ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4022/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) ja Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) neuvostolle. Diplomaattien veroetujen lakkauttaminen.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0110 - 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4022/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) ja Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) neuvostolle (3. tammikuuta 2001) Aihe: Diplomaattien veroetujen lakkauttaminen Diplomaattien etuoikeuksista määrätään, kuten tunnettua, vuodelta 1961 peräisin olevassa Wienin yleissopimuksessa. Allekirjoittanut on komissiolle viime kuukausina esittämissään useissa kirjallisissa kysymyksissä todennut, että tämä sopimus on vanhentunut, että sitä olisi tarkistettava ja että tarkistamisen yhteydessä olisi erityisesti pohdittava, ovatko olemassa olevat etuoikeudet enää ylipäänsä perusteltuja Euroopan unionin nykyisillä sisämarkkinoilla. Euroopan komissio viittasi vastauksissaan (ks. erityisesti E-1996/00) aina siihen, että diplomaattien etuoikeuksien lakkauttaminen tai muuttaminen edellyttäisi yhteisön voimassa olevien säädösten muuttamista ja siten neuvoston yksimielistä päätöstä. Voiko neuvosto ilmoittaa, aikooko se harkita diplomaattien etuoikeuksien muuttamista, koska ne eivät enää ole perusteltuja EU:n nykyisillä sisämarkkinoilla, ja aikooko se komission uudistamisen yhteydessä tarkistaa myös vuodelta 1961 peräisin olevaa Wienin yleissopimusta? Vastaus (24. huhtikuuta 2001) Yhteisön lainsäädännössä sallitaan vapaus arvonlisäverosta ja valmisteverosta diplomaattien erioikeutena kansainvälisen tapaoikeuden sääntöjen mukaisesti, jotka on kodifioitu diplomaattisia suhteita koskevassa Wienin yleissopimuksessa vuodelta 1961. Yhteisö on velvoitettu noudattamaan näitä sääntöjä. (Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16. päivältä kesäkuuta 1998, kohta 45). Jos asiaa tarkastellaan yhtenäismarkkinoiden näkökulmasta ja katsotaan, että jäsenvaltioiden toisissa jäsenvaltioissa oleville lähetystöille myönnettävät verovapautukset eivät enää ole perusteltuja, yhteisön voimassa olevaa lainsäädäntöä pitäisi ensinnäkin muuttaa, mihin vaadittaisiin komission ehdotuksen yksimielinen hyväksyminen neuvostossa. Sitä ennen jäsenvaltioiden pitäisi sopia, etteivät enää soveltaisi keskenään vuodelta 1961 olevan Wienin yleissopimuksen asiaankuuluvia määräyksiä, joita ne ovat kansainvälisen oikeuden nojalla sitoutuneet noudattamaan. Neuvosto ei ole havainnut mitään merkkejä tällaisesta kehityksestä eikä ole sitä paitsi tähän päivään mennessä saanut komissiolta ehdotusta direktiivien 77/388/ETY (kuudes arvonlisäverodirektiivi) ja 92/12/ETY (valmisteveron alaiset tuotteet) sisältämien verovapautussäännösten muuttamiseksi. Komissio on lisäksi ilmoittanut (vastaus kirjalliseen kysymykseen N:o E-1996/99), että se ei aio tehdä tähän kysymykseen liittyvää ehdotusta lähitulevaisuudessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3645/00 esittäjä(t): Jürgen Zimmerling (PPE-DE) komissiolle. INCO-DEV-tutkimusohjelman tulevaisuus 6. puiteohjelmassa.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0186 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3645/00 esittäjä(t): Jürgen Zimmerling (PPE-DE) komissiolle (23. marraskuuta 2000) Aihe: INCO-DEV-tutkimusohjelman tulevaisuus 6. puiteohjelmassa Tulevan 6. puiteohjelman vuosien 20022006 suuntaviivoissa ei mainita enää nimenomaisesti erityisaluetta Kansainvälinen yhteistyö: kehityksen tutkimus (INCO). Tarkoittaako tämä, että tämän erityisalan rahoitus loppuu? Jos näin on, millä perusteella? Vasta toukokuussa 2000 julkaistiin INCO-ohjelman arviointikertomus viimeisten viiden vuoden ajalta. Se osoittaa selvästi, että ohjelma on ollut menestys ja että ohjelman jatkuminen on välttämätöntä. INCO-DEV-tutkimusohjelma on tärkein ja joskus ainoa keino tukea sekä tutkimusedellytysten kehitystä kehitysmaissa että saksalaisia tämän alan tutkimuslaitoksia. Rahoituksen loppuminen merkitsisi myös näillä aloilla peruuttamattomia menetyksiä. Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus (9. tammikuuta 2001) Parlamentin jäsenen mainitsema INCO-DEV-tutkimusohjelma kuuluu viidennen puiteohjelman(1) täytäntöönpanemiseksi 25. tammikuuta 1996 tehdyn, erityisohjelmaa Yhteisön tutkimuksen kansainvälisen aseman vahvistaminen (19982002) koskevan päätöksen toimiin. Se on yksi mainitun erityisohjelman seitsemästä toimesta. Vastikään annetussa tiedonannossa Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen: EU:n tutkimustoimien suuntaviivat (20002006)(2) esitetään Eurooppalaista tutkimusaluetta koskevat yleisperiaatteet ja yleiset suuntaviivat, joita sovelletaan seuraavaa puiteohjelmaa koskevassa komission ehdotuksessa. Tiedonannossa ei käsitellä yksityiskohtaisesti erityisohjelmia, joita koskevat ehdotukset antaa komissio ja joista päätetään Euroopan parlamentin ja neuvoston tehtyä päätöksen vuosia 2002-2006 koskevasta puiteohjelmasta. Mainitussa tiedonannossa ei siis käsitellä ennakoivasti tätä aihetta, joka on osa kuudennen puiteohjelman valmistelua. Tällöin aiheen käsittelyssä otetaan huomioon saadut kokemukset ja yhteisön tutkimuksen kansainvälinen ulottuvuus. (1) EYVL L 26, 1.2.1999. (2) KOM(2000) 612 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3814/00 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle. Vuoden 1991 sikoja koskevan direktiivin noudattaminen.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0056 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3814/00 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle (7. joulukuuta 2000) Aihe: Vuoden 1991 sikoja koskevan direktiivin noudattaminen Mihin toimiin komissio ryhtyy, jotta kaikki jäsenvaltiot noudattaisivat vuonna 1991 annettua sikadirektiiviä? Vahvistaako komissio, että tähän mennessä vain Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska, Suomi ja Alankomaat ovat panneet direktiivin täytäntöön tai valmistelleet lainsäädäntöä sen täytäntöönpanemiseksi? Milloin komissio aikoo tuoda esiin uusia ehdotuksia? Millaista tukea tarjotaan Puolan hallitukselle, joka vastustaa sikojen tehokasvatusta? Onko komissio sitä mieltä, että liian monet täysikasvuiset emakot ovat lähes jatkuvasti tiineenä ja porsituskarsinoissa? Katsooko komissio lisäksi, että asianmukaista sikojen kasvatusta koskeviin vähimmäisvaatimuksiin olisi sisällyttävä sopiva tila, olkien vaihtaminen, vaihtoehto hännän poistamiselle ja kuohitsemisen lopettaminen? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (27. helmikuuta 2001) Komissio on laatinut sikojen voimaperäistä tuotantoa yhteisössä koskevan kertomuksen sekä sikojen hyvinvointia koskevien vaatimusten parantamiseen tähtäävän ehdotuksen direktiivin 91/630/ETY muuttamiseksi(1). Kertomus ja ehdotus toimitettiin neuvostolle ja parlamentille 29. tammikuuta 2001. Komission ehdotuksessa käsitellään seuraavia seikkoja: emakoiden pitäminen ryhmissä antamalla niille lisää elintilaa, virikkeiden lisääminen ja lattiapintojen laatu sekä pahimmanlaatuisten rutiininomaisesti tehtyjen typistysten kieltäminen. Kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, komissiolla on käytössään tietoja, joiden mukaan viidessä jäsenvaltiossa on viime vuosien aikana annettu sikojen suojelua koskevaa lainsäädäntöä, jolla täydennetään neuvoston direktiivissä 91/630/ETY vaadittuja toimenpiteitä. Elintarvike- ja eläinlääkintävirasto tekee tarkistuksia eläinten hyvinvointia koskevan, siankasvatuksen alalla sovellettavan yhteisön lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Lisäksi sääntöjä rikkovia jäsenvaltioita vastaan aloitetaan rikkomisesta johtuvia menettelyjä. Puolaa koskevassa SAPARD-suunnitelmassa (20002006) maatilainvestointeihin varataan 205 170 000 euron suuruinen yhteisön kokonaisrahoitusosuus. Tätä tukea voidaan myöntää siankasvattajille, joiden tilalla on 100250 lihasikaa tai 1025 porsituskarsinoissa olevaa emakkoa, mikäli tila täyttää hygieniaan ja eläinten hyvinvointiin liittyvät yhteisön vaatimukset. (1) KOM(2001) 20 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3289/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle. Toimet kofeiinia vastaan.



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0032 - 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3289/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) komissiolle (25. lokakuuta 2000) Aihe: Toimet kofeiinia vastaan Yhdysvaltalaisen John Hopkins -yliopiston tutkijoiden mukaan virvoitusjuomiin lisätään kofeiinia sen aiheuttaman riippuvuuden vuoksi, ei maun vuoksi, kuten tehtailijat väittävät. Riippuvuutta aiheuttavien vaikutusten lisäksi on todettu, että kyseiset juomat ovat merkittävä sokerin lähde ja että niillä korvataan päivittäisessä ruokavaliossa terveellisempiä ruoka-aineita. Sokeri on erityisen vaarallinen hampaille ja on yksi tärkeimmistä ylipainon syistä. Voiko komissio kertoa harkitseeko se kuluttajansuojelun (EY:n perustamissopimuksen 153 artikla) tai kansanterveyden (EY:n perustamissopimuksen 152 artikla) vaatimusten perusteella toimia kyseistä käytäntöä vastaan? David Byrnen vastaus komission puolesta (18. tammikuuta 2001) Komissio on tietoinen, että joidenkin elintarvikkeiden kofeiinipitoisuus on antanut aihetta huoleen. Asiasta on keskusteltu jäsenvaltioiden kanssa, ja komissio kannattaa, että juomien pakkausmerkinnöissä olisi kuluttajien varoittamiseksi ilmoitettava, jos ne sisältävät huomattavia määriä kofeiinia. Toimenpiteestä tehdään ehdotus vuoden 2001 aikana. Komissio on samaten tietoinen tiettyjen ravintoaineiden, kuten sokerin, nauttimisen yhteydestä terveyteen. On saatu tieteellistä näyttöä siitä, että usein toistuva päivittäinen sokerin nauttiminen vaikuttaa haitallisesti hampaiden terveyteen. Tätä aihetta on käsitelty Eurodiet-hankkeen raportissa. Komissio on osallistunut hankkeen rahoittamiseen, ja kyseinen raportti toimitetaan suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristöön. Komissio valmistelee parhaillaan tiedonantoa ravitsemusta koskevasta toimintasuunnitelmasta ja ehdotusta neuvoston suositukseksi eurooppalaisista ruokavaliota koskevista ohjeista. Kuluttajille suunnatut tiedotus- ja valistustoimet edellä mainituista aiheista ovat merkittävä osa näitä ehdotuksia.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3344/00 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle. Perittyjen tiemaksujen takaisinmaksu Itävallassa.



Virallinen lehti nro 163 E , 06/06/2001 s. 0094 - 0094



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3344/00 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE-DE) komissiolle (25. lokakuuta 2000) Aihe: Perittyjen tiemaksujen takaisinmaksu Itävallassa Itävallan hallitus korotti heinäkuussa 1995 Brennerin moottoritien tiemaksuja, joita peritään pääasiassa ulkomaisilta kuljetusliikkeiltä yhteisön lainsäädännön (direktiivi 1999/62/EY)(1) vastaisesti. Mitä komissio aikoo tehdä asiassa, kun otetaan huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 26. syyskuuta 2000 antama tuomio? Vaatiiko komissio maksujen palauttamista takautuvasti kyseisille yrityksille? (1) EYVL L 187, 20.7.1999, s. 42. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (15. joulukuuta 2000) Komissio seuraa tarkasti, miten Itävalta toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen tuomioistuimen vastikään antaman päätöksen noudattamiseksi. Komissio on jo pyytänyt Itävallan hallitusta toteuttamaan toimenpiteet välittömästi. Jos Itävalta ei toteuta kyseisiä toimenpiteitä, komissio saattaa toimittaa asian uudelleen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja ehdottaa tällöin kertasummaa tai sakkorangaistusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 228 artiklan (entinen 171 artikla) mukaisesti. Komissiolla ei ole kuitenkaan valtuuksia määrätä, että aiemmin maksetut tiemaksut tai tiemaksut, joita edelleen maksetaan kunnes Itävalta alkaa noudattaa päätöstä, palautetaan. Tämä kysymys on Itävallan tuomioistuimien ratkaistava. Tuomioistuimen päätöksen mukaan Brennerin moottoritien tiemaksut olivat laittomia, mutta niistä edellytyksistä, joiden vallitessa liikenteenharjoittaja voi vaatia laittomia tiemaksuja (tai muita Itävallassa perittyjä maksuja) palautettaviksi, päättävät Itävallan tuomioistuimet, jotka soveltavat yhteisön sääntöjä Francovitch-päätöksen(1) tapaan. (1) Tapaukset C-6 ja 9/90, kokoelma 1991, I, 5357.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3263/00

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(20. lokakuuta 2000)

Aihe: EU:n keskinäiset puolustustakuut

Vieraillessaan Latviassa 10. helmikuuta 2000 komission puheenjohtaja Romano Prodi julisti, että kaikki hyökkäykset yhtä EU:n jäsenvaltiota vastaan ovat hyökkäys koko EU:ta vastaan.

Onko komissio siis sitä mieltä, että EU:n jäsenvaltiot on sidottu keskinäisiin puolustustakuisiin?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(30. marraskuuta 2000)

Komissio pahoittelee sitä, että jotkut tätä asiaa koskevat kommentit on irrotettu asiayhteydestään. Liettuan presidentin Valdas Adamkusin kanssa käymissään keskusteluissa komission puheenjohtaja vakuutti, että unionin jäsenyys antaisi yhteenkuuluvuudentunnetta ja että tämä olisi tosiasiassa tehokas turvallisuuden tae. Komission puheenjohtaja totesi Latvian-vierailunsa aikana, että unionin jäsenyys merkitsee kansallisen taloudellisen ja poliittisen turvallisuuden vahvistamista jäsenen kuuluessa maailman suurimpaan kauppaliittoutumaan, merkittävimpään avunantajaan ja tärkeimpään Keski- ja Itä-Euroopan maille suunnatun teknisen avun antajaan. Näin ollen laajentuvan unionin mukanaan tuoman turvallisuudentunteen ja Pohjois-Atlantin liiton (NATO) ja Länsi-Euroopan unionin (WEU) sopimuksissa määrätyn alueellisen turvallisuuden sitoumuksen, josta ei ole keskusteltu, välillä ei pitäisi olla sekaannusta. Sanaa hyökkäys ei käytetty sotilaallisessa merkityksessä.

Saattaa olla hyödyllistä tehdä ero Euroopan kokonaisvaltaisen turvallisuuden ja puolustuksen tasaamisen kahden osatekijän alueellisen puolustuksen ja Petersbergin tehtävien välillä. Jäsenvaltioiden itsensä olisi luonnollisestikin huolehdittava alueellisen puolustuksen asioista. Yksittäisten jäsenvaltioiden puolustuspolitiikkaan liittyvät sotilaalliset asiat kuuluvat suoraan kansallisen toimivallan alaan. NATOn perustamissopimuksen V artiklassa ja WEU:n perustamissopimuksen 5 artiklassa määrätty alueellisen turvaamisen sitoumus koskee ainoastaan niitä EU:n jäsenvaltioita, jotka ovat allekirjoittaneet kyseiset sopimukset. Alueellinen puolustus ei myöskään sisälly Euroopan aluekehityssuunnitelman (ESDP) yhteydessä parhaillaan käytäviin keskusteluihin.

Unionin ilmoittamana tavoitteena on olla valmiina tukemaan toimia Petersbergin tehtävien mukaisesti. Kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät tämän ja ovat valmiita osallistumaan näihin toimiin.

Konfliktien estämisen, ratkaisemisen ja kriisinhallinnan sotilaalliset ja ei-sotilaalliset ulottuvuudet luonnollisestikin nivoutuvat toisiinsa. Unioni, sen jäsenvaltiot ja komissio ovat yhä enemmän aktiivisia näillä aloilla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3346/00 esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE-DE) neuvostolle. Euroopan parlamentin jäsenten vaaleja koskevat yhteiset periaatteet sisältävän vaalimenettelyesityksen laatiminen (Anastassopouloksen mietintö).



Virallinen lehti nro 174 E , 19/06/2001 s. 0036 - 0036



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3346/00 esittäjä(t): Ursula Schleicher (PPE-DE) neuvostolle (25. lokakuuta 2000) Aihe: Euroopan parlamentin jäsenten vaaleja koskevat yhteiset periaatteet sisältävän vaalimenettelyesityksen laatiminen (Anastassopouloksen mietintö) Euroopan parlamentti odottaa neuvoston yhteistä kantaa Euroopan parlamentin jäsenten vaaleja koskevat yhteiset periaatteet sisältävän vaalimenettelyesityksen laatimisesta. Päätetäänkö asiasta Ranskan puheenjohtajakaudella? Millä jäsenvaltioilla on erityisiä ongelmia tässä asiassa? Vastaus (26. helmikuuta 2001) Neuvosto pitää erittäin tärkeänä Euroopan parlamentin jäsenten vaaleja koskevaa menettelyä, josta määrätään perustamissopimuksen 190 artiklan 4 kohdassa. Saatuaan 15.7.1998 päivätyn Euroopan parlamentin päätöslauselman neuvosto aloitti Euroopan parlamentin jäsenten valitsemista yleisillä välittömillä vaaleilla koskevan säädösehdotuksen tarkastelun. Neuvosto on samalla käsitellyt kysymystä vaalien tarkasta ajankohdasta. Ensinnäkin useista kohdista on päästy yhteisymmärrykseen, kuten Euroopan parlamentin puhemiehen 22.5.2000 päivätyssä kirjeessä todetaan. Neuvosto pyrkii edelleen pääsemään yhteisymmärrykseen muista kohdista, erityisesti mahdollisista muutoksista vuoden 1976 säädöksen liitteeseen II, vuonna 2004 pidettävien vaalien päivämääristä ja joistakin ristiriitaisuuksista. Arvoisa parlamentin jäsen voi olla vakuuttunut siitä, että neuvosto pyrkii mahdollisuuksiensa mukaan ratkaisemaan avoinna olevat kohdat ja pääsemään sopimukseen määräyksistä, joihin sovelletaan 190 artiklan 4 kohdassa määrättyä menettelyä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4133/00 esittäjä(t): Rainer Wieland (PPE-DE) komissiolle. Saksan käsipallosarja ja Israelin kansalaisten peliluvat.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0143 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4133/00 esittäjä(t): Rainer Wieland (PPE-DE) komissiolle (16. tammikuuta 2001) Aihe: Saksan käsipallosarja ja Israelin kansalaisten peliluvat Kannattaako komissio juridista näkemystä, jonka mukaan Israelin kansalaisia on kohdeltava samoin kuin EU:n kansalaisia, kun heidät kiinnitetään saksalaisiin käsipalloseuroihin, mikä merkitsee sitä, että heidän pelilupiinsa ei enää merkitä Saksan käsipalloliiton pelijärjestyksen 15 § mukaisesti kirjainta A (joka osoittaa, että henkilö on kotoisin kolmannesta maasta)? Jos ei kannata, ottaen huomioon, 1. että Israelin kanssa käytiin äskettäin neuvotteluita 20. marraskuuta 1995 tehdyn assosiaatiosopimuksen ajantasaistamisesta ja 2. että Israelin urheiluseurat ovat jo vuosien ajan osallistuneet eurooppalaisiin jalkapallo- ja käsipallo-otteluihin sekä muihin suuriin urheilutapahtumiin muodostaen siten kiinteän osan eurooppalaisen urheilun sisämarkkinoita, mistä syystä olisi oikeutettua ja johdonmukaista luoda urheilua varten yhtenäiset puitteet, joihin myös Israel voisi ottaa osaa, aikooko komissio edistää kyseisen assosiaatiosopimuksen muuttamista, jotta Israelin kansalaiset saavat oikeuden samaan vapaaseen liikkuvuuteen, joka EU:n kansalaisilla on perustamissopimuksen 39 artiklan mukaisesti? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (19. helmikuuta 2001) Kysymys kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosiaatiosta tehty EuroVälimeri-sopimus tuli voimaan 1. kesäkuuta 2000. Sopimukseen ei sisälly määräystä, joka koskisi työehtojen soveltamista syrjimättömästi Israelin kansalaisiin ja jäsenvaltioiden kansalaisiin. Sopimukseen ei myöskään sisälly määräyksiä urheilusta taikka Israelin tai jäsenvaltioiden kansalaisten osallistumisesta käsipallo-otteluihin. Suunnitelmissa ei ole muuttaa sopimusta, joka on vasta tullut voimaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3180/00 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) neuvostolle. ERM II.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0004 - 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3180/00 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) neuvostolle (16. lokakuuta 2000) Aihe: ERM II 1. Jos Britannia päättää liittyä euroon, katsooko neuvosto, että perustamissopimus edellyttää Britannialta ERM II:een liittymistä ennen kuin se voi liittyä euroon? Jos näin on, kuinka pitkäksi aikaa? 2. Jos ERM II -jäsenyys ei ole ennakkoehto jäsenyydelle, miten Britannian oletetaan täyttävän perustamissopimuksen edellyttämät valuuttakurssien vakautta koskevat ehdot? Vastaus (24. huhtikuuta 2001) Eurooppa-neuvoston 16. kesäkuuta 1997 ERM II:sta antaman päätöslauselman sekä EKP:n ja euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien välisen 1. syyskuuta 1998 tehdyn sopimuksen mukaisesti mainittujen jäsenvaltioiden osallistuminen ERM II:een on vapaaehtoista. Päätöksen siitä, täyttääkö jäsenvaltio, joka haluaa ottaa euron käyttöön mutta ei osallistu ERM II:een, valuuttakurssivakautta koskevat perusteet, tekee neuvosto komission ja EKP:n selvitysten pohjalta Euroopan parlamenttia kuultuaan ja keskusteltuaan asiasta valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3901/00 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Maankäytön kaksinkertaistamiseksi käytettävien liikennetunneleiden määrän voimakas kasvu.



Virallinen lehti nro 187 E , 03/07/2001 s. 0079 - 0079



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3901/00 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (13. joulukuuta 2000) Aihe: Maankäytön kaksinkertaistamiseksi käytettävien liikennetunneleiden määrän voimakas kasvu 1. Voiko komissio vahvistaa, että tie- ja raideliikenteen tarpeita varten rakennetut tunnelit olivat kauan suuria poikkeuksia, joihin turvauduttiin aluksi vain vuorijonojen läpäisemiseksi ja sittemmin myös leveiden vesiväylien ylittämiseksi, kun maanpäälliset ratkaisut eivät tarjonneet toteuttamiskelpoista vaihtoehtoa, mutta että tekniikan kehittyminen on nyt tehnyt mahdolliseksi ja kustannuksiltaan kohtuulliseksi sen, että tunneleita voidaan rakentaa aiempaa huomattavasti enemmän? 2. Voiko komissio vahvistaa myös sen, että jäsenvaltioiden paikalliset, alueelliset ja kansalliset viranomaiset pitävät tunneleiden rakentamista yhä enenevässä määrin keinona laajentaa tiheästi asutuilla seuduilla liikenteelle varattua tilaa käyttämällä maa kahteen kertaan, pitäen myös mielessä sen, että samalla säästetään maisemaa ja rajoitetaan meluhaittoja? 3. Voiko komissio toimittaa tilastotietoja jäsenvaltioissa voimakkaasti lisääntyvästä suuntauksesta kehittää ja toteuttaa suunnitelmia, jotka koskevat tunneleiden rakentamista välittömästi maanpinnan alapuolelle suhteellisen tasaisilla alueilla risteyksettömiä metrolinjoja, suurten nopeuksien junaratoja, tavarajunaratoja ja tieliikennettä varten? 4. Onko komissio kanssani yhtä mieltä siitä, että tunneleiden rakentamispäätöksiä tehdessä ei mittatikkuna pidä ainoastaan pitää tilankäyttöä, liikennenopeuksia ja rakentamisen kustannuksia, vaan myös liikenteessä matkustavien turvallisuutta ja eloonjäämismahdollisuuksia? 5. Voiko komissio toimittaa tilastotietoja siitä, missä määrin tunneleiden määrän kasvu lisää viime vuosina Ranskan ja Italian sekä Itävallan Alpeilla (Mont Blanc, Tauern, Kaprun) sattuneiden katastrofien kaltaisten suurpalojen ja räjähdysten vaaraa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (1. maaliskuuta 2001) Tunneleiden poraustekniikat ja katettujen teiden rakennustekniikat ovat kehittyneet huomattavasti, mutta tällaiset rakennustyöt ovat edelleen hyvin kalliita. Ne eivät siis tarjoa taloudellisesti realistista vaihtoehtoa kattamattomille teille silloin, kun valinnan mahdollisuus on olemassa. Vastuu tunnelien rakentamisesta on paikallisilla, alueellisilla ja kansallisilla viranomaisilla. He päättävät uusien infrastruktuurien rakentamisesta tapauskohtaisesti teknisten, taloudellisten ja ympäristönäkökohtien mukaisesti ja ottaen huomioon alueen asukkaiden edun ja mielipiteet. Komissiolla ei ole tilastoja jäsenvaltioiden rakennushankkeista ja niiden mahdollisesti aiheuttamista riskeistä. Komissio ei myöskään ole tähän mennessä havainnut taipumusta suosia tunnelien rakentamista. Mitä tulee yhteisön tasolla suunniteltuun toimeen, viittaamme parlamentin jäsenen komissiolta saamaan vastaukseen kysymykseensä E-3902/00(1). (1) Katso sivu 80.