KIRJALLINEN KYSYMYS E-0599/03 esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE)ja Dorette Corbey (PSE) komissiolle. Euroopan laajuisen jokivettä käsittelevän työryhmän perustaminen.



Virallinen lehti nro 011 E , 15/01/2004 s. 0097 - 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0599/03 esittäjä(t): Margrietus van den Berg (PSE)ja Dorette Corbey (PSE) komissiolle (3. maaliskuuta 2003) Aihe: Euroopan laajuisen jokivettä käsittelevän työryhmän perustaminen Alankomaiden ja Belgian viimeaikaisten tulvien vuoksi on jälleen ilmennyt, miten tärkeää alueellisten viranomaisten rajat ylittävä yhteistyö on onnettomuuksien ehkäisemiseksi. Valtioiden käyttöönottamat turvatoimet eivät ole asianmukaisia, jos joen yläjuoksulla olevat valtiot eivät ryhdy vastaaviin toimiin. Maastrichtin kaupunginjohtaja Leers on ilmoittanut hiljattain olevansa halukas perustamaan Euroopan laajuisen työryhmän, johon kuuluu merkittäviä poliitikkoja ja tulviin erikoistuneita asiantuntijoita, joilla on laajat turvatoimia koskevat valtaoikeudet. Vesipuitedirektiivin (2000/60/EY(1)) mukaan tietyssä vesipiireissä sijaitsevat jäsenvaltiot velvoitetaan yhteistyöhön ja koordinoimaan vesipolitiikkaa. Kansainväliset vesistöalueet on määriteltävä, ja hallintosuunnitelmat on kehitettävä. Komission on toimittava asianomaisten jäsenvaltioiden pyynnöstä, jotta toimintaohjelman käyttöönottoa helpotetaan. 1. Onko komissiolle tähän mennessä esitetty kansainvälisen vesipiirin jaon helpottamista koskevia pyyntöjä? 2. Miten komissio voi kyseisissä tilanteissa avustaa rajaseudun alueita, kuten Maas-joen aluetta (johon kuuluu Maastrichtin kaupunki), joka haluaa koordinoida veden laadun lisäksi veden virtausmäärää? (1) EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (12. toukokuuta 2003) Parlamentin jäsenen mainitsemassa vesipuitedirektiivissä(1) käsitellään tiettyjä vesimäärään liittyviä näkökohtia, kuten vesimäärää välttämättömänä tekijänä pohjaveden hyvän tilan saavuttamiseksi. Direktiivillä pyritään myös saamaan aikaan kestävä ja pitkäaikainen tasapaino käytettävissä olevien vesivarojen ja vedenoton välillä. Vaikka direktiivillä pyritään lieventämään tulvien ja kuivuuden vaikutuksia, siinä ei varsinaisesti vahvisteta tulvien estämiselle ja tulvasuojelulle toimintatavoitteita. Direktiivin muodolliseen soveltamisalaan liittyvien toimenpiteiden lisäksi on myös tehty aloitteita seuraavilla aloilla. - Ensinnäkin tulvien estäminen kuuluu nyt kansainvälisten jokisopimusten, kuten Maas-, Schelde-, Rein- ja Elbe-jokien sopimusten, sääntömääräisiin tavoitteisiin. Sopimusten osapuolet osallistuvat myös aktiivisesti tulvien estämiseen ja tulvasuojeluun(2). Parlamentin jäsenen mainitseman Maas-joen altaan tapauksessa sopimus merkitsee kaikkien jokialueen maiden voimakasta poliittista sitoutumista tulvien estämiseen ja tulvasuojeluun liittyviin yhteisiin toimenpiteisiin. Uusi Maas-joen sopimus tehtiin vuoden 2002 joulukuussa. Sopimus on valmis asianosaisten parlamenttien ratifioitavaksi. Yhteisöä sopimuselimissä edustava komissio tukee mainittuja toimia ennakoivasti. - Toiseksi komissio, jäsenvaltiot ja ehdokasvaltiot ovat aloittaneet vuonna 2002 perusteellisen yhteistyön tulva-asioissa. Vesipuitedirektiivin muodollista soveltamisalaa on noudatettu, mutta myös tulvien estämisestä ja tulvasuojelusta on vaihdettu tietoja ja kokemuksia. Niiden perusteella laaditaan tänä vuonna yhteinen asiakirja tulvien ennakointiin, estämiseen ja lieventämiseen liittyvistä parhaista käytännöistä. Samanaikaisesti komissio laatii monialaista aloitetta, jossa käsitellään ympäristöriskejä (metsäpaloja, maanjäristyksiä, tulvia ja teknologisia riskejä). Komissio laatii edellä mainitusta aloitteesta myös tiedonannon, joka ilmestyy vuoden 2003 aikana. Mainitusta tiedonannosta käytävän keskustelun ja parhaiden käytäntöjen kokoamisen jälkeen komissio harkitsee, tarvitaanko asiaa säätelevää lainsäädäntöä ja mikä lainsäädännön soveltamisala olisi. Samanaikaisesti komission yhteinen tutkimuskeskus (YTK) on kehittänyt tulvien ennakoinnin ja Oder-joen altaan mallintamisvälineen. Välinettä voidaan käyttää myös Elbe- ja Tonava- jokien mallintamiseen, mihin sitä tullaan soveltamaan. - Kolmanneksi voidaan mainita, että yhteisön varoista on saatavissa merkittävää taloudellista tukea. Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) Interreg III -yhteisöaloitteella vuosiksi 20002006 voidaan omalta osaltaan tukea parhaillaan käynnissä olevaa kansainvälistä tulvien estämiseen ja tulvasuojeluun liittyvää toimintaa operationaalisella tasolla. Erityisesti aloitteen rajat ylittävää yhteistyötä koskevalla lohkolla B edistetään luonnonvarojen, erityisesti vesivarojen, hyvää hallintaa yhtenäisen aluesuunnittelun periaatteiden mukaisesti. Rajat ylittävän yhteistyön perusteella voidaan rahoittaa seuraavanlaista toimintaa: - yhteisten riskinhallinnan strategioiden laatiminen alueille, jossa tulvia esiintyy usein - yhtenäisten strategioiden ja toimenpiteiden suunnittelu ja toteuttaminen rajat ylittävillä jokien valuma-alueilla esiintyvien tulvien estämiseksi - infrastruktuuri-investoinnit, esimerkiksi pidätys- ja tulva-alueiden rakentamista tai sivujokien ja tulva-alueiden luonnollisten uomien palauttamista - tarkkailun, ennusteiden, tietojen vaihdon, seurannan ja riskienhallinnan sekä uusien teknologioiden testaamisen parantaminen (esimerkiksi simuloivilla malleilla säätietoja tarkkailemalla jne.) useita asteikkoja käyttäen - uusien ja tehokkaampien suunnittelun työvälineiden (vaara-alueiden suunnitelmat, mallit) kehittäminen luonnonmullistusten estämiseksi alueilla, joilla tulvia esiintyy usein - tietojärjestelmien kehittäminen, jotta saadaan aikaan mahdollisimman tehokas tiedonvälitys väestön suojelemiseksi tulvilta ja voidaan lisätä suuren yleisön tietoisuutta riskeistä - olemassa olevien ennakointi-/varoitusjärjestelmien parantaminen, hyvien käytäntöjen edistäminen ja toteuttaminen, esimerkiksi seuranta-, varoitus- ja suojelujärjestelmiä parantamalla. Aiemmin mainittuihin ohjelmiin kuuluu useita hankkeita, joissa käsitellään edellä lueteltuja asioita. Lisäksi ohjelmat ovat yhdistäneet eri toimijoita tekemään yhteistyötä tulvien estämisen parantamiseksi. Jo edellisellä rakennerahaston ohjelmakaudella (19971999) IRMA-aloitteesta (Interreg-toiminta Reinin ja Maasin alueella) myönnettiin rahoitustukea parlamentin jäsenen mainitseman Reinin ja Maasin altaan tulvien estämiseksi (EAKR:sta myönnettiin noin 120 miljoonaa euroa yli 350 miljoonan euron julkista kokonaisrahoitusta varten sekä tehtiin yli 430 miljoonan euron kokonaisinvestointi). Nykyisellä ohjelmakaudella 20002006 Luoteis-Euroopan ohjelmalle on saatu ylivoimaisesti suurin talousarvio tulvien estämistä varten. Ohjelman Tulvavahinkojen estäminen -toimenpiteen määrärahat nousevat noin 92,3 miljoonaan euroon, joista EAKR:n osuus on 46,2 miljoonaa euroa. Cadses-ohjelman tärkeimmän tehtävän eli ympäristönsuojelun alalle on varattu noin 28,5 miljoonaa euroa ympäristönsuojelun, riskienhallinnan ja yhtenäisen vesihuollon mahdollisia toimenpiteitä varten. Lopuksi voidaan todeta, että Alppien alueen ohjelman Luonnonmullistusten vaaroihin liittyvä yhteistyö -toimenpiteen kokonaismäärärahojen suuruus on noin 17 miljoonaa euroa, josta EAKR:n osuus on 8,5 miljoonaa euroa. Tulvien estämisen kannalta erityisen tärkeitä toimenpiteitä voidaan jo rahoittaa yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) toisen pilarin talousarviosta (neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta(3)) jos jäsenvaltiot sisällyttävät tällaisia toimenpiteitä maaseudun kehittämisohjelmiinsa. Joihinkin maaseudun kehittämisohjelmiin sisältyy nykyisin suoria tai epäsuoria toimenpiteitä ympäristöriskien poistamiseksi tai vähentämiseksi. Toimenpiteillä, joilla parannetaan maan vedenpidätyskykyä (esimerkiksi metsittämällä, ylläpitämällä laidunmaita, orgaanista ainesta yhdistämällä), on suora tulvia vähentävä vaikutus. Myös ilmaston muutosta lieventävien toimenpiteiden vaikutukset (epäsuorat) ovat todennäköisesti myönteisiä, koska arvellaan, että äärimmäisen voimakkaat sääilmiöt yleistyvät maapallon ilmaston lämpenemisen vaikutuksesta. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi uusiutuvien energianlähteiden, kuten biokaasun, käytön edistäminen ja karjaeläinten vähentäminen. Jos komission vastikään ilmestyneessä tiedonannossa esitetyt yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista koskevat(4) ehdotukset hyväksytään, toisesta pilarista saataisiin niiden perusteella suurempi talousarvio, jonka jäsenvaltiot voisivat käyttää tukien lisäämiseen riskien estämistä koskeville toimenpiteille. Suurempi talousarvio toteutuisi tukia mukauttamalla, jonka perusteella varoja voitaisiin siirtää ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin. Suoraa tukea saavia maanviljelijöitä koskevien täydentävien ehtojen käyttöönotolla varmistetaan, että lakisääteisiä hoitovaatimuksia ja maan hyvään viljelykuntoon liittyviä edellytyksiä noudatetaan. Viimeksi mainittuihin edellytyksiin kuuluvat esimerkiksi eroosion vastaiset toimenpiteet. On ehdotettu, että muutokset eivät koskisi pysyvien laidunmaiden maankäyttöön liittyviä muutoksia, erityisesti silloin kun laidunmaa muutetaan viljelymaaksi. Maatilan tulotukijärjestelmällä edistetään laajaperäistämistä, joka vaikuttaa myönteisesti esimerkiksi maan vedenpidätyskykyyn. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23. lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista. (2) Rein: Tulvasuojelun toimintasuunnitelma on hyväksytty ja sitä toteutetaan parhaillaan. Elbe: Tulvasuojelun strategia on hyväksytty. Toimintaohjelmaluonnos on vahvistettu vuoden 2002 tulvakatastrofin jälkeen. Luonnos hyväksytään vuoden 2003 lopussa. Tonava: Tulvien vaikutusten minimointi on osa hyväksyttyä toimintaohjelmaa. Seuranta-arviointia tehdään parhaillaan. Maas ja Schelde: Tulvien estäminen ja tulvasuojelu kuuluvat olennaisina osina äskettäin tehtyihin sopimuksiin. (3) EYVL L 160, 26.6.1999. (4) KOM(2003) 23 lopullinen.