KIRJALLINEN KYSYMYS E-2204/99

esittäjä(t): Olivier Dupuis (TDI) komissiolle

(29. marraskuuta 1999)

Aihe: Lentoliikennealan sopimukset ja kilpailusääntöjen noudattaminen

Komissio on viime vuosina ryhtynyt tutkimaan ja sääntelemään lentoyhtiöiden välisiä sopimuksia, sillä se haluaa säilyttää avoimuuden ja kilpailun kyseisillä markkinoilla. Tämän vuoksi komissio asetti

erittäin tiukat ehdot British Airwaysin ja American Airlinesin, Lufthansan ja United Airlinesin sekä KLM:n ja Alitalian välisille liittoutumille, ennen kuin se katsoi näiden sopimusten olevan yhteisön oikeuden mukaisia.

Sen sijaan muut, luonteeltaan hieman erilaiset lentoyhtiöiden väliset sopimukset ovat saaneet vähemmän huomiota, tai ne on yksinkertaisesti jätetty huomiotta. Näin on käynyt esimerkiksi Sabena- ja Virgin Express -yhtiöiden Brysselin ja Rooman välisen reitin code-share -sopimuksen kohdalla. Tämä sopimus aiheutti kuitenkin välittömästi sen, että kilpailijoiden ja lentojen määrä kyseessä olevalla reitillä väheni.

Eikö komissio katso, että tämä sopimus heikentää kilpailua ja näin ollen kuluttajien asemaa, kun ajatellaan heille suunnattujen palvelujen määrää, laatua ja hintoja?

Mitä komissio aikoo yleisemmin tehdä torjuakseen code-share -käytännön kilpailua heikentäviä vaikutuksia sekä avoimuuden ja tiedon puutetta, jota tämä käytäntö mahdollisesti aiheuttaa matkustajille?

Mario Montin komission puolesta antama vastaus

(14. tammikuuta 2000)

Yhteistunnuksen käyttöä koskevan sopimuksen perusteella lentoyhtiö voi myydä lippujaan (omaa lentotunnustaan käyttäen) toisen lentoyhtiön vuorolle. Lento merkitään kummankin lentoyhtiön lentotunnuksella. Lentoyhtiöt käyttävät yhä enemmän tällaisia sopimuksia niin yhteisössä kuin sen ulkopuolellakin. Komissio arvioi, että yhteisön 15 suurinta lentoyhtiötä ovat tehneet yli 150 sopimusta yhteistunnuksen käytöstä.

Vuonna 1996, jolloin komission tilaama tutkimus yhteistunnuksen käytöstä valmistui, komissio aloitti toimenpiteet parantaakseen näiden järjestelyjen avoimuutta ja varmistaakseen, että matkustajille annetaan riittävästi tietoa näistä järjestelyistä. Tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2299/89 muuttamisesta 8 päivänä helmikuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 323/1999(1) säädetään, että yhteistunnusta käytettäessä on lennosta tosiasiallisesti vastaava lentoliikenteen harjoittaja ilmoitettava selvästi varausta tehtäessä. Tämä säännös varmistaa, että matkustajalle, joka ostaa lipun lentoyhtiö X:ltä, ilmoitetaan heti, että itse asiassa hän lentää lentoyhtiöllä Y.

Yhteistunnusta koskevan sopimuksen yhteensopivuus kilpailulainsäädännön kanssa riippuu sopimuksen sisällöstä ja sopimuksen soveltamisalaan kuuluvasta reitistä. Jotkin yhteistunnusta koskevat sopimukset voivat edistää kilpailua. Alentamalla kustannuksia ja parantamalla tehokkuutta yhteistunnuksen käytöstä tehtävä sopimus voi esimerkiksi tukea palvelun säilyttämistä vähän matkustetulla reitillä tai sen nojalla voidaan perustaa uusi reitti. Toiset yhteistunnusta koskevat sopimukset voivat puolestaan rajoittaa kilpailua, koska ne saattavat johtaa markkinoiden jakamiseen tai estää kilpailijoita tulemasta markkinoille.

Yhteistunnusta koskevia sopimuksia on siten tarkasteltava sopimuskohtaisesti. Komissio tutkii parhaillaan erilaisia yhteistunnussopimuksia, erityisesti kansallisten lentoyhtiöiden välisiä sopimuksia, jotka koskevat niiden keskuslentoasemien välisiä yhteyksiä.

Komissio ei ole saanut kanteluja, jotka koskisivat Sabenan ja Virgin Expressin tekemää sopimusta Brysselin ja Rooman välisestä reitistä (jolla myös Alitalia lentää). Vaikka muilla reiteillä nyt tehtävät tutkimukset auttavat selventämään minkälaiset yhteistunnusta koskevat sopimukset ovat hyväksyttäviä, arvoisa parlamentin jäsen voi toimittaa komissiolle käytettävissään mahdollisesti olevat todisteet, jotka osoittavat, että kilpailua Brysselin ja Rooman välisellä reitillä on rajoitettu.

(1) EYVL L 40, 13.2.1999.