ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS P-1990/00 esittäjä(t): Maria Sanders-ten Holte (ELDR) komissiolle. Euroopan kulttuurikylät.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0041 - 0042



KIRJALLINEN KYSYMYS P-1990/00 esittäjä(t): Maria Sanders-ten Holte (ELDR) komissiolle (9. kesäkuuta 2000) Aihe: Euroopan kulttuurikylät Neuvosto päätti vuonna 1985 Melina Mercourin aloitteesta käynnistää Euroopan vuoden kulttuuripääkaupunkia koskevan hankkeen. Vuoden kulttuuripääkaupungissa kyseisenä ajanjaksona toteutettavien lukuisten kulttuuritapahtumien arvioidaan parantavan kansalaisten tietoisuutta kulttuuriperintönsä rikkaudesta, Euroopassa ilmenevästä kulttuurisesta luovuudesta sekä uusista mahdollisuuksista, joita kulttuuriyhteistyö voi tarjota sosiaalisen integraation, talouden ja työllisyyden aloilla. Komissio osallistui vuonna 2000 tämän hankkeen rahoittamiseen Kulttuuri 2000 -ohjelmalla. Useat kylät ovat käynnistäneet vuoden 1996 kulttuuripääkaupungin Kööpenhaminan esimerkin mukaisesti aloitteen tämän hankkeen laajentamiseksi Euroopan kylien verkostoksi, jossa kylät suunnittelisivat ja toteuttaisivat keskenään kulttuuritapahtumia kiinnittääkseen kansalaisten huomion Euroopan kylien kulttuuriin ja sen monimuotoisuuteen. 1. Onko komissio edellä mainitun johdosta valmis perehtymään eurooppalaisia kyliä koskeviin vastaaviin hankkeisiin, kun otetaan huomioon, että kylät ovat itse asiassa kansalaisille läheisiä kulttuuriperinnön vaalijoita? 2. Onko komissio mahdollisesti valmis osallistumaan vuosittain järjestettävän Vuoden kulttuurikylä -hankkeen rahoitukseen? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (14. heinäkuuta 2000) Komissio on tietoinen tästä aloitteesta ja osallistui sen esittelyyn parlamentissa. Vaikka komissio pitääkin Euroopan kulttuurikyliä kulttuurin kannalta merkittävinä Euroopan integraatiolle, sen on ilmoitettava arvoisalle parlamentin jäsenelle, että yhteisö voi tukea kulttuurihankkeita ainoastaan nykyisten ohjelmien yhteydessä ja niiden perusteiden mukaisesti. Mainitusta syystä Euroopan kulttuuripääkaupunkien valinnasta vuoteen 2004 asti ovat päättäneet neuvostossa kokoontuneet kulttuuriministerit hallitustenvälisellä menettelyllä. Vuosiksi 20052019 Euroopan kulttuuripääkaupunkien nimeämismenettely ja nimeämisperusteet on määritetty 25 päivänä toukokuuta 1999 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä 1419/1999/EY Euroopan kulttuuripääkaupunkitapahtumaa koskevasta yhteisön toiminnasta vuosina 20052019(1). Muiden kulttuurihankkeiden (tarvittaessa Euroopan kulttuurikylien)osalta kulttuuritoimijoita kehotetaan esittämään hankkeensa Kulttuuri 2000 -ohjelman yhteydessä ja sen perusteita noudattaen. Kulttuuri 2000 -ohjelma on kulttuuriyhteistyön suunnittelun ja rahoituksen ainoa väline. (1) EYVL L 166, 1.7.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2513/00 esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle. Savukkeensytyttimien turvanormit.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0112 - 0112



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2513/00 esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle (2. elokuuta 2000) Aihe: Savukkeensytyttimien turvanormit Mikä on kuluttajien ja lasten turvallisuuden kannalta komission viimeisin kanta savukkeensytyttimien turvanormeista ja etenkin halpatuonnista, liekin korkeudesta, katalyyttisytyttimistä ja rakenteellisesta vahvuudesta? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (13. lokakuuta 2000) Eri turvallisuusnäkökohtia koskevia tietoja arvoisa parlamentin jäsen löytää vastauksesta, joka annettiin parlamentin jäsen Lariven esittämään kirjalliseen kysymykseen E-1798/98 ja parlamentin jäsen Bowen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin E-1988/98 ja E-1989/98(1). Ehdotukset uusiksi ja tarkistetuiksi standardeiksi, jotka koskevat erityisesti lapsia varten tarkoitettuja turvamekanismeja, on nyt saatu valmiiksi. Ne on annettu kansallisille standardointielimille lausuntoa varten. Jos ehdotukset hyväksytään äänestyksessä, uudet standardit voitaneen julkaista vuoden, puolentoista sisällä. Yhteisön ulkopuolelta peräisin olevien halpatuontisytyttimien osalta on käynnistetty lukuisia aloitteita tuoteturvallisuudesta vastaavien kansallisten viranomaisten ja tulliviranomaisten yhteistyön parantamiseksi. Erityisesti on perustettu tilapäistyöryhmä, joka koostuu teollisuuden, valvontaviranomaisten, Euroopan standardointikomitean ja komission edustajista. Tulli 2002 -ohjelman puitteissa on kaavailtu erityistoimia markkinoiden valvonnan tehostamiseksi. (1) EYVL C 13, 20.1.1999.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3413/00 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. EU:n ja Kiinan välinen kauppasopimus.



Virallinen lehti nro 151 E , 22/05/2001 s. 0161 - 0162



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3413/00 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (7. marraskuuta 2000) Aihe: EU:n ja Kiinan välinen kauppasopimus EU:n ja Kiinan väliset neuvottelut Kiinan WTO-jäsenyyden ehdoista keskeytyivät helmikuussa 2000. Voiko komissio kertoa, millaisia yhteyksiä Kiinan ja EU:n välillä on ollut ja mitä neuvotteluja on käyty sen jälkeen? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (28. marraskuuta 2000) Yhteisön ja Kiinan kahdenväliset neuvottelut Kiinan Maailman kauppajärjestön jäsenyyden ehdoista saatiin päätökseen 19. toukokuuta 2000. Neuvottelujen käymisestä vastannut komission jäsen raportoi säännöllisesti niiden edistymisestä asianomaiselle komitealle. Raportti annettiin myös heti neuvottelujen päätyttyä toukokuussa 2000. Tiedot neuvottelujen tuloksista lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle, joka voi myös tutustua viimeisimmät tiedot sisältävään komission WWW-sivustoon(1), ja parlamentin sihteeristöön. (1) http://www.cc.cec:8082/comm/trade/bilateral/china/wto.htm.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1895/00 esittäjä(t): Jan Wiersma (PSE) neuvostolle. Metsäpalot Valko-Venäjän ja Ukrainan saastuneilla alueilla.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0049 - 0050



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1895/00 esittäjä(t): Jan Wiersma (PSE) neuvostolle (19. kesäkuuta 2000) Aihe: Metsäpalot Valko-Venäjän ja Ukrainan saastuneilla alueilla 1. Pitävätkö tiedot paikkansa, joiden mukaan Valko-Venäjällä ja Ukrainassa on syttynyt metsäpaloja Tshernobylin onnettomuuden seurauksena saastuneilla alueilla? 2. Merkitsevätkö palot kohonnutta vaaraa kyseisten maiden ja ympäröivien alueiden kansanterveydelle? 3. Johtavatko (johtivatko) palot toimiin Euroopan unionin taholta? 4. Millä tavalla EU auttaa torjumaan säteilyvaaraa Valko-Venäjällä ja Ukrainassa? Vastaus (20. marraskuuta 2000) Neuvosto on tietoinen siitä, että Tshernobylin onnettomuuden johdosta saastuneissa metsissä syttyi metsäpaloja toukokuussa 2000. Neuvostolle ei ole ilmoitettu näiden palojen aiheuttamasta merkittävästä radioaktiivisuuden lisääntymisestä eikä kansanterveyden vaarantumisesta. Neuvosto ymmärtää komission suorittamien tutkimusten osoittaneen, että vaara metsäpalojen aiheuttamasta radioaktiivisuuden leviämisestä on erittäin pieni. Neuvostolla on se käsitys, että komissio tarkkailee tilannetta koko ajan useiden Itä-Euroopan ydinturvallisuusohjelmien puitteissa ja ryhtyy tarvittaessa toimenpiteisiin. Neuvosto palauttaa mieliin, että se on toimittanut Tshernobylin onnettomuuden johdosta tukea reaktorin suojan rakentamiseksi, radioaktiivisten jätteiden huollon parantamiseksi, saastuneen alueen puhdistamiseksi ja järjestelmän rakentamiseksi ilman ja jokiveden säteilyn valvontaa varten.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0646/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) neuvostolle. Belgian ja Ranskan suhtautuminen Itävaltaan.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0001 - 0002



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0646/00 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) neuvostolle (13. maaliskuuta 2000) Aihe: Belgian ja Ranskan suhtautuminen Itävaltaan Belgia ja Ranska ovat kansainvälisissä yhteyksissä ottaneet mieltään osoittaen etäisyyttä Itävaltaan. Belgian ja Ranskan diplomaatit boikotoivat Itävallan uuden ulkoministerin Benita Ferrero-Waldnerin Euroopan turva- ja yhteistyökokouksessa (ETYK) pitämää puhetta 10. helmikuuta Wienissä. Heidän paikkansa pysyivät tyhjinä puheen aikana. Kun ETYK:in puheenjohtaja Ferrero-Waldner oli päättänyt puheensa ja poistunut salista, kyseiset diplomaatit palasivat paikoilleen. Lissabonissa 11. helmikuuta pidetyssä EU:n epävirallisessa ministerikokouksessa Belgian ja Ranskan työministerit poistuivat salista välittömästi, kun heidän itävaltalainen kollegansa aloitti puheenvuoronsa. Belgia ja Ranska aikovat selvästikin ottaa käyttöön uudenlaisen tavan tehdä yhteistyötä ja käydä poliittista vuoropuhelua eurooppalaisissa ja kansainvälisissä suhteissa. Ne perustelevat eristämisstrategiaansa sillä, että ne ovat huolestuneita siitä, että ihmisoikeudet ja vähemmistöjen oikeudet voivat vaarantua Itävallassa, koska vapauspuolue (FPÖ) on osapuolena uudessa keskustan ja oikeiston muodostamassa hallituksessa. Voiko neuvosto tätä taustaa vasten vastata seuraaviin kysymyksiin: 1. Aikooko neuvosto edelleenkin hyväksyä tällaisen tavan tehdä yhteistyötä aina, kun se tuntuu siitä sopivalta? 2. Lissabonissa pidetyssä EU:n epävirallisessa työ- ja sosiaaliministerien kokouksessa oli tarkoitus valmistella maaliskuussa pidettävää työllisyyspolitiikkaa koskevaa EU:n ylimääräistä huippukokousta. Aikovatko Ranska ja Belgia tulevaisuudessa sysätä syrjään tärkeiden poliittisten aiheiden kuten työllisyyspolitiikan käsittelyn, kun niille tarjoutuu tilaisuus eristää erittäin luotettavana pidetty yhteistyökumppani tavalla, joka saa julkisuutta myös tiedotusvälineissä? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-0645/00 ja E-0646/00 (20. marraskuuta 2000) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista toimenpiteistä on ilmoitettu Portugalin pääministerin neljäntoista jäsenvaltion hallitusten puolesta laatimassa julkilausumassa. Kyseinen julkilausuma ei sido neuvostoa. Neuvosto ei ole antanut asiasta lausuntoa eikä näin ollen pysty vastaamaan arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2828/00 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle. Euroopan investointipankin johtokunnan jäsenten nimittäminen.



Virallinen lehti nro 113 E , 18/04/2001 s. 0186 - 0186



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2828/00 esittäjä(t): Mary Banotti (PPE-DE) komissiolle (4. syyskuuta 2000) Aihe: Euroopan investointipankin johtokunnan jäsenten nimittäminen Voiko komissio kertoa, millainen rooli sillä on Euroopan investointipankin johtokunnan jäsenten nimittämisessä? Voiko komissio kertoa, mitä kriteerejä sen edustajat käyttävät hyväksyessään uusia jäsenehdokkaita? Onko komissio tietoinen Irlannin ehdolle asettaman johtokunnan jäsenen aiheuttamasta kohusta? Noudattaako EIP johtajiensa nimittämisessä samoja suuntaviivoja kuin muutkin yhteisön toimielimet erityisesti ehdolle asettamisen, sopivuuden ja ammatillisen pätevyyden suhteen? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (28. syyskuuta 2000) Arvoisa parlamentin jäsen viittaa pikemminkin Euroopan investointipankin (EIP) hallituksen jäsenten nimittämiseen kuin hallintoneuvoston jäsenten nimittämiseen. Komissio on tietoinen parlamentin jäsenen mainitsemasta kohusta, joka Irlannissa on noussut jäsenehdokkaasta. Ehdokkuus kuitenkin peruttiin ja komissio huomauttaa, että EIP on toimittanut hallintoneuvostolle kyseisestä asiasta käydyn kirjeenvaihdon kokonaisuudessaan. EIP on itsenäinen laitos, jonka omistavat suoraan laitoksen pääoman merkinneet jäsenvaltiot. Hallituksen jäsenten nimittämisestä määrätään EIP:n perussäännön 13 artiklassa. Perussäännöstä puolestaan määrätään EY:n perustamissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa, ja se on näin ollen erottamaton osa EY:n perustamissopimusta. Komissio osallistuu nimittämisprosessiin, koska se on edustettuna EIP:n hallintoneuvostossa. EIP:n perussäännön 13 artiklan 1 kohdan mukaan hallintoneuvosto tekee valtuustolle esityksen hallituksen jäsenen nimittämisestä. Valtuusto, joka on EIP:n ylin hallintoelin, koostuu pankin osakkeenomistajien eli jäsenvaltioiden ministereistä. EIP:n hallintoneuvostossa olevalla komission edustajalla ei ole käytettävissään erityisiä kriteerejä nimitysehdotuksen hyväksymisestä päätettäessä. Komissio haluaa kuitenkin huomauttaa hallintoneuvostolle säädetystä velvollisuudesta (11 artikla) huolehtia valtuustolle raportoivana hallintoelimenä, että EIP:tä johdetaan asianmukaisesti. Vaikka perussäännössä ei määrätä erityisistä vaatimuksista hallituksen jäsenten osalta, siitä ilmenevät selvästi hallituksen tehtävät ja velvollisuudet (13 artikla). Hallituksen jäsenten on yhdessä käytettävä tarvittavaa toimivaltaa tehtävien suorittamiseksi puheenjohtajan alaisena ja hallintoneuvoston valvonnassa. Perussäännössä ei ole erityisiä määräyksiä jäsenten nimittämisestä, ja käytännössä jäsenvaltiot tekevät ehdotuksia hallituksen jäseniksi. Näiden ehdotusten perusteella hallintoneuvosto päättää, tekeekö se nimitysehdotuksen valtuustolle.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2647/00 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle. Luettelo vaarallisista kemikaaleista.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0065 - 0065



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2647/00 esittäjä(t): Alexander de Roo (Verts/ALE) komissiolle (1. elokuuta 2000) Aihe: Luettelo vaarallisista kemikaaleista 1. Voiko komissio antaa yksityiskohtaisen selvityksen (lukumäärä, nimi, käyttötarkoitus) Euroopan markkinoilla laillisesti myytävistä vaarallisista kemikaaleista, jotka eivät hajoa biologisesti 50-prosenttisesti kuuden kuukauden kuluessa ja jotka voivat kasautua biologisen muuttujan arvoon 5000 (mitattuna biologista pitoisuutta kaloissa mittaavalla muuttujalla)? Ruotsin viranomaiset ehdottavat tätä biologisen kasautumisen mallia (kts. http://www.chemicals.sustainable-sweden.gov.se). 2. Voiko Euroopan komissio antaa yksityiskohtaisen selvityksen (lukumäärä, nimi, käyttötarkoitus) vaarallisten kemikaalien alaryhmästä, jotka eivät hajoa biologisesti 50-prosenttisesti kahdeksan kuukauden kuluessa ja jotka voivat kasautua biologisen muuttujan arvoon 2000 (mitattuna biologista pitoisuutta kaloissa mittaavalla muuttujalla)? 3. Jos kaikista vaarallisista kemikaaleista ei voida antaa täydellistä selvitystä, voiko Euroopan komissio antaa selvityksen vaarallisista kemikaaleista, joita myydään Euroopan markkinoilla enemmän kuin 1000 tonnia vuodessa? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (31. lokakuuta 2000) Komissiolla on tiedot 2 700 uudesta kemikaalista, jotka ovat tulleet markkinoille vuoden 1981 jälkeen. Pikainen tarkastelu antoi jäljempänä esitetyt tulokset (luottamussyistä ei voida antaa yksityiskohtaista luetteloa kemikaalien nimistä). Uusista vaarallisista kemikaaleista 6 prosenttia hajoaa biologisesti alle 50 prosenttiin kuuden kuukauden kuluessa, ja kemikaalien biologinen kertyvyystekijä on yli 5 000 (fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista laskettuna). Näitä kemikaaleja käytetään laajalti varsinkin väriaineina ja valokuvauksessa sekä stabilointi- ja väliaineina kemiallisissa reaktioissa. Niitä käytetään myös valokuvausalan ja kemianteollisuuden polymeeriteollisuudessa. Uusista vaarallisista kemikaaleista 10 prosenttia hajoaa biologisesti alle 50 prosenttiin kahden kuukauden kuluessa, ja kemikaalien biologinen kertyvyystekijä on yli 2 000 (fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista laskettuna). Niiden käyttötarkoitus on pääasiassa sama kuin edellä mainittujen kemikaalien. Vanhoista kemikaaleista, joiden osuus kemikaalimarkkinoista on yli 95 prosenttia, komissiolla on tiedot yli 1 000 tonnin tai sen ylittävistä eristä vuotta ja valmistajaa tai maahantuojaa kohden. Biologista hajoamista ja kertyvyyttä koskeva tarkka selvitys on parhaillaan käynnissä ja valmistuu vuoden 2001 alussa.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-3235/00 esittäjä(t): Brice Hortefeux (PPE-DE) komissiolle. Media Plus-ohjelma ja festivaaleille tarkoitettu tuki.



Virallinen lehti nro 136 E , 08/05/2001 s. 0212 - 0212



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3235/00 esittäjä(t): Brice Hortefeux (PPE-DE) komissiolle (12. lokakuuta 2000) Aihe: Media Plus-ohjelma ja festivaaleille tarkoitettu tuki Kulttuuriministerit eivät päässeet yksimielisyyteen Media Plus -ohjelmaa koskevista tukiasioista tiistaina 26. syyskuuta 2000 pidetyssä kokouksessa. Kyseisen ohjelman avulla on muun muassa tarkoitus edistää Euroopan audiovisuaalialan teosten esittämistä eurooppalaisilla tai kansainvälisillä festivaaleilla. Tämä edistämistoimi on osa yleistä kokonaisuutta, jolla puolestaan pyritään edistämään ja parantamaan eurooppalaisten teosten ja ohjelmien pääsyä eurooppalaisille ja kansainvälisille markkinoille. Euroopan osallistumista festivaaleihin voitaisiin vahvistaa (muun muassa lisäämällä eurooppalaisten elokuvien esittämistä ja eurooppalaisten teosten osuutta sekä luomalla eurooppalaisille audiovisuaalialan ammattilaisille paremmat osallistumismahdollisuudet) ja audiovisuaalialan verkostojen kautta toteutettavia toimia voitaisiin laajentaa eurooppalaisen elokuvan edistämiseksi mikä tarkoittaisi myös festivaalien määrän lisäämistä jos festivaaleille tarkoitettua tukea nostettaisiin miljoonalla eurolla, mikä vastaisi kolmen miljoonan euron kokonaismäärää vuodessa. 1. Onko komissio samaa mieltä tästä asiasta, joka taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna on erittäin tarkoituksenmukainen? 2. Onko odotettavissa, että edellä mainittu summa myönnetään festivaaleille huolimatta siitä, miten suureksi Media Plus -ohjelmaa koskeva kokonaistalousarvio muodostuu? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (9. marraskuuta 2000) Media Plus -päätösehdotuksen toimessa myynninedistäminen mainitaan festivaaleja koskevat toimet ja etenkin sellaisten yhteistyössä toteutettujen audiovisuaalialan festivaalien tukeminen, jotka esittelevät enimmäkseen eurooppalaisia teoksia. Lisäksi toimen puitteissa tuetaan audiovisuaalialan euroopanlaajuisia yhteistyöhankkeita, joissa edistetään audiovisuaalialan teosten myyntiä ja levitystä. Näitä toimia varten kaavailtu rahoitus Media Plus -ohjelman päätösehdotuksessa on 10 miljoonaa euroa, mikä merkitsee keskimäärin 1015 prosentin kasvua viime vuosiin nähden. Myynninedistämiseen on varattu 30 miljoonaa euroa, ja koko ohjelman talousarvio on 400 miljoonaa euroa. Komission ehdottama talousarvion jakautuminen perustuu arviointeihin ja ennusteisiin, jotka koskevat ohjelman erilaisten toimintalinjojen toteuttamiseen tarvittavaa rahoitusta sekä käytettävissä oleviin varoihin. Komissio ei voi neuvottelujen tässä vaiheessa ottaa kantaa ohjelman rahoituspuitteisiin.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2893/00 esittäjä(t): Francesco Speroni (TDI) komissiolle. Sukupuoleen perustuva syrjintä, joka liittyy velvoitteeseen käyttää tiettyjä vaatekappaleita.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0232 - 0232



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2893/00 esittäjä(t): Francesco Speroni (TDI) komissiolle (6. syyskuuta 2000) Aihe: Sukupuoleen perustuva syrjintä, joka liittyy velvoitteeseen käyttää tiettyjä vaatekappaleita Tietyissä tilanteissa miesten edellytetään pukeutuvan tiettyihin vaatekappaleisiin, kun taas naisilta tätä ei edellytetä, ja päinvastoin, ilman mitään toiminnallista syytä. Onko tämä EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan vastaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 2000) EY:n perustamissopimuksen 13 artiklassa määrätään, että neuvosto voi Euroopan parlamenttia kuultuaan toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä muun muassa sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumiseksi. Tällä sopimusmääräyksellä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta. Yhteisössä ei toistaiseksi ole annettu sukupuoleen perustuvaa syrjintää koskevaa lainsäädäntöä, jonka oikeusperustana olisi EY:n perustamissopimuksen 13 artikla. Todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa 15. joulukuuta 1997 annetussa neuvoston direktiivissä 97/80/EY(1) määritellään, mitä yhteisön lainsäädännössä tarkoitetaan välillisellä syrjinnällä. Direktiivin 2 artiklan 2 kohdan mukaan kyse on välillisestä syrjinnästä, jos jokin näennäisesti tasapuolinen käytäntö, säännös tai peruste vaikuttaa haitallisesti huomattavasti suurempaan osaan toista sukupuolta olevia henkilöitä, jollei kyseinen säännös, peruste tai käytäntö ole tarkoituksenmukainen ja tarpeellinen eikä sitä voida perustella asianosaisten sukupuoleen liittymättömillä puolueettomilla tekijöillä. Jotta arvoisan parlamentin jäsenen kuvaamaa erilaista kohtelua voitaisiin pitää sukupuoleen perustuvana syrjintänä, on ensinnäkin todistettava, että kyseinen käytäntö aiheuttaa haittaa. Lisäksi on osoitettava, että käytäntö ei ole tarkoituksenmukainen ja tarpeellinen ja ettei sitä voida perustella objektiivisilla tekijöillä, kuten vakiintuneilla käytöstavoilla. (1) EYVL L 14, 20.1.1998.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2362/00 esittäjä(t): María Rodríguez Ramos (PSE) komissiolle. Suuntaviivat Maghreb-maiden vapaakauppasopimuksen maataloutta koskevasta luvusta käytäville neuvotteluille.



Virallinen lehti nro 103 E , 03/04/2001 s. 0133 - 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2362/00 esittäjä(t): María Rodríguez Ramos (PSE) komissiolle (7. heinäkuuta 2000) Aihe: Suuntaviivat Maghreb-maiden vapaakauppasopimuksen maataloutta koskevasta luvusta käytäville neuvotteluille Komissio on esittänyt neuvoston Maghreb-ryhmälle ehdotuksen suuntaviivoiksi Marokon, Tunisian ja Israelin vapaakauppasopimuksesta käytäville neuvotteluille. Ehdotukseen sisältyvät kaikki teoriassa mahdolliset vapauttamistoimet kiintiöiden lisäämisestä tullien vähentämiseen mukaan lukien erilaiset tulohintojen hallintatavat. Toimiiko komissio tavallisesti niin, että se pyytää neuvostolta neuvotteluvaltuudet avoimena valtakirjana kaikkiin kolmansien maiden kanssa käytäviin neuvotteluihin vai toimiiko se niin ainoastaan silloin, kun pelissä ovat maataloustuotannon edut? Mitä etua komissiolle on neuvottelustrategiasta, joka saattaa herättää suuria odotuksia Välimeren maissa vaikeuttaen siten jatkoneuvotteluita ja joka on jo herättänyt huolta erityisesti EU:n eteläosien tomaatintuottajien keskuudessa? Ottaen huomioon Marokon järjestelmälliset kiintiöiden ylitykset tomaatinviennissään Euroopan unioniin, miten komissio aikoo soveltaa suuntaviivojaan ilman että aiheutetaan uusi kriisi EU:n eteläosien tuottajien keskuudessa? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (27. heinäkuuta 2000) Komissio esitti vastikään neuvostolle ehdotuksen neuvotteluohjeiksi. Ne koskevat Marokon, Tunisian ja Israelin kanssa tehtyjen assosiaatiosopimusten maatalouspöytäkirjoista käytäviä uusia neuvotteluja, jotka käydään näiden sopimusten määräysten mukaisesti. Maataloustuotteita koskevien vastavuoroisten myönnytysten tarkistuksilla pyritään vapauttamaan asteittain maataloustuotteiden kauppa yhteisön ja kyseisten maiden välillä niin, että luodaan Barcelonan julistuksen mukainen vapaakauppa-alue. Kaikki jäsenvaltiot ja 12 Välimeren yhteistyökumppania allekirjoittivat julistuksen vuonna 1995. EY:n perustamissopimuksen yhteistä kauppapolitiikkaa koskevan 133 artiklan (entinen 113 artikla) mukaisesti komissio antoi neuvostolle suosituksen neuvoston päätökseksi, jolla valtuutetaan komissio aloittamaan neuvottelut näiden maiden kanssa. Neuvotteluvaltuuksia koskevassa ehdotuksessa esitetään toimenpiteitä, joita voitaisiin toteuttaa seuraavissa neuvotteluissa kaupan vapauttamiseksi vastavuoroisesti ja asteittain. Lisäksi siinä korostetaan, kuinka tärkeää yhteisölle on helpottaa maataloustuotteiden vientiä kyseisiin maihin niin, että vastavuoroiset etuudet ovat paremmin tasapainossa. Kuten neuvotteluvaltuuksia koskevassa ehdotuksessa mainitaan, yhteisö haluaa päästä alueelleen tuotavia marokkolaisia tomaatteja koskevassa kysymyksessä selkeään sopimukseen, jotta asia ei tuottaisi ongelmia tulevina markkinointivuosina.