ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2793/99 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle. Muukalaisvihan vastainen hanke.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0130 - 0131



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2793/99 esittäjä(t): Herbert Bösch (PSE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Muukalaisvihan vastainen hanke Itävallan Vorarlbergissä, josta olen kotoisin, on laadittu muukalaisvihan vastainen hanke (Liebe, Krieg und Abenteuer! Den Wurzeln nachspüren). Nykyajan yhteiskunnassa asenteeseen muukalaisia kohtaan liittyy pelkoja. Yksi mahdollisuus poistaa tämänsuuntaisia käsityksiä on tutkia paikallisen väestön omaa taustaa. Paikkakuntien nykyisten asukkaiden alkuperä voidaan tuoda esille konkreettisesti tutkimalla perheiden taustoja. Hankkeen tavoite on osoittaa, kuinka monipuolisesti muukalaiset ovat aikojen saatossa vaikuttaneet kunnan tai kaupungin kehitykseen ja kuinka luonnollisesti aiempien siirtolaisten jälkeläisiä pidetään nykyään alkuperäisinä. Monien perheiden taustasta löytyy esi-isiä, jotka ovat olleet maahanmuuttajia tai sukulaisia, jotka ovat lähteneet vieraille maille. Oman sukutaustan tiedostaminen lisää ymmärrystä ja suvaitsevaisuutta nykyajan muukalaisia kohtaan. Voiko komissio tästä syystä vastata seuraavaan kysymykseen: Onko komissio edistänyt aiemmin tämänkaltaisia hankkeita? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2000) Komissio on aiemmin rahoittanut lukuisa toimia, joilla pyritään edistämään maahanmuuttajien integroitumista ja rasismin ja muukalaisvihan vastustamista. Eräät toimet koskivat kansallisten vähemmistöjen asemaa Euroopan unionissa ja heidän antamaansa panosta. Komissio ei ole kuitenkaan tukenut sellaista hanketta, jota arvoisa parlamentin jäsen on kuvaillut. Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin jälkeinen yhteisön toiminta rasismia vastaan on osa laajempaa kokonaisuutta, joka liittyy EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan (ent. 6A artikla) täytäntöönpanoon. Kyseisessä artiklassa mainitaan sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä. Komissio on valmistellut tätä alaa koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanoa julkaisemalla vuonna 1999 ehdotuspyyntöjä, ja niitä aiotaan julkaista myös vuonna 2000. Ehdotuspyyntöjen mukaisesti käytettävissä olevien varojen rajoissa tukea voidaan myöntää ehdotuksille, jotka toteutetaan kansainvälisinä kumppanuuksina ja jotka kattavat ainakin kaksi EY:n perustamissopimuksen 13 artiklassa mainituista syrjinnän muodoista. Lisäksi edellytetään, että ehdotukset edistävät merkittävästi yhteisön tämän alan politiikan kehittämistä ja täytäntöönpanoa.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2722/99 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle. Iberialaisen suden suojelu.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0112 - 0113



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2722/99 esittäjä(t): Laura González Álvarez (GUE/NGL) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Iberialaisen suden suojelu Espanjan Zamorassa toimivan luonnonsuojeluryhmä Ciconian jäsenet ovat käynnistäneet protestikampanjan vastaan huutokauppaa, jossa tarjotaan oikeuksia kolmen iberialaisen suden metsästykseen Culebran vuoristossa. Castilla ja Leonin hallitus on sallinut tämän jo vuodesta 1997. Sen lisäksi, että huutokauppa rikkoo kongressin hyväksymää lakia, jossa tämä eläin on sisällytetty uhanalaisten eläinten luetteloon, ei se ratkaise yhteiskunnallista jännitettä, jonka karjalle aiheutuneiden haittojen korvausten puute saa aikaan. Elinympäristöä koskevassa direktiivissä 92/43/ETY(1) sutta pidetään suojeltuna eläimenä Duero-joen eteläpuolella ja kontrolloituna joesta pohjoiseen. Asiantuntijoiden mukaan suden ongelma Espanjassa, jossa lasketaan olevan noin 2 000 yksilöä, liittyy eri yhteiskuntaryhmien, erityisesti maalaisväestön ja etenkin paimenien ja karjankasvattajien, toimintaan ja käsityksiin. Voisiko komissio ottaa yhteyttä Espanjan viranomaisiin, jotta Castilla ja Leonin viranomaisten sallima iberialaisten susien metsästysoikeuksien huutokauppaaminen lopetettaisiin? Voisiko komissio käynnistää yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa paimeniin ja karjankasvattajiin suunnatun tehokkaan tiedotusohjelman, joka koskee suden suojelun tärkeyttä, sekä susien aiheuttamien haittojen oikeudenmukaista ja nopeaa korvaamista koskevan ohjelman? (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2000) Espanjan susikanta Duero-joen pohjoispuolella sisältyy luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY liitteeseen V, jossa vahvistetaan lajit, joiden ottaminen luonnosta ja hyväksikäyttö voi vaatia hyödyntämisen sääntelyä. Espanjan viranomaiset ovat hyväksyneet poikkeuksellisia sääntelytoimenpiteitä näiden Dueron pohjoispuolisten kantojen osalta. Näitä toimenpiteitä, joihin kuuluu metsästysmahdollisuus erityisolosuhteissa, toteutetaan karjojen suojelemiseksi. Kyseessä olevassa tapauksessa näyttää siltä, että direktiivin 92/43/ETY 14 artiklaa on noudatettu. Komission hallussa olevien tietojen mukaan Dueron pohjoispuolinen Espanjan susikanta on lisääntymässä. Espanjalla on jäsenvaltioista suurin susikanta. Maassa toteutetaan toimintaohjelmia, joihin sisältyy vahinkojen korvauksia sekä kantojen radioseurantatutkimuksia ja tutkimuksia vaikutuksista infrastruktuuriin. Lisäksi Castilla y Leónin alueilla kuten Sierra de la Culebrassa toteutetaan erityisesti susien suojeluun tarkoitettuja maatalouden ympäristötoimenpiteitä.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2393/99 esittäjä(t): Jean-Claude Martinez (TDI) neuvostolle. Etelä-Ranskan tappavat tulvat.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0123 - 0123



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2393/99 esittäjä(t): Jean-Claude Martinez (TDI) neuvostolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Etelä-Ranskan tappavat tulvat Rankkasateet, jokien tulviminen, maanvyöryt ja rakennusten sortumat tekivät tuhojaan marraskuussa 1999 neljässä Etelä-Ranskan maakunnassa, Audessa, Hérault'ssa, Tarnissa ja Itä-Pyreneillä, tappaen lähes 30 henkeä ja katkaisten rauta- ja maantieyhteyksiä sekä kaikki julkiset sähkö-, vesi- ja puhelinverkot. Aikooko neuvosto käynnistää välittömästi talousarviomenettelyn voidakseen myöntää määrärahoista hätäapua luonnonmullistusten uhreille? Aikooko se antaa apua budjettivuoden 1999 varoista, jotta ensimmäiset suoritukset voitaisiin maksaa ennen vuoden loppua, kuten Turkissa, jossa on jo vuoden 1999 aikana jaettu 180 miljoonaa euroa eli yli miljardi frangia 17. elokuuta tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen? Vastaus (28. helmikuuta 2000) Arvoisa parlamentin jäsen tiedustelee, voisiko neuvosto aloittaa budjettimenettelyn, jonka tarkoituksena olisi asettaa käytettäväksi määrärahoja hätäavun antamiseksi Etelä-Ranskan luonnonkatastrofien uhreille. Talousarviossa oli varainhoitovuoden 1997 loppuun budjettikohta Hätäapu katastrofien uhriksi joutuneelle yhteisön väestölle. Budjettikohtaa ei kuitenkaan enää ehdotettu vuoden 1998 alustavassa talousarvioesityksessä Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan esittämän arvostelun takia; valiokunta korosti, että tällainen tuki olisi toteutettava kansallisella tasolla eikä yhteisön talousarviosta. Tästä syystä yleisessä talousarviossa humanitaariseen apuun myönnetyt määrärahat on tarkoitettu ainoastaan kolmansille maille. Näin ollen Ranskan osalta ei voida ajatella samanlaista apumenettelyä kuin Turkin kohdalla, joka on kolmas maa. Joka tapauksessa budjettivallan käyttäjän yleisessä talousarviossa myöntämien määrärahojen sitomista koskeva aloiteoikeus kuuluu komissiolle. Näin ollen on komission asia arvioida, voidaanko budjetin muista luvuista osoittaa määrärahoja kysymyksessä tarkoitettujen kaltaisista luonnonkatastrofeista kärsineille alueille ja ihmisille.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2645/99 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle. Intialaisen nahkateollisuuden tukeminen.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0187 - 0188



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2645/99 esittäjä(t): Concepció Ferrer (PPE-DE) komissiolle (12. tammikuuta 2000) Aihe: Intialaisen nahkateollisuuden tukeminen Esitin viime vaalikaudella komissiolle kysymyksen (E-3822/98)(1). Komission antama vastaus oli kuitenkin vastaus toiseen esittämääni kysymykseen (P-3790/98)(2), vaikka tällä vastauksella ei ollut mitään tekemistä esittämäni kysymyksen kanssa. Tämä vuoksi minun on pyydettävä komissiota uudestaan toimittamaan minulle luettelon hankkeista, joita Euroopan unioni on rahoittanut Intiassa intialaisen nahkateollisuuden (nahka- ja jalkineteollisuus) hyväksi, sekä näiden hankkeiden hyväksymispäivät ja niiden tavoitteet. (1) EYVL C 142, 21.5.1999, s. 155. (2) EYVL C 142, 21.5.1999, s. 150. Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 2000) Komissio ei rahoita tällä hetkellä eikä ole rahoittanut viime vuosien kuluessa ainuttakaan hanketta, jolla edistettäisiin nimenomaan Intian nahkateollisuutta. Tällaisia hankkeita ei ole myöskään suunnitteilla. Komissio pahoittelee tekemäänsä virhettä vastatessaan arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kirjalliseen kysymykseen E-3822/98 viittaamalla parlamentin jäsenen esittämään kirjalliseen kysymykseen P-3790/98 aiemmin antamaansa vastaukseen, jonka 4.6 kohdassa annettiin tietoja katalonialaisille nahka-alan yrityksille myönnetyistä tuista.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2742/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle. Luxemburgin harjoittama syrjintä vähimmäispalkka-asiassa.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0199 - 0199



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2742/99 esittäjä(t): Ilda Figueiredo (GUE/NGL) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Luxemburgin harjoittama syrjintä vähimmäispalkka-asiassa Edellisen komission jäsen Padraig Flynn ilmoitti 29. heinäkuuta 1999 luxemburgilaiselle ammattiliitolle OGBL, että hän aikoo EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla aloittaa rikkomusmenettelyn Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan, koska 29. huhtikuuta 1999 annettu laki sisältää määräyksiä, jotka ovat ristiriidassa tasavertaista kohtelua koskevan oikeuden kanssa ja saattavat rikkoa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan asetuksen (ETY) 1612/68(1) 7 artiklan 2 kohtaa sekä EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaa. Edellä mainitulla uudella lailla todellakin lievennettiin, mutta ei poistettu vaatimusta, joka koskee vähimmäisoleskeluaikaa Luxemburgissa, jotta syntyy oikeus taattuun vähimmäispalkkaan. Näin Luxemburgin kansalaiset asetetaan edullisempaan asemaan kuin Luxemburgissa asuvat toisten jäsenvaltioiden kansalaiset. Onko komissio aloittanut edellä mainitun menettelyn? Jos ei ole, mitä komissio aikoo tehdä, jotta Luxemburg saadaan kunnioittamaan oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja soveltamaan tällä alalla voimassa olevaa yhteisön säännöstöä? (1) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2. Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (17. helmikuuta 2000) Komissio päätti joulukuussa 1999 antaa perustellun lausunnon, joka koskee Luxemburgissa myönnettävää oikeutta vähimmäistuloon. Luxemburgin lainsäädännön säännösten mukaan etuuden myöntäminen edellyttää vähintään viiden vuoden oleskelua maassa. Nämä säännökset eivät kuitenkaan komission mielestä ole yhteensopivia perustamissopimuksen 39 ja 43 artiklaan (ent. 48 ja 52 artikla) sekä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68(1) 7 artiklaan sisältyvän yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa. Arvoisa parlamentin jäsen viittasi kysymyksessään edellä mainittuihin yhteisön lainsäädännön kohtiin. (1) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 212.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2866/99 esittäjä(t): Guido Podestà (PPE-DE) komissiolle. Vanhukset Iso-Britanniassa.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0214 - 0214



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2866/99 esittäjä(t): Guido Podestà (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Vanhukset Iso-Britanniassa Samalla, kun ne kunnioittavat läheisyysperiaatetta kansanterveysalan toimissa, yhteisön toimielimillä on velvoite varmistaa, että jäsenvaltioiden kansalaisille takaamat palvelut ovat laadullisesti korkeatasoisia. Kysymyksen esittäjä haluaa tätä silmälläpitäen kiinnittää komission huomion erään tunnetun lontoolaislääkärin esittämiin syytöksiin, joista kaikkien jäsenvaltioiden suurimmat päivälehdet ovat kertoneet. Hänen mukaansa tietyissä englantilaisissa sairaaloissa tehdään tahdonvastaisesti todellisia armokuolemia. Koska esitetyt syytökset ovat hyvin painavia, on mitä todennäköisimmin pääteltävä, että tilanne on erittäin vakava. Vanhuksia jätetään kuolemaan ja heiltä evätään kaikki vähäisinkin apu ja jopa ruoka, jotta sairaalavuoteita vapautuisi. - Katsooko komissio tämän valossa, että esitetyt syytökset kertovat raa'asta ihmisoikeuksien rikkomisesta ja että asia kuuluu komission toimivaltaan? - Mihin toimiin ryhtymistä se siis pitää asianmukaisena tässä yhteydessä? - Eikö se pidäkin välttämättömänä aloittaa yksityiskohtaisia tutkimuksia kaikissa jäsenvaltioissa, jotta voidaan lopulta saada selvyys niistä todellisista olosuhteista, joissa vanhukset, jotka eivät enää ole itsenäisiä, elävät EU:n jäsenvaltioissa? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (22. helmikuuta 2000) Jäsenvaltiot voivat järjestää terveydenhuoltojärjestelmänsä valitsemallaan tavalla ja päättää edellytyksistä saada näissä järjestelmissä myönnettäviä etuuksia. Vaikka komissio ei olekaan tarkastellut mainittuja lehdistössä julkaistuja tietoja, asiaan ei näytä liittyvän yhteisön lainsäädännön mukaista velvoitetta. Tästä syystä asiassa olisi parempi ottaa suoraan yhteyttä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisiin mahdollisten lisäkysymysten selvittämiseksi.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2392/99 esittäjä(t): Jean-Claude Martinez (TDI) komissiolle. Etelä-Ranskan tappavat tulvat.



Virallinen lehti nro 225 E , 08/08/2000 s. 0122 - 0123



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2392/99 esittäjä(t): Jean-Claude Martinez (TDI) komissiolle (16. joulukuuta 1999) Aihe: Etelä-Ranskan tappavat tulvat Rankkasateet, jokien tulviminen, maanvyöryt ja rakennusten sortumat tekivät tuhojaan marraskuussa 1999 neljässä Etelä-Ranskan maakunnassa, Audessa, Hérault'ssa, Tarnissa ja Itä-Pyreneillä, tappaen lähes 30 henkeä ja katkaisten rauta- ja maantieyhteyksiä sekä kaikki julkiset sähkö-, vesi- ja puhelinverkot. Aikooko komissio käynnistää välittömästi talousarviomenettelyn voidakseen myöntää määrärahoista hätäapua luonnonmullistusten uhreille? Aikooko se antaa apua budjettivuoden 1999 varoista, jotta ensimmäiset suoritukset voitaisiin maksaa ennen vuoden loppua, kuten Turkissa, jossa on jo vuoden 1999 aikana jaettu 180 miljoonaa euroa eli yli miljardi frangia 17. elokuuta tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (11. tammikuuta 2000) Komissio ilmoitti välittömästi olevansa syvästi huolestunut Etelä-Ranskassa vuoden 1999 marraskuussa tapahtuneiden tulvien johdosta. Komissio muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että yhteisön talousarviossa ei ole vuosiin ollut erityistä budjettikohtaa hätäapumäärärahoille, joita käytettäisiin jäsenvaltiossa tapahtuneiden luonnonmullistusten yhteydessä. Komissio on kuitenkin ilmoittanut Ranskan viranomaisille, että se voi alue- ja koheesiopolitiikan seuraavalla ohjelmakaudella 20002006 osallistua infrastruktuurien ja tukikelpoisten koneiden ja laitteiden rahoitukseen tulva-alueilla, jos kyseiset alueet voidaan katsoa tukikelpoisiksi rakennerahastojen yhteydessä (uusi tavoite 2 tai tavoitteita 2 tai 5 b koskeva siirtymäkauden järjestelmä). Lisäksi kyseeseen voivat tulla maatalouden rakenteisiin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) myönnettävät tuet.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2507/99 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle. Kalastus.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0057 - 0057



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2507/99 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle (22. joulukuuta 1999) Aihe: Kalastus Ranskalaiset alukset estivät 7. marraskuuta 1999 yli 50 espanjalaisen kalastusaluksen lähdön Lorientin satamasta ja samalla estivät heitä kalastamasta anjovista alueella, jossa heillä on siihen täysi oikeus päinvastoin kuin ranskalaisilla kollegoillaan. Valitettavasti kyse ei ole yksittäistapauksesta vaan ranskalaisten kalastajien asenteesta, joka on tullut kaikille jo tutuksi. Voiko komissio selvittää mihin toimiin ryhdytään kalastajiemme turvallisuuden takaamiseksi? Mitä rangaistuksia komissio aikoo soveltaa tällaiseen toimintaan? Millaisia korvauksia aiotaan maksaa vahinkoa kärsineille kalastajille? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 2000) Komissio on tietoinen siitä, että ranskalaiset kalastajat sulkivat Lorientin sataman, ja se panee myös merkille kiistan nopean ratkeamisen kaikkien asianomaisten osapuolten yhteisen kokouksen seurauksena. Kaikkien yhteisön vesillä kalavaroja hyödyntävien laivastojen toiminta perustuu yhteisön lainsäädäntöön, ja mikäli samalla alueella kalastettaessa syntyy laivastojen kalastustoiminnasta johtuvia kiistoja, ne on ratkaistava kyseisten laivastojen kesken sopimalla. Kalastajien turvallisuus Lorientissa on kyseisen sataman viranomaisten vastuulla. Ne vastaavat myös rikkomusten toteamisesta ja niihin liittyvistä jatkotoimenpiteistä. Edellä mainittuun sataman sulkemiseen liittyvät vahingonkorvausvaatimukset on esitettävä Ranskan lainsäädännön mukaisesti.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2551/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle. Rahoitusasioiden oikeusasiamies.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0073 - 0073



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2551/99 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle (4. tammikuuta 2000) Aihe: Rahoitusasioiden oikeusasiamies Voiko komissio ilmoittaa, ovatko kuluttajien korvausmenettelyt sen mielestä riittävät sellaisten Internet-pankkien kohdalla, jotka toimivat yhdessä jäsenvaltiossa ja ottavat talletuksia tai myöntävät lainoja toisessa jäsenvaltiossa? Jos eivät, voiko komissio harkita ehdotuksia kuluttajien, luotonottajien tai pankkitallettajien korvaustenhakukeinoista, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan oikeusasiamiesjärjestelmää tai muita sitovuudeltaan lievempien sääntöjen järjestelmää, joissa ei nosteta siviilikannetta kyseessä olevan pankin vastaanottavassa valtiossa? Frits Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (24. helmikuuta 2000) Lähes kaikissa jäsenvaltioissa kuluttajat voivat turvautua tuomioistuinten ulkopuoliseen riidan ratkaisuun pankin ja sen asiakkaan välisessä riidassa. Nämä järjestelmät kattavat yleensä myös Internetin kautta tarjottavat pankkipalvelut. Rajatylittävien suoritusten osalta nykyinen tilanne on epätyydyttävä, koska valituselinten välinen rajatylittävä yhteistyö on vähäistä. Kuten rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttamista koskevassa toimintasuunnitelmassa(1) todetaan, komissio edistää valituselinten välistä yhteistyötä tavoitteena ratkaista rajatylittävät riidat luomalla unionin laajuisen valitusmenettelyjärjestelmän. Järjestelmän toiminta perustuu tuomioistuinten ulkopuolisiin kuluttajariitoja ratkaiseviin elimiin sovellettavista periaatteista 30 päivänä maaliskuuta 1998 annettuun komission suositukseen 98/257(2). Ensimmäinen kokous rajatylittävien riitojen ratkaisusta pidettiin pankki- ja vakuutusalojen kansallisten valituselinten edustajien kanssa lokakuussa 1999 ja toinen kokous helmikuussa 2000. Kansalliset valituselimet tukevat laajasti tehokasta rajatylittävää yhteistyötä. Asian edistymisestä kerrotaan toimintasuunnitelman edistymistä koskevassa säännöllisessä kertomuksessa. (1) KOM(1999) 232 lopullinen. (2) KOM(98) 198 lopullinen.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2753/99 esittäjä(t): Ole Krarup (EDD) komissiolle. Suuret eurosetelit rikollisten käytössä.



Virallinen lehti nro 280 E , 03/10/2000 s. 0123 - 0123



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2753/99 esittäjä(t): Ole Krarup (EDD) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Suuret eurosetelit rikollisten käytössä USA:ssa tehdyt tutkimukset ovat osoittaneet, että painettujen 100 dollarin setelien määrästä vain osa on Yhdysvaltain sisäisen virallisen talouselämän käytössä, ja siksi on pääteltävä, että nämä setelit ovat muulla tavalla käytössä muissa talouksissa, mukaan luettuna harmaa talous, sekä maksuvälineinä huumekuljetusten yhteydessä. Voiko komissio ilmoittaa, miten se on suurien euroseteleiden (joiden arvo voi olla yli viisinkertainen suurimpaan dollariseteliin verrattuna) tapauksessa ottanut huomioon sen kansainvälisen roolin, joka eurolle voi muodostua rikollisissa piireissä erityisesti eurojen käytössä huumekaupan maksuvälineenä? Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus (25. helmikuuta 2000) Eräillä euroalueen jäsenvaltioilla Belgialla, Saksalla, Italialla, Luxemburgilla, Alankomailla ja Itävallalla on nykyisin suuria seteleitä, joiden arvo vaihtelee 200 eurosta 600 euroon. Esimerkiksi Saksalla on 1 000 Saksan markan seteli. Näin ollen ainakin osa eurooppalaisista on tottunut käyttämään suuria seteleitä maksusuorituksiin ja arvonsäilyttäjänä. Tältä osin suuret eurosetelit korvaavat eräät suuret kansalliset setelit. Käyttöönoton jälkeen euroseteleitä kulkeutuu hyvin todennäköisesti huomattavia määriä euroalueen ulkopuolelle, sillä euro on yksi maailman tärkeimpiä valuuttoja. On tietenkin vaikeaa arvioida, missä määrin euroa käytetään laittomiin tarkoituksiin. Vielä vaikeampaa on ennustaa, vaikuttavatko 200 ja 500 euron setelit tällaiseen käyttöön. Kuten parlamentin jäsen toteaa, dollareilla näyttää olevan tärkeä asema harmaassa taloudessa ja huumekaupassa huolimatta siitä, että dollariseteleiden nimellisarvot eivät ole kovin suuria. Komissio pyrkii toimivaltansa puitteissa löytämään mahdollisia todisteita euroseteleiden suhteettoman suuresta käytöstä laittomissa maksusuorituksissa vuoden 2001 jälkeen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2788/99

esittäjä(t): Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) komissiolle

(7. tammikuuta 2000)

Aihe: EU:n syrjäisimpien alueiden syrjintä viidenteen puiteohjelmaan sisältyvän tutkimustoiminnon ilmaston vaihtelut ja äkkinäiset ilmastonmuutokset arvioinnin yhteydessä

Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennen puiteohjelman Energia, ympäristö ja kestävä kehitys -ohjelmaan kuuluu tutkimustoiminto 2.1.4: Ilmaston vaihtelut ja äkkinäiset ilmastonmuutokset. Voiko komissio vakuuttaa pyrkivänsä varmistamaan, että EU:n syrjäisimpiä alueita jotka ovat ihmisen toiminnan välittömän vaikutuksen ulkopuolella ja jotka ovat siksi elintärkeitä ilmaston luonnollisen vaihtelun ymmärtämisessä (ja joissa tutkimustoiminta saattaa maksaa paljon) ei syrjitä kustannussyistä tämän toiminnon arvioinnin yhteydessä?

Philippe Busquinin komission puolesta antama vastaus

(11. helmikuuta 2000)

Kaikkein tärkein tutkimusehdotusten arviointikriteeri on ehdotusten tieteellinen laatu ja merkitys työohjelman kannalta. Tätä periaatetta sovelletaan kaikkiin energian, ympäristön ja kestävän kehityksen erityisohjelman(1) maailmanlaajuisen muutoksen, ilmaston ja biologisen monimuotoisuuden avaintoiminnon (johon kuuluu myös tutkimustehtävä Ilmaston vaihtelut ja äkkinäiset ilmastonmuutokset) osa-alueisiin. Komission laatimassa viidennen puiteohjelman ehdotusten arviointimenettelyjä koskevassa oppaassa sanotaan selvästi, että hankkeiden valinta perustuu niiden laatuun, ja valinnassa varmistetaan samalla tasapuolinen kohtelu ja puolueettomuus.

On selvää, että hyvin perusteltua ja korkealaatuista tutkimusta ilmaston vaihtelujen alalla tuetaan edelleen arvioijien suositusten ja käytettävissä olevien varojen mukaisesti. Useat edelleen käynnissä olevat tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen neljännen puiteohjelman hankkeet koskevat tutkimusta, jota tehdään kaukaisilla ja syrjäisillä alueilla sekä yhteisössä että sen ulkopuolella (kuten esimerkiksi arktisilla ja antarktisilla alueilla).

(1) EYVL L 64, 12.3.1999.