkimus sen selvittämiseksi, onko Bourbon-suvun palatsin Goethen välityksellä kuuluisaksi tekemä maisema mahdollista palauttaa ennalleen?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(20. helmikuuta 2002)

Parlamentin jäsenen esittämiä kysymyksiä on tarkasteltava kahdesta eri näkökulmasta: uusien louhosten mahdollinen avaaminen ja entisten louhosalueiden palauttaminen ennalleen.

Mitä tulee uusiin louhoksiin, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY(2), säädetään, että sellaisten hankkeiden, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, vaikutukset arvioidaan (ympäristövaikutusten arviointi (YVA)). Direktiivin alaiset hankeluokat on lueteltu kahdessa liitteessä. Liitteessä I luetellut hankkeet edellyttävät YVA-menettelyä. Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluville hankkeille on tehtävä YVA-menettely, jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan.

Joillakin parlamentin jäsenen mainitsemista louhostoiminnoista voi olla merkittävä vaikutus Monte Tifatan (IT8010016) alueeseen, jota Italia ehdottaa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(3) mukaiseksi yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi.

Mitä tulee yhteisön tärkeinä pitämiin alueisiin ja erityisten suojelutoimien alueisiin, jotka valitaan direktiivissä 92/43/ETY säädettyä menettelyä noudattaen, direktiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaan kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät suoranaisesti liity alueen käyttöön tai ole sen hallinnan kannalta tarpeellisia, mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin.

Tämä säännös ei ole vielä täysin sitova. Mainittua menettelyä, jonka mukaan yhteisön tärkeinä pitämät alueet valitaan ehdotettujen alueiden luettelosta ja osoitetaan sen jälkeen erityisten suojelutoimien alueiksi, ei ole vielä saatettu päätökseen. Direktiivin kattamat alueet ovat edelleen ehdotuksia. Ehdotettujen alueiden suhteen jäsenvaltioilla on tiettyjä velvoitteita toimia siten, että direktiivin tavoitteet eivät vaarannu. Niitä erityisesti kehotetaan pidättäytymään kaikista toimista, jotka voivat aiheuttaa ehdotetun alueen heikentymisen.

Jos komission tietoon tulee, että yhteisön oikeutta jossakin tapauksessa rikotaan, se ei epäröi EY:n perustamissopimuksen valvojan ominaisuudessa ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimiin, mukaan luettuina perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen jäsenvelvoitteiden rikkomismenettely, varmistaakseen, että yhteisön oikeutta noudatetaan.

Mitä tulee entisten louhosalueiden palauttamiseen ennalleen ja toteutettavuustutkimuksen tekemiseen, aloitteen on tultava jäsenvaltioilta, eikä toteutettavuustutkimuksen aloittaminen kuulu komission toimivaltaan. Tällaisia toimia voidaan rahoittaa rakennerahastoista, jos ne sisältyvät alueelliseen toimintasuunnitelmaan. Ympäristöalan rahoitusväline LIFE(4) ja erityisesti LIFE-Nature on tarkoitettu Natura 2000 -verkoston toteuttamiseen. Jos louhos sijaitsee yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi ehdotetun alueen sisäpuolella, LIFE-varoja voitaisiin käyttää alueen ekologisen arvon palauttamiseen.

(1) EYVL L 175, 5.7.1985.

(2) EYVL L 73, 14.3.1997.

(3) EYVL L 206, 22.7.1992.

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1655/2000, annettu 17. heinäkuuta 2000, ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE), EYVL L 192, 28.7.2000.