KIRJALLINEN KYSYMYS E-2133/98

esittäjä(t): Reino Paasilinna (PSE) komissiolle

(10. heinäkuuta 1998)

Aihe: Eurooppalaiset säädökset psykologian ja psykoterapian alalla

Psykologian ja psykoterapian alalla Euroopan maiden kansallinen lainsäädäntö on kehittynyt nopeassa tahdissa 1990-luvulla. Yhä useammissa maissa psykologin ja psykoterapeutin ammatit ovat säänneltyjä sekä ammatinharjoittamisen että nimikkeen käytön osalta. Sääntely ja valvonta on katsottu tarpeelliseksi asiakkaiden oikeusturvan ja palvelujen laadun varmistamiseksi. Psykologit ja psykoterapeutit työskentelevät ihmisten yksityisyyden ja terveyden kannalta usein erittäin intiimillä alueilla.

European Federation of Professional Psychologists' Association (EFPPA) on tänä vuonna (1998) käynnistämässä selvitystyötä siitä, mitä mahdollisuuksia olisi kehittää alalle riittävän korkeatasoinen europsykologin diplomi. EFPPA:n jäseniä ovat tällä hetkellä 33 Euroopan maan kansalliset psykologiliitot.

Myös Euroopan komission sisämarkkinoiden pääosasto DG XV on selvittänyt psykologien ja psykoterapeuttien asemaa Euroopassa. Selvityksen tulokset on julkaistu raportissa XV/E/9926/95-EN.

Alan ammattikentillä on liikkunut huhuja tai tietoja Euroopan unionin sääntelysuunnitelmista esimerkiksi psykoterapian alalta. Mikäli tällaisia suunnitelmia on, valmistelutyö tulee tehdä avoimesti yhdessä kansallisten sosiaali- ja terveysviranomaisten sekä Euroopan psykologiliittojen federaation EFPPA:n kanssa.

Sekä kansallista päätöksentekoa varten että koko Euroopan psykologiliittojen toiminnan kannalta on erittäin tärkeä tietää, onko Euroopan komissiossa valmisteilla psykologian tai psykoterapian alaa koskevia selvityksiä tai sääntelyä.

Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus

(2. lokakuuta 1998)

Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että komissio ei aio antaa psykologian tai psykoterapian alaa koskevia säädösehdotuksia ja että komissiossa ei ole tekeillä asiaa koskevaa valmistelutyötä tai selvityksiä.

Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY(1) ja direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY(2) mukaisesti kukin jäsenvaltio voi säännellä (tai olla sääntelemättä) tiettyä ammattia. Toisin sanoen jäsenvaltio päättää kyseisen ammatin harjoittamiseen vaaditun koulutuksen tasosta ja sisällöstä. Mainituissa direktiiveissä määritellään ainoastaan oikeuskehys, joka mahdollistaa säänneltyjen ammattien harjoittajien vapaan liikkuvuuden Euroopan talousalueella ja yhtenäismarkkinoilla, ja luonnollisesti niitä sovelletaan psykologin ja psykoterapeutin ammatteihin, mikäli nämä ammatit ovat säänneltyjä vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Näiden direktiivien hyväksymisen jälkeen komissio on suhtautunut hyvin pidättyvästi yksittäisiä ammatteja koskevien säädösten antamiseen. Komissio pyytääkin arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan parlamentin jäsenten Mauro Chiabrandon ja Ferruccio Pisonin esittämään kirjalliseen kysymykseen annettuun vastaukseen E-4094/93(3). Mitä tulee europsykologin diplomiin, asiasta on annettu lausuntopyyntö Euroopan psykologiyhdistysten liitolle (EFPPA), ja komissio katsoo samoin kuin monesti aiemmissakin yhteyksissä, että tällaisilla ammatillisten järjestöjen tekemillä aloitteilla voi olla suuri merkitys siinä, miten jäsenvaltiot soveltavat yleistä järjestelmää koskevia direktiivejä. Tässä yhteydessä komissio pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, joka on annettu parlamentin jäsenen Christian Rovsingin esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3429/93(4) ja erityisesti parlamentin jäsenen Christine Oddyn kirjalliseen kysymykseen(5), josta käy ilmi, kuinka tärkeinä komissio pitää tällaisia aloitteita, jotka tunnetaan paremmin nimikkeellä yhteiset ohjelmat.

Komissio täsmentää, että asiakirja XV/E/9926/95, johon arvoisa parlamentin jäsen kysymyksessään viittaa, ei ole tutkimusraportti vaan kokoelma jäsenvaltioiden antamia vastauksia komission kyselyyn, joka koski psykologien ja psykoterapeuttien asemaa yhteisössä. Kysely osoitettiin koordinaattoriryhmälle, joka avustaa komissiota yleisiä järjestelmiä koskevien direktiivien hallinnassa ja jolla on ainoastaan tiedotustehtävä.

(1) EYVL L 19, 24.1.1989.

(2) EYVL L 209, 24.7.1992.

(3) EYVL C 332, 28.11.1994.

(4) EYVL C 268, 26.9.1994.

(5) EYVL C 21, 22.1.1998.