KIRJALLINEN KYSYMYS E-0476/03 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Valtion veto-oikeus vähemmistöosakkeenomistajana yrityksen jatkuvuuden ja yleisen postinkannon suojaamiseksi Alankomaissa.



Virallinen lehti nro 051 E , 26/02/2004 s. 0027 - 0029



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0476/03 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (20. helmikuuta 2003) Aihe: Valtion veto-oikeus vähemmistöosakkeenomistajana yrityksen jatkuvuuden ja yleisen postinkannon suojaamiseksi Alankomaissa 1. Voiko komissio vahvistaa, että se ei salli Alankomaiden valtion enää harjoittaa entisessä valtion postilaitoksessa (PTT), joka oli myöhemmin nimeltään KPN ja puhelinalan irtauduttua siitä TPG, oikeuttaan vähemmistöosakkeenomistajana, jolla on ratkaiseva ääni hallussaan olevien kultaisten osakkeiden ansiosta. Tällöin valtiolla ei voi enää olla veto-oikeutta strategisissa päätöksissä, kuten toisen yrityksen suorittamassa yritysostossa? 2. Onko komissio ottanut tässä yhteydessä huomioon, että postinkannon eräällä alalla, nimittäin kotiosoitteisiin tapahtuvan päivittäisen kevyen kannon alalla, on komission suosimasta linjasta poiketen kaikesta huolimatta olemassa mahdollisuus monopoliaseman säilyttämiseen, osaksi sen vuoksi, että maaseutuja ja syrjäisiä alueita voitaisiin palvella samanlaisin ehdoin kuin suuria kaupunkeja ja keskeisiä alueita ja että tämän yrityksen mahdollinen konkurssi aiheuttaisi ratkaisemattomia ongelmia? 3. Mikä on ero verrattuna niihin tilanteisiin, joissa komissio sallii jäsenvaltioiden pitää hallussaan kultaiset osakkeet, kuten Espanjan tapauksessa, josta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen julkisasiamies antoi lausunnon 6. helmikuuta 2003? 4. Miksi komissio yllätti Alankomaiden hallituksen toiveillaan sen sijaan, että olisi etsinyt yhdessä Alankomaiden hallituksen kanssa oikeudellisesti pätevän ratkaisun havaitsemiinsa ongelmiin? 5. Onko TPG:n tavallisten osakkeiden enemmistön siirtäminen valtion omistukseen ainoa keino säilyttää veto-oikeus tämän yrityksen strategisissa päätöksissä, jos halutaan toteuttaa komission toiveet? 6. Millä muulla kuin kohdassa 5 mainitulla tavalla Alankomaiden valtio voi saada uudelleen veto-oikeuden äänestettäessä TPG:n strategisista päätöksistä joutumatta erimielisyyteen komission kanssa? 7. Aikooko komissio antaa täydellisen selvityksen kriteereistään Euroopan parlamentille ja jäsenvaltioille vai haluaako se jättää asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätettäväksi? Lähde: Alankomaalainen päivälehti De Volkskrant 7. helmikuuta 2003. Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (25. maaliskuuta 2003) 1. Komissio katsoo, että tietyt TNT Post Groep N.V. -yhtiön yhtiöjärjestyksen määräykset, jotka koskevat Alankomaiden valtion etuoikeutettua edustusta yhtiön hallintoneuvostossa, joka nimittää yhtiön hallituksen jäsenet ja valvoo heidän johtamistapaansa sekä yhtiön toiminnan yleistä kulkua, ovat ristiriidassa pääomien liikkuvuutta ja sijoittautumisoikeutta koskevan yhteisön oikeuden kanssa. Komissio on myös sitä mieltä, että kultaisten osakkeiden haltijalle (Alankomaiden valtiolle) myönnetyt erityisoikeudet hyväksyä yhtiön toimivaltaisten elinten tekemiä tiettyjä päätöksiä ovat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 56 ja 43 artiklan määräysten kanssa. Komissio aloitti näiden määräysten vuoksi rikkomisesta johtuvan menettelyyn Alankomaita kohtaan, kuten komission 5. helmikuuta 2003 julkaisemassa lehdistötiedotteessa ilmoitettiin. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltioilla voi olla jonkinasteista vaikutusvaltaa yleishyödyllisiä tai strategisia palveluja tarjoavissa yksityistetyissä yrityksissä. Nämä pääoman liikkuvuuden rajoitukset on kuitenkin voitava perustella joko EY:n perustamissopimuksen 58 artiklassa mainittujen poikkeusten tai yleistä etua koskevien pakottavien syiden nojalla edellyttäen, että toteutetuissa toimenpiteissä noudatetaan syrjimättömyys- ja suhteellisuusperiaatetta. 2. Yleispalvelun pysyvä tarjonta postialalla määritellään yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15 päivänä joulukuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/67/EY(1). Komissio toteaa tältä osin, että kyseisiin erityisiin osakkeisiin liitetyt oikeudet eivät liity ainoastaan yleispalvelujen tarjontaan. Ne koskevat myös sellaisten muiden postipalvelujen tarjontaa, jotka eivät ole osa yleispalveluja. Sitä vastoin monopoliasemat sallitaan ainoastaan sillä ehdolla, että yhteisön oikeutta noudatetaan ehdottomasti. 3. Tapaus, josta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen julkisasiamies antoi lausunnon 6. helmikuuta 2003, koskee erityisvaltuuksia, joita Espanjalla on yksityistämisestä 23 päivänä maaliskuuta 1995 annetun lain nro 5/1995 nojalla. Komissio katsoo, että nämä erityisvaltuudet rikkovat pääomien vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisoikeutta vastaan, minkä vuoksi asia päätettiin jättää yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Julkisasiamiehen antama lausunto ei vaikuta tuomioon, jonka yhteisöjen tuomioistuin antaa tässä asiassa. 4. Komissio lähetti 28 päivänä heinäkuuta 2000 EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen virallisen ilmoituksen niistä erityisvaltuuksista, joita Alankomailla on TNT Post Groep N.V.-yhtiössä (nykyisessä TPG:ssä). Tämän virallisen ilmoituksen lähettämistä seurasi Alankomaiden viranomaisten kanssa 26. syyskuuta 2000 pidetty teknisiä näkökohtia käsittelevä kokous, jossa aiheena olivat Alankomaiden lainsäädännön kyseenalaiset säännökset. Lisäksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 4 päivänä kesäkuuta 2002 antamista tärkeistä tuomioista, joissa vahvistettiin laajasti komission 19 päivänä heinäkuuta 1997 antamaan selittävään tiedonantoon sisältyvät periaatteet, ilmoitettiin komission samana päivänä antamassa lehdistötiedotteessa. 5. EY:n perustamissopimuksen 295 artiklassa määrätään seuraavaa: Tällä sopimuksella ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin. Jäsenvaltioilla on näiden määräysten nojalla oikeus kansallistaa tai yksityistää. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yksityistämispäätöksen (esimerkiksi) toteuttamisessa on kuitenkin noudatettava yhteisön oikeuden periaatteita, etenkin pääomien vapaan liikkuvuuden periaatetta. Vaikka komission tehtävänä ei ole ottaa kantaa jäsenvaltioiden strategisiin ja poliittisiin valintoihin yksityisten yhtiöiden toiminnan valvomiseksi, sen tehtävänä on kuitenkin varmistaa yhteisön oikeuden noudattaminen. Tältä osin ks. myös vastaukset kysymyksiin 1 ja 6. 6. Kuten vastauksessa kysymykseen 1 todetaan, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltioilla voi olla jonkinasteista vaikutusvaltaa yleishyödyllisiä tai strategisia palveluja tarjoavissa yksityistetyissä yrityksissä. Nämä pääoman liikkuvuuden rajoitukset on kuitenkin voitava perustella joko EY:n perustamissopimuksen 58 artiklassa mainittujen poikkeusten tai yleistä etua koskevien pakottavien syiden nojalla edellyttäen, että toteutetuissa toimenpiteissä noudatetaan syrjimättömyys- ja suhteellisuusperiaatetta. 7. Komissio antoi 19 päivänä heinäkuuta 1997 tiedonannon tietyistä yhteisön sisäisiä investointeja koskevista oikeudellisista näkökohdista toimittaakseen jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille ja taloudellisille toimijoille tietoja tavasta, jolla komissio tulkitsee EY:n perustamissopimuksen määräyksiä pääomien vapaasta liikkuvuudesta ja sijoittautumisvapaudesta. Tässä tiedonannossa esitetyt periaatteet perustuvat lähinnä EY:n perustamissopimukseen ja yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön. On selvää, että yhteisöjen tuomioistuin on ainoa toimivaltainen elin tulkitsemaan yhteisön oikeutta. Edellä mainitussa selittävässä tiedonannossa esitetään perustelut kahden perusvapauden osalta, varsinkin kun on kyse EY:n perustamissopimuksen suoraan sovellettavista määräyksistä. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on voinut moneen otteeseen vahvistaa, tämänkaltaiset määräykset eivät edellytä minkäänlaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä, koska ne ovat riittävän selkeitä ja ehdottomia. Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetaan, etteivät yhteisön toimielimet voi itse rajoittaa EY:n perustamissopimuksella taattujen perusvapauksien käyttämistä. Tiedonannon tärkeimmät periaatteet ovat saaneet laajan vahvistuksen yhteisöjen tuomioistuimen tuoreessa oikeuskäytännössä (asiat C-483/99, komissio v. Ranska, C-503/99, komissio v. Belgia ja C-367/98, komissio v. Portugali, tuomiot 4. kesäkuuta 2002). (1) EYVL L 15, 21.1.1998.