KIRJALLINEN KYSYMYS E-2571/00

esittäjä(t): Robert Goebbels (PSE) komissiolle

(1. elokuuta 2000)

Aihe: Komission maksusuoritusten viivästyminen

Euroopan parlamentti on antanut lopullisen hyväksyntänsä maksuviivästyksiä koskevalle direktiiville. Sen mukaisesti sekä yksityiselle että julkiselle sektorille annetaan laskujen maksua varten 30 päivää maksuaikaa, jonka jälkeen otetaan käyttöön viivästyskorko.

Eikö komission mielestä ole tarpeen panna välittömästi täytäntöön periaatteet, joita se on itse ehdottanut ja jotka se on antanut jäsenvaltioiden hyväksyttäväksi?

Kysymyksen esittäjä on saanut lukuisia valituksia yksityisiltä yrityksiltä, jotka ovat joutuneet odottamaan tekemistään palveluista jopa kuukausia Euroopan unionin ja varsinkin komission maksusuorituksia.

Komission maksumääräaikoja ovat pidentäneet huomattavasti etenkin valvonnan ja siihen liittyvän byrokratian moninkertaistuminen. Tämä koskee mm. kaikkia yhteisöohjelmia (Phare, Tacis, JOP, ECIP, JEV jne.). Jotkut ohjelmiin osallistuvat yritykset ovat joutuneet toistuvien tarkastusten kohteeksi, vaikka komission yksiköt eivät itse täytä rahoitussopimuksiin liittyviä velvoitteitaan.

Kyseessä on selvästi valvontaan liittyvä päähänpinttymä, johon kytkeytyy useiden korkean tason virkamiesten ilmiselvä halu väistellä velvollisuuksiaan ja piiloutua lukuisten lisätieto- ja perustelupyyntöjen, ulkoisten kuulemisten ja kaikenlaisten byrokraattisten keksintöjen, eräänlaisten hallinnon sateensuojien, taakse.

Tämä ikävä ilmapiiri aiheuttaa painajaisia monille komission yksikköjen kanssa työskenteleville yksityisille yritykselle.

Eikö komission pitäisi noudattaa omissa yksiköissään periaatteita, joita se esittää yksityisen sektorin hyväksyttäväksi, ja eikö sen pitäisi pyrkiä etenkin byrokratian vähentämiseen, maksujen maksamiseen ajallaan sekä asioiden nopeaan käsittelyyn?

Michaele Schreyerin komission puolesta antama vastaus

(31. lokakuuta 2000)

Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/35/EY(1) säädetään, että korkoa on maksettava sopimuksessa määrättyä maksupäivää tai siinä määrätyn maksuajan päättymistä seuraavasta päivästä lukien. Jos maksupäivää tai maksuaikaa ei ole määrätty sopimuksessa, korkoa on maksettava ilman, että maksumuistutus on tarpeen, 30 päivän kuluttua siitä päivästä, jona velallinen on vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen.

Lisäksi direktiivissä säädetään, että velkojalla on oikeus viivästyskorkoon, mikäli velkoja on täyttänyt sopimukseen ja lakiin perustuvat velvoitteensa eikä ole saanut erääntynyttä määrää ajoissa, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä.

Komissio on soveltanut näitä sääntöjä omiin liiketoimiinsa jo vuoden 1997 loppupuoliskolta alkaen. Tällöin se otti käyttöön sopimuslausekkeen, jonka mukaan maksut on suoritettava 60 päivän kuluessa ja velkoja voi vaatia viivästyskorkoa maksuajan ylityksestä.

Komissio on kuitenkin tietoinen sen omia maksuaikoja koskevasta ongelmasta. Vuoden 2000 heinäkuussa se laati yksiköilleen suuntaviivat, jotka liittyvät komission uudistamista koskevassa valkoisessa kirjassa(2) komission itselleen asettamiin päämääriin. Maksujen nopeuttaminen on mainittu yhtenä keinona vahvistaa komission palvelua korostavaa hallintokulttuuria.

Osaksi suuntaviivojen tarkoituksena on selkeyttää tuotteiden ja palvelujen toimittamisen valvontaa. Niissä suositellaan esimerkiksi, että raporttien hyväksymiselle asetetaan määräaika ja että sopimusten tekniset liitteet (joissa määritetään komissiolle hankkeiden eri vaiheissa toimitettavat tuotteet ja palvelut) laaditaan täsmällisesti ja niin, että kumpikin sopimuspuoli pystyy ne tarkistamaan. Lisäksi suuntaviivoissa suositellaan, että varainhoitoa koskevia lausekkeita selkeytetään ja maksuvaatimuksiin liitettäviä tositteita karsitaan vahvistamalla vakiomääräisiä eriä tiettyjen kululuokkien (esim. matkakulujen) korvaamiseksi, kun kyse on kulukorvausmenettelyä kokonaisuudessaan tai osittain hyödyntävistä sopimuksista.

Koska komission on kuitenkin todennettava suorittamiensa maksujen oikeellisuus, sen on tarkastettava kaikki sille osoitetut maksuvaatimukset.

(1) EYVL L 200, 8.8.2000.

(2) KOM(2000) 200 lopullinen.