ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2710/97 komissiolle esittäjä(t): Ben Fayot (PSE) ja Viviane Reding (PPE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Rajat ylittävät tiedotuskeskukset Komissiolla on käytettävissään tilintarkastuskertomus, jossa arvioidaan rajat ylittävissä tiedotuskeskuksissa, mukaan lukien kuluttajatietoa jakavissa pisteissä, tehtyä työtä. Aikooko komissio noudattaa Euroopan parlamentin 20. helmikuuta 1997 antamassa päätöslauselmassa ¨kuluttajapolitiikan ensisijaisista toimista 1996 - 1998¨ (A4-0317/96 ((EYVL C 85, 17.3.1997, s. 133. )) esittämää kehotusta ja laatia tiedonannon rajat ylittävien tiedotuskeskusten kehittämispolitiikasta, jossa keskitytään erityisesti niihin keskuksiin, jotka osoittavat ammattimaisuutta ja vastaavat rajat ylittäviä toimia koskevien tietojen, neuvojen ja tuomioistuinten ulkopuolella tehtävien ratkaisujen todelliseen kysyntään? Aikooko komissio vakiinnuttaa nykyisen pilottihankkeen ja luoda sille kestävämmän perustan? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (14. lokakuuta 1997) Komissio haluaa huomauttaa arvoisille parlamentin jäsenille, että päätöslauselmaan A4-0317/96 ei sisälly komissiolle osoitettua kehotusta laatia tiedonanto kansainvälisiä kuluttajatiedotuskeskuksia koskevasta komission politiikasta. Komissio muistuttaa kuitenkin, että se toimitti parlamentille 24. heinäkuuta 1997 riippumattoman konsultin tekemän tutkimuksen tiedotuskeskuksia koskevien pilottihankkeiden arvioinnista. Komissio aikoo laatia ehdotuksen, joka koskee tukiin sovellettavaa oikeusperustaa ja joka kattaa myös euroneuvontakeskukset. Ehdotus tehdään vuoden loppuun mennessä.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3159/97 komissiolle esittäjä(t): Bernie Malone (PSE) (30. syyskuuta 1997) Aihe: Rakennerahastojen varat Voiko komissio ilmoittaa, kuinka suuri osa Irlannille vuosiksi 1994 - 1999 kaikkiaan myönnetyistä rakennerahastovaroista on tähän mennessä käytetty, mitä hankkeita on vielä toteuttamatta, kuinka paljon varoja kullekin näistä hankkeista on myönnetty ja ovatko komissio ja Irlannin hallitus laatineet minkäänlaista prioriteettiluetteloa? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (11. marraskuuta 1997) Vastauksensa pituuden vuoksi komissio lähettää sen suoraan kunnianarvoisalle jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0135



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2845/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (11. syyskuuta 1997) Aihe: Vapaaehtoiset sopimukset ympäristönsuojelun alalla EU-komissio on sitä mieltä, että teollisuuden ja hallituksien välisillä ympäristörasitteiden rajoittamista koskevilla vapaaehtoisilla sopimuksilla on merkittävä asema ympäristönsuojelupolitiikassa. Kuitenkin tällaisten sopimusten tehokkuus etenkin ilmansuojelun alalla on julkisuudessa kiistanalainen. 1. Millaisia kokemuksia komissiolla on vapaaehtoisten sitoumusten tehokkuudesta ympäristönsuojelun alalla? 2. Onko komission mielestä tarpeellista, että tulevaisuudessa laaditaan ympäristönsuojelun alalla tehtyihin vapaaehtoisiin sitoumuksiin liittyvät selkeät ehdot, määritellään niiden rikkomisesta aiheutuvat seuraamukset ja luodaan mahdollisuus nostaa kanne sopimuksista? 3. Jos ei ole, miten komissio perustelee näkökantansa? 4. Mikä on komission arvio Alankomaissa harjoitetusta toiminnasta, jossa kansallista ympäristöpolitiikkaa koskevien suunnitelmien (NEPP) puitteissa laadittiin covenants-nimisiä kannekelpoisia sitoumuksia? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (10. lokakuuta 1997) Parlamentin jäsentä pyydetään tutustumaan ympäristösopimuksista annettuun komission tiedonantoon ((KOM(96) 561. )), josta sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat antaneet päätöslauselman, ja komission puheenvuoroihin Ilona Graenitzin mainitusta tiedonannosta antamaa kertomusta koskevassa keskustelussa 22. heinäkuuta 1997.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2576/97 komissiolle esittäjä(t): Juan Colino Salamanca (PSE) ja Jesús Cabezón Alonso (PSE) (24. heinäkuuta 1997) Aihe: EU:n määräämän brittiläisen lihan myyntikiellon rikkominen Komission jäsen E. Bonino tiedotti 2. heinäkuuta 1997 hullun lehmän kriisin vuoksi myyntikiellossa olevan brittiläisen lihan mahdollisesta laittomasta myynnistä. Hän lausui Italian televisiossa, että lihaa oli myyty muun muassa Espanjaan. Näyttää siltä, että myöhemmin komissio on kiistänyt Espanjan olleen myynnin kohteena. Mistä syystä komission jäsen Bonino toimi näin vastuuttomasti? Onko komission jäsen arvioinut toimintansa aiheuttamaa vahinkoa? Onko komission jäsen tietoinen siitä, että hänen sekavat lausuntonsa voivat ainoastaan vakavoittaa lihamarkkinoiden vaikeaa tilannetta? Kuka ottaa vastuun tämän vastuuttoman teon taloudellisista seurauksista? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2576/97, E-2577/97, E-2578/97, E-2603/97, E-2604/97 ja E-2605/97 (14. lokakuuta 1997) Komissio ilmoitti 2. heinäkuuta 1997 petoksen paljastumisesta. Petos liittyi Isosta-Britanniasta peräisin olevan lihan laittomaan vientiin muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin. Avoimuusperiaatteen mukaisesti ja pyrkien täyttämään velvoitteensa Euroopan parlamenttiin nähden komissio on pitänyt Euroopan parlamentin ja jäsenvaltiot ajan tasalla kaikesta tässä asiassa tapahtuneesta kehityksestä. Tapahtumien alkuvaiheessa espanjalainen yritys, jolla on sama nimi kuin Guinea-Bissauhun sijoittuneella yrityksellä, joutui väärien syytösten kohteeksi. Myöhemmin kuitenkin havaittiin erään toisen espanjalaisen yrityksen vastaanottaneen 200 tonnia lihaa yhdeltä syytteeseen asetetuista belgialaisyrityksistä. Espanjan viranomaiset, joille komissio on asiasta ilmoittanut, tutkivat parhaillaan asiaa. Komissio tietää, että joillakin tiedoista voi olla mahdollisesti vaikutuksia lihamarkkinoihin, mutta katsoi kuitenkin, että on tärkeämpää tiedottaa asiasta kuluttajille avoimuusperiaatteen mukaisesti. Arvoisien parlamentin jäsenten mainitsema tapahtuma ei kuitenkaan ole vaikuttanut markkinoihin. Jäsenvaltioiden komissiolle [viikottain] toimittamien tietojen perusteella Yhdistyneestä kuningaskunnasta heinäkuussa laittomasti vietyä lihaa koskevat paljastukset eivät ole vaikuttaneet lihan tukkukauppahintaan. Komissio on yhä sitä mieltä, että sen velvollisuutena on tiedottaa tämäntyyppisistä asioista Euroopan parlamentille ja jäsenvaltioille sekä tarvittaessa kuluttajille sitä mukaa, kuin asiassa tapahtuu kehitystä. Sitä paitsi naudan spongiformista enkefalopatiaa koskevien suositusten seurannasta vastaava tilapäinen toimikunta on hyväksynyt laajalti tämän menettelyn.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2218/97 komissiolle esittäjä(t): Jesús Cabezón Alonso (PSE) (30. kesäkuuta 1997) Aihe: Laiton kalastus Marokossa Marokon kalastusalan edustajat tunnustavat, että Marokossa on paikallisia järjestäytyneitä ryhmittymiä, jotka harjoittavat laitonta mustekalojen pyyntiä ja myymistä. Nämä ryhmittymät rikkovat mustekalojen rauhoitusaikoja ja vähimmäiskokoa koskevia määräyksiä, eivätkä ne maksa veroja tai kalastuslupia. Tällainen toiminta aiheuttaa vakavaa vahinkoa niille kalastajille, jotka noudattavat voimassa olevan Euroopan unionin ja Marokon välisen kalastussopimuksen määräyksiä. Mikä on komission kanta tässä asiassa? Onko se ryhtynyt johonkin toimiin? Komission jäsenen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1997) Pääjalkaisten kalastuksen suojeluun tähtäävän yleispolitiikkansa mukaisesti yhteisö hyväksyi viimeisimmässä EYÑMarokko-sekakomitean kokouksessa tammikuussa 1997 kahden kuukauden jatkon vuoden 1997 biologiseen palautumisaikaan (jo sovittujen syys- ja lokakuun lisäksi maalis- ja huhtikuu), joita sovelletaan erottelematta kaikkiin Marokon kalastusalueella pääjalkaisia kalastaviin aluksiin. Komissio seuraa myös tarkasti sekä niitä uusia toimenpiteitä, joita Marokko soveltaa kaikkiin sen vesillä kalastaviin laivastoihin, että toimenpiteitä, joita sovelletaan ainoastaan Marokon kalastuslaivastoon. Samassa sekakomitean kokouksessa Marokko ilmaisi yhteisölle aikomuksensa ryhtyä lisätoimenpiteisiin nuorten kalojen lisääntymisalueiden suojelemiseksi. Yhteisö toisti kyseisen vaatimuksensa tämän vuoden aikana ja Marokon viranomaiset ilmoittivatkin sille 8. elokuuta 1997 päivätyllä kirjeellä kansallisia kalastajia koskevasta kiellosta kalastaa pääjalkaisia 12 meripeninkulman vyöhykkeellä 11.Ñ31. elokuuta 1997 mainitut päivät mukaan lukien.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0104



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2731/97 komissiolle esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Thessalonikin keskiaikaisten muurien lähistössä sijaitsevien rakennusten suojelu Thessalonikin kaupunki on toteuttamassa Euroopan unionin tuella eräitä kaupunkisuunnitteluun liittyviä toimenpiteitä Thessalonikin ¨Ano Poli¨ -nimisessä osassa; näihin toimenpiteisiin kuuluu mm. keskiaikaisten muurien lähistöllä sijaitsevien pakolaisille rakennettujen asuntojen purkaminen, vaikka Unescon maailmanperintöluettelon (juokseva numero 456) mukaan ne ovat osa maailman kulttuuriperintöä. Purkutuomion saaneiden rakennusten, jotka liittyvät kaupungin historiaan jo bysanttilaiselta ajalta lähtien, tilalle tulee muurin suuntaisesti kulkevia teitä sekä pysäköintipaikkoja. Thessalonikin yliopiston arkkitehtiosaston tieteellinen henkilökunta ja alueen asukkaat esittävät vastalauseita, ja ICOMOSin Kreikan-osasto korostaa Thessalonikin kaupungille osoittamassaan kirjeessä, että Granadan sopimuksen ja Venetsian asiakirjan mukaan yhdessä suojellun muistomerkin kanssa, joka on osa kulttuuriperintöä, on suojeltava myös fyysistä ja rakennettua ympäristöä. Komissiolta kysytään, aikooko se puuttua asiaan, jotta kulttuuriperintöön kuuluvan suojellun muurin lisäksi suojeltaisiin myös alueen asuntoja, jotka muodostavat muurin fyysisen ympäristön Thessalonikin Ano Polin historiallisessa rakenteessa? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (14. lokakuuta 1997) Komissio ilmoittaa parlamentin jäsenelle, että EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan mukaan kansallisen kulttuuriperinnön vaaliminen on yksinomaan kansallisten viranomaisten vastuulla. Yhteisön ja erityisesti komission tehtävänä on kannustaa jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä Euroopan kulttuuriperinnön säilyttämiseksi ja rikastamiseksi. Näin ollen komissio ei voi puuttua asiaan Thessalonikin keskiaikaisten muurien lähistöllä sijaitsevien rakennusten suojelemiseksi. Komissio huomauttaa kuitenkin, että Kreikan viranomaiset eivät ehdottaneet kyseisille toimenpiteille osarahoitusta yhteisön tuella kaudella 1994-1999. Asuntoja ei puolestaan Kreikan viranomaisilta saatujen tietojen mukaan ole merkitty suojeltaviksi historiallisesti arvokkaina.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2194/97 neuvostolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (25. kesäkuuta 1997) Aihe: Uuselintarvikkeita koskeva asetus (EY) 258/97 - uuselintarvikkeiden alkuperää koskevien tietojen kokoaminen Ovatko valmistavat yritykset vastaavasti laadunvarmistamisen yhteydessä velvollisia pitämään kirjaa kaikkien elintarviketuotannossa käytettyjen aineiden alkuperästä sekä toimittamaan kyseiset tiedot tarvittaessa viranomaisille? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2188/97, E-2190/97 ja E-2194/97 (28. lokakuuta 1997) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman asetuksen 4 artiklan 4 kohdassa, jota täydennetään mahdollisesti 5 kohdan mukaisesti, tai tiettyjen tapauksien osalta saman asetuksen 3 artiklan 4 kohdassa tai 9 artiklan 1 kohdassa säädetään markkinoille saattamista koskevien hakemusten tueksi toimitettavista tiedoista. Nämä tiedot eivät rajoita kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen elintarvikearviointeja tekevien elinten arvointimenettelyjen täytäntöönpanoa.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0054



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2304/97 komissiolle esittäjä(t): José Valverde López (PPE) (3. heinäkuuta 1997) Aihe: Ohjelmien ja koehankkeiden tiedottamisen edistäminen Sanomalehdissä on kirjoitettu Premià de Marin kaupungin (Katalonia - Espanja) toteuttamasta hankkeesta. Kaupunki pystytti fotojännitekatulamppuja, vaikka se ei ilmeisesti tiennyt vaihtoehtoisia energiamuotoja tukevista Euroopan unionin ohjelmista. Tämä Premià del Marin kaupungin esimerkki voisi toistua lukuisissa kaupungeissa, jos Euroopan komissio pystyisi parempaan tiedottamiseen ja ohjelmien levittämiseen. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttöä tuettaisiin niin, että päästäisiin Euroopan parlamentin tavoittelemaan 15 prosenttiin näiden energiamuotojen käytössä vuoteen 2010 mennessä? Komission jäsenen Christos Papoutsisin komission puolesta antama vastaus (16. syyskuuta 1997) Komissio on käynnistänyt useita toimia uusiutuvien energianlähteiden edistämiseksi. Mitä tulee arvoisan parlamentinjäsenen esille tuomaan kysymykseen, kansallisella tasolla ja Katalonian autonomisella alueella on käytettävissä monenlaisia keinoja, joilla voidaan tiedottaa yhteisön ohjelmista sekä uusiutuvista energianlähteistä, nimittäin: - OPET-verkko (Organisations for the promotion of energy technology, energiateknologian edistämisjärjestöt), johon kuuluvat IDAE (Instituto para la diversificación y ahorro de la energía, vaihtoehtoisten energiamuotojen ja energiansäästön instituutti) ja ICAEN (Institut català d'energia, Katalonian energiainstituutti), - EnR-verkko (kansalliset energiavirastot), johon IDAE kuuluu, - FEDERANE (alueellisten energiavirastojen liitto), johon ICAEN kuuluu. Kataloniassa on lisäksi joitakin kunnallisia energiavirastoja, joiden perustamista varten on myönnetty yhteisön tukea; mainittakoon erityisesti Barcelonan kaupunki ja Maresmen kunta. Komission mielestä on syytä lisätä ja parantaa tiedottamista, ja komissio on tämän vuoksi jo ryhtynyt kehittämään kokonaisvaltaista strategiaa uusiutuvista energianlähteistä tiedottamiseksi. Tarkemmin sanoen, parlamentin annettua lausuntonsa uusiutuvia energianlähteitä käsittelevästä vihreästä kirjasta ((Asiak. KOM (96) 576 )) komissio on jo ryhtynyt perustamaan yhteistä keskusta uusiutuvia energianlähteitä koskevien tietojen keräämistä ja levittämistä varten.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2734/97 komissiolle esittäjä(t): Bryan Cassidy (PPE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Amsterdamin perussopimuksen julkaiseminen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä Maastrichtin sopimus allekirjoitettiin 7. helmikuuta 1992. Maastrichtin sopimuksen ja Rooman sopimuksen yhdistetty teksti julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä vasta 31. elokuuta 1992 (viite: C 224). Yhdistetyssä tekstissä oli lihavoitu ja kursivoitu Maastrichtin sopimuksesta johtuvat muutokset. Se oli ¨lukijaystävällinen¨. Tämän kuuden kuukauden viiveen kuluessa Irlanti ja Tanska pitivät kansanäänestyksen. Yhdistetyn tekstin julkaisemisen viivästymisen takia näiden jäsenvaltioiden kansalaiset eivät olleet asioista riittävästi perillä, eivät myöskään niiden kansalliset parlamentit. Milloin komissio aikoo julkaista Amsterdamin perussopimuksen jälkeiset perustamissopimusten täydelliset yhdistetyt tekstit Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä? Komission puheenjohtajan Jacques Santerin komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1997) Amsterdamin sopimuksen konsolidoitu versio julkaistaan 3. marraskuuta 1997 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2877/97 komissiolle esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Komission toimintaohjelmien yhdenmukaisuus yhteisöön sijoittautuneiden valmistajien äidinmaidon korvikkeiden kaupan pitämisestä kolmansissa maissa 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston päätöslauselman kanssa Voiko komissio vahvistaa tiedon, jonka mukaan tanskalainen vauvanruokayritys MILCO rikkoi äidinmaidon korvikkeiden kaupan pitämistä koskevaa Maailman terveysjärjestön (WHO) vuodelta 1981 olevaa säännöstöä vastaan Bangladeshissä toimiessaan, minkä seurauksena se ei ole myöskään toiminut yhteisöön sijoittautuneiden valmistajien äidinmaidon korvikkeiden kaupan pitämisestä kolmansissa maissa 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston päätöslauselman ((EYVL C 172, 8.7.1992, s. 1. )) mukaisesti? Pitääkö paikkansa, että komissio tarjoaa veroalennuksia MILCOn kaltaisille yrityksille, jotka edistävät äidinmaidon korvikkeiden käyttöä EU:n ulkopuolella, vaikka tällainen toiminta rikkookin WHO:n vuodelta 1981 olevaa säännöstöä ja 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston päätöslauselmaa vastaan? Jos näin on, eikö komissio olekin samaa mieltä siitä, että sen menettely on täysin kansainvälisen säännöstön ja neuvoston päätöslauselman vastainen, ja että veroalennukset olisi heti lopetettava? Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (22. syyskuuta 1997) Komissio on 18 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn neuvoston päätöslauselman mukaisesti antanut kolmansissa maissa sijaitseville edustustoilleen ohjeen toimia yhteyspisteenä viranomaisille, jotta edustustoille voitaisiin ilmoittaa kaikkien yhteisöön sijoittautuneiden valmistajien markkinointiin kohdistuvista valitituksista tai arvostelusta. Bangladeshia koskevia valituksia ei ole toistaiseksi tehty. Komissio ei voi näin ollen antaa mitään lausuntoa tai kertomusta yhteisöön sijoittautuneiden yritysten epäasiallisesta markkinoinnista Bangladeshissa. Komissio haluaa lisäksi korostaa, että parlamentin jäsenen kysymyksen toisessa kohdassa mainittua tapausta ei voida pitää todennettuna, sillä asiasta ei ole tehty valitusta.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0086



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2464/97 komissiolle esittäjä(t): Karin Riis-Jørgensen (ELDR) (8. heinäkuuta 1997) Aihe: Julkisia tarjouskilpailuja koskevat määräykset Koska olen kiinnittänyt huomiota julkisia tarjouskilpailuja koskevien palveludirektiivien 92/50 ((EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1. )), 93/36 ((EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1. )) ja 93/37 ((EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54. )) tulkintaan liittyviin ongelmiin, esitän tämän kysymyksen saadakseni selvennystä siihen, miten direktiivejä on tulkittava. Kysyisin komissiolta, miten suuressa laajuudessa julkisia tarjouskilpailuja koskevat määräykset koskevat myös sitä, miten julkinen sektori käyttää rahoituspalveluja? Tämä on tärkeä kysymys, koska jäsenvaltiot tulkitsevat määräyksiä eri tavalla. Esimerkkinä voidaan mainita, että Tanska soveltaa tarjouskilpailuja koskevia määräyksiä tällä alalla, kun taas Italia ei niitä sovella. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (9. syyskuuta 1997) Lähtökohtana on, että julkista hankintaa koskevat yhteisön määräykset kattavat myös julkisen sektorin toimesta tapahtuvan rahoituspalvelujen käytön. Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin ((EYVL L 209, 24.7.1992. )) liitteessä I A mainitaankin ¨Rahoituspalvelut¨, joihin kuuluvat sekä a) vakuutuspalvelut että b) pankki- ja sijoituspalvelut. Pankki- ja sijoituspalveluiden osalta 1 artiklan a kohdan vii alakohdassa säädetään, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu ¨arvopaperien tai muiden rahoitusvälineiden liikkeellelaskemiseen, hankintaan, myyntiin ja siirtoon liittyvät rahoituspalvelut sekä keskuspankkien palveluja koskevat sopimukset¨. Lainakysymyksen osalta komissio katsoo, että lainaa, jota ei ole annettu pääomamarkkinoilla siirtokelpoisen arvopaperin muodossa, ei voida verrata siirrettävään rahoitusvälineeseen, ja se kuuluu näin ollen direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan a kohdan vii alakohdan soveltamisalaan, ellei se ole keskuspankin liikkeellelaskema. On kuitenkin totta, että direktiivin 92/50/ETY soveltamista rahoituspalveluihin tulkitaan useissa jäsenvaltioissa eri tavoin. Jotta näitä säännöksiä tulkittaisiin yhdenmukaisesti koko yhteisön alueella, mikä, kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, on ehdottoman tärkeää, komissio on tehnyt aloitteen tämän kysymyksen tarkastelemiseksi julkisyhteisöjen sopimuksia käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa, jossa kaikki jäsenvaltiot ovat edustettuina. Tätä varten komission valmistelemasta alustavasta esityksestä on jo keskusteltu ja kultakin jäsenvaltiolta on pyydetty kirjallisia huomautuksia. Tähän mennessä ainoastaan kuusi jäsenvaltiota - Belgia, Saksa, Irlanti, Alankomaat, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta - on toimittanut huomautuksensa. Todennäköisesti asia kuitenkin ratkaistaan neuvoa-antavan komitean tulevassa kokouksessa.
Virallinen lehti nro C 082 , 17/03/1998 s. 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2581/97 komissiolle esittäjä(t): Giuseppe Rauti (NI) (24. heinäkuuta 1997) Aihe: USA:sta tuotavan hormoneita sisältävän lihan pakotettu tuonti Eurooppaan Toivon selvitystä tilanteen kehittymisestä amerikkalaisten esittämien uhkailun ja painostuksen sävyisten vaatimusten johdosta, jotka koskevat hormoneilla käsitellyn amerikkalaisen naudanlihan tuontia Eurooppaan. Euroopan unioni on, myös tieteellisten komiteoidensa esittämän kannan johdosta, tähän asti vastustanut näitä vaatimuksia, mutta Maailman kauppajärjestö (WTO) on nyt julistanut, että eurooppalaisten vastarinta on ¨kansainvälisen vapaakaupan sääntöjen vastaista¨. Haluan tietää, aikooko Euroopan unioni jatkaa, ja jos, niin millä tavoin, näkemyksensä puolustamista, jonka mukaan hormonien käyttö eläinten kasvatuksessa, sellaisena kuin sitä harjoitetaan Yhdysvalloissa, on erittäin vahingollista ihmisten terveydelle. Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18. syyskuuta 1997) Maailman kauppajärjestön (WTO) erityisryhmä on ilmoittanut sopimuspuolille lopulliset hormonikäsiteltyä lihaa koskevat päätelmänsä 30. kesäkuuta 1997. Tästä johtuu, että yhteisön direktiivit, joissa kielletään hormonien käyttö eläinten kasvun stimuloimiseksi, rikkovat eläinten ja kasvien terveyttä koskevien toimenpiteiden soveltamisesta tehdyn sopimuksen kolmea määräystä. Erityisryhmän loppupäätelmistä on päätetty valittaa. On mahdotonta sanoa, mitä toimintasuunnitelmaa yhteisö voisi seurata, koska asiasta ei ole vielä annettu lopullista tuomiota WTO:n riitojen ratkaisumenettelyn mukaisesti (eikä sitä todennäköisesti tehdä ennen marraskuuta 1997). Jos WTO:n vetoomuselin vahvistaa erityisryhmän loppupäätelmät, yhteisöllä on edelleen ¨kohtuullinen aika¨ päättää toimintasuunnitelmastaan. Komissio suhtautuu edelleen varovaisesti näihin väitteisiin ja puolustaa yhteisön oikeutta päättää itse, mikä on sen kansalaisille sopiva terveydellisen suojan taso eläinten ja kasvien terveyttä koskevien toimenpiteiden soveltamisesta tehdyn sopimuksen osalta.