Virallinen lehti nro C 031 , 05/02/1999 s. 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2183/98 esittäjä(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) komissiolle (7. heinäkuuta 1998) Aihe: Suomen öljykasvituotannon toimintaedellytysten turvaamisesta Agenda 2000 -uudistuksen yhteydessä Suomessa viljellään 95-prosenttisesti kevätkylvöisiä öljykasveja, lyhyen kasvukauden kevätrypsiä. Vasta 1970-luvulla, kun markkinoille saatiin viljelyvarmoja, kevätkylvöisiä lajikkeita, alkoi öljykasvituotanto ripeästi lisääntyä. Suurimmillaan viljelyalat ovat olleet 1980-luvun lopulla ja ensimmäisenä EU-jäsenyysvuotenamme 1995, jolloin on ylitetty 85 000 hehtaarin kokonaisala. EU:hun liittyminen toi Suomenkin öljykasvituotannolle ns. Blair House -sopimuksen mukaisen kiintiöinnin. Korkeamman CAP-tuen piirissä voi Suomessa olla öljykasvituotantoa vain 63 000 hehtaaria. Blair House -sopimus merkitsi öljykasvien tuotantomahdollisuuksien pienentymistä Suomessa sekä heikensi selvästi ko. viljelyn taloudellista kilpailukykyä suhteessa peltoviljelyn muihin vaihtoehtoihin. EU:hun liittymisen yhteydessä Suomi sai luvan maksaa siirtymäkauden ajan lisähintaa rypsin kanssa viljelyalasta kilpaileville leipäviljoille ja mallasohralle. Eteläisimmän Suomen (A-tukialue) peltoviljelyssä rypsi menetti em. syystä kiinnostavuutensa ja viljelyalat ovat tällä päätuotantoalueella romahtaneet. LFA-tuen piirissä olevalla alueella on tuotanto lisääntynyt, mutta kokonaisala on EU-aikana laskenut selvästi alle kansallisen kiintiömme, vuonna 1997 se oli 60 200 hehtaaria. Rypsintuotannon vähentyminen on viemässä Suomessa toimivien kahden öljynpuristamoyhtiön raaka-aineen hankinnan yhä enemmän tuonnin varaan, mikä puolestaan heikentää jalostuksen kannattavuutta. Suomen tuotantoa rasittavat vielä korkeat tuotantokustannukset ja mm. puinnin jälkeinen sadon kuivatustarve. Agenda 2000 -uudistus toteutuessaan olisi varmasti lopettamassa öljykasvituotannon ainakin Suomesta. Jos Blair House -sopimuksen kiintiöistä irtaantuminen edellyttää öljykasvien korkeammasta CAP-tuesta luopumista, on hinta Suomelle liian kova. Mihin toimenpiteisiin komissio ryhtyy turvatakseen öljykasvituotannon toimintaedellytykset Suomessa Agenda 2000 -uudistuksen yhteydessä? Komission jäsenen Franz Fischlerinkomission puolesta antama vastaus (5. elokuuta 1998) Blair House -sopimuksella määrätään rajoituksia yhteisössä sijaitseville alueille, joille on kylvetty öljysiemeniä. Jos peltokasvien viljelyjärjestelmää ei muuteta, vakaata öljykasvintuotantoa ei voida taata. Kuten komissio totesi pitkän aikavälin näkymiä koskevassa tutkimuksessaan, nykyisen järjestelmän jatkaminen johtaisi luvattoman suuriin viljan interventiovarastoihin, ja tämä voitaisiin estää ainoastaan kesannoimalla yhä enemmän. Blair House -sopimuksessa edellytetään lisäksi, että kukin kymmenen ylittävä prosenttiyksikkö vähentää vastaavasti öljykasvien taattua enimmäisaluetta. Jos nykyistä peltokasvien viljelyjärjestelmää sovellettaisiin jatkossakin, öljykasvituotannossa ei päästäisi täyteen kapasiteettiin Blair House -sopimuksessa määrättyjen rajoitusten vuoksi. Ehdotusten arvioinnin lähtökohtana olisi näin ollen oltava potentiaalinen alue, joka on paljon suurempi kuin Blair House -sopimuksessa taattu enintään 4 933 800 hehtaarin suuruinen alue, ottaen huomioon tämänhetkiset kasviöljyjen korkeat maailmanmarkkinahinnat. Tästä on osoituksena myös se, että taattu enimmäispinta-ala on ylitetty siitä huolimatta, että korvauksia alennettiin, viljan hinnat ovat korkeat ja Blair House -sopimuksessa määrättyjen rajoitusten noudattamiseksi (Saksassa, Espanjassa ja Ranskassa) on toteutettu erilaisia kansallisia toimenpiteitä. Agenda 2000 -asiakirjaa(1) edeltävää ja sen jälkeistä tilannetta olisi verrattava tuottajille tosiasiallisesti maksettujen korvausten kannalta. Vuonna 1992 tehdyn uudistuksen jälkeen väliaikainen korvaus on aina ollut alhaisempi, ja sen määrä on vaihdellut Euroopassa 4 prosentista 14,5 prosenttiin. Olisi myös muistettava, että öljykasvit ovat osa viljelykiertoa, jolla taataan parempi viljan tuotto seuraavina vuosina, ja että öljykasvien avulla viljelijät voivat järjestää ja jakaa työnsä paremmin. Tämän vuoksi komissio on eri mieltä siitä, että Agenda 2000 -asiakirjassa esitetyt ehdotukset johtaisivat yleisesti öljykasvituotannon merkittävään alenemiseen. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että ongelmia saattaa esiintyä paikallisesti. Mahdollisesti syntyvät ongelmat olisi tutkittava tapauskohtaisesti ratkaisun löytämiseksi ongelman luonteen perusteella. (1) KOM(97) 2000 lopullinen.