KIRJALLINEN KYSYMYS E-3637/01 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle. Timanttien salakuljetus.



Virallinen lehti nro 301 E , 05/12/2002 s. 0016 - 0017



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3637/01 esittäjä(t): Fernando Fernández Martín (PPE-DE) komissiolle (9. tammikuuta 2002) Aihe: Timanttien salakuljetus Usein kuulee lausuntoja ja uutisia päiväntasaajan Afrikan maista tulevien timanttien salakuljetuksesta. Näitä uutisia ei aina vahvisteta tosiksi. Yhä useammin tässä yhteydessä mainitaan muun muassa Kongon demokraattinen tasavalta (Kinshasan Kongo), Angola ja Sierra Leone. Kerrotaan, että timantit myydään myöhemmin laittomasti eräissä Euroopan kaupungeissa. Edellä mainittujen maiden eräiden viranomaisten ja eurooppalaisten diplomaattisten edustustojen eräiden jäsenten, joiden kanssa minulla on ollut tilaisuus keskustella useaan otteeseen henkilökohtaisesti, lausuntojen mukaan laittomasti myytyjen timanttien myynnistä saatavaa voittoa käytetään toisinaan sotilaallisten toimien rahoittamiseen eräissä edellä mainituista maista. Mitä komissio tietää näistä seikoista? Ovatko ne totta? Mitä toimenpiteitä Euroopan ja yhteisön tasolla on toteutettu tällaisen toiminnan vastustamiseksi? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2002) Viime vuosien aikana on saatu merkittäviä todisteita siitä, että raakatimantit ruokkivat joitakin pisimpiä ja julmimpia konflikteja Afrikassa. Näissä konflikteissa laillisia hallituksia vastaan taistelevia kapinallisliikkeitä rahoitetaan osittain tuotolla, jota saadaan näiden ryhmien valvomilla alueilla löydettyjen raakatimanttien myynnistä. Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto on hyväksynyt pakotteita Sierra Leonen ja Angolan kapinallisliikkeitä vastaan sekä Liberian hallitusta vastaan, koska se tukee kapinallisia. Pakotteisiin sisältyy raakatimanttien tuontikielto Liberiasta, Angolasta ja Sierra Leonesta, jos niiden mukana ei ole kyseisten laillisten hallitusten antamaa alkuperätodistusta. Pakotteilla ei ole voitu pysäyttää konfliktialueilta tulevien timanttien virtaa lailliseen kauppaan eikä saada konflikteja päättymään. Pakotejärjestelmien täydentämiseksi on keskusteltu valvontajärjestelmistä niin sanotun Kimberleyn prosessin puitteissa noin kahden vuoden ajan. Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous (UNGA) on pyytänyt Kimberleyn prosessin osapuolia tekemään ehdotuksia yksinkertaisesta ja toimivasta raakatimanttien kansainvälisestä sertifiointijärjestelmästä. Prosessin tarkoituksena on löytää keinoja ja välineitä sellaisen järjestelmän luomiseksi, joka suojelisi laillista timanttikauppaa konfliktialuilta tulevien timanttien tulvaa vastaan. Komissio on osallistunut aktiivisesti neuvotteluihin yhteisön nimissä. Kimberleyn prosessi esitti vuoden 2001 lopussa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokoukselle ehdotuksen raakatimanttien kansainvälisestä sertifiointijärjestelmästä. Yleiskokouksen odotetaan käsittelevän tätä ehdotusta maaliskuussa 2002. Laiton timanttikauppa on vakava rikos, johon voidaan puuttua tehokkaasti ainoastaan tekemällä tiivistä yhteistyötä kansainvälisellä tasolla. Vaikka unionitasolla ei ole hyväksytty mitään erityisiä aloitteita lain täytäntöönpanosta tätä rikollisuuden erityismuotoa vastaan, huomattavissa viimeaikaisissa toimissa ja aloitteissa on keskitytty rikollisen toiminnan ja terrorismin, samoin kuin niiden rahoituksen, torjuntaan yleisesti.