ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2668/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle. Määräykset televisiomainosten käytöstä vaalikampanjoissa.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0098 - 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2668/99 esittäjä(t): Roberta Angelilli (UEN) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Määräykset televisiomainosten käytöstä vaalikampanjoissa Yksi tätä nykyä Italiassa käytävistä tärkeimmistä keskusteluista koskee ehdokkaiden yhdenvertaisia mahdollisuuksia käyttää televisiomainoksia vaalikampanjoissa. Itse asiassa on mahdollista, että jo seuraavista paikallisvaaleista alkaen puolueet ja yksittäiset ehdokkaat eivät enää saa mainostaa kesken televisio-ohjelmien. Italian hallituksen tekemän lakialoitteen mukaan mainokset sallittaisiin vain yksityisillä paikalliskanavilla. Kansallisilla kanavilla varattaisiin sitä vastoin puolueille tietty aika, jolloin ne saisivat lähettää mainoksia ohjelmien välillä. Voisiko komissio kertoa, 1. miten muissa jäsenvaltioissa toimitaan vaalikampanjoiden yhteydessä? 2. onko Euroopan unionilla aihetta koskevia direktiivejä? 3. mikä on Euroopan komission kanta asiaan? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (29. helmikuuta 2000) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3. lokakuuta 1989 annettuun neuvoston direktiiviin 89/552/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna 30. kesäkuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY(2), sisältyy televisiomainontaa, sponsorointia ja teleostolähetyksiä koskevia säännöksiä. Näillä säännöksillä ei kuitenkaan säännellä poliittisia lähetyksiä eikä poliittisluonteisia mainoksia, vaan niissä keskitytään kaupallisiin mainoksiin erottelematta niitä mitenkään lähetysajan mukaan. Komissio ei ole saanut valituksia, jotka olisivat koskeneet samantyyppisiä järjestelyjä muissa jäsenvaltioissa. Tällä alalla voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä ei edellytetä jäsenvaltion luonnosvaiheessa olevien säädösten tarkastelua kyseinen säädös kuuluu tähän ryhmään. Poikkeuksen muodostavat kuitenkin säädökset, jotka koskevat nimenomaisesti tietoyhteiskunnan palveluita, sillä nämä säädökset on ilmoitettava etukäteen tiedoksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22. kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY(3) säännösten mukaisesti (sellaisena kuin se on muutettuna 20. heinäkuuta 1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY(4)). (1) EYVL L 298, 17.10.1989. (2) EYVL L 202, 30.7.1997. (3) EYVL L 204, 21.7.1998. (4) EYVL L 217, 5.8.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2834/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Ilmastonmuutokseen suoraan liittyvän tutkimuksen rahoituksen määrän arviointi.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2834/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Ilmastonmuutokseen suoraan liittyvän tutkimuksen rahoituksen määrän arviointi Kuinka paljon määrärahoja on osapuilleen käytetty ilmastonmuutokseen suoraan liittyvään tutkimukseen tutkimuksen ja kehityksen ensimmäisessä, toisessa, kolmannessa, neljännessä ja viidennessä puiteohjelmassa? Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus (11. helmikuuta 2000) Ilmastonmuutoksen tutkimukseen on myönnetty rahoitusta yhteisön puiteohjelmista seuraavasti: 17 miljoonaa ecua 1. puiteohjelmasta, 40 miljoonaa ecua 2. puiteohjelmasta, 90 miljoonaa ecua 3. puiteohjelmasta, 150 miljoonaa ecua 4. puiteohjelmasta ja 240 miljoonaa euroa 5. puiteohjelmasta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1935/99 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle. Komission henkilökunta.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0033 - 0033



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1935/99 esittäjä(t): Nicholas Clegg (ELDR) komissiolle (4. marraskuuta 1999) Aihe: Komission henkilökunta Kuinka monta komission päätoimista virkamiestä työskentelee suoraan tai epäsuorasti EU:n kehitysapuohjelmien hallinnossa? Kuinka suuri tämä osuus on komission päätoimisesta henkilökunnasta? Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (10. tammikuuta 2000) Komission äskeisen uudelleenjärjestelyn jälkeen noin 2 600 henkilöä komission päätoimipaikoissa työskentelee kuudessa ulkosuhteiden alaan kuuluvassa pääosastossa (ulkosuhteet, kauppapolitiikka, kehitysyhteistyö, laajentumisasiat, humanitaarisen avun toimisto ja ulkomaanavun yhteinen toimiala). Määrä on 10 prosenttia komission päätoimipaikoissa työskentelevästä henkilöstöstä. Tästä määrästä lähes 400 henkilöä työskentelee kehitysyhteistyöstä vastaavassa pääosastossa ja lisäksi arviolta 900 henkilöä työskentelee kehitysyhteistyön ja avustusohjelmien parissa muissa ulkosuhteiden alaan kuuluvissa pääosastoissa. Lisäksi noin 650 komission virkamiestä työskentelee yhteisön ulkopuolisissa maissa sijaitsevissa lähetystöissä. Kyseinen henkilöstö vastaa erilaisista ulkosuhteita koskevista tehtävistä, muun muassa ulkopuolelle suuntautuvien tukiohjelmien hallinnosta. Ulkosuhteista vastaava henkilöstö on jakaantunut seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA>
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2533/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Julkisen merenkulkuoikeuden mukauttaminen yhteisön lainsäädäntöön.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0159 - 0160



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2533/99 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (4. tammikuuta 2000) Aihe: Julkisen merenkulkuoikeuden mukauttaminen yhteisön lainsäädäntöön Kreikan hallituksen hiljattain esittämällä asetuksella kumotaan julkisen merenkulkuoikeuden lakikokoelman 5 artikla, jossa säädettiin, että kreikkalaisia aluksia ovat vain ne, joista yli 50 % omistusosuus kuuluu kreikkalaisille laivanvarustajille, jotta Kreikan lainsäädäntö mukautettaisiin direktiiviin 75/34(1) (7 artikla) ja asetukseen 1251/70(2) (7 artikla) sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 27.11.1997 tekemään päätökseen. Merimiesten ja laivanvarustajien ammattijärjestöt ovat huolissaan siitä, että aluksia, joiden omistajat ovat muiden yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisia, mahdollisesti kohdellaan suotuisammin kuin kreikkalaisten laivanvarustajien aluksia. Ammattijärjestöjen ilmaiseman huolestumisen taustaa vasten komissiolta kysytään: 1. Onko mahdollista, että vieraita aluksia, jotka asettuvat Kreikkaan, kohdellaan suotuisammin? 2. Pätevätkö Kreikan lainsäädännön kreikkalaisia aluksia koskevat säännökset, esimerkiksi miehistöjen kokoonpanoa, yhteisen työkielen käyttöönottoa, toteutettavuusluvan myöntämistä ja pelastustoimiin liittyvää miehittämistä koskevat sekä muut kreikkalaisen lainsäädännön lisävaatimukset, erotuksetta myös näihin aluksiin? (1) EYVL L 14, 20.1.1975, s. 10. (2) EYVL L 142, 30.6.1970, s. 24. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 2000) Luonnoksesta presidentin asetukseksi, jolla muutetaan merioikeudellisista säännöksistä 29. syyskuuta 1973 3. lokakuuta 1973 annetun asetuksen nro 187 5 pykälää, on annettu 27. marraskuuta 1997 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-62/96, joka koskee alusten rekisteröintiä. Komissio on tutkinut tämän asetusluonnoksen ja katsoo sen olevan yhteisön lainsäädännön mukainen. Kun asetus on julkaistu, rikkomisesta johtuva menettely voidaan lopettaa. EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan (entinen 52 artikla) nojalla jäsenvaltioiden kansalaisille tai yrityksille kuuluvien alusten, jotka rekisteröidään Kreikan alusrekisteriin, on täytettävä samat edellytykset kuin muidenkin kreikkalaisten alusten. Kreikan lainsäädännön säännöksiä, jotka koskevat miehistöä, yhteistä työkieltä, lisenssien antamista ja turvatoimenpiteistä vastaavaa henkilökuntaa, sekä muita Kreikan lainsäädännön vaatimuksia sovelletaan erotuksetta myös näihin aluksiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2704/99 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle. Eläinten kuljetukset.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0196 - 0196



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2704/99 esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Eläinten kuljetukset Viimeaikaisissa eläinsuojelujärjestöjen tutkimuksissa on käynyt ilmi, että monet maatilaeläimet kärsivät pitkistä kuljetuksista teurastamoihin. Eurogroup for Animal Welfare -järjestö aikoo esittää koosteen näistä tutkimuksista Euroopan komissiolle ennen kuin direktiiviä eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana (91/628/ETY(1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29/EY(2)) tarkistetaan. On selvää, että kaikki jäsenvaltiot eivät suhtaudu vakavasti kuljetussäännösten voimaan saattamiseen. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä voimaan saattamisen tehostamiseksi? (1) EYVL L 340, 11.12.1991, s. 17. (2) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 52. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (4. helmikuuta 2000) Komissio on saanut tietoonsa niin tarkastuskäyntien aikana kerätyistä tiedoista että eläinten hyvinvointia ajavien järjestöjen valituksista (esimerkkinä arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema Eurogroup for animal welfare -järjestön raportti), että eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin 91/628/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29. kesäkuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/29/EY(1), säännösten vastaisia eläinten kuljetuksia tapahtuu yhä usein yhteisössä. Kuljetuksissa rikotaan erityisesti aikarajoja sekä lepoa, ruokintaa ja juottamista koskevia säännöksiä. Tulevaisuutta silmällä pitäen komissio harkitsee toimenpiteitä, jotka perustuvat eläinten hyvinvointia käsittelevän tiedekomitean 8. joulukuuta 1999 antamaan lausuntoon karjankuljetusajoneuvoille asetettavista vaatimuksista. Ehdotus on määrä tehdä vuoden 2000 ensimmäisen neljänneksen aikana. Pysyvään eläinlääkintäkomiteaan on vastikään perustettu työryhmä tarkastelemaan direktiivin täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia pitkänmatkankuljetusten osalta. Tähän sisältyy myös hevosten tuonti yhteisön ulkopuolisista maista. Edellä mainitusta Eurogroupin raportista on jaettu kopiot jäsenvaltioille työryhmän ensimmäisessä kokouksessa. Komissio harkitsee ensi vuonna ehdotuksia nykyisen yhteisön lainsäädännön muuttamisesta tämän työryhmän päätelmien perusteella. Komissio esittää vuoden 2000 ensimmäisen neljänneksen aikana neuvoston direktiivin 91/628/ETY(2) 13 artiklan mukaisesti neuvostolle kertomuksen jäsenvaltioiden kokemuksista direktiivin täytäntöönpanon jälkeen. Kertomuksessa otetaan huomioon kaikki jäsenvaltioiden toimittamat tiedot, elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tällä alalla toteuttamien tarkastusten tulokset sekä valtiosta riippumattomilta järjestöiltä saadut valitukset. (1) EYVL L 148, 30.6.1995. (2) EYVL L 340, 11.12.1991.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2346/99 esittäjä(t): Salvador Jové Peres (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle. Marokosta peräisin olevien tomaattien tuonti.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0111 - 0111



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2346/99 esittäjä(t): Salvador Jové Peres (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Marokosta peräisin olevien tomaattien tuonti Miksi komissio ei ole valvonut Marokolle asetettujen tomaattikiintiöiden noudattamista eikä toteuttanut tarvittavia toimia sen estämiseksi, että Marokko ylittää assosiointisopimuksessa ja siihen liittyvässä pöytäkirjassa N:o 1 Marokosta peräisin olevien maataloustuotteiden tuontia yhteisöön koskevasta järjestyksestä, ja erityisesti sen 3 artiklassa sille määrätyn tomaattien vientikiintiön? Franz Fischlerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2344/99, E-2345/99, E-2346/99, E-2347/99, E-2348/99 ja P-2483/99 (20. tammikuuta 2000) Komissio seuraa tarkkaavaisena Marokosta peräisin olevien tuoreiden tomaattien tuonnin kehitystä. Todettuaan sovittujen määrien ylittymistä markkinointivuoden 1998/1999 lopussa komissio on huomauttanut Marokon viranomaisille siitä, kuinka tärkeätä näiden määrien noudattaminen on yhteisön markkinoiden tasapainon ylläpitämiseksi. Komissio pyysi Marokon viranomaisilta meneillään olevan markkinointivuoden osalta lokakuussa 1999 tapahtuneen tuonnin kehityksen vuoksi tietoja pikaisesti. Näissä Rabat'ssa 22. joulukuuta 1999 pidetyissä neuvotteluissa ei kyetty pääsemään ratkaisuun, joilla olisi voitu varmistaa se, ettei myönnettyä kiintiötä ylitetä. Tämä seikka huomioon ottaen ja myöhemmistä neuvotteluista riippumatta komissio otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 2767/1999 tuontitodistusjärjestelmän yhteisön ja Marokon kuningaskunnan kesken 22. joulukuuta 1994 käydyn kirjeenvaihdon mukaisesti. Komissio muistuttaa, että jäsenvaltiot ovat vastuussa voimassa olevien säännösten moitteettomasta soveltamisesta tuonnin yhteydessä ja erityisesti maksettavien tullimaksujen vahvistamisessa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2839/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Ilmastonmuutos aiemmissa tutkimusohjelmissa ja viidennessä puiteohjelmassa.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0119 - 0119



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2839/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Ilmastonmuutos aiemmissa tutkimusohjelmissa ja viidennessä puiteohjelmassa Onko aiemmissa tutkimusohjelmissa ollut ilmastonmuutosprosessien ymmärtämiseen liittyviä tutkimuksen tai tutkimusmetodologian alueita, jotka sisältyvät myös viidenteen puiteohjelmaan? Jos on, onko ne otettu mukaan siksi, että asian käsittelyyn osoitetut resurssit ovat aiempina vuosina olleet riittämättömiä tai rahoitusta koskevia hakemuksia on saatu liian vähän, vai onko vaadittava tutkimus hyvin laajaa niin, että sitä ei olisi todennäköisesti voitu toteuttaa riittävässä määrin yhden puiteohjelman avulla? Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus (11. helmikuuta 2000) Ilmastonmuutosprosessia koskeva tutkimus jatkuu viidennessä puiteohjelmassa erityisesti ilmaston vaihteluiden ja äkkinäisten ilmastonmuutosten osalta. Tällaisten prosessien ymmärtäminen on välttämätöntä, jotta voidaan erottaa toisistaan luonnollinen ja ihmisen aiheuttama ilmaston muuttuminen. Tätä varten tarvitaan erittäin laajaa ja pitkäaikaista tutkimustyötä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2836/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle. Ilmastonmuutoksen tutkimuksen tulevaisuus.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0144 - 0144



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2836/99 esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Ilmastonmuutoksen tutkimuksen tulevaisuus Mikä on se tuleva ajankohta, jonka jälkeen komissio ei pidä ilmastonmuutosta koskevaa tutkimusta enää tarpeellisena tai jolloin se voidaan komission mielestä rajoittaa muutamille alueille, ja mihin komissio perustaa käsityksensä? Philippe Busquin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2836/99 ja E-2837/99 (10. helmikuuta 2000) Ilmastonmuutoksen tutkimus on pitkän aikavälin prosessi, koska se sisältää perustietämyksen hankkimisen maapallon monimutkaisesta järjestelmästä ja sen evoluutiosta ja muutoksesta sekä muutosten ennustamisen, havaitsemisen ja seurannan tai dokumentoinnin. Koska maapallon järjestelmä ei ole lineaarinen ja ilmastonmuutoksen tutkimus on poliittisesti merkittävää, on hyvä jatkaa yhteisön tukea toistaiseksi. Tutkimukselle on kuitenkin määritettävä painopistealueet, kuten hiljattain julkaistussa ehdotuspyynnössä onkin tehty.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2258/99 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle. Verokeskustelut.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0021 - 0021



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2258/99 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Verokeskustelut 1. Mitä EU:n verojärjestelmään tehtäviä muutoksia komissio uskoo käsiteltävän seuraavassa hallitusten välisessä konferenssissa? 2. Kannattaako komissio määräenemmistöpäätösten käyttöönottamista veroasioissa, ja jos kannattaa, missä erityisissä kysymyksissä? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (11. helmikuuta 2000) Kuten komission 26. tammikuuta 2000 antamassa tiedonannossa(1) esitetään, komissio katsoo, että koska verotuksessa ja sosiaaliturvassa otetaan huomioon kansallisen lainsäätäjän perussuuntaukset talous- ja sosiaalipolitiikassa sekä solidaarisuuden osalta, niissä päätetään selkeästi kansalaisia koskevat kansallisten politiikkojen valinnat, mikä on perusteena yksimielisesti tehtävän päätöksen ylläpitämiselle. Komissio katsoo kuitenkin, että tietyistä verotuksen ja sosiaaliturvan tekijöistä, jotka ovat erottamaton osa sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa, pitäisi päättää määräenemmistöpäätöksin, erityisesti jos tällaiset esteet johtavat syrjintään, kaksinkertaiseen verotukseen tai veronkiertoon. On korostettava, että komission tarkoituksena ei ole kansallisten järjestelmien, verokantojen ja veroasteiden yleinen yhdenmukaistamiskehitys. Lisäksi määräenemmistöpäätöksiä pitäisi soveltaa jo yhdenmukaistettuun lainsäädäntöön voimassa olevien sääntöjen yksinkertaistamiseksi ja uudenaikaistamiseksi sekä niiden yhdenmukaisemman soveltamisen varmistamiseksi. Tämä koskee erityisesti yhteistä alv-järjestelmää sekä valmisteveron alaisten tavaroiden liikkumista ja valvontaa. Komissio toimii myös päättäväisesti petoksia vastaan, joista on tullut lisääntyvä ongelma tavaroiden verorajojen poistamisen ja pääomaliikkeiden vapauttamisen myötä. Tämän vuoksi määräenemmistöpäätöksiä pitäisi myös soveltaa veronkiertoa ja veropetoksia ehkäiseviin toimiin. Komissio antaa tätä asiaa koskevat yksityiskohtaiset ehdotukset hallitusten väliselle konferenssille. (1) Toimielinten mukauttaminen laajentumisen onnistumiseksi EU-sopimuksen 48 artiklan mukainen komission lausunto jäsenvaltioiden hallitusten edustajien välisen konferenssin koolle kutsumisesta Euroopan unionia koskevien sopimusten muuttamiseksi KOM(2000) 34.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1883/99 esittäjä(t): Joan Colom i Naval (PSE) komissiolle. Lentokenttien läheisyydessä sijaitsevat asutuskeskukset.



Virallinen lehti nro 303 E , 24/10/2000 s. 0016 - 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1883/99 esittäjä(t): Joan Colom i Naval (PSE) komissiolle (29. lokakuuta 1999) Aihe: Lentokenttien läheisyydessä sijaitsevat asutuskeskukset Komissio sitoutui Bjerregaardin 19. marraskuuta 1997 kirjalliseen kysymykseen E-3254/97(1) antaman vastauksen kautta esittämään ehdotuksen puitedirektiiviksi ympäristömelusta vuoden 1999 alkuun mennessä. Toistaiseksi kyseistä ehdotusta ei ole virallisesti olemassa. Voitaisiinko tähän direktiiviehdotukseen sisällyttää lentokenttien melusaasteen ehkäisykeinoja niin, että lentokenttien läheisyydessä sijaitsevien kuntien asukkaiden elämänlaatu paranisi? Aikooko komissio ehdottaa direktiiviä melusaasteen rajoittamiseksi lentokenttiä ympäröivillä alueilla, niin kuin parlamentti pyysi komission 10. kesäkuuta 1997 antamaa vihreää kirjaa Tulevaisuuden melupolitiikasta koskevassa päätöslauselmassaan A4-0183/97(2)? (1) EYVL C 158, 25.5.1998, s. 71. (2) EYVL C 200, 30.6.1997, s. 28. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2000) Ympäristön melulle altistumista koskeva tuleva kehysdirektiivi on osa komission yleistä ympäristöpolitiikkaa. Sen tavoitteena on ottaa käyttöön melun kokemista koskevat yhteiset meluindikaattorit, vahvistaa melulle altistumista koskevat yhteiset arviointimenetelmät ja mahdollistaa kaupunkialueiden melulle altistumisen nykyisten tasojen arviointi melukartoituksen avulla. Tähän liittyen uudessa kehysdirektiivissä vahvistetaan yleinen perusta melulle altistumista koskevan tilanteen parantamiselle. Se ei siis koske pelkästään lentoliikennettä. Komission vuoden 2000 työohjelmaan, joka hyväksyttiin 9. helmikuuta 2000, sisältyy kuitenkin erityinen toimenpide, joka koskee melua lentokenttien ympäristössä. Komissio aikoo myöhemmin tänä vuonna antaa parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen direktiiviksi yhteisestä meluindeksistä, yhteisestä menetelmästä melun mittaamiseksi ja vähimmäisvaatimuksista melun mittaamiselle lentokenttien ympäristössä. Tämän aloitteen pitäisi vähentää melua lentokenttien lähellä sijaitsevilla alueilla.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2101/99 esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Mario Mantovani (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE), Francesco Musotto (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Luigi Cesaro (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Mario Mauro (PPE-DE) ja Francesco Fiori (PPE-DE) komissiolle. Euroopan komission hylkäämä Italian ehdotus rakennerahastojen tavoitetta 2 koskevista alueista vuosiksi 2000‐2006.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0052 - 0052



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2101/99 esittäjä(t): Amalia Sartori (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Mario Mantovani (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE), Francesco Musotto (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Luigi Cesaro (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Mario Mauro (PPE-DE) ja Francesco Fiori (PPE-DE) komissiolle (19. marraskuuta 1999) Aihe: Euroopan komission hylkäämä Italian ehdotus rakennerahastojen tavoitetta 2 koskevista alueista vuosiksi 20002006 Ottaen huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen(1) ja asetuksen 1260/99, jossa säädetään rakennerahastoista, kysymme komissiolta: 1. Miksi Italian hallituksen esittämä ehdotus tavoitetta 2 koskevista alueista hylättiin? 2. Miten ehdotusta tulisi tarkalleen ottaen muuttaa, jotta se hyväksyttäisiin? 3. Miten kauan tämä kestäisi? 4. Onko arvioitu, miten varat jakautuvat eri alueiden kesken? Mikäli näin on, onko mahdollista saada tietää, millainen on Italian eri alueiden tilanne? (1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1. Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (10. tammikuuta 2000) Komissio vahvisti 1. heinäkuuta 1999 tukikelpoisen väestön enimmäismäärän kussakin jäsenvaltiossa. Italian osalta enimmäismääräksi vahvistettiin 7,4 miljoonaa asukasta. Samana päivänä jäsenvaltioita pyydettiin toimittamaan komissiolle ennen 31. elokuuta 1999 ehdotuksensa tukikelpoisista tavoite 2 -alueista. 1. Italian viranomaiset toimittivat ehdotuksensa komissiolle. Komissio hylkäsi ehdotuksen, koska se ei ollut rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 4 artiklan 4 kohdan mukainen. Siinä säädetään, että vähintään 50 prosenttia tavoitteen 2 kohdeväestöstä on kussakin jäsenvaltiossa oltava alueilla, jotka täyttävät 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut ns. yhteisön perusteet. Italian viranomaisten esittämillä alueilla, jotka täyttävät nämä perusteet, oli vain 2,2 miljoonaa asukasta, mikä on 29,6 prosenttia tukikelpoisesta väestöstä. 2. Komissio pyysi 11. lokakuuta 1999 Italian viranomaisia toimittamaan mahdollisimman pian korjatun, säännösten mukaisen ehdotuksen. Tällöin niiden pitäisi lisätä alkuperäiseen luetteloon yhteisön perusteet täyttäviä alueita, joilla on yhteensä vähintään 1,5 miljoonaa asukasta. Luettelosta pitäisi vastaavasti poistaa 4 artiklan 79 kohdan mukaisia alueita saman väestömäärän verran. 3. Italian viranomaiset eivät vielä tähän päivään mennessä ole toimittaneet komissiolle uutta, korjattua ehdotusta. Tämän vuoksi komissio ei pysty ilmoittamaan, milloin se voi hyväksyä Italian tukikelpoisten tavoite 2 -alueiden luettelon. 4. Saatuaan Italian ehdotuksen komissio tutkii kokonaisuudessaan ja aluekohtaisesti, onko se asetuksessa esitettyjen perusteiden mukainen.