KIRJALLINEN KYSYMYS E-0422/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) neuvostolle. EU:n edut Välimerellä.



Virallinen lehti nro 340 E , 04/12/2001 s. 0025 - 0026



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0422/01 esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) neuvostolle (20. helmikuuta 2001) Aihe: EU:n edut Välimerellä Viimeksi kuluneiden yhdeksän vuoden aikana läntisen Välimeren alueen valtioiden välillä on ilmennyt yhteistyöhaluttomuutta, joka on johtunut mm. Algeriassa raivonneesta väkivallasta ja Libyaan kohdistetusta kansainvälisestä kauppasaarrosta. Siitä huolimatta alueen politiikassa on tapahtunut kaksi tärkeää asiaa: vuonna 1991 aloitettiin Lähi-idän rauhanneuvottelut ja 1995 Barcelonan prosessi. Libyan asenne on muuttunut myönteiseksi ja se osallistuu vuodesta 1999 läntisen Välimeren alueen valtioiden sisäministerien yhteistyöryhmään sekä on Barcelonan prosessin tarkkailijajäsen. Mauritania erosi 31. joulukuuta 2000 Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisöstä ECOWAS:ista. Lissabonissa 25. tammikuuta jatkoi työtään Euro-Välimeri-yhteistyötä koordinoiva ryhmä 5+5, jonka kokouksiin osallistuvat ulkoministerit viidestä Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liiton maasta, EU:n eteläisistä jäsenvaltioista - Espanjasta, Italiasta, Ranskasta ja Portugalista - sekä Maltasta. Nämä ovat selviä merkkejä asteittaisesta lähentymisestä, jota on edistettävä Välimeren alueella. Mikä on neuvoston poliittinen arvio näistä viimeaikaisista tapahtumista? Voiko neuvosto ilmoittaa, mitkä asiat se asettaa etusijalle, kun on kysymys EU:n eduista tällä alueella? Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä vahvistaakseen edellä kuvattua lähentymistä? Vastaus (10. heinäkuuta 2001) Viime kuukausien aikana EU on toiminut aktiivisesti sekä monenvälisellä ja alueellisella että kahdenvälisellä tasolla ja pyrkinyt näin edistämään Välimeren alueen vakautta ja kehitystä ja samalla myös EU:n etuja. Euroopan unionin Välimeren alueen politiikan periaatteita ja johdonmukaisuutta on täsmennetty ja vahvistettu monenvälisellä ja alueellisella tasolla. Unionin 15 jäsenvaltiolla on tätä asiaa koskeva neuvoston laatima yhteinen strategia, joka hyväksyttiin 20. kesäkuuta 2000 Feiran Eurooppa-neuvostossa, ja 27 Euro-Välimeri-kumppanuusmaan kesken asiaa käsiteltiin Euro-Välimeri-ministerineuvostossa Marseillessa 15. ja 16. marraskuuta 2000, jolloin vuorossa oleva puheenjohtajavaltio antoi asiaa koskevat viralliset päätelmät. Välimeren aluetta koskevan yhteisen strategian tarkoituksena onkin täsmentää ja edistää unionin tavoitteita ja etuja kyseisellä alueella. Sillä on kolme ensisijaista tavoitetta: - lujittaa vuoden 1995 Barcelonan julistuksessa ja sen johdosta annetussa säännöstössä määriteltyä kumppanuutta, - ilmaista EU:n halu jatkaa päättäväisesti kokonaisvaltaista ja johdonmukaista politiikkaa alueella, - että sitä pidetään EU:n osuutena rauhan vakiinnuttamisessa Lähi-idän alueella. Nämä tavoitteet ovat vahvasti esillä eri puheenjohtajavaltioiden ehdottamissa ensisijaisissa tavoitteissa yhteisen strategian vuoden 2000 jälkipuoliskolla ja vuoden 2001 alkupuoliskolla tapahtuvaa täytäntöönpanoa varten. Marseillessa pidetyssä neljännessä Euro-Välimeri-ministerikonferenssissa tuotiin esille se, että kaikkien osallistujien yhteisenä toiveena on antaa Euro-Välimeri-kumppanuudelle uutta pontta Lähi-idän tapahtumista huolimatta. Vaikka konferenssin osallistujat arvioivat kumppanuuden tuloksia varovaisesti, kaikki korostivat Barcelonan prosessin institutionaalisten puitteiden korvaamatonta merkitystä sekä sitä, että strategian kolmea toisiaan täydentävää kokonaisuutta (politiikan ja turvallisuuden, talouden ja kaupan sekä sosiaalialan, kulttuurin ja inhimillisten näkökohtien) koskevissa toimissa on edistyttävä tasapainoisesti. Samalla puheenjohtajavaltio ilmoitti, että neuvosto oli hyväksynyt 26. marraskuuta 2000 MEDA II -asetuksen. MEDA, jonka budjetti on 5 350 miljardia euroa, on kumppanuuden tärkein rahoitusväline, ja asetuksessa on sitä koskevat uudet säännöt, joiden tarkoituksena on yksinkertaistaa ja nopeuttaa välineen täytäntöönpanoa menettelyjen lyhentämiseksi sekä lisätä välineen tehokkuutta parantamalla ohjelmointikykyä. EU on ollut aktiivinen myös kahdenvälisellä tasolla. Kysymyksessänne esittämienne asioiden osalta voimme todeta, että Egyptin kanssa tehty assosiaatiosopimus parafoitiin Brysselissä 26. tammikuuta. Algerian, Libanonin ja Syyrian kanssa käydään neuvotteluja assosiaatiosopimuksista, ja sopimukset on tarkoitus tehdä kuluvan vuoden aikana. Vaikka Mauritania, jonka mainitsitte, kuuluu AKT-valtioihin, neuvoston puheenjohtajavaltio tiedottaa sille säännöllisesti Euro-Välimeri-kumppanuuden puitteissa toteutetuista toimista ja kumppanuuden edistymisestä. Libyan ja EU:n yhteyksien osalta neuvosto viittaa yhteisen strategian 6 kohtaan: Strategia kattaa kaikki EU:n suhteet kaikkiin Barcelonan prosessissa mukana oleviin kumppaneihin ja Libyaan. Libya ei kylläkään tähän mennessä ole selkeästi ilmoittanut aikovansa täysin noudattaa Barcelonan prosessin säännöstöä, mutta on kuitenkin osallistunut kahteen viimeksi pidettyyn ministerikonferenssiin (Stuttgart ja Marseille) puheenjohtajavaltion erityisesti kutsumana osanottajana. Neuvosto on lisäksi tietoinen Euroopan parlamentin rakentavasta asemasta asiassa, etenkin sen helmikuussa 2001 järjestämän parlamentaarisen foorumin yhteydessä. Libya kutsuttiin myös 5+5-prosessina tunnetun läntisen Välimeren yhteistyöprosessin puitteissa järjestettyyn ministerikonferenssiin, joka pidettiin 25. ja 26. tammikuuta Lissabonissa. Kyseinen yhteisön ulkopuolinen foorumi voi hyödyllisellä tavalla täydentää neuvoston kokonaisvaltaisia ja johdonmukaisia toimia Välimeren alueella.