KIRJALLINEN KYSYMYS E-3960/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Maij-Weggen (PPE) ja Rijk van Dam (I-EDN) (12. joulukuuta 1997)

Aihe: Valko-Venäjän uskonvapauslaki

Onko komissio tietoinen, että Valko-Venäjän hallitus on julkistanut ehdotuksen muuttaa voimassa olevaa uskonvapauslakia ja että tähän ehdotukseen sisältyy suuri uskonvapauden sekä uskonnon harjoittamisen ja tunnustamien rajoittamiseen liittyvä vaara?

Onko komissio tietoinen, että tästä laista seuraa, että

a) kirkollisten laitosten, kuten kirkolliskokousten muodostaminen estyy ja tulee rajoitetummaksi, ja että julkinen evankelioimistyö kielletään,

b) raamattuopintoihin liittyvät kokoontumiset täytyy rekisteröidä ja että ne sallitaan vain viranomaisten luvalla,

c) määräysten mukaan kirkollisessa yhteisössä täytyy olla vähintään 25 jäsentä ja että kaikki nk. ¨turmiolliset kirkkokunnat ja järjestöt¨ kielletään hallintoelimen päätöksellä?

Onko komissio lisäksi tietoinen, että Valko-Venäjän hallitus on perustanut valtiollisen uskontoasian valiokunnan? Onko komissio tietoinen tämän valiokunnan tehtävistä ja valtuuksista?

Mitä EU:n ja Valko-Venäjän yhteistyötä rajoittavia toimenpiteitä on nykyisellään voimassa, ja aikooko komissio vahvistaa niitä Valko-Venäjän rajoittaessa uskonvapautta?

Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 1998)

Komissio tietää, että Valko-Venäjän hallitus aikoo muuttaa voimassa olevaa uskonnonvapauslakia. Koska muutoksia valmistellaan parhaillaan, käytettävissä ei ole yksityiskohtaista tietoa asiasta.

Vaikka Valko-Venäjän perustuslaissa määrätään uskonnonvapaudesta sekä vapaudesta harjoittaa uskontoa ja tehdä evankelioimistyötä, Valko-Venäjällä on jo havaittu useita uskonnonvapauden ja uskonnollisten ammattien harjoittamisen rajoituksia. Heinäkuussa 1995 annetulla hallituksen säädöksellä rajoitettiin jyrkästi ulkomaisten uskonnollisten työntekijöiden toimintaa. Se tulkittiin keinona lujittaa ortodoksisen kirkon asemaa suhteessa nopeammin kasvaviin katoliseen kirkkoon ja protestanttisiin kirkkoihin; ortodoksisen kirkon johtajalla on läheiset suhteet presidenttiin. Presidentti on myöntänyt ortodoksiselle kirkolle verohelpotuksia ja muita taloudellisia etuja, joista muut kirkkokunnat eivät nauti. Presidentti totesi, että ortodoksikristillisyyden säilyttäminen ja kehittäminen on ¨moraalinen velvollisuus¨. Valko-Venäjän yleisradio lopetti vuonna 1996 Minskissä sijaitsevan katolisen Pyhän Simonin kirkon ja Pyhän Helenan kirkon sunnuntaimessujen radioinnin, ja Valko-Venäjän viranomaiset eivät ole antaneet monille ulkomaisille katolisille papeille virallista toimilupaa papiston toimintaa koskevan uuden lain perusteella.

Uskonnonvapaus on osa Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimusta. Havaittuja uskonnonvapauden rajoituksia sekä Valko-Venäjän uskonnonvapautta edelleen rajoittavan lain mahdollista säätämistä on tarkasteltava suhteessa siihen, että Valko-Venäjä on ilmoittanut haluavansa tulla Euroopan neuvoston täysjäseneksi.

Yhteisön ja Valko-Venäjän yhteistyötä on arvioitu uudelleen marraskuun 1996 jälkeen. Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen sekä väliaikaisen sopimuksen tekoa on siirretty ja Tacis-ohjelman toteuttaminen on pääosiltaan keskeytetty. Lisäksi jäsenvaltioiden kahdenvälisiä avustusohjelmia on supistettu ja kahdenväliset yhteydet on minimoitu. Vaikka yhteisö ei aio eristää Valko-Venäjää, kahdenvälisten suhteiden kehittäminen ei ole mahdollista nykyisten ihmisoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden, joihin uskonnonvapaus kuuluu, loukkausten vuoksi.