FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/564

(2004/C 78 E/0599)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3490/03

esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle

(24. marraskuuta 2003)

Aihe: Markkinoiden sääntely ja oliivinviljelijöiden tulot oliivialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisessa

Komission tiedonannossa Kestävän eurooppalaisen maatalousmallin toteuttaminen YMP:n uudistuksella — Tupakka-, oliiviöljy-, puuvilla- ja sokerialat (1) todetaan, että ”tulotukijärjestelmään kuuluminen vakauttaa viljelijöiden tuloja”. Komissio ehdottaa kuitenkin, että ”sekä vientiin että tiettyjen jalosteiden valmistamiseen myönnettävä tuki olisi (…) lakkautettava” mutta että muut markkinajärjestelyt ”säilytetään ennallaan”.

1. Mitä vaikutuksia edellisen uudistuksen mukaisten oliiviöljyalan interventiohintojen lakkauttamisesta on oliivintuottajien tulotasoon, kun otetaan huomioon tuotantohintojen kehitys? Katsooko komissio, että nykyiset yksityiseen varastointiin perustuvat sääntelymekanismit ovat riittäviä markkinoiden sääntelemiseksi markkinavuosien aikana ja niiden välisinä aikoina?

2. Miten tämä ehdotus vaikuttaa portugalilaisten oliivinviljelijöiden tulotasoon?

3. Mistä syystä luovutaan vientiin tarkoitettujen oliiviöljyalan tuotteiden tukemisesta, etenkin tietyille jalostetuille elintarvikkeille tarkoitetuista tuista, kun ajatellaan, että tällä tuella edistetään oliiviöljyn käyttöä? Eikö komissio katso, että lakkautetun kulutustuen uudelleen käyttöönotto olisi hyvä ratkaisu sekä oliiviöljyn käytön edistämiseksi että sen tuotannon rajoittamiseksi?

Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus

(22. joulukuuta 2003)

Interventiomekanismi lakkautettiin vuonna 1998 voimaan tulleen uudistuksen yhteydessä. Siitä lähtien voidaan havaita markkinahintojen asettuneen — tiettyjä lyhyitä ajanjaksoja lukuun ottamatta — aikaisemman interventiohinnan yläpuolelle. Oliivinviljelijöiden tulot eivät siis ole laskeneet, ja samanaikaisesti on vältytty tukemasta laadun kustannuksella tapahtuvaa tuotannon kasvua ja myynnin ohjautumista interventioelimille. Se olisi voinut yleisesti laskea tuottajille maksettavia hintoja, eli heidän tulojaan.

Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen tärkeimpiä periaatteita on pyrkimys tuotannon säätelyyn kysynnän mukaan, mikä on nykyisin suurelta osin toteutunut oliiviöljyalalla. Nykyisen järjestelmä muuttaminen ei siis näyttäisi olevan tarpeellista. Komissio ehdottaa, että vain yksityistä varastointia koskeva säännös pidetään voimassa turvaverkkona, ja sen poistamisesta päätetään mahdollisessa kriisitilanteessa.

Koska oliiviöljysektori on jo hyvin markkinasuuntautunut, komissio ei usko tuotannon laskevan merkittävästi Portugalissa uudistuksen tullessa voimaan. Komissio esittää myös, että oliiviöljyalalle maksettavan tuen määrä pidetään ennallaan kaikissa oliiviöljyä tuottavissa jäsenmaissa uuden tukijärjestelmän vakauttaessa tuottajien tukitason niin, että se ei ole riippuvainen sadon vuosittaisesta suuruudesta.

Komission mielestä oliiviöljysektorin tasapainossa pysymiseen tarvitaan kaikkien alan osapuolien sitoutumista säännöllisiin laadunparannustoimenpiteisiin, jotka vaikuttavat positiivisesti kysyntään.

Oliiviöljyn vienti on kasvanut 50 % vuodesta 1998, jolloin vientituki lopetettiin. Tämä on selvä osoitus siitä, että vientitukijärjestelmä ei ollut tehokas keino edistää oliiviöljyn vientiä EU-maista. Näyttää siis siltä, että on syytä luopua mekanismista, joka ei enää ole tarpeen.

Mitä tulee tiettyjen oliiviöljysäilykkeiden valmistukseen myönnettävään tukeen, komissio ei katso sen olevan enää tarpeellinen, koska oliiviöljyn myönteisen mielikuvan vuoksi kuluttajat ovat valmiita maksamaan korkeamman hinnan oliiviöljyä sisältävistä elintarvikkeista. Tässäkin tapauksessa juuri tuotteen laatuun pohjautuvan kysynnän tulee avata uusia markkinoita oliiviöljylle.

Samasta syystä kulutustuen uudelleen käyttöönotto ei ole perusteltua. Sillä ei olisi vaikutusta tuotannon rajoittamiseen, ja se aiheuttaisi hallinnollisia ongelmia, kuten aiemmin on nähty.

(1) KOM(2003) 554 lopullinen.