ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0107/00 esittäjä(t): Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) komissiolle. Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistaminen ‐ turvallisuusnäkökohdan huomioon ottaminen yhteisen edun mukaisissa hankkeissa.



Virallinen lehti nro 330 E , 21/11/2000 s. 0083 - 0083



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0107/00 esittäjä(t): Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) komissiolle (26. tammikuuta 2000) Aihe: Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistaminen turvallisuusnäkökohdan huomioon ottaminen yhteisen edun mukaisissa hankkeissa Vuonna 1996 hyväksyttyjen Euroopan laajuisten liikenneverkkojen kehittämistä koskevien suuntaviivojen mukaisesti komission on esitettävä tiedonanto, josta käy ilmi, onko näitä suuntaviivoja tarkistettava. Ottaen huomioon erittäin suuret liikenteen (erityisesti maantieliikenteen) kuolleisuusluvut on hämmästyttävää, että kyseisissä suuntaviivoissa liikenneturvallisuuteen liittyviä näkökohtia ei ole pidetty yhtä tärkeinä kuin ympäristönsuojeluun liittyviä (joita käsitellään omassa kohdassaan). Ottaen huomioon, että nämä suuntaviivat ovat pohjana unionin yhteisen edun mukaisten infrastruktuurihankkeiden määrittelemiselle ja että ne rahoitetaan yhteisön varoista, aikooko komissio sisällyttää ehdotukseensa uusista suuntaviivoista erityisesti sellaisen kohdan, jossa vaaditaan, että kaikkien unionin talousarviosta rahoitettavien hankkeiden turvallisuusvaikutus on arvioitava? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (9. maaliskuuta 2000) Komissio on parlamentin jäsenen kanssa yhtä mieltä siitä, että kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien määrä erityisesti maantieliikenteessä on aivan liian suuri. Euroopan laajuisten liikenneverkkojen yhtenä tavoitteena on taata tavaroiden ja ihmisten kestävä liikkuvuus mahdollisimman turvallisissa olosuhteissa. Näiden verkkojen kehittämiseksi laadittujen yhteisön suuntaviivojen uudelleentarkastelun yhteydessä komissio tutkii parhaillaan, kuinka tämä tavoite saavutettaisiin mahdollisimman tehokkaasti. Keskipitkällä aikavälillä pitäisi kiinnittää enemmän huomiota turvallisuutta parantaviin liikenteenhallintajärjestelmiin kuten liikenteen valvontajärjestelmiin ja onnettomuuksien ilmoitusjärjestelmiin, sekä merkinantojärjestelmien harmonisointiin ja teleliikennejärjestelmiin rautateiden osalta. Pitemmällä aikavälillä verkon kehittämisen tulisi perustua verkon laadun ja etenkin turvallisuustason yksityiskohtaiseen arviointiin. Yhteisön rahoittamista hankkeista tehdään jo kustannus-hyötyanalyysit, jotka yleensä sisältävät turvallisuusnäkökohdat. Nämä hankkeet koskevat kuitenkin vain pientä osaa verkkoa. Liikenneturvallisuuden edistämisestä annetun komission tiedonannon(1) tarkoituksena on kannustaa tarkastelemaan asiaa laajemmin ja edistää kustannustehokkuusanalyysin käyttöä tieliikenneturvallisuuden prioriteettien asettamiseksi. Liikenneinfrastruktuuria koskevissa investointipäätöksissä tulisikin ottaa huomioon eri vaihtoehtojen yhteiskunnalle aiheuttamat kustannukset ja hyödyt liikenneturvallisuuden osalta. (1) KOM(97) 131 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0521/00 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle. Sideharson valmistusta koskevat vaatimukset.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0056 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0521/00 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle (28. helmikuuta 2000) Aihe: Sideharson valmistusta koskevat vaatimukset Lääkinnällisistä laitteista annetussa direktiivissä 93/42/ETY(1) määrätään, että kaikki EU:ssa kaupan pidettävät lääkinnälliset laitteet on varustettava CE-merkinnällä, joka takaa laitteen täyttävän mainitun direktiivin vaatimukset. Näiden vaatimusten täyttäminen on vaatinut eurooppalaisilta yrityksiltä huomattavia investointeja ja aiheuttanut niille laadunvarmistuksesta johtuvia lisäkustannuksia. Kiinasta tulevat tuotteet sen sijaan päätyvät yhteisön sairaaloihin CE-merkinnällä varustettuna ilman, että niiden kuitenkaan tarvitsee täyttää yhteisön yrityksiltä vaadittavia terveydellisiä vaatimuksia. Ne eivät siis myöskään takaa CE-merkintään liittyvää hygieniatasoa, eikä kiinalaisten yritysten ole tarvinnut tehdä suuria investointeja kuten yhteisön tuottajien. Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta, ja mitä se aikoo tehdä sen korjaamiseksi? (1) EYVL L 169, 12.7.1993, s. 1. Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (12. huhtikuuta 2000) Komissio haluaa tähdentää, että yhteisössä ja Euroopan talousalueella (ETA) markkinoille saatettuihin ja käyttöönotettuihin lääkinnällisiin laitteisiin sovelletaan samoja sääntöjä ja vaatimuksia siitä riippumatta, onko ne valmistettu yhteisössä tai ETA-valtioissa taikka tuotu näiden ulkopuolisista maista. Sen vuoksi valmistajan tai tämän valtuuttaman edustajan, mikäli valmistajalla ei ole rekisteröityä toimipaikkaa missään jäsenvaltiossa, on noudatettava direktiivin 93/42/ETY säännöksiä sekä varmistettava ja vakuutettava, että laitteet ovat näiden säännösten mukaisia. Sen jälkeen valmistaja voi varustaa laitteet CE-merkein. Toisaalta jäsenvaltioiden viranomaisten velvollisuus on varmistaa, että valmistaja täyttää asianmukaisesti sille asetetut vaatimukset. Jäsenvaltioiden on suoritettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet, jotta voidaan saattaa markkinoille ja ottaa käyttöön ainoastaan laitteita, jotka eivät vaaranna potilaiden ja käyttäjien turvallisuutta ja terveyttä. Ne käyttävät suojalauseketta, jos potilaiden ja käyttäjien terveys tai turvallisuus on saatettu vaaralle alttiiksi. Tämän lausekkeen nojalla voidaan ryhtyä toimenpiteisiin tällaisten laitteiden vetämiseksi markkinoilta taikka niiden markkinoille saattamisen tai käyttöönoton estämiseksi tai rajoittamiseksi. Direktiivissä säädetään niinikään, etteivät jäsenvaltiot saa estää saattamasta markkinoille tai ottamasta käyttöön alueellaan laitteita, joissa on CE-merkintä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0402/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle. Kalastusaluksen kapteenin pidättäminen Réunionin saarella.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0067 - 0067



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0402/00 esittäjä(t): Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) komissiolle (15. helmikuuta 2000) Aihe: Kalastusaluksen kapteenin pidättäminen Réunionin saarella Galicialainen José Ramón Hombre Sobrido, Camouco -nimisen kalastusaluksen kapteeni, pidätettiin yli kaksi kuukautta sitten Ranskalle kuuluvalla Réunionin saarella, missä hän on edelleen pidätettynä. Komission kalastuksen pääosaston pääjohtaja ei antanut mitään konkreettista vastausta tätä asiaa koskeviin kysymyksiini Euroopan parlamentin kalatalousvaliokunnan järjestämässä tilaisuudessa? Onko komissio tietoinen tästä tapauksesta ja siitä, minkä vuoksi EU:n jäsenvaltion, Ranskan viranomaiset ovat pidättäneet kyseisen yhteisön kansalaisen? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 2000) Syyskuussa 1999 ranskalainen fregatti pidätti José Ramón Hombre Sobridon, joka on Panaman lipun alla purjehtivan ja Merce Pesca sa -yhtiön omistaman Camouco-nimisen kalastusaluksen kapteeni, laittomasta hammaskalan kalastuksesta epäiltynä (Réunioniin kuuluvien) Crozet-saarten yksinomaisella talousvyöhykkeellä (EEZ). Hombre Sobrido vapautettiin myöhemmin, mutta häntä ei edelleenkään lasketa pois saarelta viranomaisten otettua haltuunsa hänen passinsa. Panama pyysi 14. tammikuuta 2000 aluksen ja sen kapteenin vapauttamista Hampurin Kansainväliseltä merioikeustuomioistuimelta. Tuomioistuin on perustettu Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen nojalla. Se antoi tuomionsa 7. helmikuuta 2000 ja määräsi aluksen ja sen kapteenin vapautettaviksi 8 miljoonan Ranskan frangin takuita vastaan. Toistaiseksi Ranskan viranomaiset eivät ole noudattaneet määräystä, vaan ilmoittavat olevansa tyytymättömiä takuiden ehtoihin. Hombre Sobridon passin palauttamista on määrä käsitellä Réunionin valitusoikeudessa 24. maaliskuuta 2000. Oikeusasian sisältöä koskeva oikeudenkäynti on sovittu pidettäväksi 4. huhtikuuta 2000.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0763/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle. Agent Orangen tuotanto Euroopan kemianteollisuudessa.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0149 - 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0763/00 esittäjä(t): Bart Staes (Verts/ALE) neuvostolle (15. maaliskuuta 2000) Aihe: Agent Orangen tuotanto Euroopan kemianteollisuudessa Belgian kehitysyhteistyöstä vastaava valtiosihteeri ilmoitti tiistaina 22. helmikuuta Vietnamissa, että Belgia on vastuuvelvollinen Vietnamin väestölle, koska Yhdysvaltain armeija käytti Agent Orangea erittäin laajalti kemiallisena aseena. Belgian kemianteollisuus osallistui hänen mukaansa tämän defoliantin valmistamiseen Belgiassa. Kemiallisen jalostusteollisuuden liitto (Fedichem) kielsi perjantaina 25. helmikuuta Belgian kemianteollisuuden virallisen osallistumisen Agent Orangen tuotantoon. Pyytäisin neuvostolta vastausta seuraaviin kysymyksiin asian selkeyttämiseksi: 1. Osallistuivatko Belgian kemian alan yritykset defoliantti Agent Orangen tuotantoon, jota Yhdysvaltain armeija käytti kemiallisena aseena Vietnamissa, kuten Belgian valtiosihteeri on ilmoittanut? 2. Osallistuivatko muiden EY:n jäsenvaltioiden kemian alan yritykset defoliantti Agent Orangen tuotantoon, jota Yhdysvaltain armeija käytti kemiallisena aseena Vietnamissa? Vastaus (25. toukokuuta 2000) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsema asia ei ole koskaan tullut esille neuvostossa. Muistutamme arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että EU:sta tehty sopimus, jossa määrätään yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, on tehty ja on tullut voimaan vasta kauan hänen kysymyksessään mainittujen tapahtumien jälkeen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0608/00 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle. Matkatavarasäilytyksen puute Málagan lentoasemalla.



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0018 - 0018



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0608/00 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle (3. maaliskuuta 2000) Aihe: Matkatavarasäilytyksen puute Málagan lentoasemalla Málagan lentokenttä Etelä-Espanjassa, jonka rahoitukseen Euroopan unioni on osallistunut EAKR-varoin, on edistänyt matkailun ja sitä kautta myös talouden kehitystä koko Costa del Solin rannikolla Andalusiassa sekä parantanut huomattavasti kyseisen lentokentän kaikkien käyttäjien elämänlaatua. Lentokentän yhteensä 8,5 miljoonalle vuosittaiselle käyttäjälle tarjoamissa palveluissa on kuitenkin huomattava puute: lentoasemalla ei ole matkatavaroiden säilytysmahdollisuutta, ja lukuisat matkustajat joutuvat pärjäämään ilman tätä lento- ja juna-asemilla sekä muissa matkustajaterminaaleissa välttämätöntä palvelua. Katsooko komissio, että turvallisuus- tai muut syyt, joihin Málagan lentoaseman viranomaiset vetoavat, antavat perusteen olla järjestämättä mahdollisuutta matkatavaroiden säilytykseen, mikä aiheuttaa haittaa kyseistä palvelua kaipaaville matkustajille? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (6. huhtikuuta 2000) Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen suunnittelee ja kehittää aluekehitysrahaston yhteisrahoittamat hankkeet yhdessä komission kanssa sovitun taloudellisen kehitysstrategian mukaan. Komissio ei näin ollen voi määrätä muiden kuin oikeudellisessa kehyksessä mukana olevien yhteisrahoitettujen infrastruktuurien käytöstä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0699/00 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle. Komission virkamiesten ja Patrick Peterin tapaamiset.



Virallinen lehti nro 026 E , 26/01/2001 s. 0090 - 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0699/00 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle (17. maaliskuuta 2000) Aihe: Komission virkamiesten ja Patrick Peterin tapaamiset Kuinka monta kertaa komission virkamiehet ovat tavanneet Patrick Peterin (GTR ja ADISA) ja tämän konsultin Maitre Christian Lamoninin? Ketkä virkamiehet olivat paikalla ja milloin nämä tapaamiset järjestettiin? Mario Montin komission puolesta antama vastaus (19. huhtikuuta 2000) Arvoisan parlamentin jäsenen kysymys liittyy kesken olevaan kilpailuasian tutkintaan. Koska parlamentin jäsenen kysymys koskee keskeneräistä asiaa, komissio viittaa parlamentin talous- ja raha-asioiden ja teollisuuspolitiikan valiokunnan puheenjohtajalle osoitettuun 28. tammikuuta 1999 päivättyyn kilpailuasioista tuolloin vastanneen komission jäsenen kirjeeseen, jonka mukaan keskeneräisistä asioista voidaan antaa vain yleisluonteisia ja muita kuin luottamuksellisia tietoja. Näin ollen komissio voi pelkästään vahvistaa tavanneensa GTR-yhtiön edustajia useita kertoja GTR:n kanneltua komissiolle marraskuussa 1997 Fédération Internationale de l'Automobile -yhtiön (FIA) ja eräiden muiden yhtiöiden, kuten FOA:n ja ISC:n, toiminnasta. Komissio ei ole järjestänyt yksityisiä tapaamisia Patrick Peterin tai hänen konsulttinsa Christian Lamoninin kanssa. Salassapitomääräysten vuoksi komissio ei voi ilmoittaa kantelijan kanssa pidettyjen kokousten lukumäärää eikä kokouksiin osallistuneiden henkilöiden nimiä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0938/00 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle. Yhteisön tuki viinirypälemehun käsittelylle (maatalouden pääosasto).



Virallinen lehti nro 046 E , 13/02/2001 s. 0083 - 0084



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0938/00 esittäjä(t): Adriana Poli Bortone (UEN) komissiolle (29. maaliskuuta 2000) Aihe: Yhteisön tuki viinirypälemehun käsittelylle (maatalouden pääosasto) Viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistus (asetus (EY) 1493/1999(1)) tulee voimaan 1. elokuuta 2000. Syötäväksi tarkoitetuista viinirypäleistä (joiden käyttö viininvalmistuksessa on laitonta) saatujen rypälemehujen käsittelylle ei asetuksen 35 artiklan nojalla enää makseta yhteisön tukea. Tämä merkitsee italialaisille rypälemehun tuottajille tuotantokustannusten kasvua 11 986 liiraan hehtolitralta. Lisäksi se johtaa sosiaalisiin jännitteisiin etenkin taloudellisesti heikommin toimeen tulevilla alueilla. Voiko komissio näin ollen kertoa, voitaisiinko parhaillaan tarkistettavina olevissa viinin yhteiseen markkinajärjestelyyn sovellettavissa täytäntöönpanoasetuksissa säätää tukien säilyttämisestä syötäväksi tarkoitetuista viinirypäleistä saatavalle mehulle, jotta taattaisiin yhtäläiset mahdollisuudet kaikille yhteisön tuottajille? (1) EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (3. toukokuuta 2000) Komissio muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että neuvosto antoi 17. toukokuuta 1999 asetuksen (EY) N:o 1493/1999 viinialan uudesta yhteisestä markkinajärjestelystä (YMJ). Mainittu asetus tulee voimaan 1. elokuuta 2000. Mainitun asetuksen 35 artiklan 3 kohdassa täsmennetään, että rypäleille, rypäleen puristemehuille ja tiivistetyille rypäleen puristemehuille, jotka on tuotettu yhteisössä viinirypälemehun valmistusta tai viinirypälemehusta saatavien muiden elintarviketuotteiden valmistusta varten, maksettava tuki varataan sellaisten tuotteiden käyttöön, jotka on luokiteltu yksinomaan viininvalmistukseen käytettäviä rypäleitä tuottaviksi rypälelajikkeiksi tai sekä viininvalmistukseen että muihin tarkoituksiin soveltuviksi lajikkeiksi, joista siis voidaan tuottaa viiniä markkinoille. Edellä esitetty huomioon ottaen luokittelemattomista rypälelajikkeista tai viininvalmistukseen käytetyistä lajikkeista saatavalle rypäleen puristemehulle tai muiden elintarvikkeiksi jalostettujen tuotteiden valmistukseen ei makseta minkäänlaista tukea, jos rypäleet on tarkoitettu syötäviksi. Itse asiassa neuvosto halusi varata käytettävissä olevan tuen ainoastaan viininvalmistukseen käytettäville rypäleille, sillä viinirypäletuotteiden käytön tukemisen tavoitteena yhteisessä markkinajärjestelyssä oli viinin määrien vähentäminen markkinoilta. Komissio muistuttaa tässä yhteydessä, että syötäväksi tarkoitettu viinirypäle kuuluu yksinomaan hedelmien ja vihannesten yhteiseen markkinajärjestelyyn. Näin ollen ja koska neuvosto on nimenomaan vahvistanut, että syötäväksi tarkoitetuista rypäleistä saatavan viinirypälemehun valmistuksen rahoittaminen on kielletty, komissio ei voi ehdottaa sovellettavaksi minkäänlaisia neuvoston ilmoituksen vastaisia ohjeita.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0695/00 esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle. Tiettyjen vakuutusyhtiöiden harjoittama kehitysvammaisten lasten vanhempien syrjintä.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0137 - 0138



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0695/00 esittäjä(t): Marie-Noëlle Lienemann (PSE) komissiolle (3. maaliskuuta 2000) Aihe: Tiettyjen vakuutusyhtiöiden harjoittama kehitysvammaisten lasten vanhempien syrjintä Pitääkö komissio syrjimättömyysperiaatteen mukaisena sitä, että tietyt vakuutusyhtiöt ovat kaksinkertaistaneet kehitysvammaisten lasten vanhempien henkivakuutusmaksut? Jos Euroopan unionin lainsäädännössä ei nykyisellään ole tämänkaltaisen vääryyden estäviä säännöksiä, eikö komissio aio esittää ratkaisua, joka takaisi kaikille yhtäläiset edellytykset ottaa tämänkaltainen vakuutus? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (11. huhtikuuta 2000) Komissio on tietoinen neuvotteluista, joita Union nationale des associations de parents et amis de personnes handicapées mentales (Unapei) on käynyt erään ranskalaisen vakuutusyhtiön kanssa vapaaehtoisen ryhmähenkivakuutussopimuksen uudistamiseksi (tehdään vuodeksi kerrallaan). Viimeisimpien komission saamien tietojen mukaan kyseinen vakuutusyhtiö on päättänyt jatkaa neuvotteluja Unapein kanssa ja pitää ehdot kuluvana vuonna samoina korottamatta vakuutusmaksuja tai laskematta korvauksia. Komissio jakaa vanhempien huolen ja toivoo, että neuvottelut johtaisivat nykyisen vakuutusturvan jatkamiseen. Yhteisön vakuutuslainsäädännön osalta komission on todettava, että kolmansissa vakuutusdirektiiveissä ja etenkin kolmannessa henkivakuutusdirektiivissä(1) on säädetty hinnoitteluvapauden periaatteesta. Lisäksi vakuutusyhtiöiden ehdottamia tariffeja ja sopimuksia koskevat ennakkotarkastukset tai järjestelmälliset valvontatoimet on poistettu. Vakuutusyritykset hinnoittelevat vakuutukset tavallisesti siten, että perittyjen vakuutusmaksujen ja tulevien korvausten maksamiseksi muodostettavien varausten välillä vallitsee tasapaino vakuutusmatemaattisten periaatteiden mukaisesti. Koska vakuutusyritysten valvonta kuuluu yksinomaan kyseisten yritysten kotijäsenvaltion viranomaisille, komissio ei voi tarkistaa vakuutusyhtiöiden ehdottamia vakuutusmaksuja esittääkseen mielipiteensä maksujen tasosta. Kansallisten viranomaisten tehtävänä on valvoa, että vakuutusmaksut ovat vakuutusmaatemaattisten arvioiden perusteella riittävät sopimusvelvoitteiden täyttämiseen. Vakuutusyhtiöiden on myös julkaistava vakuutusteknisen vastuuvelan arviointiin käytetty laskuperusta ja -menetelmä. Vakuutuksenottajalla on oikeus saada selvästi ja yksityiskohtaisesti kirjallisesti esitettyinä kaikki vakuutusmaksuja koskevat asianmukaiset tiedot sekä säännökset, jotka liittyvät vakuutuksia koskevien valitusten käsittelyyn ja siitä vastaavaan tahoon. Lisäksi on tietysti mahdollista viedä asia tuomioistuimen käsiteltäväksi. (1) Neuvoston direktiivi 92/96/ETY, annettu 10 päivänä marraskuuta 1992, henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta (kolmas henkivakuutusdirektiivi), EYVL L 360, 9.12.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0723/00 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (TDI) komissiolle. Italian vakuutusyhtiöiden direktiivien vastainen toiminta.



Virallinen lehti nro 374 E , 28/12/2000 s. 0141 - 0142



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0723/00 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (TDI) komissiolle (17. maaliskuuta 2000) Aihe: Italian vakuutusyhtiöiden direktiivien vastainen toiminta Onko komissio tietoinen siitä, että Italian vakuutusyhtiöt kieltäytyvät vakuuttamasta Etelä-Italiassa ja eritoten Campaniassa ja Apuliassa asuvien italialaisten ajoneuvoja, vaikka Italian lainsäädännön mukaan moottoriajoneuvojen vakuuttaminen on pakollista? Samat yhtiöt ovat vuosien ajan rankaisseet Etelä-Italian asukkaita perimällä korkeampia vakuutusmaksuja näillä alueilla sillä perusteella, että alueilla sattuu paljon onnettomuuksia. Tällainen suhtautuminen merkitsee Italian kansalaisten eriarvoista kohtelua, se on yhteisön direktiivien vastaista ja asettaa kansalaiset tilanteeseen, jossa he eivät voi täyttää vakuutusvelvollisuuttaan. Eikä komissio katso, että sen on esitettävä direktiivi, jolla poistetaan eriarvoinen kohtelu italialaisten välillä ja samalla velvoitetaan valtakunnallisesti toimivat yhtiöt tekemään vakuutussopimuksia Etelä-Italian autoilijoiden kanssa? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (7. huhtikuuta 2000) Arvoisan parlamentin jäsenen esittämät asiat eivät ole olleet komission tiedossa. Komissio muistuttaa, että kolmannessa vahinkovakuutusdirektiivissä 92/49/ETY(1) otettiin käyttöön moottoriajoneuvovakuutuksia koskeva järjestelmä, jonka mukaan se jäsenvaltio, jossa yrityksen kotipaikka on, myöntää koko yhteisössä voimassa olevan toimiluvan ja valvoo toiminnan vakautta ja vakavaraisuutta. Vakuutustoiminnan aloittaminen ja harjoittaminen edellyttää virallista toimilupaa, jonka kyseisen jäsenvaltion viranomaiset myöntävät. Vakuutusehtoja ja vakuutusmaksuja ei enää tarvitse hyväksyttää ennalta kotimaan valvontaviranomaisilla, jotka valvovat vain arvioita vakuutusmaksuista muiden, sitoumusten ja solvenssimarginaalin kattamiseen tarkoitettujen varojen ohella. Näin ollen italialaisyritykset, joiden kotipaikka on Italiassa, ovat kokonaan Italian viranomaisten valvonnassa. Toisin sanoen sitä, mahdollistaako italialaisten vakuutusyhtiöiden vakuutusmaksukäytäntö sopimussitoumuksiin nähden riittävän vakuutusteknisen vastuuvelan muodostamisen, on tarkasteltava Italian oman lainsäädännön perusteella ja se kuuluu Italian viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan. On myös otettava huomioon, että vakuutusyhtiöt määrittelevät vakuutusmaksut muun muassa keskimääräisen vahinkotiheyden perusteella. Riskiarvionsa perusteella ne voivat vapaasti muuttaa tarjoustaan tai jopa jättää kotimarkkinoiden tietyt osat kilpailijoille. Kansallisten viranomaisten on luotava tarvittavat järjestelmät, jotta vakuutuksenottajat voivat suorittaa velvollisuutensa ja ottaa pakollisen liikennevakuutuksen. Komissio ei näin ollen voi puuttua asiaan, joka kuuluu yritysten valvonnasta vastaavien Italian viranomaisten toimivaltaan. (1) EYVL L 228, 11.8.1992.