ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0680/01

esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle

(14. maaliskuuta 2001)

Aihe: Kemiallisten aseiden käyttö Turkissa ja Irakissa ja Euroopan unionin yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka

Yhdysvaltain ja Englannin lentokoneet tekivät perjantaina 16. helmikuuta ilmahyökkäyksiä Irakin pääkaupunkiseudun yllä. On puhuttu kahdesta kuolleesta ja kahdestakymmenestä loukkaantuneesta. Al-Hafriyan kylässä, 40 kilometriä Bagdadista etelään, vaurioitui Irakin television mukaan kaksi asuntoa. Al-Rashdiyassa, joka sijaitsee 20 kilometriä Bagdadista pohjoiseen, vahingot olivat vähäisemmät.

Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerin Robin Cookin mukaan pommitukset olivat välttämättömät Irakin pohjois- ja eteläosien lentokieltovyöhykkeiden ylläpitämiseksi. Kyseiset vyöhykkeet ovat tarpeen pohjoisen kurdiväestön ja etelän shiamuslimiväestön suojelemiseksi. Ulkoministeri Cook totesi lisäksi, että silloin kun Saddam vielä sai lentää pohjoisilla alueilla hän käytti kemiallisia aseita kurdeja vastaan ja että hän tekisi niin uudelleen, jos hänelle annettaisiin siihen mahdollisuus.

Ulkoministeri Cookin omaksuma kanta kemiallisten aseiden käyttöön Irakissa on räikeässä ristiriidassa EU:n jäsenvaltioiden kemiallisten aseiden käyttöä Turkissa koskevaan kantaan nähden. Neuvosto ei esimerkiksi vieläkään ole lausunut mitään siitä, että Turkin armeija käytti 11. toukokuuta 1999 saksalaisin kranaattikärjin varustettuja kemiallisia aseita kurdien PKK-liikettä vastaan. Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa on kuitenkin suositeltavaa esiintyä johdonmukaisesti Irakin ja Turkin kurdikysymyksen suhteen.

Aikooko neuvosto ryhtyä tarvittaviin toimiin saadakseen kemiallisten aseiden käytön Turkin kurdiväestöä vastaan loppumaan, mikä olisi johdonmukaista ulkoministeri Cookin kanta kemiallisten aseiden käyttöön Irakin kurdeja vastaan huomioon ottaen? Jos vastaus on kielteinen, miksi neuvosto kieltäytyy omaksumasta johdonmukaista kantaa kemiallisten aseiden käyttöä kohtaan yhtäältä Irakin kurdiväestön (vrt. ulkoministeri Cookin lausunto) ja toisaalta Turkin kurdien suhteen?

Vastaus

(16. heinäkuuta 2001)

Neuvosto pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan kemiallisia aseita Turkissa koskevan asian osalta saksalaisvalmisteisia kemiallisia aseita Turkissa koskevaan kirjalliseen kysymykseen n:o E-0670/01 annettuun vastaukseen. Kysymystä kemiallisten aseiden käytöstä kurdeja vastaan ei ole otettu esille neuvostossa tai neuvoston elimissä. Neuvosto ei näin ollen ole ilmaissut kantaansa asiaan.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1225/01 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle. Ferrolin sataman laajennus.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0199 - 0199



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1225/01 esittäjä(t): Patricia McKenna (Verts/ALE) komissiolle (26. huhtikuuta 2001) Aihe: Ferrolin sataman laajennus Tietääkö komissio, että suunniteltu Ferrolin ulkosatama aiotaan rakentaa Natura 2000 -alueelle? Tietääkö komissio viranomaisten, kalastajien yhdistysten ja kansalaisjärjestöjen Ferrolin ulkosatamahankkeesta esittämät kantelut, joissa esitetään hankkeen fyysiset, ekologiset, sosiaaliset ja työllisyysvaikutukset ja sen todellisen tarpeen puute? Eikö komissio katso, että hankkeesta pitäisi luopua ja poistaa sille annetut EU:n tuet? Aikooko komissio puolustaa Natura 2000 -aluetta ja pitää tinkimättä kiinni itse laatimistaan kriteereistä, sillä muussa tapauksessa kyseessä olisi vaarallinen ennakkotapaus, joka vesittäisi ohjelman ja vaarantaisi Natura 2000 -ohjelman kokonaisuuden Galiciassa ja Espanjassa? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (26. kesäkuuta 2001) Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista seikoista kahden kantelun suhteen. Komissio on tarkistanut, että Espanja on ehdottanut aluetta, jolle hanketta on suunniteltu (ES 1110002 Costa Artaba), sisällytettäväksi Natura 2000 -verkostoon luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY(1) perusteella. Alueella esiintyy 28 erilaista direktiivin liitteessä I mainittua luontotyyppiä, joista seitsemän on ensisijaisesti suojeltavia. Alue on myös nimetty yhteisön kannalta tärkeäksi lintualueeksi (SIC n:o 5) SEO/BirdLife IBA 98 -luettelon mukaan. Lisäksi alue on useille meri- ja suoalueiden muuttolintulajeille tärkeä talvehtimispaikka. Kantelujen takia komissio on hiljattain pyytänyt Espanjan viranomaisilta huomioita mainituista toimista sekä tarkkoja tietoja hankkeesta. Tässä vaiheessa komissiolla ei ole aiheesta muita tietoja kuin kantelijoiden antamat tiedot. Jos kysyjä kuitenkin haluaa toimittaa komissiolle lisätietoja mainitusta hankkeesta, komissio tutkii ne tarkoin. Komissio ei voi nykyisten tietojen perusteella päätellä, onko yhteisön oikeutta rikottu, koska se ei ole vielä saanut Espanjan viranomaisten vastausta (mukaan lukien selvitys ympäristövaikutuksista). Kun komissio saa nämä tiedot, se analysoi ne valvoakseen, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa noudatetaan sovellettavaa yhteisön oikeutta. Komissio ei puutu rakennerahastojen yhteisrahoituksella toteutettavien hankkeiden yksittäisten valintaan, ja onkin pyytänyt Espanjan viranomaisilta lisätietoja asiasta. (1) EYVL L 206, 22.7.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0982/01 esittäjä(t): Nuala Ahern (Verts/ALE) komissiolle. Köyhdytetyn uraanin myrkyllisyyttä ja säteilyriskejä koskevat komission tutkimukset.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0145 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0982/01 esittäjä(t): Nuala Ahern (Verts/ALE) komissiolle (30. maaliskuuta 2001) Aihe: Köyhdytetyn uraanin myrkyllisyyttä ja säteilyriskejä koskevat komission tutkimukset Mitä köyhdytetyn uraanin myrkyllisyyttä ja säteilyriskejä koskevia tutkimuksia komissio ja Euratom ovat käsitelleet? Margot Wallströmin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0885/01, E-0977/01, E-0978/01 ja E-0982/01 (5. kesäkuuta 2001) Komissio kutsui kansainväliset järjestöt Maailman terveysjärjestön (WHO), Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP), Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) ja Pohjois-Atlantin puolustusliiton (NATO) 31. tammikuuta 2001 pyöreän pöydän keskusteluun köyhdytetystä uraanista. Kutsun lähettämisen lisäksi ei ole käyty mitään muuta kirjeenvaihtoa. Lisäksi komissio ilmoitti muille järjestöille Euratom-sopimuksen 31 artiklan nojalla 6 päivänä maaliskuuta 2001 perustetun asiantuntijaryhmän lausunnosta, ja komissiolle ilmoitettiin YK:n ympäristöohjelman 14 päivänä maaliskuuta 2001 antamasta kertomuksesta. Komissio ei ole ollut yhteydessä muihin arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemiin järjestöihin. Eri järjestöjen, erityisesti NATO:n, toimittaman materiaalin joukossa on amerikkalaisia asiakirjoja, joissa viitataan Yhdysvaltain puolustusministeriön ympäristö- ja terveystieteiden osastoon. Köyhdytettyä uraania koskeva (esimerkiksi asiakirjojen ja Internetissä levitettävän materiaalin) tietotulva on melkoinen. Asiantuntijaryhmä on perehtynyt tähän materiaaliin suurelta osin ja on nähnyt suurta vaivaa selvittääkseen, mitkä ovat alkuperäisiä ja validoituja tiedonlähteitä. Tärkeimmät viittaukset näihin tiedonlähteisiin sisältyvät asiantuntijaryhmän julkaisemaan lausuntoon. Komissio uskoo, että on kaikkien järjestöjen edun mukaista vaihtaa tietoja mahdollisimman laajalti, mutta säilyttää täysi itsenäisyys tietojen arvioinnissa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0843/01 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle. Yhteisön sääntöjen rikkominen.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0049 - 0049



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0843/01 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle (13. maaliskuuta 2001) Aihe: Yhteisön sääntöjen rikkominen Kun puhutaan yhteisön sääntöjen mahdollisesta rikkomisesta, voiko komission jäsen ilmoittaa minulle tapauksista, joissa Tanska on laatinut lakeja ja tehnyt päätöksiä, joita myöhemmin on jouduttu komission vaatimuksesta muuttamaan? Jos tästä on laadittu yhteenveto, voisiko komission jäsen luovuttaa sen minulle? Jos Tanskan lainsäädäntö ja yhteisön säännöt ovat olleet ristiriidassa keskenään, onko nämä erimielisyydet lisäksi voitu ratkaista kahdenvälisesti, vai onko jossakin tilanteessa jouduttu menemään tuomioistuimeen, ja onko mahdollisesti olemassa yhteenvetoa siitä, miten mahdolliset erimielisyydet on ratkaistu? Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (23. huhtikuuta 2001) Yhteisön sääntöjen rikkomiset ovat niin moninaisia, ettei ole laadittu mitään erityistä luetteloa tai asiakirjaa tapauksista, joissa jäsenvaltion lainsäädäntöä tai sen tekemiä päätöksiä on jouduttu komission pyynnöstä muuttamaan rikkomismenettelyn yhteydessä. Eräitä tietoja käy kuitenkin ilmi yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa koskevissa vuosikertomuksissa esitetyistä rikkomismenettelyjä koskevista tilastoista.(1) Esimerkiksi vuosina 19791999 Tanskaa vastaan aloitettiin noin 1 300 rikkomismenettelyä. Saman jakson aikana yhteisön tuomioistuin antoi tuomionsa yhdentoista rikkomismenettelyä koskevan kanteen osalta, joista yhdeksän tuomittiin komission hyväksi. Tällä hetkellä Tanskaa vastaan on käynnissä noin sata rikkomismenettelyä. Lähes puolet rikkomisista koski yhteisön direktiivien kansallisista täytäntöönpanotoimista ilmoittamisen laiminlyöntiä. Kymmenessä prosentissa tapauksista kansalliset toimet eivät olleet direktiiveissä asetettujen vaatimusten mukaisia (vaatimustenmukaisuuden puuttuminen), ja lähes 40 prosenttia tapauksista koski yhteisön sääntöjen virheellistä soveltamista joko yleisesti tai tietyiltä osin. Komissio pyytää jäsenvaltioita muuttamaan kansallisia toimenpiteitään pääasiassa yhteisön säännösten virheellistä soveltamista koskevissa tapauksissa, kun taas ilmoitusvelvollisuuden laiminlyöntiä ja vaatimustenmukaisuuden puuttumista koskevat tapaukset kuuluvat yhteisön direktiivien asianmukaista täytäntöönpanoa koskevan velvoitteen alaisuuteen. On syytä todeta, että noin 40 prosenttia tapauksista selvitetään ja kanne todetaan perusteettomaksi ennen kuin siitä lähetetään virallinen ilmoitus. (1) Vuoden 1999 kertomuksen osalta ks. EYVL C 30, 30.1.2001.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1223/01

esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle

(26. huhtikuuta 2001)

Aihe: Vinh Binh Trinhin tapaus Vietnamissa

Onko komissio tietoinen hollannin kansalaisesta Vinh Binh Trinhistä, joka tuomittiin Vietnamissa laittomasta sijoituksesta vuonna 1998 ja jonka pidättämisen ja tuomion olosuhteet olivat vähintäänkin epäilyttävät?

Onko myös komissio huolissaan siitä, että tällaiset tapaukset voivat pelottaa mahdollisia muita eurooppalaisia sijoittajia pois Vietnamista ja että niillä voi olla negatiivinen vaikutus Vietnamin ja Euroopan Unionin suhteisiin?

Aikooko komissio vaatia, että Vietnamin viranomaiset käsittelevät Trinhin tapaukseen uudelleen, kuten ne käsittelivät viime vuonna samantapaiset kanadalaisten, thaimaalaisten ja laosilaisten sijoittajien tapaukset?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(18. kesäkuuta 2001)

Komissiolle on ilmoitettu, että Vinh Binh Trinhin tuomitsi ensin Ba Ria Vung Taun tuomioistuin, jonka tuomiona oli 13 vuotta vankeutta ja kovat sakot lahjonnasta sekä maankäyttöä ja -suojelua koskevien säännösten rikkomisesta. Vinh Binh Trinh vetosi Vung Taun tuomioistuimen päätöksestä Ho Chi Minhin kaupungin korkeimpaan oikeuteen. Asiaa käsiteltiin 4. ja 5. toukokuuta 1999, ja korkein oikeus piti voimassa alemman oikeusasteen tuomioistuimen päätöksen mutta lyhensi vankeusrangaistuksen kestoa 11 vuoteen. Vinh Binh Trinh vapautettiin ehdonalaiseen terveydellisistä syistä, mutta hän ei ilmoittautunut Vung Taun vankilassa määräpäivänä 30. syyskuuta 1999. Hänen kerrotaan paenneen Thaimaahan.

Komissiolla ei ole mahdollisuutta kommentoida asian kulkua. Sen käsityksen mukaan Vinh Binh Trinh sai konsuliapua alkujaan Alankomaiden konsulaatista Ho Chi Minhin kaupungissa ja myöhemmin Alankomaiden suurlähetystöstä Vietnamissa. Häntä on neuvottu harkitsemaan uutta valitusta, johon hänellä on mahdollisuus Vietnamin rikoslain 242 artiklan nojalla, tai pyytämään armahdusta humanitaarisista syistä. Valitus on tehtävä henkilökohtaisesti, ja koska pidätysmääräys on edelleen voimassa, Vinh Binh Trinh vangittaisiin välittömästi, jos hän palaisi Vietnamiin.

Muut kysymyksessä mainitut tapaukset koskevat henkilöitä, jotka on vapautettu ennenaikaisesti osana yleistä vankien armahdusta. Tällaiset armahdukset eivät koske henkilöitä, jotka eivät ole vankilassa.

Komission tietojen mukaan Vinh Binh Trinhin tapauksella ei ole ollut vaikutusta Euroopasta Vietnamiin suuntautuviin sijoituksiin tai Vietnamin ja EU:n suhteisiin. Komissio osallistuu säännöllisesti yhdessä muiden avunantajien kanssa ulkomaisten sijoittajien ja Vietnamin hallituksen välillä käytävään vuoropuheluun, jonka yhteydessä keskustellaan perusteellisesti sijoittajien eri huolenaiheista. Tässä yhteydessä on otettu esiin kysymyksiä tietyistä korruption esiintymismuodoista Vietnamissa, ja sekä sijoittajat että avunantajat ovat ilmaisseet tukensa Vietnamin hallituksen ponnisteluille tämän ongelman ratkaisemiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1056/01 esittäjä(t): Pat Gallagher (UEN) komissiolle. Yhteinen kalastuspolitiikka - merionginta.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0158 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1056/01 esittäjä(t): Pat Gallagher (UEN) komissiolle (5. huhtikuuta 2001) Aihe: Yhteinen kalastuspolitiikka - merionginta Merionginta ei ole pelkkä urheilumuoto, vaan se työllistää paljon ihmisiä ja sillä on tärkeitä alueellisia talousvaikutuksia. Voisiko komissio ilmoittaa, millaisia suunnitelmia sillä on tämän kalatalousalan sektorin huomioon ottamiseksi yhteisen kalastuspolitiikan yhteydessä? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (30. toukokuuta 2001) Komissio ei tässä vaiheessa suunnittele mitään erityisesti meriongintaa koskevia toimenpiteitä. Komissio valmistelee kuitenkin parhaillaan turska- ja kummeliturskakantojen elvyttämissuunnitelmia yhteisön vesillä. Näiden suunnitelmien uskotaan hyödyttävän myös muiden tärkeimpien lajien, kuten koljan, valkoturskan ja seitin kantoja. Jos suunnitelmat onnistuvat, kyseisten kalakantojen huomattava lisääntyminen antaa myös uusia mahdollisuuksia meriongintaan. Komissio odottaa lisäksi kansainvälisen merentutkimusneuvoston selvitystä meribassikantojen tilasta yhteisön vesillä ja ehdotuksia nykyisten ongelmien ratkaisemiseksi. Komissio tulee toimimaan selvityksen edellyttämällä tavalla.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1303/01 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Pappeja koskevat työntekijän oikeudet.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0215 - 0215



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1303/01 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (19. huhtikuuta 2001) Aihe: Pappeja koskevat työntekijän oikeudet Voiko komissio antaa yksityiskohtaisia tietoja kaikista jäsenvaltioista, jotka eivät myönnä työntekijän oikeuksia papeille, ja kertoa, mitkä uskonnot kuuluvat näiden poikkeusjärjestelyjen piiriin? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (30. toukokuuta 2001) Työlainsäädännön soveltaminen ja työntekijän oikeuksien myöntäminen papeille poikkeavat huomattavasti jäsenvaltioittain. Eräissä tapauksissa papit eivät kuulu työlainsäädännön piiriin, koska he eivät ole työntekijän asemassa. Toisissa tapauksissa kirkot ja muut uskonnolliset yhteisöt on vapautettu tiettyjen työlainsäädännön näkökantojen noudattamisesta. Eräissä lainsäädännöissä on niin ikään kirkoille ja uskontokunnille tarkoitettuja erityissäännöksiä. Säännöt, jotka koskevat työntekijän oikeuksien myöntämistä papeille eri jäsenvaltioissa, ovat siis hyvin monitahoiset. Eri maiden tilanteesta ei ole tehty järjestelmällistä ja yksityiskohtaista selvitystä. Näin ollen ei voida yksiselitteisesti todeta, miten on suhtauduttava kuhunkin tapaukseen missäkin uskonnossa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0563/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Ulkosuhteiden pääosaston tarkastuslausuma.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0145 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0563/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (27. helmikuuta 2001) Aihe: Ulkosuhteiden pääosaston tarkastuslausuma Komissaari Fischler totesi 7. helmikuuta 2001 pidetyssä talousarvion valvontavaliokunnan kokouksessa, että vuonna 1999 maatalouden pääosaston rahatapahtumien täsmällinen virhemarginaali oli 3,06 %. Voisiko erityisesti unionin ulkosuhteista vastaava komissaari EU:n toimielinten yhteistyön ja avoimuuden nimissä ilmoittaa vastaavan luvun pääosastonsa rahatapahtumista? Jos lukua ei voida ilmoittaa, mikä siihen on syynä? Michaele Schreyerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 ja E-0570/01 (11. huhtikuuta 2001) Komissio muistuttaa arvoisalle kysyjälle, että tilintarkastustuomioistuin ei ilmoita yleistä talousarviota koskevassa tarkastuslausumassaan virheprosentteja, koska sen mielestä olisi liiallista yksinkertaistamista punnita komission taloushallinnon menestyksellisyyttä tämän yhden luvun perusteella. Tilintarkastustuomioistuin päättikin kolme vuotta sitten, ettei se julkista enää yleisiä virheprosentteja, vaan kehittää tarkastuslausumaan liittyviä menetelmiä antaakseen vastuuvapauden myöntäjälle yksityiskohtaista havainnollista tietoa. Tilintarkastustuomioistuin on lisäksi tehnyt useaan otteeseen selväksi, että yleistä virheprosenttia alemman tason luvun ilmoittaminen esimerkiksi jollekin toiminta-alalle tai pääosastolle veisi täysin harhaan. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa vain rajoitetun määrän tapahtumia, joten se ei voi vahvistaa pitävästi tällaista alemman tason virheprosenttia. Komissio ei näin ollen voi toimittaa pyydettyjä tietoja arvoisalle kysyjälle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1435/01 esittäjä(t): Ingo Friedrich (PPE-DE) komissiolle. Suojakäsineiden ohjelehtinen.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0242 - 0243



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1435/01 esittäjä(t): Ingo Friedrich (PPE-DE) komissiolle (17. toukokuuta 2001) Aihe: Suojakäsineiden ohjelehtinen Direktiivin 89/686/ETY(1) mukainen suojakäsineiden ohjelehtinen, joka liitetään käsinepakkauksiin, on poikkeuksellisen kattava ja sisällöltään monimutkainen. Ovatko näin monimutkaiset ja pitkät ohjeet todella välttämättömiä? (1) EYVL L 399, 30.12.1989, s. 18. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (28. kesäkuuta 2001) Suojakäsineet ovat henkilönsuojaimia, joista säädetään direktiivillä 89/686/ETY(1). Säädöksen tarkoituksena on varmistaa käyttäjien terveyden suojaavien ja turvallisuuden varmistavien henkilönsuojainten vapaa liikkuvuus. Käyttäjien käsitettä on tulkittava laajasti, toisin sanoen direktiivi koskee kaikkea toimintaa, sekä työ- että vapaa-ajan toimintaa, kuten askartelua tai urheilua. Henkilönsuojaimet, tässä tapauksessa suojakäsineet, suojaavat käyttäjää monenlaisilta riskeiltä (sähkön aiheuttamilta vaaroilta, ionisoivalta säteilyltä, mekaanisilta vaikutuksilta, kemikaaleilta jne.). Käyttäjän käsien suojaaminen oikealla tavalla edellyttää, että käsineistä on riittävä selostus. Valmistajan laatiman selosteen tietojen perusteella käyttäjien on pystyttävä käytännössä valitsemaan, käyttämään ja huoltamaan suojakäsineitä oikein ja sen mukaan minkä tyyppiseltä riskiltä käsineillä on tarkoitus suojautua. Sen vuoksi on perusteltua, että henkilönsuojaimia koskevassa selosteessa on oltava asiaankuuluvat, käsitteellisesti ja teknisesti täsmälliset ohjeet. Direktiivin 89/686/ETY liitteen II 1.4 kohdassa säädetään lisäksi, että selosteessa, joka valmistajan on laadittava ja jolla henkilönsuojaimet on varustettava niitä markkinoille saatettaessa, on oltava kaikki asiaa koskevat tiedot: - henkilönsuojaimen varastoinnista, käytöstä, puhdistuksesta, huollosta ja desinfioinnista - suojaustehokkuudesta teknisissä testeissä, joissa on tarkastettu kyseisen suojaimen antama suojaustaso tai -luokka - erilaisille vaaratasoille soveltuvista suojausluokista ja käyttörajoituksista - henkilönsuojaimeen sopivista lisävarusteista - vanhentumisajasta - kuljetukseen soveltuvasta pakkauksesta - merkintöjen merkityksestä. (1) Henkilönsuojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/686/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/68/ETY (EYVL L 220, 30.8.1993, s. 1), 29 päivänä lokakuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/95/ETY (EYVL L 276, 9.11.1993, s. 11) ja 3 päivänä syyskuuta 1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/58/EY (EYVL L 236, 18.9.1996, s. 44).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0938/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Komissiolle lähetettyjen laskujen nopeampi maksaminen.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0027 - 0028



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0938/01 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (28. maaliskuuta 2001) Aihe: Komissiolle lähetettyjen laskujen nopeampi maksaminen Ruotsin televisiossa nähtiin 11. helmikuuta 2001 tanskalainen tv-ohjelma Eurokraterna, jossa käsiteltiin mm. eri hankkeista komissiolle lähetettyjen laskujen pitkiä käsittelyaikoja. Ohjelman mukaan alle neljä laskua kymmenestä maksetaan ajallaan. Yhtenä esimerkkinä esiteltiin lasku, joka lähetettiin komissiolle Irlannissa toteutetusta ympäristöhankkeesta. Kahdeksan komission palveluksessa olevaa henkilöä käsitteli laskua, jonka maksamiseen kului 60 päivää. Monilla pienyrityksillä on saatavia komissiolta, ja ne joutuvat odottamaan maksua aivan liian kauan. On myös ongelmallista, että jokaista komissioon saapuvaa laskua varten tarvitaan niin monta käsittelijää. Mitä komissio aikoo tehdä luodakseen käytäntöjä, joiden tuloksena laskut maksetaan nopeammin ja laskujen oikeellisuuden valvomiseen kuluu vähemmän henkilöresursseja? Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus (3. heinäkuuta 2001) Vuonna 1991 komissio asetti tavoitteeksi, että laskut maksetaan 60 päivän kuluessa asianmukaisesta maksupyynnöstä. Vuodesta 1997 se on alkanut maksaa viivästyskorkoja. Vuonna 2000 yhteensä 74 prosenttia laskuista maksettiin 60 päivän kuluessa maksupyynnöstä. Komission tavoitteena on, että vuoteen 2002 mennessä tämä prosenttiosuus on 95 prosenttia. Tämä tavoite sisältyy 1. maaliskuuta 2000 hyväksytyn komission hallinnonuudistusta koskevan valkoisen kirjan osan II toimeen nro 10(1). Komissio on puuttunut maksuaikaongelmaan jo useaan otteeseen, viimeksi heinäkuussa 2000. Tällöin se päätti toteuttaa joukon toimenpiteitä laskujen maksamisen nopeuttamiseksi. Mikään komission ja ulkopuolisten asiantuntijoiden selvityksissä ei kuitenkaan viittaa siihen, että maksuviipeiden syynä olisi laskujen käsittelijöiden suuri lukumäärä. Komission toteuttamien toimenpiteiden avulla on joka tapauksessa tarkoitus parantaa työtapoja ja supistaa laskujen käsittelijöiden lukumäärää mm. seuraavasti: - sopimusehtoja selkeytetään. Tarkoituksena on mm. määrittää pakolliset tiedot, jotka sopimuksissa on oltava, ja laatia sopimusten tekniset liitteet, joissa kuvataan mitä sopimuskumppanin on komissiolle toimitettava hankkeiden eri vaiheissa, täsmällisesti ja niin, että kumpikin sopimuspuoli pystyy tarkistamaan ehdot. - varainhoitoa ja menettelyjä koskevia määräyksiä yksinkertaistetaan. Tarkoituksena on mm. yksinkertaistaa varainhoitoon liittyviä lausekkeita ja karsia maksuvaatimuksiin liitettäviä tositteita vahvistamalla kokonaisuudessaan tai osittain kulukorvausmenettelyä hyödyntävissä sopimuksissa vakiomääräisiä eriä tiettyjen kululuokkien, kuten matkakulujen, korvaamiseksi. - tietoteknisiä välineitä ja menettelyjä kehitetään. Tarkoituksena on mm. ottaa käyttöön yhteinen laskujen tallennus- ja seurantajärjestelmä. (1) KOM(2000) 200 lopullinen.