ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3919/98 esittäjä(t): Joaquín Sisó Cruellas (PPE) komissiolle (4. tammikuuta 1999) Aihe: Jalometalliesineiden valmistusta ja kaupanpitämistä koskevat säännöt Espanjan kulta-, hopea- ja kelloseppien liitto esitti 31. heinäkuuta 1998 Euroopan komissiolle virallisen valituksen alan espanjalaisten tuotteiden vapaan liikkuvuuden estämisestä yhteisön alueella. Liiton mielestä jalometalliesineiden valmistamista ja kaupanpitämistä koskeva jäsenvaltioiden erilainen lainsäädäntö ja alaa koskevan yhteisön direktiivin puuttuminen aiheuttaa sen, että jotkut jäsenvaltiot (erityisesti Portugali, Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Hollanti ja Irlanti) hankaloittavat ja estävät espanjalaisten tuotteiden markkinoille pääsyä omissa maissaan, vaikka niiden tarkastukset ovat samoja tai samanlaisia kuin Espanjassa. Tästä seuraavat kaksinkertaiset tarkastukset: saman tuotteen puhtaus tarkastetaan ja leimat maksetaan sekä alkuperämaassa että vastaanottajamaassa, minkä vuoksi liiketoimet kestävät kauan ja ne usein perutaan. 1. Voisiko komissio ilmoittaa, onko se aloittanut tutkimuksen Espanjan kulta-, hopea- ja kelloseppien liiton ilmoittamien kilpailun vääristymien toteamiseksi? Ilmoituksen mukaan jotkut jäsenvaltiot estävät espanjalaisten tuotteiden vapaata liikkuvuutta. Jos tutkimus on jo tehty, mitkä ovat sen tulokset? 2. Aikooko komissio tehdä jalometalliesineiden valmistamista ja kaupanpitämistä koskevan lainsäädäntöaloitteen? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi rouva Concepció Ferrer esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3158/98(1). (1) EYVL C 207, 21.7.1999, s. 33.
Virallinen lehti nro C 370 , 21/12/1999 s. 0014



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3993/98 esittäjä(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (21. joulukuuta 1998) Aihe: Televiestinnän toimilupien haltijoilta Italiassa perittävä maksu Televiestintäverkkojen ja alan palveluiden markkinat yhteisössä perustuvat 1.1.1998 alkaen täysin vapaaseen kilpailuun. Direktiivillä N:ro 97/13/EY(1) vahvistetaan muun muassa, että "valtuutusmenettelyjen osana yrityksiltä perittävillä maksuilla on ainoastaan tarkoitus kattaa sovellettavan yleisen valtuutuksen myöntämisestä, käsittelystä, valvonnasta ja täytäntöönpanosta aiheutuvat hallinnolliset kulut". Vuoden 1999 talousarvion äskettäisen hyväksymisen myötä Italia määräsi televiestintäverkkojen ja -palveluiden valtuutetuille asentajille ja toimittajille vuosittaisen maksun, jonka suuruus lasketaan operaattorikohtaisesti prosenttiosuutena kaikkien televiestintäalan palveluiden ja laitetoimitusten liikevaihdosta. Tämä maksu, tosin määrältään supistuvana, on tarkoitettu säilyväksi myös vuoden 2002 jälkeen. Koska italialaisille yrityksille määrätyn maksun suuruista maksua ei ole missään muussa jäsenvaltiossa, ja koska maksu vaikuttaa täysin suhteettomalta valtuutuksen myöntämisestä aiheutuviin hallintokuluihin nähden, voiko komissio ilmoittaa: - Miksi Italia ei ole omaksunut Euroopan yhteisön lainsäädäntöä? - Eikö tämän maksun periminen ole ristiriidassa vapaan kilpailun, syrjimättömyyden, suhteellisuuden ja puolueettomuuden periaatteiden kanssa? - Eivätkö Italian markkinat ja Italiassa toimivat televiestintäyritykset kärsi vahinkoa muun Euroopan markkinoihin verrattuna, varsinkin uusien palveluiden ja tietoyhteiskunnan kehittämisessä? - Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen? - Miksi komissio ei ole katsonut tarpeelliseksi seurata Italian hallitusta koskevaa 11. marraskuuta 1998 hyväksymäänsä kannanottoa? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 1999) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian. (1) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 15.
Virallinen lehti nro C 297 , 15/10/1999 s. 0107



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3840/98 esittäjä(t): Luigi Moretti (NI) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Italian valtion painatuskeskus ja rahapaja Äskettäin saadun uutisen mukaan Euroopan komission jäsen Van Miert on huomauttanut Italian valtionvarainministerille säännöstenvastaisuuksista Italian valtion painatuskeskuksen ja rahapajan toiminnassa, joista esimerkkinä monopoli paperitavaroiden hankinnassa julkiselle hallinnolle. Voisiko komissio tarkentaa käsityksiään asiassa ja esittää, mitkä ovat säännöstenvastaiset seikat ja komission jäsenen Karel Van Miertin asiasta tekemät johtopäätökset? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (14. tammikuuta 1999) Komissio aloitti Poligraficolle mahdollisesti myönnetyn valtiontuen tutkimisen huhtikuussa 1997. Tiedot, joita Italian viranomaiset ovat toimittaneet komission pyynnöstä eri yhteyksissä eivät ole vakuuttaneet komissiota siitä, että kyseessä ei ole valtiontuki. Sen vuoksi komissio päätti 28. lokakuuta 1998 aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn. Päätöksestä ilmoitettiin Italian hallitukselle 26. marraskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä. Italian hallituksen oli tehtävä huomautuksensa ja toimitettava pyydetyt tiedot kuukauden kuluessa kirjeen saapumisesta. Menettelyn avulla komissio voi arvioida, sisältyykö Poligraficon määräysvallassa olevan Cartiere Miliani di Fabrianon pääomankorotuksiin ja Poligraficolle itselleen annettuihin yksinoikeudellisiin sopimuksiin, tuotteiden ja palvelujen toimittamisesta valtiolle valtiontukea, ja soveltuuko mahdollinen valtiontuki yhteismarkkinoille. Lisäksi komissio aikoo arvioida konsernin rakenneuudistukseen liittyviä valtion muita tukitoimenpiteitä. Toimenpiteet arvioidaan EY:n perustamissopimuksen valtiontukisääntöjen ja erityisesti vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0074



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3699/98 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) neuvostolle (4. joulukuuta 1998) Aihe: Siirtymäaikatutkimukset Itävallan liittokansleri puhui ennen Pörtschachin huippukokousta tutkimuksesta, joka on jäsenehdokasmaiden hallitusten päämiesten kanssa sovittuun tapaan annettu tutkimuslaitosten tehtäväksi ja jossa "käsitellään siirtymäajan laskemiseksi tarpeellisia tietoja". 1. Onko neuvosto tietoinen tästä asiasta? 2. Onko neuvostolla tietoja siitä, onko nämä tutkimukset tilattu ja mistä ne on tilattu? 3. Onko tutkimuksista julistettu unionin laajuinen tarjouskilpailu tai aiotaanko sellainen julistaa, vai onko kyseessä puhtaasti itävaltalainen aloite? 4. Osallistuuko neuvosto tutkimusten tekoon sen käytössä olevin tiedoin? Vastaus (29. maaliskuuta 1999) Neuvostolla ei ole tietoa arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta tutkimuksesta, joka koskee siirtymäajan laskemiseksi tarpeellisia tietoja. Euroopan unionin yleinen kanta on, että liittyminen edellyttää unionin säännöstön täydellistä hyväksymistä. Unioniin liittyminen merkitsee sitä, että liittyjä hyväksyy kokonaisuudessaan unionin järjestelmän ja toimielinjärjestelmän nykyiset ja tulevat oikeudet ja velvoitteet, mitkä yhdessä muodostavat unionin säännöstön. Näiden oikeuksien ja velvoitteiden hyväksymiseen voi poikkeuksellisesti liittyä tämäntyyppisiä siirtymätoimenpiteitä, jotka määritellään liittymisneuvottelujen yhteydessä. Tämän mukaisesti siirtymätoimenpiteitä voidaan myöntää ainoastaan poikkeuksellisesti, ne ovat kestoltaan ja laajuudeltaan rajallisia ja niihin on liitettävä suunnitelma selkeistä määräajoista säännöstön soveltamiseksi. Liittymistä käsittelevien hallitustenvälisten konferenssien tehtävänä on neuvotella mahdollisten siirtymätoimenpiteiden tarpeesta, edellytyksistä ja kestosta. Muistettakoon, että konferenssien yhteydessä unionin yhteisen kannan vahvistaa neuvosto.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3445/98 esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) komissiolle (24. marraskuuta 1998) Aihe: Tutkimukseen osallistumista ja tutkimustulosten levittämistä koskevat säännöt Komissio on tehnyt ehdotuksen neuvoston päätökseksi Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) viidennen puiteohjelman täytäntöönpanosta yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista koskevien sääntöjen osalta sekä ehdotuksen neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman täytäntöönpanosta yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevien sääntöjen osalta (KOM(97) 587 lopull. 2-97/0309 SYN - 97/0310 CNS)(1). Pk-yrityksillä on kuitenkin vaikeuksia määritellä todellinen uuden tekniikan tarpeensa. Aikooko komissio toteuttaa lisätoimia, jotta nämä yritykset voisivat osallistua TTK-puiteohjelmaan, muun muassa erityisten määräysten avulla, jotka antavat yhteyshenkilöille mahdollisuuden päästä mukaan ohjelmaan "tekniikan alan asiantuntijoina", ja joilla edistetään alan tietoverkkojen käyttöä neuvonannossa ja seurannassa? Komission jäsenen Édith Cressoninkomission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevassa viidennessä puiteohjelmassa kiinnitetään erityisesti huomiota pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset). Niille on suunniteltu omia toimenpiteitä (esiselvitysapuraht ja tutkimusyhteistyötä koskevat CRAFT-hankkeet). Lisäksi jäsenvaltioita ja muita ohjelman osapuolia on pyydetty nimittämään kansallisia CRAFT-yhteyspisteitä, joiden tarkoituksena on tiedottaa ohjelmasta ja auttaa pk-yrityksiä osallistumaan puiteohjelmaan ja aihepiirikohtaisiin ohjelmiin. Komissio koordinoi tukiverkkoa ja varmistaa sen jäsenten koulutuksen ja tiedonsaannin. Komissio voi myös rahoittaa kansainvälisiä toimia, joihin eri maiden nimittämät verkon jäsenet osallistuvat koordinoidusti. Etenkin laaja-alaisessa ohjelmassa nimeltä "innovaatio ja pk-yritysten osallistuminen" vahvistetaan taloudellisesti ja teknologisesti kannattavia toimia. Niiden avulla kansalliset yhteyspisteet voivat toimia yhdessä ja muiden välikäsien kanssa tiedottaakseen ja auttaakseen jonkin teollisuudenalan tai Euroopan alueen pk-yrityksiä kohdennetusti. Ne voivat näin toimia arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamina "tekniikan alan asiantuntijoina". (1) EYVL C 40, 7.2.1998.
Virallinen lehti nro C 341 , 29/11/1999 s. 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0739/98 komissiolle esittäjä(t): Klaus Lukas (NI) (18. maaliskuuta 1998) Aihe: ABTA-järjestön ulkopuolisten jäsenten syrjintä Saamien tietojen mukaan koulupiiriviranomaiset Isossa-Britanniassa syrjivät niitä matkanjärjestäjiä, jotka eivät kuuluu Britannian matkatoimistojärjestöön (ABTA) tai joiden toimistot eivät sijaitse Isossa-Britanniassa. Sen vuoksi näiden koulupiireissä työskenteleviä opettajia neuvotaan Itävaltaan suuntautuvia koulujen hiihtomatkoja järjestäessään, etteivät he valitse missään tapauksessa ulkomaisia matkanjärjestäjiä tai sellaisia yrityksiä, jotka eivät kuulu ABTA-järjestöön. Jos tätä neuvoa ei noudatettaisi, koulun hiihtomatkaa ei hyväksyttäisi. Tätä käytäntöä on vaikea ymmärtää myös sen vuoksi, että perusteena ei voida pitää sitä, että ABTA:n jäsenet antaisivat "paremman" takuun asiakkaan rahoille, sillä kyseessä oleva yritys kuuluu itävaltalaisen matkatoimistoja koskevan asetuksen piiriin (asiakkaan rahojen turvaaminen), joka vastaa brittiläistä säännöstä (Package Travel, Package Holidays and Package Tours Regulations 1992), joka on myös täytäntöönpantu EU-direktiivin mukaisesti. Voidakseen järjestää koulujen hiihtomatkoja, kyseinen itävaltalainen yritys haki (suurista kustannuksista huolimatta) ABTA:n jäsenyyttä. Se ei kuitenkaan onnistunut, koska ABTA:n perussäännöt on laadittu niin, että jäseneksi pääsee tosiasiassa ainoastaan brittiläiset yritykset. Koulupiiriviranomaisten käyttäytyminen eli ABTA:n jäsenten suosiminen pilaa nyt kaikki sisämarkkinoiden perustamiseen liitetyt hyvät aikomukset. 1. Onko komissio tietoinen näistä tapahtumista? 2. Mitä mieltä komissio on Ison-Britannian matkatoimistojärjestön (ABTA:n) tai brittiläisten koulupiiriviranomaisten käyttäytymisestä? 3. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä kyseisen järjestön (ABTA) tai brittiläisten koulupiirien menettelyä vastaan? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (08. toukokuuta 1998) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0089



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3794/98 esittäjä(t): Gerhard Hager (NI) komissiolle (11. joulukuuta 1998) Aihe: Ihmisten salakuljetuksen torjunta unionin laajentuessa itään Ihmisten salakuljetuksen torjuntaa pidetään yhtenä unionin tärkeistä tehtävistä ennen kaikkea tulevaa laajentumista ajatellen. Tietojeni mukaan ulkomaalaisten salakuljetus ei kuitenkaan ole vielä edes rangaistava teko joissakin ehdokasmaissa. 1. Voiko komissio vahvistaa tämän käytössään olevien tietojen perusteella? 2. Mistä ehdokasmaista on kyse? 3. Pyritäänkö liittymistä edeltävässä yhteistyössä tämän epäkohdan poistamiseen? 4. Jos pyritään, miten valmistelut ovat edistyneet ja mitä on tähän mennessä saatu aikaan konkreettisesti? Komission jäsenen Anita Gradininkomission puolesta antama vastaus (3. maaliskuuta 1999) 1. ja 2. Komission käsityksen mukaan ulkomaalaisten salakuljettaminen maasta tai maahan on rangaistava rikos kaikissa Keski- ja Itä-Euroopan EU-hakijamaissa. Rangaistukset vaihtelevat maasta toiseen. >TAULUKON PAIKKA> 3. ja 4. Arvoisa parlamentin jäsen tietänee, että hakijamaiden arviointi yhteisön säännöstön perusteella on parhaillaan käynnissä. Oikeus- ja sisäasiat ovat osa tätä toimenpidettä ja arviointi saadaan päätökseen vuoden 1999 puoliväliin mennessä. Tässä yhteydessä komissio kiinnittää erityistä huomiota ihmisten salakuljetukseen maasta ja maahan. Lisäksi neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan unionin oikeus- ja sisäasioiden alan säännöstön hyväksymistä, soveltamista ja tosiasiallista täytäntöönpanoa unionin jäsenyyttä hakeneissa maissa koskevan yhteisen arviointijärjestelmän perustamisesta yhteisen toiminnan(1) 29 päivänä kesäkuuta 1998. Tämän yhteisen toiminnan yhteydessä perustettu asiantuntijaryhmä tarkastelee parhaillaan kutakin hakijamaata. (1) EYVL L 191, 7.7.1998.
Virallinen lehti nro C 320 , 06/11/1999 s. 0005



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2320/98 esittäjä(t): José Apolinário (PSE) komissiolle (22. heinäkuuta 1998) Aihe: Maatalous Portugalin sisämaassa Voiko komissio kertoa käsityksensä Portugalin sisämaa-alueiden maataloudesta, ja miten se aikoo toimia tulevaisuudessa ottaen huomioon maatalouden erityisen merkityksen Portugalin maaseudun kehitykselle? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (1. lokakuuta 1998) Portugalia koskevassa yhteisön toisessa tukikehyksessä (1994-1999) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston rahoittamat rakenteelliset tuet myönnetään seuraavista ohjelmista: - maatalouden alaohjelma (joka kattaa koko Portugalin lukuun ottamatta Azorien ja Madeiran autonomisia alueita), jossa EMOTR:n osuus määrärahoista on yhteensä 1 698 miljoonaa ecua. Ohjelman tavoitteena on Portugalin maatalouden nykyaikaistaminen ja sen kilpailukyvyn vahvistaminen. Taloudellinen tuki jakaantuu mantereen eri alueiden välille jäsenvaltion asettaman tärkeysjärjestyksen mukaisesti. - maaseudun kehitysmahdollisuuksien edistäminen, josta mainittakoon erityinen toimenpide, jonka tavoitteena on maaseudun keskusten kehittäminen. EMOTR:n ohjausosaston rahoituksen määrä on 24 miljoonaa ecua. - Pediza (Alquevan alueen kehitysohjelma) on monesta rahastosta rahoitettava ohjelma. Sen tavoitteena on kehittää sisämaassa sijaitsevaa aluetta, jota uhkaavat aavikoituminen ja kuivuus. EMOTR:n ohjausosaston osuus on 70 miljoonaa ecua. Komissio asettaa jatkossakin tärkeälle sijalle maaseudun kehittämisen paikallisella tasolla. Se on Euroopan maaseutualueiden monipuolistamiseen ja kehitykseen tähtäävän politiikan keskeinen lähtökohta. Ehdotuksessa asetukseksi maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen(1) säädetään kaikkien maaseudun kehittämiseen tähtäävien toimenpiteiden ryhmittämisestä. Jäsenvaltiot valitsevat ja toteuttavat toimenpiteet, jotka edistävät eniten maaseutualueiden tulevaa kehitystä. Jäsenvaltio ja komissio neuvottelevat rakennerahastojen seuraavasta ohjelmakaudesta (2000-2006) jäsenvaltion ehdotuksen perusteella. (1) EYVL C 170, 4.6.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3240/98

esittäjä(t): Honório Novo (GUE/NGL) komissiolle

(26. lokakuuta 1998)

Aihe: Öljyvahinko Portugalin rannikolla

3. lokakuuta 1998 Figueira da Fozin lähistöllä havaittiin öljyä, joka oli levinnyt 40 kilometrin alueelle Portugalin länsirannikolla.

Ei tiedetä vielä, mistä öljy on peräisin, mutta sen aiheuttamat vahingot tällä laajalla Portugalin rannikkoalueella ovat jo nyt huomattavia, ja tilanne saattaa tulla vielä huonommaksi, koska saastuttava öljylautta yhä laajenee.

1. Onko olemassa mitään jäsenvaltioille tarkoitettua erityistä rahoitusmekanismia, jonka avulla voitaisiin lievittää Figueira da Fozin lähistöllä sattuneen onnettomuuden kaltaisia vahinkoja?

2. Voiko komissio antaa tarkat tiedot siitä, onko yhteisön direktiivejä, jotka koskevat vaarallisten ja saastuttavien aineiden merikuljetuksissa mahdollisesti sattuvien onnettomuuksien ennaltaehkäisyä sekä kuljetusten turvallisuutta ja valvontaa, saatettu osaksi Portugalin lainsäädäntöä ja kuinka niitä sovelletaan?

Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus

(9. joulukuuta 1998)

1. Mereen laskettavien hiilivetyjen aiheuttaman saastumisen torjumiseksi ja vähentämiseksi komissio tukee jäsenvaltioita näiden pyrkiessä parantamaan toimintakykyään merkittävien saastumistapausten yhteydessä ja luomaan edellytykset tehokkaalle keskinäiselle avulle ja yhteistyölle. Toiminnasta vastaa aina kulloinenkin jäsenvaltio, joka voi myös asettaa saastuttajan - jos tämä tunnetaan - saastuttaja maksaa -periaatteen mukaiseen vastuuseen asiasta. Niinpä yhteisön tasolla ei ole käytettävissä rahoitusvälinettä merellä tai rannikolla toteutettavia saasteentorjuntatoimia varten. Jäsenvaltioille voidaan kuitenkin toimittaa pikaisesti asiantuntija-apua ja helpottaa näin jäsenvaltioitten toimia suuronnettomuuden jälkeen.

Taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden hyväksi myönnettävän yhteisön avun yhteydessä ei ole osoitettu sellaisia erityisiä varoja, joita voitaisiin käyttää kuvatunkaltaisessa tilanteessa. Alueelliseen kehitykseen ja yhteenkuuluvuuteen liittyviä lisätoimia (esim. päästön lisävaikutuksia käsitteleviä tutkimuksia) voidaan rahoittaa näistä varoista vain erityistapauksissa.

2. Ainoa vaarallisten ja saastuttavien aineiden merikuljetuksia koskeva yhteisön säädös on 13. syyskuuta 1993 annettu direktiivi 93/75/ETY(1) vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia koskevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa niistä. Portugalin lainsäädäntö saatettiin mainitun direktiivin mukaiseksi 17. heinäkuuta 1996 annetulla asetuksella 94/96. Komissio katsoo, että mainittu säädös täyttää direktiivin vaatimukset täysin, eikä sillä ole syytä epäillä, etteikö Portugali sovella säädöstä asianmukaisesti.

(1) EYVL L 247, 5.10.1993, s. 19.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0048



KIRJALLINEN KYSYMYS E-4014/98 esittäjä(t): Mihail Papayannakis (GUE/NGL) komissiolle (8. tammikuuta 1999) Aihe: Egeanmeren saariston vesihuolto Egeanmeren saarilla on jatkuvasti pahenevia vesihuolto-ongelmia rajallisten pohjaveden pumppausmahdollisuuksien ja perinteisten sadeveden keräysmenetelmien häviämisen vuoksi. Toisaalta sekä nykypäivän tarpeet että turismin aiheuttamat paineet johtavat vedenkulutuksen kasvuun. Tätä ongelmaa yritetään ratkaista suuria kustannuksia aiheuttavilla vedenkuljetuksilla muilta seuduilta, mutta tässäkin tapauksessa toimitukset voivat olla epävarmoja ja veden laadusta ei ole takeita. Voisiko komissio, edistäen uudistuvien energialähteiden käyttöä suosivaa politiikkaa, toimia pysyvien ratkaisujen löytämiseksi Egeanmeren saariston vesihuolto-ongelmiin suolanpoistomenetelmien sekä aurinko- ja tuulienergian ja kineettisen energian avulla? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (24. helmikuuta 1999) Yhteisö on jo yhteisrahoittanut Kreikassa Egeanmeren saarilla merkittäviä infrastruktuurihankkeita, joilla pyritään ratkaisemaan vesihuoltoon ja erityisesti juomaveden saatavuuteen liittyvät ongelmat. Yhteisrahoitus on kanavoitu Välimeren alueen yhdennettyjen ohjelmien, vuosien 1989-1993 ja 1994-1999 yhteisön tukikehysten, Egeanmeren saarten hyväksi Kreikassa toteutettavien erityistoimenpiteiden sekä tiettyjen yhteisöaloitteiden kautta. Mainitut infrastruktuurit perustuvat pääasiassa perinteisiin ratkaisuihin, kuten patojen, sadeveden keräysaltaiden sekä juoma- ja kasteluvesijohtoverkostojen rakentamiseen. Näitä perinteisiä menetelmiä pidetään yleensä houkuttelevampana ratkaisuna kuin suolanpoistoa, sillä niiden avulla pystytään useimmissa tapauksissa ratkaisemaan myös kasteluveden saantiin liittyvät ongelmat ja varmistamaan kohtuulliseen hintaan hyvälaatuisen käyttöveden riittävä saatavuus. Mikäli Kreikan viranomaiset esittäisivät arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemiin menetelmiin liittyviä ehdotuksia, komissio tarkastelisi niitä käynnissä olevien ohjelmien osana muiden vaihtoehtojen rinnalla ottaen huomioon muut toimintalinjat ja talousarviossa käytettävissä olevat määrärahat. Koheesiorahasto on myös aina valmis yhteisrahoittamaan käytettävissä olevien määrärahojen sallimissa rajoissa Kreikan viranomaisten pyynnöstä vesihuoltohankkeita Egeanmeren saarilla. Näin tapahtuu jo Mytilenessä ja Kreetassa. On syytä muistuttaa, että kyseisestä rahastosta on jo rahoitettu yhdennettyjä ympäristötoimia Santorinin ja Thirassian saarilla koskeva tutkimus. Sen tarkoituksena oli tarjota Kreikan viranomaisille mahdollisuus esittää komissiolle yhdennetyn pilottihankkeen rahoitusta koskeva hakemus. Hanke käsittää toimenpiteitä vesihuollon järjestämiseksi, juomaveden tuottamiseksi suolanpoiston avulla, jäteveden puhdistamiseksi ja jätehuollon järjestämiseksi. Onnistuessaan tämä pilottihanke voi toimia esimerkkinä kestävistä ja luotettavista keinoista muidenkin saarten ongelmien ratkaisemiseksi.
Virallinen lehti nro C 325 , 12/11/1999 s. 0008



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3375/98 esittäjä(t): Quinídio Correia (PSE) komissiolle (17. marraskuuta 1998) Aihe: Metsittämistä ja metsitettyjen alueiden ylläpitämistä koskevat tuet 30. syyskuuta 1998 laaditun mietinnön A4-0346/98 perusteluissa on esitetty tietoja, joiden mukaan Madeiran autonominen alue on saanut metsittämistä ja metsitettyjen alueiden ylläpitoa varten tukia, jotka ovat tasoltaan EU-maiden suurimpia, noin 6 000 ecua hehtaarilta vuodessa. 1. Voiko komissio vahvistaa nämä tiedot, jotka mietinnön mukaan perustuvat ulkopuolisiin metsäalan lähteisiin? 2. Voiko komissio ilmoittaa, kuinka monta hehtaaria kohden tukea on myönnetty maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) 2080/92(1) nojalla, ja voiko komissio antaa kattavan luettelon kyseisistä edunsaajista? 3. Miten nämä tukitoimet pantiin täytäntöön kyseisellä alueella? 4. Miten alueelliset viranomaiset osallistuivat tukitoimien täytäntöönpanon seurantaan ja valvontaan? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (12. tammikuuta 1999) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian. (1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 96.