KIRJALLINEN KYSYMYS P-2879/97 komissiolle esittäjä(t): Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) (1. syyskuuta 1997)

Aihe: Integroitu saastumisen ehkäiseminen ja tietojen saanti

1. Onko komissio tietoinen maaperän ja siinä kasvavien kasvien saastumisesta Zelzatessa, Belgiassa ja onko komissio tarkastellut asiaa ottaen huomioon asianomaisen eurooppalaisen lainsäädännön?

2. Koska kyseessä on rajat ylittävä ympäristön saastuminen, joka vaikuttaa kansanterveyteen, voiko komissio ilmoittaa, vastaako Belgian viranomaisten ja VFT:n jalostamon toiminta integroidusta saastumisen ehkäisemisestä ja valvonnasta annetun direktiivin 96/61/EY ((EYVL L 257, 10.10.1961, s. 26. )) määräyksiä?

3. Antoivatko asianomaiset osapuolet tietoja välittömästi ja asiamukaisesti edellä mainitun direktiivin 15 ja 16 artiklan sekä direktiivin 90/313/ETY ((EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56. )) mukaisesti, joka käsittelee esteetöntä päästyä ympäristöä koskeviin tietoihin?

4. Tietojeni mukaan tiedonvaihto tapahtuu tällä hetkellä kahdenvälisten sopimusten perusteella. Voiko komissio ilmoittaa, ovatko nämä sopimukset riittävä takuu tietojen antamista koskevalle velvoitteelle?

5. Mitä kansainvälisiä sopimuksia voidaan soveltaa rajat ylittävien vahingonkorvausvaatimusten yhteydessä?

6. Onko komissio sitä mieltä, että olemassa oleva lainsäädäntö - edellyttäen, että sitä sovelletaan oikein - tarjoaa riittävät vakuudet rajat ylittävien saastumistapausten yhteydessä ja jos on, voiko komissio perustella näkökantansa? Jos ei ole, onko eurooppalaisen lainsäädännön mahdollisimman korkean tason takaamiseksi edelleen yhdenmukaistettavia määräyksiä ja onko komissio valmis ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (8. lokakuuta 1997)

Komissio on jossain määrin tietoinen maaperän saastumisesta Zelzatessa. Mitä tulee ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 96/61/EY noudattamiseen, määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä on 30. lokakuuta 1999. Komissio toteuttaa jo useita toimia sen varmistamiseksi, että direktiivi pannaan asianmukaisesti täytäntöön.

Valtioiden rajat ylittävät vaikutukset on jo määritelty erityiseksi aiheeksi, jota on seurattava tarkkaan. Jäsenvaltioille ja kansalaisille on ilmoitetava tapahtumista, joilla oletetaan olevan merkittävä valtioiden rajat ylittävä vaikutus. Kun nämä säännökset yhdistetään vaatimukseen soveltaa parasta käytetävissä olevaa tekniikkaa kaikenlaisen pilaantumisen estämiseksi ja hallitsemiseksi, niiden perusteella pitäisi päästä pitkälle riittävän suojelun saavuttamisessa valtioiden rajat ylittävältä saastumiselta.

Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta annettua direktiiviä 90/313/ETY sovelletaan ainoastaan viranomaisiin ja sellaisiin laitoksiin, jotka ovat vastuussa ympäristöön liittyvistä kysymyksistä ja jotka toimivat viranomaisten valvonnassa. Direktiivissä on säännös ympäristön tilaa koskevien yleisten tietojen antamisesta, minkä perusteella ympäristöä koskevaa tietoja ei tarvitse antaa automaattisesti ja tietojen haltijan omasta aloitteesta. Direktiiviä sovelletaan ainoastaan siinä tapauksessa, että hakija pyytää saada tiettyjä ympäristöön liittyviä tietoja käyttöönsä. Komissio ei ole tietoinen mistään direktiivin 90/313/ETY nojalla tehdyistä hakemuksista tai tietojen vaihdosta, jotka perustuvat sellaisiin kahdenvälisiin sopimuksiin, joiden sopimuspuoli yhteisö ei ole.

Valtioiden rajat ylittäviin vahingonkorvausvaatimuksiin sovelletaan ympäristölle vaarallisesta toiminnasta aiheutuneen vahingon siviilioikeudellista korvausvastuuta koskevaa Euroopan neuvoston yleissopimusta ((Euroopan neuvoston sopimussarja 150. )), joka allekirjoitettiin Luganossa 21. kesäkuuta 1993. Useat jäsenvaltiot (Kreikka, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugal ja Suomi) ja kolmannet maat (Kypros, Islanti ja Liechtenstein) ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen, mutta se ei ole vielä voimassa.

Tässä yhteydessä on mainittava myös, että komissio valmistelee parhaillaan valkoista kirjaa korvausvastuusta ympäristöasioissa, jonka on määrä valmistua vuoden 1998 alussa. Valkoisessa kirjassa käsitellään valtioiden rajat ylittävää ympäristön pilaantumista, ja se sisältää ehdotuksia, jotka koskevat valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa sovellettavaa ympäristöalan korvausvastuujärjestelmää.