KIRJALLINEN KYSYMYS E-1686/00

esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle

(29. toukokuuta 2000)

Aihe: EU:n tietosuojadirektiivin täytäntöönpano

Ovatko kaikki jäsenvaltiot ratifioineet tietosuojadirektiivin? Ruotsin asiasta vastaava ministeri Leijon totesi kesällä 1999, että on tarpeen laatia uusi tietosuojadirektiivi, jotta selvitään henkilötietojen internetissä julkaisemiseen liittyvistä ongelmista. Mikä on eri jäsenvaltioiden tulkinta siitä, kenellä on oikeus julkaista nimiä internetissä? Onko kenellä tahansa oikeus julkaista journalistista aineistoa internetissä? Kuinka tiukka on vaatimus, jonka mukaan julkaisemisen on palveltava kirjallisia, taiteellisia tai journalistisia tarkoitusperiä?

Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus

(18. heinäkuuta 2000)

Vain neljä jäsenvaltiota on saattanut yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY(1) osaksi kansallista lainsäädäntöä määräajassa (viimeistään 24. lokakuuta 1998). Viisi jäsenvaltiota ei ole edelleenkään toteuttanut kansallisia toimenpiteitä direktiivin täytäntöönpanemiseksi, ja komissio on aloittanut rikkomisesta johtuvat menettelyt.

Komission tietojen mukaan kysymys henkilötietojen julkaisemisesta Internetissä on toistaiseksi noussut esiin ainoastaan Ruotsissa. Kysymys nousi esiin sellaisen Ruotsin lain ensimmäisen version yhteydessä, jolla kiellettiin direktiiviä tiukemmin henkilötietojen välittäminen yhteisön ulkopuolisiin maihin. Ruotsin laki on nyt muutettu direktiivin mukaiseksi.

Direktiivin soveltamisalaan kuuluu kaikenlainen henkilötietojen käsittely, myös henkilötietojen julkaiseminen Internetissä. Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä poikkeuksia tai vapautuksia, jotka koskevat ainoastaan journalistisia tarkoituksia tai taiteellista tai kirjallista ilmaisua varten tehtyjä tietojen käsittelyjä, sikäli kun ne ovat tarpeen yksityisyyden suojaa ja ilmaisuvapautta koskevien sääntöjen yhteensovittamiseksi. Vapautusten tai poikkeusten on siis aina oltava suhteellisuusperiaatteen mukaisia sen varmistamiseksi, että kyseessä olevan henkilön yksityiselämää kunnioitetaan. Turvallisuussäännöksiä koskevia poikkeuksia tai vapautuksia ei voida säätää. Alasta vastuussa olevilla valvontaviranomaisilla on joka tapauksessa oltava joitakin jälkikäteisiä oikeuksia.

Poikkeukset ja vapautukset saattavat osoittautua tarpeettomiksi, jos direktiivin säännösten joustavuuden tai erityissäännösten nojalla tehtävien poikkeusten ansiosta voidaan jo tyydyttävällä tavalla sovittaa yhteen yksityiselämä ja ilmaisuvapaus. Mahdollisia erityissäännöksiäkin on tietysti tulkittava suppeasti.

Jos jäsenvaltio katsoo tarpeelliseksi säätää vapautuksia, ne ovat kaikkien sellaisten henkilöiden käytettävissä, jotka käsittelevät henkilötietoja sellaisia tarkoituksia varten, joita vapautukset koskevat.

Punnitessaan asiaan liittyviä etuja jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava direktiivin mukaisia täsmällisen tarkoituksen, tarpeellisuuden ja suhteellisuuden kriteerejä.

Direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustettu tietosuojatyöryhmä on esittänyt hyödyllisiä direktiivin tulkinnan suuntaviivoja antamassaan suosituksessa 1/97 Tietosuojalainsäädäntö ja viestimet (WP 1, saatavilla kaikilla yhteisön virallisilla kielillä osoitteessa:

http://europa.eu.int/comm/internal_market/fr/media/dataprot/wpdocs/index.htm).

(1) EYVL L 281, 23.11.1995.