KIRJALLINEN KYSYMYS E-0194/03 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle. Ohjelmistopatentit.



Virallinen lehti nro 161 E , 10/07/2003 s. 0192 - 0193



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0194/03 esittäjä(t): Theresa Villiers (PPE-DE) komissiolle (31. tammikuuta 2003) Aihe: Ohjelmistopatentit 1. Onko komissio teettänyt kattavan tutkimuksen ohjelmistopatenttien taloudellisesta vaikutuksesta ohjelmistoteollisuuteen ja ottanut siinä huomioon USA:n ja Japanin samantyyppiset järjestelyt? Millaisia tutkimustuloksia saatiin? Jos asiasta ei ole tehty tutkimusta, mikä on syynä tähän? 2. Aikooko komissio myöntää erivapauksia joillekin järjestöille, esim. yleishyödyllisille laitoksille ja kouluille, jotka paljolti käyttävät ilmaisia ohjelmistoja? 3. Kuinka komissio aikoo direktiivin avulla suojella tietotekniikka-alalla toimivien pienten ja keskisuurten yritysten etuja? 4. Aikooko komissio jättää jotkin ohjelmistoalgoritmit ohjelmistopatentteja koskevan direktiivin ulkopuolelle? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (7. maaliskuuta 2003) Tietokoneella toteutettujen keksintöjen patentoitavuudesta annetussa komission ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi(1) (perusteluosa) viitataan useisiin tutkimuksiin, mukaan luettuna kaksi komission toimeksiannosta tehtyä tutkimusta, jotka on otettu huomioon ehdotusta laadittaessa. Vertailussa käytetään yleensä mallina Yhdysvaltoja, koska heillä on kaikkein avoimin lähestymistapa tietokoneohjelmistojen patentointiin. Euroopassa sen sijaan nykyinen käytäntö on se, että tietokoneohjelmistoja ei voi patentoida sellaisenaan, vaan patentteja myönnetään ainoastaan keksinnöille, joihin liittyy keksinnöllinen lisäys tekniikan tasoon ja joiden toteuttaminen edellyttää tietokoneohjelmia. Japanin käytännön katsotaan yleisesti sijoittuvan Yhdysvaltojen ja Euroopan välimaastoon. Tutkimustuloksista ei voi tehdä yksiselitteisiä päätelmiä. Yhdysvaltojen käytännöllä todettiin olevan sekä myönteisiä että kielteisiä vaikutuksia, ja on vaikea sanoa kummat ovat yleiseltä vaikutukseltaan tärkeämpiä. Eurooppalaisesta lähestymistavasta voidaan todeta samoin, ettei saatu juurikaan todisteita sen aiheuttamista vaikeuksista eikä varsinkaan siitä, että itsenäiset eurooppalaiset ohjelmistojen laatijat olisivat ainakaan tähän asti erityisesti kärsineet kyseisestä järjestelmästä. Näin ollen komissio on katsonut, ettei ole perusteltua muuttaa merkittävästi nykyistä käytäntöä. Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on siten yhdenmukaistaa pikemminkin kuin muuttaa keksintöjen oikeudellista asemaa selkeyttämällä tällaisiin keksintöihin sovellettavaa oikeudellista kehystä. Yhdysvaltojen käytännöstä poiketen ei varsinkaan ole tarkoitus laajentaa patentoitavuutta koskemaan tietokoneohjelmistoja sellaisenaan, ja tämä on vahvistettu sillä, että tietokoneohjelmistoja koskevia patenttivaatimuksia ei ole sisällytetty mahdollisiin vaatimusmuotoihin. Direktiivin ei pitäisi sisältää mitään, mikä estäisi kouluja ja hyväntekeväisyysjärjestöjä harjoittamasta sellaista toimintaa, joka nykyisin on maksutonta. Lisäksi yleisesti patentin loukkausta koskevat jäsenvaltioiden lait (jotka jäävät edelleen voimaan) eivät yleensä kata yksityisiä toimia muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa. Komission käsityksen mukaan tätä ei ole syytä muuttaa. Ottaen huomioon ehdotuksen luonteen ja soveltamisalan siihen ei ole aiheellista sisällyttää pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) erilliskohtelua koskevia erityistoimenpiteitä. Pk-yritykset kuitenkin todennäköisesti hyötyvät paremmasta oikeudellisesta varmuudesta, joka on tuloksena direktiivin yhdenmukaistavasta vaikutuksesta. Komissiolta edellytetään ehdotuksen 7 artiklassa valvontaa, jonka tarkoituksena on havaita pk-yrityksille ongelmia aiheuttavat seikat. Kaikenkokoiset tietokoneohjelmistojen kehittäjät todennäköisesti hyötyvät myös siitä direktiivin säännöksestä, jonka mukaan tekijänoikeuslain avulla turvataan tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 14. toukokuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/250/EY(2) säädetyt analysointia ja yhteentoimivuutta koskevat poikkeukset. Algoritmeja edellyttävät keksinnöt voidaan nykyisin patentoida, jos niissä on kyse teknisen ongelman ratkaisemisesta. Sellaisen keksinnön patentti, johon liittyy algoritmi, kattaa patenttivaatimuksessa määritellyn kyseisen algoritmin käyttötarkoituksen, mutta sillä ei monopolisoida itse algoritmia tai sen käyttöä muihin tarkoituksiin. Direktiiviehdotuksella ei muuteta tätä tilannetta. (1) EYVL C 151 E, 25.6.2002. (2) EYVL L 122, 17.5.1991.