ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1320/01 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle. Yksityisten ammatillisen koulutuksen oppilaitosten sulkeminen koulutuksen ja ammatillisen peruskoulutuksen toimintaohjelman ulkopuolelle Kreikassa.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0122 - 0122



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1320/01 esittäjä(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (3. toukokuuta 2001) Aihe: Yksityisten ammatillisen koulutuksen oppilaitosten sulkeminen koulutuksen ja ammatillisen peruskoulutuksen toimintaohjelman ulkopuolelle Kreikassa Koulutuksen ja ammatillisen peruskoulutuksen uudessa toimintaohjelmassa yksityiset ammatillisen koulutuksen oppilaitokset on jätetty Euroopan unionin ohjelmien kautta myönnettävän rahoituksen ulkopuolelle. Tämä päätös on tehty vastoin opetusministeriön aiempia ehdotuksia sekä opetusministeriön ja Euroopan komission alkuperäistä sopimusta menettelyjen säilyttämisestä avoimina ammatillisen peruskoulutuksen hankkeiden osalta. Lisäksi tilanne on juuri päinvastainen, kun on kyse ammatillisesta jatkokoulutuksesta, jossa asianomaiset tahot eli julkiset ja yksityiset ammatillisen koulutuksen keskukset, jotka myöntävät todistuksia, ovat oikeutettuja tarjoamaan asiasta vastaavien viranomaisten ennalta julistamia koulutusohjelmia. 1. Miksi ammatillisen perus- ja jatkokoulutuksen kohdalla noudatetaan erilaista käytäntöä, vaikka itse asiassa on kyse samasta aiheesta? 2. Katsooko komissio, että tämä uudistus varmistaa kilpailun julkisten ja yksityisten ammatillisen koulutuksen oppilaitosten välillä? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (9. heinäkuuta 2001) Komissio haluaisi muistuttaa, että yhteisön tukitoimet on tarkoitettu kansallisten toimien täydennykseksi tai niiden osarahoitukseksi. Euroopan sosiaalirahasto tukee ja täydentää näin jäsenvaltioiden toimintaa, jonka tavoitteena on työmarkkinoiden ja inhimillisten voimavarojen kehittäminen. Olisi myös huomattava, että koulutuksen ja ammatillisen peruskoulutuksen toimintaohjelmaan sisältyy juuri Kreikan ammatillisen koulutuksen alasta tehtävä tutkimus, jossa käsitellään yksityisten ammatillisten koulutuskeskusten mahdollisuutta osallistua väliarviointiin. Kyseisen tutkimuksen tulosten perusteella tutkitaan yhdessä Kreikan viranomaisten kanssa, mitä mahdollisuuksia yksityisillä ammattikoulutuskeskuksilla on osallistua ohjelman toimiin avointen menettelyjen mukaisesti. Näin ollen komission 14. maaliskuuta 2001 hyväksymä uusi koulutuksen ja ammatillisen peruskoulutuksen toimintaohjelma on yhteisön kolmannen tukikehyksen (YTK) hengen mukainen ja edistää merkittävästi Kreikan viranomaisten aloittamaa koulutusjärjestelmän uudistamista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0565/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle. Sisämarkkinoiden pääosaston tarkastuslausuma.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0146 - 0146



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0565/01 esittäjä(t): Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) komissiolle (27. helmikuuta 2001) Aihe: Sisämarkkinoiden pääosaston tarkastuslausuma Komissaari Fischler totesi 7. helmikuuta 2001 pidetyssä talousarvion valvontavaliokunnan kokouksessa, että vuonna 1999 maatalouden pääosaston rahatapahtumien täsmällinen virhemarginaali oli 3,06 %. Voisiko erityisesti sisämarkkinoista vastaava komissaari EU:n toimielinten yhteistyön ja avoimuuden nimissä ilmoittaa vastaavan luvun pääosastonsa rahatapahtumista? Jos lukua ei voida ilmoittaa, mikä siihen on syynä? Michaele Schreyerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 ja E-0570/01 (11. huhtikuuta 2001) Komissio muistuttaa arvoisalle kysyjälle, että tilintarkastustuomioistuin ei ilmoita yleistä talousarviota koskevassa tarkastuslausumassaan virheprosentteja, koska sen mielestä olisi liiallista yksinkertaistamista punnita komission taloushallinnon menestyksellisyyttä tämän yhden luvun perusteella. Tilintarkastustuomioistuin päättikin kolme vuotta sitten, ettei se julkista enää yleisiä virheprosentteja, vaan kehittää tarkastuslausumaan liittyviä menetelmiä antaakseen vastuuvapauden myöntäjälle yksityiskohtaista havainnollista tietoa. Tilintarkastustuomioistuin on lisäksi tehnyt useaan otteeseen selväksi, että yleistä virheprosenttia alemman tason luvun ilmoittaminen esimerkiksi jollekin toiminta-alalle tai pääosastolle veisi täysin harhaan. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa vain rajoitetun määrän tapahtumia, joten se ei voi vahvistaa pitävästi tällaista alemman tason virheprosenttia. Komissio ei näin ollen voi toimittaa pyydettyjä tietoja arvoisalle kysyjälle.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1794/01 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle. Direktiivin 92/46/ETY virheellinen täytäntöönpano Tanskassa.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0226 - 0227



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1794/01 esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) komissiolle (13. kesäkuuta 2001) Aihe: Direktiivin 92/46/ETY virheellinen täytäntöönpano Tanskassa Euroopan parlamentin Strasbourgin istunnon kyselytunnilla toukokuussa 2001 esitettiin kysymys H-0364/01(1) direktiivin 92/46/ETY(2) puutteellisesta täytäntöönpanosta Tanskassa, ja sen johdosta haluaisin esittää komissiolle lisäkysymyksen: Direktiivin 92/46/ETY 4 artiklassa annetaan yhteisöoikeudelliset terveyssäännöt ihmisravinnoksi tarkoitetun raakamaidon tuotantoa ja markkinoille saattamista varten. Katsooko komissio, että 4 artiklassa annetaan samalla raakamaidosta valmistettujen maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevat yhteisöoikeudelliset terveyssäännöt, vai katsooko komissio, että 4 artiklalla on merkitystä tulkittaessa direktiivin 92/46/ETY 7 artiklan terveyssääntöjä raakamaidosta valmistettujen maitopohjaisten tuotteiden tuotannosta ja markkinoille saattamisesta? Jos komissio ei katso, että 4 artiklalla on merkitystä tulkittaessa direktiivin 92/46/ETY 7 artiklaa, voiko komissio selittää, miksi se ei ole varmistanut, että Tanska on pannut direktiivin 92/46/ETY oikealla tavalla täytäntöön? (1) Kirjallinen kysymys 15.5.2001. (2) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 1. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (5. heinäkuuta 2001) Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä 16. kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/46/ETY 4 artikla todellakin koskee ainoastaan ihmisravinnoksi tarkoitetun raakamaidon markkinoille saattamista. Saman direktiivin 7 artiklassa säädetään maitopohjaisten tuotteiden tuotannon ja markkinoille saattamisen ehdoista. Kohdan A 9 ehtojen mukaisesti maitopohjaisten tuotteiden valmistukseen on kuuluttava lämpökäsittely, tai tuotteet on valmistettu lämpökäsitellyistä tuotteista tai niille asetettujen hygieniavaatimusten on oltava sellaiset, että ne riittävät täyttämään kaikille lopputuotteille taatut hygieniavaatimukset. Komissio tulkitsee tätä säädöstä niin, että edellä mainittujen hygieniasääntöjen määritteleminen kuuluu jäsenvaltiolle, jossa tuote on valmistettu. Näin ollen jos Tanska tulee siihen tulokseen, että raakamaidon käyttö ei täytä riitäviä hygieniavaatimuksia, kyseisellä jäsenvaltiolla on oikeus kieltää alueellaan valmistettujen maitopohjaisten tuotteiden osalta lämpökäsittelemättömien maitopohjaisten tuotteiden tuotanto ja markkinoille saattaminen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0833/01

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(20. maaliskuuta 2001)

Aihe: Turvamääräykset matkustajalaivoissa

1. Onko komissio tyytyväinen siihen, miten jäsenvaltiot, erityisesti Kreikka, nykyisin panevat täytäntöön ja soveltavat matkustajalaivojen turvamääräyksiin liittyvää voimassa olevaa lainsäädäntöä?

2. Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että sen tuleva matkustajien meriturvallisuutta koskeva esitys pannaan nopeasti ja tehokkaasti täytäntöön?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(31. toukokuuta 2001)

Viime vuosikymmenen aikana yhteisö on toteuttanut joukon matkustajalaivojen ja niiden matkustajien turvallisuutta koskevia tärkeitä toimenpiteitä. Tarkemmin ottaen tällä hetkellä ovat voimassa seuraavat toimenpiteet, joilla vahvistetaan yhteisön ro-ro-matkustaja-alusten ja suurnopeusalusten toiminnalliset ja tekniset vaatimukset: ro-ro-matkustaja-alusten turvallisuusjohtamisesta 8. joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) 3051/95(1), matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17. maaliskuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi 1998/18/EY(2), yhteisön jäsenvaltioiden satamiin tai satamista liikennöivillä matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekisteröinnistä 18. kesäkuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi 1998/41/EY(3) ja pakollisesta katsastusjärjestelmästä säännöllisen ro-ro-alusliikenteen ja suurnopeusmatkustaja-alusliikenteen turvallisen harjoittamisen varmistamiseksi 29. huhtikuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/35/EY(4).

Edellä mainittujen säädösten soveltamisen osalta komission on myönnettävä, että joitakin ongelmia on yhä jäljellä. Siksi komissio on aloittanut rikkomismenettelyn useita jäsenvaltioita vastaan, kun nämä ovat jättäneet ilmoittamatta toimistaan yhteisön lainsäädännön saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä tai kun ne eivät ole noudattaneet yhteisön lainsäädännön vaatimuksia. Koska parlamentin jäsen on ilmaissut erityistä huolta Kreikan tilanteesta, komissio voi vahvistaa, että lukuun ottamatta direktiiviä 1999/35/EY, joka piti saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 1. joulukuuta 2000, Kreikka on saattanut täysimääräisesti kaikki muut säädökset osaksi Kreikan kansallista lainsäädäntöä.

Tämänvuotisen työohjelman mukaan komissio esittää vuoden 2001 loppuun mennessä uuden ehdotuksen matkustajalaivojen entistä tiukemmiksi turvamääräyksiksi. Komissio pyrkii tekemään läheistä yhteistyötä neuvoston puheenjohtajamaan kanssa, jotta ehdotusta käsitellään ensisijaisen tärkeänä.

Komissio haluaa lisäksi korostaa Euroopan meriturvallisuusviraston(5) perustamista koskeneen vastikään tekemänsä ehdotuksen tärkeyttä, sillä viraston tehtävänä on muun muassa auttaa komissiota meriturvallisuuslainsäädännön soveltamisen valvonnassa jäsenvaltioissa. Meriturvallisuusviraston perustamisen ansiosta matkustajalaivojen turvallisuutta koskevien nykyisten ja tulevien säädösten tehokasta soveltamista pystytään tulevaisuudessa valvomaan nykyistä paljon tarkemmin.

(1) EYVL L 320, 30.12.1995.

(2) EYVL L 144, 15.5.1998.

(3) EYVL L 188, 2.7.1998.

(4) EYVL L 138, 1.6.1999.

(5) KOM(2000) 802 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1584/01 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle. Uimavesi Ranskassa.



Virallinen lehti nro 364 E , 20/12/2001 s. 0154 - 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1584/01 esittäjä(t): Nirj Deva (PPE-DE) komissiolle (1. kesäkuuta 2001) Aihe: Uimavesi Ranskassa Voisiko komissio kertoa niiden tilastotietojen laadun eroavuuksista, joita uimarantojen laatua arvioivassa Sinilippu-järjestelmässä olevat eri maat ovat sille toimittaneet? Olisin erityisen kiinnostunut Ranskan Poitou-Charentes-alueella sijaitsevaa St Georges de Didonne -kohdetta koskevista tiedoista. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (17. heinäkuuta 2001) On tärkeää todeta, että Sinilippu-kampanja ei ole komission ohjelma. Kampanjasta on vastuussa yksinomaan Euroopan ympäristökasvatusjärjestö (FEEE), jonka kotipaikka on Kööpenhamina. Tällä järjestöllä on jäsenvaltioissa assosioituneita järjestöjä, jotka arvioivat Sinilippu-tunnuksen saajiksi ehdolla olevia uimarantoja. Arvioinnissa arvioidaan neljä tärkeää tekijää, joille on vahvistettu sekä pakolliset että vapaaehtoiset perusteet: ympäristövalistus ja -tiedotus, ympäristönhoito, veden laatu sekä turvallisuus ja palvelut. Komissio liittyy Sinilippu-kampanjaan vain siten, että Sinilippu-uimarannan vedenlaatukriteerit perustuvat Euroopan uimavesidirektiiviin (uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 76/160/ETY(1)). Sinilippu-tunnuksia koskevat hakemukset täytyisi osoittaa Euroopan ympäristökasvatusjärjestölle(2). Tietyn ranskalaisen uimarannan tietojen osalta komission on valittaen todettava, että jo toisena peräkkäisenä vuonna tietojen toimittamisesta keskushallinnolle vastuussa olevan henkilöstön työtaistelutoimenpiteiden takia Ranska ei ole ilmoittanut tietoja komissiolle. Komissiolle on kuitenkin vakuutettu, että toimenpiteet uimaveden laadun valvomiseksi ja uimareiden terveyden suojelemiseksi on toteutettu vuoden 2000 uimakauden aikana ja että nämä tiedot ovat olleet yleisön nähtävänä kyseisillä uimarannoilla ja/tai paikallisella kunnan- tai kaupungintalolla. (1) EYVL L 31, 5.2.1976. (2) FEEE, Finn Bolding Tomson, Scandiagade 13; DK-2450 Kobenhavn, faksi +45-33-790179.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1492/01

esittäjä(t): Chris Davies (ELDR) komissiolle

(18. toukokuuta 2001)

Aihe: Leluissa olevat ftalaatit

Onko komissiolla todisteita siitä, että Euroopan unioniin tuotaisiin sellaisia lasten leluja, joiden valmistusaineena on käytetty ftalaateilla pehmennettyä muovia?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(29. kesäkuuta 2001)

Lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua neuvoston direktiiviä 88/378/ETY(1) sovelletaan kaikkiin yhteisön markkinoille saatettuihin leluihin niiden alkuperästä riippumatta. Markkinoiden valvonnasta vastaavien viranomaisten tehtävänä onkin varmistaa, että kaikki lelut (sekä tuontilelut että muut) ovet lainsäädännön mukaisia. Tämä koskee myös 7. joulukuuta 1999 tehtyä komission päätöstä toimenpiteistä, joilla kielletään yhtä tai useampaa seuraavista aineista: di-isononyyliftalaattia (DINP), di(2-etyyliheksyyli)ftalaattia (DEHP), dibutyyliftalaattia (DBP), di-isodekyyliftalaattia (DIDP), di-n-oktyyliftalaattia (DNOP) ja butyylibentsyyliftalaattia (BBP) sisältävien, pehmeästä PVC:stä valmistettujen, alle kolmivuotiaiden lasten suuhun pantavaksi tarkoitettujen lelujen ja lastentarvikkeiden markkinoille saattaminen 1999/815/EY.(2)

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ne soveltavat oikein kolmansista maista tuotavien tuotteiden tuoteturvallisuutta koskevien säännöstenmukaisuuden tarkastamisesta 8. helmikuuta 1993 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 339/93.(3) Asetuksessa säädetään tulli- ja tuoteturvallisuusviranomaisten välisestä yhteistyöstä, ja sen mukaisesti tulliviranomaisilla on valtuudet peruuttaa tuotteen luovuttaminen, jos on merkittävää epäilystä vakavasta tai välittömästä vaarasta terveydelle tai turvallisuudelle. Näin toimitaan myös silloin kun, tuotteelta puuttuu saateasiakirja tai merkintä. Tulliviranomaisten on viipymättä ilmoitettava markkinoiden valvonnasta vastaaville viranomaisille, jos ne näistä syistä peruuttavat tuotteen luovuttamisen, ja valvontaviranomaisten on tällöin voitava puuttua asiaan.

Jäsenvaltioiden välillä on nopea tiedonvaihtojärjestelmä (RAPEX) sellaisia tuotteita varten, joiden katsotaan muodostavan vakavan ja välittömän vaaran. Tätä kautta komissio on saanut erittäin vähän (3-4) ilmoituksia ftalaatteja sisältävistä tuotteista. Koska EU:hun tuodaan valtava määrä pehmeitä PVC-leluja, ilmoitusten vähäinen määrä vahvistaa, että lelut yleisesti ovat leludirektiivin ja komission päätöksen säädösten mukaisia.

RAPEX-ilmoitusten lisäksi jäsenvaltiot eivät ole ilmoittaneet komissiolle muita tietoja, jotka koskevat EU:hun tuotuja ftalaateilla pehmennettyjä muovileluja.

(1) EYVL L 187, 16.7.1988.

(2) EYVL L 315, 9.12.1999.

(3) EYVL L 40, 17.2.1993.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0602/01 esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle. Kissan ja koiran turkkien tuonti Euroopan unioniin.



Virallinen lehti nro 318 E , 13/11/2001 s. 0085 - 0085



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0602/01 esittäjä(t): Struan Stevenson (PPE-DE) komissiolle (1. maaliskuuta 2001) Aihe: Kissan ja koiran turkkien tuonti Euroopan unioniin Komissio on tehnyt ehdotuksia muita kuin ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinten sivutuotteita koskevista tiukoista terveyssäännöistä. Erityisesti koiran puruluiden markkinoille saattamiselle, kaupalle ja maahantuonnille on asetettu erityisiä ehtoja. Onko komissio tietoinen, että puruluita valmistetaan Kiinassa ja muualla Aasiassa turkkien takia tapettujen kissojen ja koirien nahoista? Onko komissio tietoinen, että tällaisten tuotteiden polkumyynti saattaa keskittyä unioniin nyt kun Yhdysvallat on määrännyt niiden täydellisen tuontikiellon? Miten komissio estää näiden tuotteiden pääsyn unioniin? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (30. toukokuuta 2001) Lemmikkieläinten ruoan tuontiin yhteisöön sovelletaan tiukkoja eläinten terveyttä koskevia sääntöjä ja sertifiointisääntöjä. Esimerkiksi koiran puruluiden tuonti on sallittua ainoastaan, jos ne on tehty sorkka- tai kavioeläinten nahasta. Komissiolla ei ole tietoja kissojen ja koirien nahasta tehtyjen koirien puruluiden tuotannosta tai markkinoinnista. Se pyytääkin arvoisaa parlamentin jäsentä toimittamaan mahdollisen näytön tällaisen liiketoiminnan olemassaolosta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1038/01

esittäjä(t): Isidoro Sánchez García (ELDR) komissiolle

(3. huhtikuuta 2001)

Aihe: Kehitysyhteistyöpolitiikka Latinalaisessa Amerikassa (ympäristö)

Mitkä ovat komission Latinalaisessa Amerikassa toteutettavan kehitysyhteistyöpolitiikan suuntaviivat erityisesti ympäristön alalla?

Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus

(21. toukokuuta 2001)

Komissio kiinnittää suurta huomiota siihen, että sen kehitysyhteistyöpolitiikka Latinalaisessa Amerikassa noudattaa kansainvälisiä ympäristösopimuksia, jotka koskevat ilmastonmuutosta, biologista monimuotoisuutta ja aavikoitumista. Samoin se noudattaa metsien säilyttämistä ja kestävää hoitoa tukevia kansainvälisiä ohjelmia, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien metsäfoorumia. Marraskuun 7. päivänä 2000 annettiin

uusi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2493/2000 ympäristöulottuvuuden sisällyttämisestä täysimääräisesti kehitysmaiden kehitysprosessiin(1). Asetus koskee budjettikohdasta B7-6200 rahoitettuja toimia. Jo ennen tämän asetuksen antamista Latinalaisen Amerikan kehitystyössä tutkittiin myös ympäristövaikutukset, jos se osoittautui tarpeelliseksi. Lisäksi rahoitusavusta ja teknisestä avusta Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa(2) säädetään 25 päivänä helmikuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 443/92, jonka mukaan 10 prosenttia varoista tulisi suunnata ympäristön ja erityisesti trooppisten metsien suojelun hyväksi. Tämä päämäärä on saavutettu.

Latinalainen Amerikka on yksi laajimmista alueista, jotka hyötyvät trooppisia metsiä koskevista ympäristöhankkeista. Valtioista riippumattomat järjestöt (eurooppalaiset ja latinalaisamerikkalaiset) toimivat siellä aktiivisesti ympäristönsuojelun alalla ja kiinnittävät erityistä huomiota myös väestön oloihin. Konkreettisemmin, komissio on Saksan jälkeen toiseksi tärkein lainanantaja Brasilian amazonialueen säilyttämiseen pyrkivän kokeiluohjelman (PPG7) yhteydessä.

(1) EYVL L 288, 15.11.2000.

(2) EYVL L 52, 27.2.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0604/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) neuvostolle. Ulkomaan kansalaiset lähipoliiseina.



Virallinen lehti nro 261 E , 18/09/2001 s. 0157 - 0158



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0604/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) neuvostolle (2. maaliskuuta 2001) Aihe: Ulkomaan kansalaiset lähipoliiseina Eri jäsenvaltioissa tehdyissä poliisialan uudistuksissa on viime aikoina tullut korostetusti esiin lähipoliisin käsite, joka on lisännyt kansalaisten turvallisuutta erityisesti kaupunkien reuna-alueilla. Eri syistä tietyissä asutuskeskuksissa on paljon EU-maista peräisin olevia ulkomaalaisia. Koska lähipoliisien pitäisi tuntea yhteenkuuluvuutta ja läheisyyttä suojeltaviin ihmisiin, katsooko neuvosto, että täytyy käynnistää eri jäsenmaiden poliisien välisiä yhteistyöohjelmia, jotta he voisivat tehdä yhteistyötä sellaisissa EU:n asutuskeskuksissa, joissa on suuri määrä muista EU-maista tulleita kansalaisia? Vastaus (30. toukokuuta 2001) 1. Euroopan poliisipäälliköiden operatiivinen toimintaryhmä korosti Pariisissa 14.15. syyskuuta 2000 pitämässään kokouksessa niitä samankaltaisuuksia, joita on Euroopan eri maissa käytössä olevilla lähipoliisimenetelmillä. Kaikille jäsenvaltioiden poliisivoimille on yhteistä halukkuus oppia toisiltaan lähipoliisin toimintatapoja. Katsottiin, että olisi - kehitettävä opintomatkoja, joissa käsitellään lähipoliisin periaatteita ja toimintatapoja - luotava tietokanta kokemusten ja käytäntöjen hyödyntämiseksi - kokoonnuttava pohtimaan lähipoliisin kannalta keskeisiä asioita. 2. Neuvosto antoi Euroopan poliisiakatemian perustamisesta 22. joulukuuta 2000 tekemässä päätöksessään(1) akatemialle tehtäväksi levittää parhaita käytäntöjä ja tutkimustuloksia (7 artiklan e alakohta). 3. Vuoden 2001 kuluessa Ranska järjestää lähipoliisitoimintaa koskevan vaihto- ja koulutustapahtuman alalla toimiville poliiseille. (1) EYVL L 336, 30.12.2000, s. 1.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1297/01 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle. Campanian alueen GAL Cadispa -yhtymän valvonta.



Virallinen lehti nro 350 E , 11/12/2001 s. 0114 - 0115



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1297/01 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle (3. toukokuuta 2001) Aihe: Campanian alueen GAL Cadispa -yhtymän valvonta Voisiko komissio ilmoittaa, aikooko se tarkastaa Campanian alueen kautta yhteisön rahoitusta saavan San Mauro Cilenton kunnan GAL Cadispa -yhtymän tilit? Lukuisat yritykset ovat tehneet valituksia, sillä ne ovat saaneet käyttöönsä vain pieniä osuuksia miljardien suuruisesta rahoituksesta, vaikka ne ovat osallistuneet tarjouskilpailuihin. Rahoitusta on ilmeisesti käytetty varomattomasti ja harkitsemattomasti täysin turhiin tarkoituksiin siten, että maatalousyrittäjät eivät ole hyötyneet siitä lainkaan. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (19. kesäkuuta 2001) Arvoisa parlamentin jäsen kysyy, aikooko komissio huolehtia tehtävästään valvoa San Mauro Cilenton kunnan Leader II -ohjelman mukaista Campanian alueelle ohjelmakautena 19941999 myönnettävää yhteisön yhteisrahoitusta saavaa GAL Cadispa -yhteenliittymää. Komission tiedossa ei ole, että CAL Cadispa olisi syyllistynyt sääntöjenvastaisuuksiin tai käyttänyt väärin yhteisön varoja tai kansallisia varoja. Tässä yhteydessä on korostettava sitä, että Leader II -aloitteelle on ominaista alhaalta ylös etenevä lähestymistapa sekä ohjelmien suunnittelun että käytännön toteutuksen tasolla. Käytännön toteutus on annettu suurelta osin erilaisista sosioekonomisista toimijoista koostuvien paikallisten toimintaryhmien sekä paikallistason julkisten ja yksityisten yhteistyökumppanien tehtäväksi. Paikallisten ryhmien valinta on toteutettu ensisijaisesti paikallisten toimijoiden laatiman toimintasuunnitelman laadun perusteella sekä sen perusteella, kuinka innovatiivinen toimintasuunnitelma on maaseudun kehittämistä koskevien uusien lähestymistapojen käytännön testaamisen kannalta. Ryhmien valitseminen ja paikallisten toimien toteuttaminen, asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa 19. joulukuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88(1) (joka on muutettu 20. heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2082/93(2)) 23 artiklan 1 kohdassa säädetyt valvontatehtävät mukaan luettuina, on yksinomaan Campanian alueen tehtävä. Näiden tehtävien vuoksi komissio on pyytänyt Campanian alueelta lisätietoja niistä sääntöjenvastaisuuksista, joihin GAL Cadispa on mahdollisesti syyllistynyt. Komissio varaa itselleen oikeuden suorittaa edellä mainitun asetuksen 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tarkastuskäynnin sille toimitettavien tietojen perusteella. (1) EYVL L 374, 31.12.1988. (2) EYVL L 193, 31.7.1993.