KIRJALLINEN KYSYMYS E-2360/02

esittäjä(t): Charles Tannock (PPE-DE) komissiolle

(2. elokuuta 2002)

Aihe: Lentoturvallisuus Überlingenin suuronnettomuuden kannalta tarkasteltuna

Heinäkuun alussa Überlingenin yläpuolella tapahtuneessa venäläisen matkustajalentokoneen ja rahtilentokoneen yhteentörmäyksessä kuoli seitsemänkymmentäyksi ihmistä, joista

suurin osa oli lapsia. Onnettomuuden jälkeen järjestelmistä löydettiin useita puutteita, kuten se, että yhteentörmäysvaarasta varoittava järjestelmä sekä puhelinjärjestelmä Sveitsin ilmaliikenteen valvontaviranomaisten pääkonttorissa Zürichissä oli kytketty pois päältä, ja se, että yksi päivystävä lennonjohtaja oli luvatta poissa törmäyksen sattuessa. Lisäksi todettiin, että Sveitsin viranomaisten käyttämä tutka ei ollut Eurocontrolin asettamien standardien mukainen.

Onnettomuustutkijoiden havainnoista riippumatta on kysyttävä, mitä Euroopan unioni voi komission mielestä oppia tästä suuronnettomuudesta ja mitä vaikutuksia komissio uskoo yhtenäistä ilmatilaa koskevilla ehdotuksilla olevan erityisesti maatutkien ja lentokoneissa olevien yhteentörmäysvaarasta varoittavien järjestelmien laadun kannalta?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(15. lokakuuta 2002)

Käytettävissä olevien tietojen perusteella näyttäisi siltä, että onnettomuus tapahtui sellaisessa ilmatilan osassa, joka sijaitsee Saksan alueen yläpuolella mutta jota valvoo Sveitsin lennonjohto kyseisten maiden välillä tehdyn sopimuksen mukaisesti. Tiedetään myös, ettei lentoliikenne ei ollut ylikuormitettua onnettomuushetkellä. Onnettomuuspaikka sijaitsee Saksan ja Sveitsin ilmatilat erottavalla linjalla eli venäläinen lentokone oli juuri siirtymässä Sveitsin lennonjohdon hallinnoimalta alueelta Saksan lennonjohdon hallinnoimalle alueelle. Komission tekemissä yhteistä ilmatilaa koskevissa ehdotuksissa(1) säädetään toimenpiteistä, joilla yhdenmukaistetaan Euroopan tasolla yläilmatilan määritteleminen ja otetaan käyttöön johdonmukaisesti ja yhdenmukaisesti funktionaaliset ilmatilan lohkot. Tämän pitäisi ajan myötä vähentää tilanteita, joissa lentokone siirtyy yhden lennonjohdon hallinnoimalta alueelta toisen lennonjohdon hallinnoimalle alueelle, ja johdonmukaistaa siirtymistä yhden maan ilmatilan osasta toisen maan ilmatilan osaan. Juuri tällaisissa tilanteissa yhteydenpito voi keskeytyä, mikä puolestaan aiheuttaa vaaratilanteita.

Myös komission ehdotuksella eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta (joka kuuluu yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevaan ehdotuspakettiin) voi olla myönteisiä vaikutuksia maan pinnalla oleviin laitteisiin (tutkat). Laitteiden ja menettelyjen yhteentoimivuuden lisäämisen pitäisi vaikuttaa myös alaan kautta Euroopan erityisesti siksi, että Sveitsi osallistuu yhteistä ilmatilaa koskevaan työhön ja yhteisön ja Sveitsin välillä tehdyssä sopimuksessa edellytetään, että Sveitsi siirtää osan yhteisön lentoliikennettä koskevasta säännöstöstä osaksi kansallista lainsäädäntöään.

Tutkimuspolitiikan alalla komissio on jo useiden vuosien ajan edistänyt tutkimusta, joka koskee sellaisia välineitä, joiden avulla voidaan parantaa lentäjän havaintoja lentoympäristöstä ja parantaa lentäjille ja lennonjohtajille annettavien tietojen laatua. Tällaisten uusien välineiden ja niihin liittyvien menettelyjen käyttöönoton pitäisi parantaa turvallisuutta ja vapauttaa ilmatilan kapasiteettia.

(1) KOM(2001) 123 lopullinen ja KOM(2001) 564 lopullinen.