ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1446/03

esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) neuvostolle

(24. huhtikuuta 2003)

Aihe: Euroopan unionin kanta: Yhdysvallat ja Irakin sodanjälkeinen hallinto

Samanaikaisesti kun saamme päivittäin tietoja menehtyneistä lapsista, Ison-Britannian ja Yhdysvaltain sotavoimien pommitusten viattomista uhreista ja ammattiaan harjoittavien toimittajien murhista, neuvoston edustajat ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) korkea edustaja hyväksyvät kiltisti EU:n toissijaisen roolin Irakin hallinnossa osoittamatta minkäänlaista kriittistä suhtautumista Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan harjoittamia aggressiivisia, laittomia ja epäoikeudenmukaisia toimia kohtaan. EU:n edustajat asettuvat voittajien taakse sen sijaan, että vaatisivat yksiselitteisesti, että vastuu Irakin hallinnosta annettaisiin kokonaisuudessaan YK:lle, jolla on ainoana instituutiona lailliset toimintaedellytykset tehtävän hoitamiseen.

Mistä syistä neuvosto ja YUTP:n korkein edustaja ovat omaksuneet tämän asenteen? Koska neuvosto ja YUTP:n korkea edustaja tietävät, että Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan harjoittamat yksipuoliset toimet ovat kansainvälisten lakien vastaisia, miksi ne eivät vaadi yksiselitteisesti, että vastuu Irakin hallinnosta annettaisiin kokonaisuudessaan YK:lle?

Vastaus

(7. lokakuuta 2003)

1. Arvoisa kysyjä on kenties tietoinen Irakia vastaan kohdistettujen sotilaallisten toimien oikeutusta ja tarkoituksenmukaisuutta koskevan kannan määrittelyyn liittyvästä taustasta. Irakin sodanjälkeisen tilanteen ja erityisesti YK:n aseman osalta on syytä muistaa, että sekä 20. ja 21. maaliskuuta pidetyn Brysselin Eurooppa-neuvoston päätelmissä että puheenjohtajavaltion Ateenan Eurooppa-neuvostossa 16. huhtikuuta antamassa lausumassa vaadittiin YK:lle keskeistä roolia.

2. Ministerit keskustelivat Irakin tilanteesta neuvoston istunnossa 20. toukokuuta 2003. He pitivät YK:n turvallisuusneuvostolle annettua Irakia koskevaa päätöslauselmaehdotusta askeleena, joka mahdollistaa keskustelun sodanjälkeisestä tilanteesta YK:ssa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1010/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Perugian kunnan käyttämät Daphne-ohjelmasta myönnetyt varat.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0058 - 0059



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1010/03 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (27. maaliskuuta 2003) Aihe: Perugian kunnan käyttämät Daphne-ohjelmasta myönnetyt varat Italian valtiovarainministeriön valvontakomitea antoi syyskuussa 2002 selonteon Euroopan unionin myöntämien varojen käytöstä. Kyseisestä selonteosta kävi ilmi, että jotkut paikalliset viranomaiset valitsevat hankkeita huolestuttavan hitaasti ja tehottomasti. Myös Euroopan komissio on useaan otteeseen korostanut, että paikalliset viranomaiset hyödyntävät riittämättömästi Euroopan unionin myöntämiä varoja. Erityisesti tietyt alueelliset yksiköt, kuten Perugian kunta, tarvitsevat kipeästi unionin varoja naisten ja lasten hyväksikäytön torjumiseen. Voisiko komissio näin ollen vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Onko Perugian kunta esittänyt Daphne-ohjelmaa koskevia hankkeita? 2. Onko Perugian kunta saanut rahoitusta kyseisiin hankkeisiin? 3. Onko kyseiset varat käytetty? António Vitorinon komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1004/03, E-1005/03, E-1006/03,E-1007/03, E-1008/03, E-1009/03, E-1010/03, E-1011/03,E-1012/03, E-1013/03, E-1014/03, E-1015/03 ja E-1016/03 (28. huhtikuuta 2003) Daphne-ohjelmaan on saatu pelkästään vuonna 2003 - kaksi ehdotusta Firenzen kunnalta Assessorato Pubblica Istruzione e Politiche Giovanili, Direzione Istruzione - yksi ehdotus Pesarion kunnalta Servizio sociale - yksi ehdotus Sienan kunnalta Comitato di ente per le pari opportunita. Komissio ei ole vielä arvioinut näitä ehdotuksia, eikä siksi voi vielä kertoa arvoisalle parlamentinjäsenelle valinnoista tai rahoituksesta. Tieto arvioinnin lopputuloksesta toimitetaan heinäkuussa 2003 kaikille niille, jotka ovat tehneet ehdotuksen Daphne-ohjelman puitteissa vuonna 2003. Muilta arvoisan parlamentinjäsenen mainitsemilta kunnilta (Ancona, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pisa, Pistoia, Prato, ja Terni) ei ole saatu ehdotuksia 19972003 välisenä aikana.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0669/03 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) neuvostolle. Uusi YMP ja laiminlyödyt nuoret maanviljelijät.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0037 - 0038



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0669/03 esittäjä(t): Giacomo Santini (PPE-DE) neuvostolle (6. maaliskuuta 2003) Aihe: Uusi YMP ja laiminlyödyt nuoret maanviljelijät Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistamisesta käydyissä kiihkeissä väittelyissä on unohdettu yksi ryhmä: nuoret maanviljelijät. Myöskään komission asiakirjassa ei puhuta suoraan nuorten maanviljelijöiden tulevaisuudennäkymistä, ongelmista tai odotuksista. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999(1) 7 ja 8 artiklassa määrätään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) maksettavista korkeammista tukiprosenteista. Toisin sanoen kun normaalisti kokonaistuki on enintään 40 prosenttia investointimäärästä, nuoret viljelijät voivat saada 45 prosenttia, epäsuotuisilla alueilla jopa 55 prosenttia investointimäärästä. Lisäksi nuoret viljelijät voivat saada 8 artiklan nojalla aloitustukea enintään 25 000 euroa. Kun muistetaan edessä olevat suuret uudistukset, on vaikea kuvitella, että tällä summalla pystyttäisiin houkuttelemaan nuoria ottamaan vastuulleen maatilan hoitoa. Siksi kysynkin neuvostolta: 1. Miksi YMP:n uudistusluonnokseen ei sisälly erityistä lukua nuorten maanviljelijöiden asemasta? 2. Voidaanko uudistusluonnokseen sisällyttää tarkistus, jolla saatetaan ajan tasalle asetus (EY) N:o 1257/1999siten, että sen 8 artiklan mukainen aloitustuki vähintään kaksinkertaistetaan, jolloin määräksi tulee 50 000 euroa? 3. Voidaanko luonnokseen sisällyttää tarkistus, jolla nuorille tasanko- ja vuoristoalueiden maanviljelijöille maksettavien tukien osuus investointimäärästä nostetaan vastaavasti 45:stä ja 55 prosentista 65:een ja 75 prosenttiin? 4. Voidaanko luonnokseen sisällyttää tarkistus, jolla valtiontukijärjestelmä korvataan jäsenvaltioiden ja paikallisten viranomaisten nuorille maanviljelijöille myöntämillä suorilla tuilla? (1) EUVL L 160, 26.6.1999, s. 80. Vastaus (2. lokakuuta 2003) Neuvosto on tietoinen nuorten maanviljelijöiden merkityksestä yhteisön maataloudessa. Komission ehdotuksista käydyn keskustelun tuloksena 26. kesäkuuta syntyneeseen YMP:n uudistuspakettiin kuuluvassa asetuksessa (EY) 1257/1999 EMOTR:n tuesta maaseudun kehittämiseen säädetään nuoria maanviljelijöitä suosivista erityistoimenpiteistä, erityisesti nuorille maanviljelijöille investointeja varten maksettavan tuen parantamisesta sekä suuremman tuen myöntämisestä nuorten viljelijöiden asettautumisen helpottamiseksi tarjoamalla heidän alojaan koskevia neuvontapalveluja. Lisäksi sovittiin siitä, että asetustekstiin lisätään selkeä maininta tarpeesta parantaa nuoria maanviljelijöitä koskevien toimenpiteiden toteutettavuutta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1488/03 esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) neuvostolle. Puhelinten salakuuntelu Justus Lipsius -rakennuksessa.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0066 - 0066



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1488/03 esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) neuvostolle (2. toukokuuta 2003) Aihe: Puhelinten salakuuntelu Justus Lipsius -rakennuksessa Neuvosto tiedotti 19. maaliskuuta 2003 turvallisuuspalvelun todenneen 28. helmikuuta 2003, että useiden jäsenvaltioiden delegaatioiden puhelimia oli kuunneltu salaa Euroopan unionin neuvoston toimitiloissa Brysselissä. Muun muassa Espanjan, Saksan, Ranskan, Italian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Itävallan delegaatioiden puhelimia oli kuunneltu laittomasti. Paljastukset ovat erittäin vakavia, sillä niiden perusteella on pelättävissä, että muihinkin yhteisön toimitiloihin on asennettu salakuuntelulaitteita. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kokouksessa Euroopan parlamentissa neuvoston edustaja vahvisti, että asiaa on ryhdytty tutkimaan. 1. Tietääkö neuvosto, kuka on vastuussa salakuuntelulaitteiden asentamisesta? 2. Mikäli neuvosto ei vielä tiedä kuka laitteet on asentanut, mitä se aikoo tehdä saadakseen asian selville? 3. Mitä seuraamuksia asiasta on henkilöille, jotka ovat vastuussa salakuuntelulaitteiden asentamisesta? 4. Voisiko neuvosto kertoa, onko aiemmin tehty vastaavanlaisia paljastuksia yhteisön muissa toimielimissä? 5. Mitä on tehtävä, jotta vastaavat tapaukset voitaisiin välttää lähitulevaisuudessa? 6. Onko kokouksissa, joissa käsitellään kolmansilta mailta salassa pidettäviä tietoja, järjestelmällistä valvontaa salakuuntelun varalta? Yhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin E-1177/03 ja E-1488/03 (2. lokakuuta 2003) Neuvostolla on vain vähän lisättävää asiasta 19. maaliskuuta 2003 lehdistölle annettuun julkilausumaan niin kauan kuin sitä koskeva oikeuskäsittely on kesken. Seuraavat selvennykset ovat annettavissa vastaukseksi arvoisien parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin: 1. Neuvosto ei ole vielä pystynyt määrittämään, kuka on vastuussa Justus Lipsius -rakennuksesta 28. helmikuuta 2003 löydettyjen, tiettyihin puhelinlinjoihin yhdistettyjen elektronisten laitteiden asentamisesta. 2. Neuvosto päätti vastatoimenpiteiden ja alustavan sisäisen tutkimuksen jälkeen 14. huhtikuuta 2003 nostaa kanteen rikosoikeudellisen menettelyn käynnistämiseksi yhtä tai useita tuntemattomia henkilöitä vastaan Belgian rikoslain nojalla. Neuvosto avustaa Belgian oikeusviranomaisia kaikin tavoin näiden tutkimuksissa. 3. Koska asia on nyt virallisen rikostutkinnan kohteena, on tuomioistuinten tehtävä päättää seuraamuksista, joita syyllisiksi katsottaviin henkilöihin myöhemmin sovelletaan. 4. Neuvosto ei ole tietoinen vastaavista havainnoista muissa EU:n toimielimissä aikaisemmilta ajoilta. 5. ja 6. Neuvosto on jo ottanut käyttöön toimenpiteitä estääkseen vastaavien tilanteiden toistumisen. Kysyjiä pyydetään ottamaan huomioon, että neuvosto ei voi julkisesti kommentoida kyseisiä tai muita turvallisuustoimenpiteitä, joita on toteutettu neuvostossa käsiteltävien luokiteltujen tai arkaluonteisten tietojen suojaamiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0845/03 esittäjä(t): Dana Scallon (PPE-DE) komissiolle. EU:n kehitysapubudjetti.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0052 - 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0845/03 esittäjä(t): Dana Scallon (PPE-DE) komissiolle (18. maaliskuuta 2003) Aihe: EU:n kehitysapubudjetti Vuoden 2003 talousarvion toteutus on jo käynnissä, ja kehitysavulle osoitetun talousarvion on pysyttävä otsakkeessa 4 määrätyissä rajoissa. Kuinka komissio aikoo täyttää 13. helmikuuta 2003 pidetyssä täysistunnossa äänestettävänä olleen Euroopan parlamentin pyynnön siitä, että lisääntymis- ja seksuaaliterveydelle ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeville oikeuksille kehitysmaissa varattua talousarviota kasvatettaisiin 55,8 miljoonasta 73,95 miljoonaan euroon (alamomentti B7-6312)? Mistä budjettikohdasta tai mistä rahastosta nämä rahat otetaan? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 2003) Parlamentti ehdotti lisääntymis- ja seksuaaliterveyden sekä lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskevien oikeuksien aloilla kehitysmaissa toteutettaviin toimiin vuosille 20032006 osoitettujen määrärahojen nostamista (komission ehdottamasta) 60 miljoonasta eurosta 73,95 miljoonaan euroon. Tämä edellyttää sitä, että varainhoitovuosina 20042006 on kunakin voitava osoittaa neljästä viiteen miljoonaa euroa ennakoitua enemmän. Vuoden 2004 strategiaohjelmassaan, jolla mukautetaan rahoitusnäkymien jäljellä olevan, vuoteen 2006 ulottuvan jakson ohjelmasuunnittelua, komissio päätti nostaa kehitysyhteistyöpolitiikan vuosien 20042006 määrärahoja yli 50 miljoonalla eurolla muun muassa lisääntymisterveyttä koskevien lisätarpeiden kattamiseksi. Tämä lisäys katetaan kaventamalla nykyisten rahoitusnäkymien 4 otsakkeen liikkumavaraa jäljellä olevien vuosien osalta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0872/03

esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle

(20. maaliskuuta 2003)

Aihe: Ehdotus kidutuslaitteiden kaupasta annettavaksi asetukseksi

Komissio on antanut ehdotusta neuvoston asetukseksi tiettyjen sellaisten laitteiden ja tuotteiden kaupasta, joita voi käyttää kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon, kidutukseen ja muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rangaistukseen. Katsooko komissio, että EU:n pitäisi tarkastaa ennakolta toimivaltaisille viranomaisille osoitetut vientitoimia ja muuta toimintaa koskevat lupahakemukset?

Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus

(24. huhtikuuta 2003)

Komissio esitti 30. joulukuuta 2002 ehdotuksen neuvoston asetukseksi tiettyjen sellaisten laitteiden ja tuotteiden kaupasta, joita voi käyttää kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon,

kidutukseen ja muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rangaistukseen(1). Maaliskuussa 2003 neuvosto päätti antaa tämän ehdotuksen joidenkin sen työryhmien tarkasteltavaksi. Työryhmät tarkastelevat parhaillaan ehdotuksen sisältöä.

Ehdotettuna oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 133 artikla, jossa yhteisölle vahvistetaan yksinomainen toimivalta yhteisen kauppapolitiikan alalla. Yhteisen politiikan käsitteen mukaisesti ehdotukseen jota ei ole vielä tarkasteltu neuvostossa sisältyy kaikkien vientiluvan tai palvelujen tarjoamisen hyväksymistä koskevien päätösten osalta kirjallinen kuulemismenettely, johon osallistuvat kaikki jäsenvaltioiden ja komission toimivaltaiset viranomaiset. Ehdotuksessa esitetään, että jos asiassa ei päästä yhteisymmärrykseen, komissio voi tehdä päätöksen sen jälkeen, kun se on kuullut jäsenvaltioita hallintokomiteassa. Menettely on yksi niistä, jotka on vahvistettu täytäntöönpanovallan käyttöä koskevassa neuvoston päätöksessä(2).

Komission ehdottama menettely sallii kaikkien toimivaltaisten viranomaisten ja komission tarkastaa ennalta vientitoimia koskevat luvat. Niiden pitäisi varmistaa, että kaikki tieto kolmansissa maissa harjoitettavasta kidutuksesta ja muusta julmasta, epäinhimillisestä tai halventavasta kohtelusta tai rangaistuksesta otetaan huomioon.

(1) KOM(2002) 770 lopullinen.

(2) Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehty neuvoston päätös 1999/468/EY, EYVL L 184, 17.7.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2040/03 esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle. Pähkinöiden tukijärjestelmä.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0185 - 0185



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2040/03 esittäjä(t): Joan Vallvé (ELDR) komissiolle (19. kesäkuuta 2003) Aihe: Pähkinöiden tukijärjestelmä Pähkinöitä ja varsinkin hasselpähkinöitä koskeva ongelma on vakava haitta joillakin Katalonian alueilla. Euroopan parlamentin Strasbourgissa 5. kesäkuuta 2003 hyväksymässä lainsäädäntöpäätöslauselmassa (P5_TA-PROV(2003)0256) yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tiettyjen viljelykasvien tuottajien tukijärjestelmistä Euroopan parlamentin enemmistö äänesti jäsenen Arlindo Cunhan mietinnön (A5-0197/2003) tarkistuksen 133 puolesta. Tarkistuksessa pyydettiin pähkinöiden tuen nostamista 100 eurosta 241,50 euroon hehtaarilta vuodessa. Aikooko komissio vaatia neuvostolta, että YMP:n uudistussuunnitelma hyväksytään siten, että Euroopan parlamentin 5. kesäkuuta 2003 suorittama äänestys otetaan huomioon? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (15. heinäkuuta 2003) Komissio on hyvin tietoinen siitä, että useilla Euroopan seuduilla ja Katalonian alueilla on parhaillaan vaikeuksia pähkinöiden ja etenkin hasselpähkinöiden tuotannossa. Tämän vuoksi komissio on ehdottanut uutta, pysyvää tukijärjestelmää pähkinöille tammikuussa 2003 antamassaan ehdotuksessa. Komissio on tarkoin seurannut parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselmia tässä ja muissa tammikuun ehdotukseen liittyvissä asioissa ja uskoo, että ne ovat vaikuttaneet hyvin myönteisesti Luxemburgissa saavutettuun lopulliseen sopimukseen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1523/03

esittäjä(t): Mario Mauro (PPE-DE) neuvostolle

(6. toukokuuta 2003)

Aihe: Oriel de Armas Perazan tapaus

Euroopan parlamentti hyväksyi huhtikuun istuntojaksolla kiireellisen päätöslauselman ihmisoikeuksista Kuubassa ja tuomitsi painokkaasti Castron hallinnon ihmisoikeusloukkaukset.

Pidätettyjä syytetään yleensä sellaisista rikoksista kuin Kuuban virallisen politiikan vastaiset mielipiteen ilmaukset ja ilmaisunvapausoikeuden harjoittaminen. Heitä syytetään kansallisen riippumattomuuden puolustamisesta annetun lain (88) nojalla kumouksellisesta toiminnasta. Haluan kiinnittää neuvoston huomion Oriel de Armas Perazan tapaukseen.

Kuubalainen pakolainen Oriel de Armas Peraza on asunut vuoden Vicenzassa Italiassa vaimonsa ja nelivuotiaan tyttärensä kanssa. Hän on Alianza patriotica cubana -ihmisoikeusjärjestön aktiivijäsen ja odottaa vastausta poliittiseen turvapaikkahakemukseen, joka on jätetty Italian viranomaisille. Jos Oriel de Armas Peraza palautetaan kotimaahan, hänet pidätetään mitä todennäköisimmin poliittisen toimintansa vuoksi, koska hän on monesti tehnyt ilmiantoja Castron hallintoa vastaan.

Perazan tilanne on erityisen ongelmallinen, koska hänellä ei ole oikeutta sairaanhoitopalveluihin. Näin ollen hänellä ei ole mahdollisuutta hankkia hoitoa astmaa sairastavalle tyttärelleen.

Oriel de Armas Perazan oleskelulupa umpeutui 8. elokuuta 2002. Vicenzan poliisilaitos pidensi oleskelulupaa 14. helmikuuta 2003 asti sillä perusteella, että poliittisen turvapaikan myöntämisestä odotetaan vielä päätöstä.

Sitäkin ajatellen, että Italia on EU:n seuraava puheenjohtajavaltio, voiko neuvosto tehdä jotain, jotta samanlaisissa tapauksissa, joissa rikotaan selvästi ihmisoikeuksia, myönnettäisiin turvapaikka ja tässä tapauksessa jatkettaisiin kuubalaisen pakolaisen Oriel de Armas Perazan ja hänen perheensä oleskelulupaa?

Vastaus

(29. syyskuuta 2003)

Neuvosto ei voi puuttua yksittäisiin turvapaikkahakemuksiin jäsenvaltioissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2525/03 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle. Jalometallidirektiivi.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0257 - 0257



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2525/03 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle (22. heinäkuuta 2003) Aihe: Jalometallidirektiivi Onko Euroopan komissio tietoinen, että puheenjohtajavaltio Italia haluaa ottaa uudelleen käsittelyyn lepäämässä olevan komission ehdotuksen jalometallituotteiden leimaamisesta(1), josta keskusteltiin viimeksi ministerineuvostossa vuonna 1995? Kun otetaan huomioon tiettyjen jäsenvaltioiden pitkälliset perinteet, joilla taataan kuluttajille myytyjen korujen laatu, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan vanha leimaamisjärjestelmä, katsooko komissio, että ehdotettu direktiivi ei heikentäisi laatunormeja? Miksi jäsenvaltioiden, joissa on käytössä riippumattomia laadunvalvontamekanismeja, pitäisi hyväksyä tuotteita, jotka on testattu huomattavasti heikompien teollisuudenalan omien itsesääntelyjärjestelmien avulla muissa jäsenvaltioissa? (1) KOM(1993) 322 lopullinen, EYVL C 318, 25.11.1993, s. 5. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (13. elokuuta 2003) Komissio on tietoinen puheenjohtajavaltio Italian aloitteesta jatkaa jalometallituotteita koskevan, vuonna 1993 esitetyn direktiiviehdotuksen käsittelyä. Komissio pyrki ehdotuksessaan tekemään vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevista menettelyistä määrätietoisesti sellaisia, että ne vastaavat tarkoitustaan samalla, kun niissä otetaan huomioon kansalliset käytännöt. Ehdotuksen tarkoituksena ei ole vähentää suojaa vaan sallia jalometallituotteiden vapaa liikkuvuus sellaisten vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevien menettelyjen perusteella, joilla varmistetaan korkeatasoinen kuluttajansuoja. Tosiasiassa ei ole mitään näyttöä, joka vahvistaisi arvoisan parlamentin jäsenen esittämän väitteen siitä, että maissa, joissa on käytössä pakollinen kansallinen leimaamisjärjestelmä, korujen laatu olisi muita maita paremmin taattu. Päinvastoin muissa maissa saadut kokemukset osoittavat, että kuluttajansuoja voidaan asianmukaisesti taata valmistajan ilmoitukseen perustuvalla järjestelmällä, johon yhdistetään jälkikäteen tapahtuva markkinavalvonta. Komissio huomauttaa lisäksi, että kansallisen lainsäädännön ristiriitaisuuksista on tehty useita valituksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1789/03 esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle. Polttoaineköyhyys.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0141 - 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1789/03 esittäjä(t): Claude Moraes (PSE) komissiolle (28. toukokuuta 2003) Aihe: Polttoaineköyhyys Polttoaineköyhyys merkitsee sitä, että kansalaisilla ei ole varaa riittävään lämmitykseen tai valaistukseen energian hinnoittelupolitiikkojen tai vähäisten tulojen takia. Onko komissiolla näkemystä polttoaineköyhyydestä EU-maissa tai onko se tehnyt tutkimusta aiheesta? Onko komissio tietoinen, että monikansalliset yritykset kuten Electricité de France noudattavat erilaisia politiikkoja hinnoittelun ja maksamattoman sähkölaskun aiheuttaman sähkönjakelun katkaisemisen suhteen esimerkiksi Lontoossa ja Pariisissa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (2. heinäkuuta 2003) Komission kannalta polttoaineköyhyyttä koskeva kysymys kuuluu energiapolitiikan julkisen palvelun näkökohdista käytävään laajempaan keskusteluun. Sähkö- ja kaasudirektiivejä koskevissa muutosehdotuksissaan(1) komissio on merkittävästi vahvistanut nykyisiin direktiiveihin sisältyviä julkisen palvelun näkökohtia sen varmistamiseksi, että heikossa asemassa olevia asiakkaita suojellaan riittävästi markkinoilla, jotka tulevat olemaan täysin avoimet kilpailulle. Tästä syystä sähködirektiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan, että kaikilla asiakkailla on oikeus sähköntoimituksiin. Sekä sähkö- että kaasudirektiiviin sisältyy säännös, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan suojelemaan loppukäyttäjiä ja varmistamaan erityisesti, että käytettävissä on riittävät suojatoimenpiteet heikossa asemassa olevien asiakkaiden suojelemiseksi. Näihin kuuluvat toimenpiteet, joilla autetaan tällaisia asiakkaita välttämään sähkönjakelun katkaiseminen. Jäsenvaltioiden tehtävänä on tämän säännöksen täytäntöönpano tavalla, joka parhaimmin sopii kunkin jäsenvaltion tilanteeseen. Kuten aiemmin mainittiin, kansalliset viranomaiset päättävät maksamattomia sähkölaskuja koskevista toimintatavoista. Kukin jäsenvaltio panee täytäntöön omat sääntönsä suojellakseen heikossa asemassa olevia asiakkaita maksamattoman sähkölaskun aiheuttaman sähkönjakelun katkaisemisen suhteen. Monikansallisten yritysten on noudatettava kunkin valtion kansallista lainsäädäntöä. Lainsäädännöt eroavat toisistaan, ja tämän takia monikansallisilla yrityksillä on oltava erilaisia hinnoittelua ja maksamattoman sähkölaskun aiheuttamaa sähkönjakelun katkaisemista koskevia politiikkoja. (1) EYVL C 240 E, 28.8.2001.