ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2935/98 esittäjä(t): Christoph Konrad (PPE) komissiolle (8. lokakuuta 1998) Aihe: Tavaroiden maantiekuljetuksia koskevan lain 7a §:n yhdenmukaisuus EU:n kabotaasiasetuksen 3118/93 ja muun yhteisön oikeuden kanssa 1. Vastaako tavaroiden maantiekuljetuksista annetun lain 7a §, joka koskee tavaroiden vahingoittumisen varalta otettavaa vastuuvakuutusta, EU:n kabotaasiasetukseen 3118/93(1) sisältyviä periaatteita? 2. Jos vastaa, niin miksi? 3. Jos ei vastaa, kuinka komissio aikoo poistaa tämän ristiriidan? 4. Käsitelläänkö myös muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden lainsäädännössä vastaavaa tavaroiden vahingoittumisen varalta otettavaa vastuuvakuutusta? 5. Katsooko komissio, että tämä säännös on yhdenmukainen muun yhteisön oikeuden kanssa? 6. Merkitseekö säännös tavaroiden tai palvelujen vapaan liikkuvuuden estettä sisämarkkinoilla? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (23. marraskuuta 1998) 1. ja 3. Kyllä. Mikäli sekä tavaroiden lastaus että niiden purku tapahtuvat Saksan alueella, tavaraliikenteen harjoittajalla on Saksassa voimassa olevan maanteiden tavaraliikennettä koskevan lain 7 a §:n mukaan velvollisuus ottaa tällaisen kuljetuksen kattava vahinkovastuuvakuutus. 25. lokakuuta 1993 annettiin neuvoston asetus (ETY) 3118/93 edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden tavaraliikennettä jäsenvaltiossa (kabotaasiasetus)(2). Tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään nimenomaisesti, että kuljetussopimusta koskevien hintojen ja muiden ehtojen osalta kabotaasiliikenteen harjoittamiseen sovelletaan vastaanottavan jäsenvaltion voimassa olevia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. 4. ja 5. Kyllä. 6. Ei. (1) EYVL L 279, 12.11.1993, s. 1. (2) EYVL L 279, 12.11.1993.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3308/98 esittäjä(t): Manuel Escolá Hernando (ARE) komissiolle (10. marraskuuta 1998) Aihe: Alabasteriteollisuuden ongelmat Aragónissa (Espanja) Maailman alabasterituotannosta (48 000 tonnia) on nykyisin 95 % peräisin Aragónin autonomiasta, Bajo Martinin, Caspen ja Ribera Baja del Ebron alueilta. Kaikki alabasteri viedään alueen ulkopuolelle ennen jalostusvaihetta, koska kaivosoikeudet ovat tuotantoalueen ulkopuolella sijaitsevan muutaman yrityksen hallussa. Nämä yritykset ovat monopolisoineet markkinat toimittamalla materiaalin pääasiassa omien käsittelykeskuksiensa käyttöön ja soveltamalla täysin perusteettomia hintoja. Joidenkin kaivosalueella sijaitsevien yritysten on ollut pakko lopettaa toimintansa, koska niillä oli huomattavia vaikeuksia hankkia alabasteria. Syynä tähän oli kaivosoikeuksien omistajien harjoittama valvonta. Kaivosoikeuksien kerääntyminen muutamien käsiin estää jalostusalan yritysten kehitystä alueella, josta alabasteri on peräisin. Tämä taasen vaikeuttaa työpaikkojen luomista ja väestön pysyvyyttä. Onko komissio tietoinen tästä alabasteriteollisuudessa vallitsevasta monopolista? Aikooko komissio ryhtyä toimenpiteisiin estääkseen sen, että tämä raaka-aine ei tulevaisuudessakaan luo lisäarvoa sen kaivupaikoilla? Mikäli vastaus on kyllä, mitkä ovat nämä toimenpiteet? Voiko komissio taata vapaiden markkinoiden ja täten yhtäläisten hintojen olosuhteissa tämän raaka-aineen toimittamisen yrityksille, jotka voitaisiin perustaa kaivosalueille? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (3. joulukuuta 1998) Komissio ei pysty käytettävissään olevien tietojen perusteella varmistamaan, että maailman alabasterintuotannosta 95 prosenttia on peräisin Aragónin autonomiselta alueelta. Komissio ei ole tähän mennessä pannut merkille, että alabasterin markkinoilla vallitsisi monopolitilanne. Komissiolla ei ole toimivaltaa määritellä raaka-aineiden jalostuspaikkoja. Yritykset päättävät itse tuotantolaitostensa sijainnista. Jos komissio toteaa yrityksen käyttävän määräävää asemaa väärin yhteismarkkinoilla EY:n perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitetulla tavalla, se voi tehdä päätöksen, jossa yrityksen edellytetään lopettavan rikkomisen. Arvoisan Euroopan parlamentin jäsenen esittämien tietojen perusteella komissio ei pysty toteamaan, onko määräävän aseman väärinkäytöstä todisteita, joiden perusteella voitaisiin aloittaa perustamissopimuksen 86 artiklan mukainen menettely. Toistaiseksi komissiolle ei ole esitetty kanteluja mahdollisesta määräävän aseman väärinkäytöstä alabasterintuotannon alalla.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0064



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2972/98 esittäjä(t): Peter Skinner (PSE) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Krysotiiliasbesti Koska asbestiin liittyviin sairauksiin kuolee vuosittain kymmeniä tuhansia työntekijöitä, kautta EU:n ollaan aidosti huolissaan siitä, että Euroopan tasolla ei ole tehty riittävästi valkoisen asbestin käytön, tuotannon ja markkinoinnin lopettamiseksi. Voiko komissio vahvistaa, että myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea antoi 14.-15. syyskuuta pidetyssä täysistunnossaan muodollisen lausunnon, jossa krysotiiliasbestin todettiin olevan vaarallisempaa kuin sitä korvaavien aineiden? Katsooko komissio näiden tulosten valossa, että tarvitaan nopeaa toimintaa ja että seuraava looginen vaihe on krysotiiliasbestin Euroopan laajuinen kieltäminen, joka toteutetaan mahdollisesti teknisenä muutoksena olemassa olevan lainsäädäntöön, joka jo kattaa muiden asbestin muotojen käytön, tuotannon ja markkinoinnin, mikä olisi nopeampaa ja siten säästäisi ihmishenkiä pikaisemmin? Komission jäsenen Martin Bangemanninkomission puolesta antama vastaus (19. lokakuuta 1998) Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea (CSTEE) toteaa lausunnossaan krysotiiliasbestiin ja kolmeen tärkeimpään sitä muissa käyttötarkoituksissa korvaavaan aineeseen (selluloosakuidut, polyvinyylialkoholikuidut (PVA) ja p-aramidikuidut) liittyvistä riskeistä seuraavaa: "On epätodennäköistä, että selluloosa-, PVA- tai p-aramidikuiduista aiheutuva keuhkosyöpä-, keuhkopussin syöpä- ja keuhkofibroosiriski - taudit, joita on eniten tutkittu tässä yhteydessä - sekä muiden vaikutusten riski olisi yhtä suuri tai suurempi kuin krysotiiliasbestista aiheutuva riski. Karsinogeenisten ominaisuuksien ja keuhkofibroosiriskin osalta CSTEE pitää yksimielisesti riskiä todennäköisesti pienempänä." Lausunto täydentää CSTEE:n 9. helmikuuta 1998 tekemiä päätelmiä, joiden mukaan päinvastaisten tietojen puutteessa on syytä olettaa, ettei turvallista krysotiiliannosta ole olemassa. Tämä päätelmä vahvistettiin CSTEE:n 15. syyskuuta 1998 antamassa lausunnossa. On kuitenkin huomattava, ettei CSTEE:n lausunto kattanut muiden ei-kuitumaisten materiaalien, kuten paineputkissa myös käytettävän teräksen ja PVC:n potentiaalisia terveysriskejä. Komitea suosittelee korvaavien kuitujen toksikologisen ja epidemiologisen tutkimuksen lisäämistä samoin kuin sellaisen teknisen tutkimuksen lisäämistä, jossa pyritään kehittämään uusia, paksumpia (vähemmän hengitysteihin kulkeutuvia) kuituja. Komissio on laatinut nykytietämyksen perusteella luonnoksen krysotiiliasbestin kieltäväksi direktiiviksi, johon sisältyy tiettyjä poikkeuksia ja siirtymäaikajärjestelyjä. Komission direktiiviluonnosta käsitellään jäsenvaltioiden ja teollisuuden edustajien kanssa 29. lokakuuta 1998 pidettävässä kokouksessa. Keskustelun tuloksista riippuen ehdotuksesta äänestetään mahdollisesti jo vuoden lopulla.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0116



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3290/98 esittäjä(t): Ian White (PSE) komissiolle (9. marraskuuta 1998) Aihe: Eläinlääkäreiden pätevyyksien tunnustaminen Voisiko komissio ilmoittaa tarkan kantansa eläinlääkäreiden pätevyyksien tunnustamisesta Euroopan unionissa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama vastaus (11. joulukuuta 1998) Eläinlääkäreiden vapaa liikkuvuus yhteisössä perustuu kelpoisuuteen, jonka tietyt jäsenvaltioiden yhteiset kriteerit täyttävä täydellinen koulutus antaa. Yhteisön oikeuden sovellettavat säännökset ovat 18 päivänä joulukuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/1026/ETY(1) (direktiivi tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta eläinlääketieteen alalla sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi) sekä 18 päivänä joulukuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/1027/ETY(2) (direktiivi eläinlääkäreiden toimintaa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta). (1) EYVL L 362, 23.12.1978. (2) EYVL L 362, 23.12.1978.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0155



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3822/98 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Tuki intialaiselle nahkateollisuudelle Voiko komissio toimittaa luettelon rahoittamistaan hankkeista intialaisen nahkateollisuuden (nahka- ja jalkineteollisuus) hyväksi ja kertoa, milloin kukin niistä hankkeista hyväksyttiin ja mikä niiden tavoite on? Komission jäsenen Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (18. tammikuuta 1999) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0099



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3162/98 esittäjä(t): Mathieu Grosch (PPE) komissiolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Rajat ylittäviä työntekijöitä koskevat sairaus- ja hoitovakuutusjärjestelyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asioissa C-120/95 ja C-158/96 antamien tuomioiden perusteella tavaroiden ja palveluiden vapaan liikkuvuuden periaatteet koskevat myös lääketieteellisiä hoitoja ja palveluita. Voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin, jotka liittyvät tapaukseen, jossa rajat ylittävä työntekijä asuu Belgiassa, mutta työskentelee ja on vakuutettu Saksassa maan säännösten mukaisesti: 1. Tarkoittavatko nämä tuomiot siis sitä, että riippumatta jäsenvaltiosta, jossa lääketieteellisiä palveluita käytetään, korvaukset suoritetaan aina sen jäsenvaltion tariffien mukaisesti, jossa asianomainen on vakuutettu? 2. Jos vastaus on myönteinen, eikö se, että sosiaaliturvan tarjoaja soveltaa yksinomaan alkuperämaan korvaustariffeja, ole ristiriidassa edellä mainittujen tuomioiden kanssa? 3. Pitääkö paikkansa, että vaikka edellä mainittujen tuomioiden mukaan vapaa liikkuvuus koskee myös lääketieteen alaa, rajat ylittävät työntekijät eivät pääse nauttimaan tästä oikeudesta, koska heihin sovelletaan asetusta ETY N:o 1408/71? 4. Jos vastaus on myönteinen, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tämän tilanteen korjaamiseksi mahdollisimman pikaisesti? Komission jäsenen Pádraig Flynninkomission puolesta antama vastaus (16. joulukuuta 1998) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14. kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen N:o 1408/71(1) 19 ja 20 artiklan mukaan rajatyöntekijä voi valita, haluaako hän hakeutua hoitoon asuinmaassaan sen lainsäädännön mukaisesti vai siinä jäsenvaltiossa, jossa hän työskentelee, sen lainsäädännön mukaisesti ilman, että hän tarvitsee etukäteisvaltuutusta tai että hoito rajattaisiin vain kiireelliseen hoitoon. (1) Konsolidoitu neuvoston asetuksella (EY) 118/97, EYVL L 28, 30.1.1997.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0154



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3817/98 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE) komissiolle (22. joulukuuta 1998) Aihe: Teollisuuden ja energia-alan ohjelmat ja hankkeet Kataloniassa Komission politiikkana on varainkäytön avoimuus. Voiko komissio ilmoittaa, mitkä Kataloniassa toteutetuista hankkeista saivat tukea teollisuudelle ja energia-alalle tarkoitetuista tukimuodoista vuosina 1994-1999? Voiko komissio ilmoittaa myös, kuinka suuri summa kullekin näistä hankkeista lopulta myönnettiin? Komission jäsenen Monika Wulf-Mathiesinkomission puolesta antama vastaus (18. tammikuuta 1999) Komissio kerää parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0001



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0406/98 esittäjä(t): Phillip Whitehead (PSE) komissiolle (24. helmikuuta 1998) Aihe: Ennalta määrätyt kiintiöjärjestelmät Millä jäsenvaltioilla on ennalta määrätyt tutkitut kiintiöjärjestelmät, ja miksi komissio katsoi, että ennalta määrätty kiintiöjärjestelmä brittiläisillä leipämarkkinoilla uhkasi tärkeintä yhteisön jäsenmaiden välistä kauppaa? Komission jäsenen Mario Montinkomission puolesta antama täydentävä vastaus (4. joulukuuta 1998) Parlamentin jäsenen von Alemannin esittämän, Saksasta peräisin olevan valmiiksi pakatun leivän maahantuonnissa ilmeinneitä vaikeuksia käsittelevän kysymyksen H-228/93(1) johdosta komissio nosti vuonna 1993 esiin kysymyksen tuotevalikoimia koskevan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön (Weights and Measures (Miscellaneous Foods) Order 1988 SI 1988/2040) yhteensopivuudesta EY:n perustamissopimuksen 30-36 artiklan kanssa, jotka koskevat tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta. Koska eräiden valmiiksi pakattujen tuotteiden nimellismäärien ja nimellistilavuuksien sallittuja valikoimia koskeva direktiivi 80/232/ETY(2) ei koske leipää, 30-36 artiklaa sovelletaan kansallisiin toimenpiteisiin, jotka saattavat haitata kyseessä olevien tuotteiden kauppaa. Kiistanalaisessa lainsäädännössä määrätään valmiiksi pakatulle leivälle 400 gramman nimellismäärä ja sen kerrannaismäärät, mikä sulkee erityisesti pois muissa jäsenvaltioissa yleisesti käytetyn 500 gramman nimellismäärän. Komissio katsoo, että tämä lainsäädäntö on EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan vastainen sikäli, kun kuluttajansuoja ja ja kauppasuhteiden rehellisyys voidaan riittävästi varmistaa vähemmän haittaavalla toimenpiteellä, esim. valmiiksi pakatun tuotteen nettomäärän ilmoittamisella. Joulukuussa 1996 annetun virallisen ilmoituksen seurauksena Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat osoittaneet olevansa valmiita muuttamaan kyseistä lainsäädäntöä ja sisällyttämään siihen 500 gramman ja 1 kilogramman määrät. Lainsäädäntöä ollaan muuttamassa. (1) Liitteet EYVL 3-429, 10.3.1993. (2) EYVL L 51, 25.2.1980.
Virallinen lehti nro C 142 , 21/05/1999 s. 0098



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3159/98 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE) komissiolle (19. lokakuuta 1998) Aihe: Paikallisten ja alueellisten liikenneverkkojen kehittämistä koskeva työsuunnitelma vuosille 1998-2000 Komissio esitti äskettäin paikallisten ja alueellisten liikenneverkkojen kehittämistä koskevan työsuunnitelman vuosille 1998-2000. Sillä pyritään edistämään Euroopan unionin eri alueiden välistä tietojen vaihtoa liikenteen alalla. Komissio toivoo voivansa laatia tämän ohjelman puitteissa käsikirjan paikallisen matkustajaliikenteen vertailua varten. Voiko komissio ilmoittaa, millä perusteilla valittiin ne 15 kaupunkia, jotka lopulta osallistuvat kyseisen käsikirjan laatimiseen. Ehdotettiinko komissiolle kaupunkeja kaikista jäsenvaltioista? Komission jäsenen Neil Kinnockinkomission puolesta antama vastaus (30. marraskuuta 1998) Arvoisan parlamentin jäsenen mainitseman, vertailukohtia kartoittavan pilottihankkeen avulla pyritään laatimaan menetelmiä, joilla kaupungit voisivat verrata liikennejärjestelmänsä toimivuutta muitten kaupunkien järjestelmiin ja oppia hyviksi osoittautuneista toimintamalleista. Hanke kattaa kaikki henkilöliikennemuodot, ei vain julkista liikennettä. Komissio pyysi useita eurooppalaisia paikallisviranomaisten ja julkista liikennettä harjoittavien liikennöitsijöiden yhdistyksiä tiedottamaan hankkeesta kaupungeille, joita se saattaisi kiinnostaa. Kiinnostuneita kaupunkeja oli 45 (kahdeksasta jäsenvaltiosta sekä Tsekistä). Määrärahojen puitteissa niistä voitiin hyväksyä vain 15. Kuten komissio kiinnostuksenilmaisupyynnössään mainitsi, valinnassa käytettiin seuraavia kriteereitä: oliko parempaan paikallisliikenteeseen tähtäävään muutokseen sitouduttu johtotasolla, varattaisiinko hanketta varten sen tarvitsema työntekijämäärä, olivatko paikallisliikennettä koskevat perustiedot (esim. liikennemäärät eri liikennemuodoittain, liikennevälineitten käyttö yhteiskuntaryhmittäin sekä julkiset liikennemäärärahat) käytettävissä ja oltiinko osa tiedoista valmiita julkistamaan. Lisäksi komission tavoitteena oli, että hankkeeseen osallistuisi erikokoisia ja yhteisön eri osia edustavia kaupunkeja. Edustajat kahdesta espanjalaisesta kaupungista ilmaisivat kiinnostuksensa osallistua hankkeeseen. Kumpikaan hakemus ei kuitenkaan valitettavasti täyttänyt valintaperusteita. Toisessa kyse oli pelkästään yhdestä julkisen liikenteen osa-alueesta, ei koko liikennejärjestelmästä, ja toisessa toimitetut tiedot eivät taas riittäneet siihen, että hakemusta olisi voitu arvioida asetettujen valintakriteerien perusteella. Kuten kaikkia hakemuksia, myös näitä pidettiin kuitenkin tervetulleina. Hankkeen ensimmäisen vaiheen tulokset (toiminnanarviointiopas) saataneen käyttöön vuoden 1999 alkupuoliskolla. Komissio huolehtii siitä, että opas lähetään myös valitsematta jääneisiin kaupunkeihin ja että nämä pidetään hankkeen vastaisesta edistymisestä ajan tasalla.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2866/98 esittäjä(t): Clive Needle (PSE) neuvostolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Asevalvonnan menettelytapasäännöt Toukokuussa sovituista asevalvonnan menettelytapasäännöistä huolimatta saksalainen Heckler & Koch -yhtiö on allekirjoittanut sopimuksen 200 000 rynnäkkökiväärin valmistamisen antamisesta turkkilaisen MKEK-yhtiön tehtäväksi. Kun otetaan huomioon Turkin ihmisoikeusrikkomukset, niin onko tämä menettelytapasääntöjen vastaista, ja mihin toimiin neuvosto aikoo asiassa ryhtyä? Vastaus (20. ja 21. joulukuuta 1998) Käytännesäännöt aseiden viennistä hyväksyttiin 8. kesäkuuta 1998, ja niiden tarkoituksena on määrittää kaikkien jäsenvaltioiden tavanomaisten aseiden vientiä koskevat korkeat yhteiset vaatimukset, joita olisi pidettävä asiaa koskevina vähimmäisvaatimuksina, ja viennin rajoitukset sekä tehostaa asiaa koskevien tietojen vaihtamista suuremman avoimuuden saavuttamiseksi unionissa. Arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemat seikat eivät ole tulleet neuvoston tietoon. Arvoisa parlamentin jäsen tiennee, että yksittäiset aseiden vientiä koskevat päätökset ja siis käytännesääntöjen täytäntöönpano ovat edelleen jäsenvaltioiden ja niiden kansallisten luvan myöntävien viranomaisten vastuulla. Käytännesääntöjen määräysten mukaisesti neuvosto määrittelee parhaillaan suunniteltujen kertomusten antamismenettelyn yksityiskohtia.
Virallinen lehti nro C 135 , 14/05/1999 s. 0148



KIRJALLINEN KYSYMYS P-2975/98 esittäjä(t): Umberto Bossi (NI) komissiolle (28. syyskuuta 1998) Aihe: Italian ehdotus työpaikkojen luomiseksi Etelä-Italiaan verohelpotuksia myöntämällä Italian hallitus on hiljattain esittänyt ehdotuksen työpaikkojen luomiseksi Etelä-Italiaan myöntämällä verohelpotuksia alueella toimiville yrityksille. Edellä esitetyn lisäksi hallitus ei ollut etukäteen hankkinut yhteisön viranomaisilta tietoja toimien laillisuudesta. Sama tapahtui vuonna 1995, kun Italian hallitus otti käyttöön "oppisopimukset", josta oli seurauksena se, että Italiaa vastaan käynnistettiin rikkomismenettely (yhteisön kartellisääntöjen rikkomisen vuoksi) ja yrityksiä vaadittiin maksamaan takaisin kaikki vuodesta 1995 lähtien saamansa avustukset. Onko Italian hallituksen toimenpide etelän hyväksi muita sellaisia alueita syrjivä, jotka haluaisivat palkata uusia työntekijöitä, mutta eivät voi saada työllistämistukea? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä Italian suhteen, jotta jatkossa voidaan varmistaa, että se ei jatkossa "unohda" ilmoittaa kansallisista toimistaan? Pitäisikö komission mielestä italialaisia pk-yrityksiä suojella paremmin, jotta estetään se, että hallituksen virheistä aiheutuu vahinkoa tuotteliaille työntekijöille? Komission jäsenen Karel Van Miertinkomission puolesta antama vastaus (19. lokakuuta 1998) Komissiolle ei ole virallisesti ilmoitettu arvoisan parlamentin jäsenen tarkoittamasta ehdotuksesta. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti Italian hallituksen on ilmoitettava komissiolle tuen myöntämistä tai muuttamista koskevista suunnitelmista ennen niiden toteuttamista, jotta komissio voi esittää huomautuksensa niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. Komissio valvoo tämän velvoitteen noudattamista. Kun toimenpiteistä on saatu ilmoitus, komissio tarkastelee niitä yhteisön lainsäädännön kannalta ja erityisesti jos toimenpiteellä pyritään edistämään työllisyyttä, työllisyystuen suuntaviivojen mukaisesti(1). Jos toimenpiteitä toteutetaan ennen komission antamaa hyväksyntää, ne ovat laittomia ja niihin voi kohdistua myös korvausvaatimus. Komissio ei aio ilmaista kantaansa Italian hallituksen aikeista tukea tiettyjä alueita tai tiettyjä yritysluokkia, jos valtiontukia koskevaa yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan. (1) EYVL C 334, 12.12.1995.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0149



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2814/98 esittäjä(t): Michael Hindley (PSE) komissiolle (17. syyskuuta 1998) Aihe: Kazakstanin tasavaltaa koskeva toimintaohjelma (EU:n antama apu Kazakstanille) Kazakstanin viranomaiset ja Tacis-ohjelman hallintokomitea sopivat vuosia 1996-1999 koskevasta toimenpideohjelmasta, jossa viitataan erityisesti tukeen, jolla on tarkoitus helpottaa Kazakstanin liittymistä WTO:n jäseneksi. Voiko komissio kertoa, kuinka tämä apu järjestetään? Komission jäsenen Hans van den Broekinkomission puolesta antama vastaus (21. lokakuuta 1998) Vuosia 1996-1999 koskevaan Kazakstanin maaohjelmaan kuuluu kaksi toimintaohjelmaa, joista toinen koski vuosia 1996-1997 ja toinen, jota laaditaan parhaillaan, vuosia 1998-1999. Kazakstan osallistui ensimmäisen toimintaohjelman yhteydessä Euroopan asiantuntijapalvelut -ohjelmaan, jonka yhteydessä Kazakstanin hallitusta neuvottiin Maailman kauppajärjestöön (WTO) liittymistä koskevissa valmisteluissa. Kazakstanin hallitus on tietoinen siitä, että WTO:hon liittyminen edellyttää voimakasta tukea, jota maan edustaja pyysi Brysselissä kesäkuussa 1998 pidetyssä sekakomitean kokouksessa, johon osallistuivat Kazakstan ja komissio. Pyynnöstä keskusteltiin sekakomitean kokouksen jälkeen toteutetussa Tacis-ohjelmaan liittyvässä suunnitteluvaiheessa, minkä tuloksena kumppanuus- ja yhteistyösopimusten täytäntöönpanohanketta valmistellaan parhaillaan. Valtaosa tämän hankkeen toiminnasta koskee WTO:hon liittymistä.
Virallinen lehti nro C 118 , 29/04/1999 s. 0015



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2011/98 esittäjä(t): José Apolinário (PSE) komissiolle (30. kesäkuuta 1998) Aihe: Tulot ja BKT Agenda 2000:ssa Vahvistaako komissio tiedot, joiden mukaan Agenda 2000:ssa käsitteitä "BKT" ja "tulot" käytetään samassa merkityksessä. Pitääkö paikkansa, että jos tuote korvataan tulolla Agenda 2000:ssa, alueiden keskinäinen järjestys muuttuisi täysin? Mihin tuloksiin tutkimustyössä on päästy?