KIRJALLINEN KYSYMYS E-1127/02 esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle. Kalastus ja merten luonnonvarat.



Virallinen lehti nro 277 E , 14/11/2002 s. 0149 - 0150



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1127/02 esittäjä(t): Luciana Sbarbati (ELDR) komissiolle (18. huhtikuuta 2002) Aihe: Kalastus ja merten luonnonvarat Kalastuksella on Euroopassa ja etenkin Italiassa merkittäviä sosioekonomisia vaikutuksia. Alalla työskentelee pienyrittäjiä, osuuskuntia ja suuryrityksiä ja ala työllistää yhteensä tuhansia työntekijöitä. Kalaa ja muita tuotteita tuotetaan tonneittain ja kymmenien miljoonien eurojen arvosta. - Kalatalousalaa koskevien direktiivien perusperiaatteena on ohjata rahoitusta toimiin, joilla pyritään sopeuttamaan laivastojen kapasiteetti kalavarojen mukaisesti. - Yhteisön politiikkaa laadittaessa etusijalla ovat toimien ympäristövaikutukset. - Alaa koskevien yhteisön direktiivien laatimisessa ja täytäntöönpanossa arvioidaan niiden vaikutukset työntekijöille ja luonnonvaroille ottaen aina huomioon merten todellisen ja tutkitun tuotantokapasiteetin. - Muutkin kansainväliset elimet ovat antaneet lausuntonsa asiasta, mm. FAO, joka on laatinut vastuullista kalataloutta koskevan toimintaohjeen. Alan toimijat ovat kaksinkertaisen ongelman edessä, sillä kalastuskapasiteetti pienenee (Kansallisen tutkimusneuvoston tutkimus Anconassa) ja samanaikaisesti kyseisellä merialueella kalastavien alusten määrä kasvaa, mikä voi johtaa nopeasti kalavarojen romahtamiseen, kuten IRPEM-tutkimusinstituutti (Istituto di Ricerche sulla Pesca Marittima) väittää. Onko yhteisön direktiiveissä annettu jäsenvaltioille mahdollisuus luoda kilpailutilanne saman maan eri alueilta peräisin olevien laivastojen tai saman alueen laivastojen välille? Näin on tällä hetkellä Italiassa, erityisesti Marchen alueella, sillä maa- ja metsätalousministeriö on antanut Ascolin provinssista peräisin oleville aluksille luvan kalastaa Anconan edustalla olevalla merialueella, millä on huomattavia taloudellisia, sosiaalisia ja yleiseen järjestykseen liittyviä seurauksia. Kalastuskapasiteetti pienenee ja saaliiden laatu heikkenee kyseisellä merialueella ja tilanne haittaa erityisesti pienyrittäjien toimintaa. Onko tämänhetkistä kriisiä mahdollista ratkaista soveltamalla asetuksen (EY) N:o 2792/1999(1) 16 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, jossa säädetään elvytyssuunnitelmasta ehtymisvaarassa olevia kalavaroja varten, pikemmin kuin siirtämällä laivastoja, kuten toimivaltainen ministeriö on tehnyt? Vai voidaanko tilanteeseen soveltaa muita yhteisön välineitä? (1) EYVL L 337, 30.12.1999, s. 10. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (22. toukokuuta 2002) Pyyntioikeuksien jakaminen jäsenvaltion kalastusalusten kesken kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Italian viranomaisten olisi arvioitava kuvatun tilanteen, paikallisten laivastojen välisen konfliktin vaikutusta, ja tehtävä siitä päätös edellyttäen, että pyyntioikeuksien lisääminen ei johda kalavarojen liikakäyttöön. Kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999 mukaisesti jäsenvaltiot voivat myöntää korvauksia kalastajille ja alusten omistajille toiminnan tilapäisestä keskeyttämisestä, jos ehtymisvaarassa olevia kalavaroja varten on käynnistetty elvytyssuunnitelma. Erityisesti biologisista syistä johtuvien odottamattomien olosuhteiden vuoksi (neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999 16 artiklan 1 kohdan a alakohta) korvausta voidaan myöntää enintään kahden kuukauden ajan vuodessa. Tämän mahdollisuuden toteuttamiseksi edellytetään tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STEFC) myönteistä lausuntoa kyseisestä elvytyssuunnitelmasta. On kuitenkin painotettava sitä, että tämäntyyppinen tuki on suunniteltu vaarassa olevien kalavarojen elvyttämistä varten eikä kalavaroihin liittyvistä oikeuksista aiheutuvien konfliktien ratkaisemista varten. Lisäksi tällaiset keskeytymistä koskevat tukijärjestelmät on suunniteltu kalakantojen elvytykseen liittyviin lyhytaikaisiin ongelmiin puuttumiseksi. Toistuvat tapahtumat kalastuksessa olisi otettava huomioon monivuotisissa hallintasuunnitelmissa ja kalatalousalan olisi itse huolehdittava niistä.