FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/150

(2004/C 78 E/0155)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2678/03

esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE-DE) komissiolle

(10. syyskuuta 2003)

Aihe: Vuoden 1991 nitraattidirektiivi

Väitetään, että vuoden 1991 nitraattidirektiivissä (91/676/ETY (1)) pohjaveden nitraattipitoisuudelle asetettu tavoite, joka on enintään 50 mg nitraatteja litraa kohti, on vanhentunut ja että terveyssyistä nitraattien määrä pitäisi itse asiassa olla suurempi. Onko komissiolla esittää kommentteja tämän väitteen johdosta? Aikooko komissio muuttaa nitraattidirektiiviä, jonka monet jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön vasta vain osin?

Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus

(16. lokakuuta 2003)

Komissio on eri mieltä siitä näkemyksestä, että nitraattidirektiivissä (2) pohjaveden nitraattipitoisuudelle asetettu taso, joka on 50 milligrammaa (mg) litraa kohti ja yksi pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittämisperusteista, on vanhentunut ja että terveyssyistä nitraattien määrän pitäisi olla suurempi.

Juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettua neuvoston direktiiviä 80/778/ETY (3) muutettiin 3 päivänä marraskuuta 1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/83/EY (4), jossa tarkistettiin muuttujien arvoja uusimman saatavilla olevan tieteellisen tiedon perusteella (esimerkiksi Maailman terveysjärjestön (WHO) suositukset, myrkyllisyyttä ja ekomyrkyllisyyttä käsittelevä tiedekomitea) ja vahvistettiin nitraattien osalta aiempi raja-arvo eli 50 mg/l.

Varoittava arvo eli 50 mg/l on välttämätön terveysvaikutusten, kuten imeväisikäisten methemoglobinemian, estämiseksi. Tätä juomaveden korkeaan nitraattipitoisuuteen liittyvää tautia esiintyy vielä sekä Itä-Euroopassa (satoja tapauksia) että Yhdysvalloissa, ja taudin suhteellisen vähäinen ilmaantuvuus Länsi-Euroopan maissa liittyy nitraattien tiukkojen raja-arvojen soveltamiseen 20 viime vuoden aikana.

Komissio ei toistaiseksi aio esittää muutoksia nitraattidirektiiviin, koska se on vakuuttunut siitä, että direktiivin täysimääräinen täytäntöönpano on välttämätöntä, jotta voidaan vähentää maataloudesta peräisin olevien ravinteiden vaikutusta Euroopan vesiin. Yli 20 prosentissa EU:n pohjavesiesiintymistä saattaa esiintyä liikaa nitraatteja, ja vähintään 30—40 prosentissa joista ja järvistä on rehevöitymisen merkkejä tai ne tuovat rannikkovesiin ja meriin suuria määriä nitraatteja: arvioiden mukaan 50—80 prosenttia EU:n vesistöihin joutuvasta kokonaistyppimäärästä on peräisin maataloudesta (5).

Tältä osin komissio on täysin sitoutunut varmistamaan, että nitraattidirektiivejä, joiden tavoitteena on maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttaman pilaantumisen vähentäminen, pannaan jäsenvaltioissa asianmukaisesti täytäntöön erilaisin toimin; ensiksikin se harjoittaa oikeudellista painostusta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen kautta niitä jäsenvaltioita kohtaan, jotka eivät pane täytäntöön direktiivin eri toimenpiteitä.

Komissio pyrkii myös aktiivisesti lisäämään tietoutta, joka koskee Euroopan vesiin kohdistuvia paineita ja niiden tilaa, säännöllisen seuranta- ja ilmoitustoiminnan kautta sekä edistämään jäsenvaltioiden välillä teknisten tietojen vaihtoa, joka koskee maatalouskäytäntöjä ja niiden vaikutusta ravinteiden hävikkiin sekä työkaluja, joilla mitataan, mallinnetaan ja ennustetaan niiden vaikutusta vesien laatuun.

(1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2) Neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta.

(3) EYVL L 229, 30.8.1980.

(4) EYVL L 440, 5.12.1998.

(5) Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanosta. Yhteenveto vuotta 2000 koskevista jäsenvaltioiden kertomuksista, s. 43.