KIRJALLINEN KYSYMYS E-3292/98

esittäjä(t): Iñigo Méndez de Vigo (PPE) neuvostolle

(10. marraskuuta 1998)

Aihe: Yhdysvaltojen velka YK:lle ja vaatimukset sen maksamiseksi

Hyväksyttyään parlamentaaristen ryhmien valtaenemmistön tuella kiireellisen päätöslauselman Euroopan parlamentti kehotti EU:n neuvostoa ja jäsenvaltioita ryhtymään painostustoimiin, jotta Yhdysvallat saataisiin maksamaan YK:lle noin 1 600 miljoonan dollarin suuruinen velkansa.

Mikä on neuvoston strategia tämän ongelman ratkaisemiseksi mahdollisimman nopeasti? Onko neuvosto tietoinen siitä, että maksamatta jättäminen saattaa supistaa YK:n humanitaarista ja rauhanturvatoimintaa?

Vastaus

(29. maaliskuuta 1999)

Neuvosto on huolestunut Yhdysvaltojen maksamattomista veloista Yhdistyneille Kansakunnille; velat ovat yli kaksi kolmannesta järjestön viivästyneistä saatavista. Joulukuun lopussa 1998 Yhdistyneiden Kansakuntien viivästyneet saatavat olivat 2,03 miljardia US-dollaria. Yhdysvallat on edelleen suurin velallinen; sen maksamattomat osuudet ovat 1,3 miljardia US-dollaria. Unioni on tuonut huolestuneisuutensa esiin lukuisissa yhteyksissä sekä monenvälisillä foorumeilla että kahdenvälisissä suhteissaan Yhdysvaltoihin.

YK:n 53. yleiskokouksen yleiskeskustelussa 22. syyskuuta 1998 EU:n puolesta käyttämässään puheenvuorossa neuvoston puheenjohtaja korosti, että yhä maksamatta olevien saatavien korkea määrä vaikuttaa YK:n taloudelliseen vakauteen ja maksukykyyn ja että rauhanturvajoukkoihin osallistuvien maiden taakka on tämän vuoksi raskas ja epäoikeudenmukainen. Hän vetosi kaikkiin YK:n jäsenvaltioihin, jotta ne täyttäisivät peruskirjan mukaiset velvoitteensa ja korosti, ettei Yhdysvaltoja voida vapauttaa näistä velvoitteista.

Äskettäin pidettyjen kongressivaalien jälkeen neuvoston puheenjohtaja toi jälleen esiin EU:n huolestuneisuuden erityisesti siitä, että maksamatta olevien velkojen osalta ei tänäkään vuonna ole saavutettu edistystä. Hän ilmoitti unionin odottavan, että Yhdysvaltojen hallinto aloittaa uudessa kongressissa mahdollisimman pian keskustelun Yhdysvaltojen maksamattomista veloista ja jatkaa sitä tarmokkaasti, ja pyysi ulkoministeri Albrightia välittämään viestin EU:n huolestuneisuudesta presidentti Clintonille ja kongressille sekä pyytämään näitä ponnistelemaan entistä enemmän umpikujatilanteen ratkaisemiseksi. Huolestuneisuus tuotiin esiin myös puheenjohtajavaltion 17. marraskuuta 1998 unionin puolesta antamassa julkilausumassa, joka toimitettiin YK:n yleisistunnolle.

Neuvosto yhtyy huolestuneisuuteen, jonka Euroopan parlamentti toi esiin 8. lokakuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa. Kyseinen päätöslauselma on unionin pyynnöstä jaettu YK:n jäsenvaltioille New Yorkissa YK:n yleisistunnon asiakirjana.

Unioni, jonka jäsenvaltioiden osuus oli vuonna 1998 36,2 prosenttia yleisestä budjetista ja 38,6 prosenttia rauhanturvabudjetista, on sitoutunut etsimään kestäviä ratkaisuja YK:n rahoituskriisiin. YK:n talouden saaminen terveelle ja elinkelpoiselle pohjalle on olennainen osa yleisiä ponnisteluja järjestön vahvistamiseksi ja nykyaikaistamiseksi. Unioni teki YK:n uudistamista koskevia ehdotuksia vuonna 1996. Ehdotuksiin sisältyy muun muassa määräyksiä osuutensa maksamatta jättävien jäsenten rangaistusten kiristämisestä. YK:n yleisistunnon viidennessä komiteassa tarkastellaan parhaillaan esimerkiksi YK:n peruskirjan 19 artiklan soveltamista entistä tiukemmin (jäsenvaltion äänioikeuden pidättäminen yleiskokouksessa). Muihin mahdollisiin toimenpiteisiin kuuluu esimerkiksi suosituimmuuskohtelu hankinnoissa koko YK-järjestelmässä niille, jotka ovat suorittaneet osuutensa täysin ajallaan.

Neuvosto aikoo seurata edelleen mitä tarkkaavaisimmin Yhdysvaltojen maksamattomien velkojen tilannetta ja tukea YK:n pääsihteerin pyrkimyksiä järjestön taloudellisen elinkelpoisuuden palauttamiseksi.