Virallinen lehti nro C 289 , 11/10/1999 s. 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3867/98 esittäjä(t): Jan Lagendijk (V) komissiolle (9. joulukuuta 1998) Aihe: Nitraattidirektiivin täytäntöönpanosta kieltäytyminen Alankomaissa Onko Euroopan komissio tietoinen siitä, että Alankomaiden hallitus päätti joulukuun 1998 alussa olla soveltamatta nitraateista vuonna 1991 annettua direktiiviä (91/676/ETY)(1), joka hyväksyttiin Alankomaiden puheenjohtajakauden aikana? Alankomaiden parlamentin alahuoneen kirjelmän mukaan Alankomaiden hallitus ei aio soveltaa nitraattidirektiivin määräyksiä vuonna 2002. Alankomaiden hallitus ei aio soveltaa kyseistä direktiiviä myöskään vuonna 2008, sillä se haluaa lähtökohdaksi 2,5 lehmää hehtaaria kohden. Ruotsin hallitus on asettanut enimmäismääräksi 1,6 lehmää hehtaaria kohden ja Tanskan hallitus sallii korkeintaan 1,7 lehmää hehtaaria kohden vuonna 2003. Onko niin, että tällaisia raja-arvoja tarvitaan nitraattidirektiivin noudattamiseksi? Katsooko komissio, että Alankomaiden intensiivinen karjatalous saisi tällä tavalla kohtuuttoman suurta taloudellista etua ulkomaalaisiin kilpailijoihin nähden? Milloin komissio odottaa 169 artiklan mukaisen rikkomusmenettelyn päättyvän yhteisön tuomioistuimessa Luxemburgissa? Milloin komissio katsoo voivansa aloittaa 171 artiklan mukaisen rikkomusmenettelyn Alankomaiden hallitusta vastaan direktiivin, koska se ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön hyväksymäänsä nitraattidirektiiviä? Milloin komissio odottaa yhteisön tuomioistuimen antavan päätöksen 171 artiklan mukaisesta rikkomusmenettelystä Alankomaiden hallitusta vastaan nitraattidirektiivin soveltamatta jättämisestä? Onko 171 artiklan mukainen päätös odotettavissa ennen vuotta 2002? Onko komissio valmis noudattamaan Euroopan parlamentin ehdotusta nopeuttaa huomattavasti 169 ja 171 artiklan mukaisia rikkomusmenettelyjä kaikkia niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät sovella asianmukaisesti tai lainkaan nitraattidirektiiviä? (McKennan mietintö, joka hyväksyttiin 20. lokakuuta 1998 äänin 446 puolesta ja 44 vastaan kolmentoista äänestäessä tyhjää(2). Komission jäsenen Ritt Bjerregaardinkomission puolesta antama vastaus (8. helmikuuta 1999) Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (nitraattidirektiivin) tavoitteena on korkea ympäristönsuojelun taso, joka pyritään saavuttamaan vähentämällä maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamaa pilantuumista. Pilaantumista pyritään vähentämään määrittelemällä pilaantumisalttiit vyöhykkeet, joilla on sen jälkeen noudatettava erityisiä ohjelmia ja hyvän maatalouskäytännön ohjeita. Tämä on välttämätöntä, jotta voitaisiin varmistaa hyvälaatuisen juomaveden saanti ja estää maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamasta rehevöitymisestä johtuvat ympäristövahingot. Direktiiviä on noudatettava kaikissa jäsenvaltioissa, mutta on selvää, että se vaikuttaa eniten niiden jäsenvaltioiden maataloustuottajiin, joissa nitraattiongelma on suurin (esimerkiksi intensiivisen kotieläintuotannon vuoksi). Yksi näistä jäsenvaltioista on Alankomaat. Komission mielestä on ensiarvoisen tärkeää, että jäsenvaltiot noudattavat nitraattidirektiiviä. Sen vuoksi se on aloittanut rikkomisesta johtuvan menettelyn kahtatoista jäsenvaltiota vastaan, jotka eivät noudata direktiiviä. Yksi näistä jäsenvaltioista on Alankomaat. Komissio toimii kussakin asiassa niin ripeästi kuin mahdollista. Se on lähettänyt Alankomaille EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen kirjeen, ja jos Alankomaat ei anna siihen tyydyttävää vastausta, komissio antaa asiasta menettelyn seuraavassa vaiheessa lausunnon perusteluineen. Tällöin jäsenvaltiolle annetaan yleensä kaksi kuukautta aikaa alkaa noudattaa säännöksiä, ja jos se jättää sen tekemättä, komissio voi saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tuomioistuin tarvitsee vaihtelevasti aikaa tuomioiden antamiseen. Jos tuomioistuin vahvistaa tuomiossaan, että jäsenvaltio ei ole noudattanut direktiiviä, ja jos jäsenvaltio ei senkään jälkeen toteuta asianmukaisia toimenpiteitä, komissio voi aloittaa EY:n perustamissopimuksen 171 artiklaan perustuvan, rikkomisesta johtuvan menettelyn. Kyseinen menettely muistuttaa 169 artiklaan perustuvaa menettelyä, mutta niiden merkittävänä erona on se, että 171 artiklaan perustuvassa menettelyssä tuomioistuin voi lopullisessa tuomiossaan määrätä jäsenvaltion, joka ei ole noudattanut sen aikaisempaa tuomiota, suorittamaan sakon. Komissio on tyytyväinen McKennan mietintöön, joka osoittaa, että parlamentti tukee komissiota sen pyrkimyksessä käsitellä tehokkaasti rikkomiseen liittyviä asioita. Jäsenvaltiot, jotka eivät noudata nitraattidirektiiviä, voivat periaatteessa saada kilpailuedun sellaisiin jäsenvaltioihin nähden, jotka noudattavat sitä. Siinäkin tapauksessa yhteisön lainsäädäntöä rikotaan ainoastaan kyseisen direktiivin osalta, joka perustuu ympäristönäkökohtiin. Kilpailuedusta voidaan todeta, että komissio voi ottaa huomioon jäsenvaltion mahdollisesti saaman taloudellisen edun sekä kilpailun vääristymisen, johon direktiivin noudattamatta jättäminen saattaa johtaa, laskiessaan sakkoa, jonka se mahdollisesti pyytää tuomioistuinta määräämään jäsenvaltiolle. (1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1. (2) A4-0284/98.