ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0871/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle. Syklamaatti — terveysriski?.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0230 - 0231



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0871/02 esittäjä(t): Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) komissiolle (3. huhtikuuta 2002) Aihe: Syklamaatti terveysriski? Syklamaatti on makeutusaine, joka Ruotsin elintarvikeviraston mukaan voi aiheuttaa sen, että joidenkin ihmisten elimistössä muodostuu tiettyä ainetta (CHA), joka eläinkokeissa on suurina määrinä vaikuttanut kiveksiin. Ruotsissa aikanaan voimassa ollut kielto käyttää syklamaattia (E 952) makeutusaineena elintarvikkeissa poistettiin 1999. Ruotsissa syklamaattia on ollut saatavissa vain tabletteina tai jauheena, kun taas EU:ssa sen käyttö on sallittu vähäkalorisissa tuotteissa kuten virvoitusjuomissa, leivonnaisissa, jäätelössä, jälkiruuissa ja säilykehedelmissä. Ruotsin hallitus kehotti elintarvikevirastoa tekemään tutkimuksen syklamaatista. Tutkimuksen tulokset osoittavat, että jotkut diabetesta sairastavat lapset ovat jo saaneet elimistöönsä liikaa syklamaattia. Jos sitä nyt aletaan käyttää makeutusaineena hedelmämehuissa ja virvoitusjuomissa, on olemassa riski, että yhä useammat diabeetikot ylittävät sallitun päiväannoksen. Luokitteleeko komissio syklamaatin terveydelle haitalliseksi? Onko mahdollista, että sen käyttö kiellettäisiin yhteisössä? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (29. huhtikuuta 2002) Arvoisan parlamentin jäsenen kannattaa tutustua komission vastaukseen Alexander de Roon kirjalliseen kysymykseen E-0051/02(1). Komissio haluaa lisäksi huomauttaa, että Ruotsin Livsmedelsverketin tilaama tutkimus, joka koski makeutusaineiden saantia ja niille altistumista ruotsalaisten diabeetikoiden keskuudessa, perustuu yhteisön lainsäädännössä vahvistettuihin syklamaatin käyttömääriin. Vaikka tulokset perustuvat aiempaan hyväksyttävän päiväsaannin (ADI) arvoon, ne heijastavat näin ollen jo vuoden 1999 jälkeistä tilannetta. Syklamaatin käyttökielto poistettiin Ruotsissa kyseisenä vuonna, ja tutkimuksessa näkyy näin ollen syklamaatin käyttö hedelmämehuissa ja virvoitusjuomissa. (1) EYVL C 147 E, 20.6.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0887/02 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) komissiolle. Italian virallinen kieli.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0232 - 0233



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0887/02 esittäjä(t): Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) komissiolle (3. huhtikuuta 2002) Aihe: Italian virallinen kieli Italian parlamentti käsittelee parhaillaan perustuslain muutosehdotusta, jolla pyritään julistamaan italia tasavallan viralliseksi kieleksi. Tämä rikkoo perinnettä, jonka mukaan Italian tasavallan jonkin osan muita virallisia kieliä suojellaan ja vaalitaan, ja on vastoin maan kielellistä rikkautta. Vastaavanlaisen perustuslaillisen säännöksen vuoksi Ranskassa on juridisesti mahdoton tunnustaa niin sanottujen vähemmistökielten tai alueellisten kielten asemaa. Äskettäin antamassaan päätöksessä perustuslakineuvosto katsoo, että perustuslain 2 pykälän ensimmäisen momentin tasavallan kieli on ranska nojalla ranskan kielen käyttö on välttämätöntä suhteissa hallintoon ja valtion virastoihin. Se katsoo lisäksi, ettei julkisten oppilaitosten oppilaita voida pakottaa käyttämään muuta kieltä kuin ranskaa oppilaitoksen toiminnassa eikä muiden oppiaineiden kuin kyseisen kielen opetuksessa. Katsooko komissio, että tämä menettely sopii yhteen perussopimuksissa taatun kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden kanssa? Edellyttääkö kansalaisten Eurooppa komissionkin mielestä kaikkien kielten tehokasta suojelua? Aikooko se pyytää italian parlamentilta ja hallitukselta tietoja? Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 2002) Komissio on tietoinen Italian senaatin käsiteltävänä parhaillaan olevasta lakiehdotuksesta, joka koskee Italian perustuslain 12 pykälän muuttamista. Jokaisella jäsenvaltiolla on yksinomainen toimivalta määrätä perustuslakinsa säännökset virallisten kielten määrittelyn osalta.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0324/02 esittäjä(t): Hans-Peter Martin (PSE) neuvostolle. Kokouksiin, päätöksiin ja asiakirjoihin liittyvä avoimuus.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0116 - 0117



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0324/02 esittäjä(t): Hans-Peter Martin (PSE) neuvostolle (5. helmikuuta 2002) Aihe: Kokouksiin, päätöksiin ja asiakirjoihin liittyvä avoimuus Euroopan kansalaiset pitävät enenevässä määrin kattavaa avoimuutta keskeisenä asiana. Tämä koskee erityisesti EU:n toimielimien avoimuutta, mihin sisältyy mahdollisimman hyvä asiakirjojen saatavuus ja kokousten mahdollisimman hyvä seurattavuus. Millä tavoin neuvosto perustelee sitä, ettei neuvoston koko toiminta neuvotteluista äänestyksiin voisi olla täysin avointa ja seurattavissa julkisuudessa? Sekä Ruotsi että Belgia painottivat toistuvasti puheenjohtajakausillaan avoimuuden parantamisen merkitystä, mutta asiassa ei tapahtunut juurikaan konkreettista edistymistä. Mitä päätelmiä näistä kokemuksista voidaan tehdä? Missä määrin neuvosto voi omassa toiminnassaan parantaa asiakirjojen saatavuutta ja kokousten seurattavuutta? Miten nykyinen puheenjohtajavaltio Espanja aikoo käsitellä tätä asiaa? Vastaus (21. toukokuuta 2002) Neuvosto palauttaa arvoisan parlamentin jäsenen mieleen toteuttaneensa tarvittavat toimenpiteet Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 panemiseksi täytäntöön. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että neuvosto on tehnyt neuvoston työjärjestyksen muuttamista koskevan päätöksen N:o 2001/840/EY, jossa muutetaan osaa nykyisistä yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin koskevista määräyksistä ja johon sisältyy myös uusia määräyksiä, jotka ovat seurausta asetuksen 1049/2001 täytäntöönpanosta. Neuvosto pitää näiden välineiden asianmukaista soveltamista erityisen tärkeänä. Ne ovat olennainen edistysaskel pyrittäessä antamaan yleisölle oikeus tutustua toimielimen asiakirjoihin. Neuvosto haluaa myös muistuttaa jo olemassa olevista välineistä, jotka koskevat äänestystulosten, pöytäkirjoihin merkittävien lausumien ja tietyntyyppisten kokousten esityslistojen julkistamista sekä julkisten keskustelujen järjestämistä tärkeistä lainsäädäntöehdotuksista. Neuvosto on vakuuttunut todellisen avoimuuden eduista, kunhan tämä avoimuus pystytään sovittamaan yhteen päätöksenteon tehokkuuden ja vaikuttavuuden säilyttämisen kanssa. Tässä yhteydessä on aiheellista korostaa sitä, että neuvoston avoimuuden lisääminen etenkin lainsäätäjänä sisältyy Eurooppa-neuvoston Laekenin julistuksessa esille ottamiin kysymyksiin, joista on tarkoitus keskustella valmistelukunnassa, jonka tehtävänä on valmistella seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia perussopimusten uudistamisesta.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0014/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle. Genovan tapahtumat.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0058 - 0058



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0014/02 esittäjä(t): Graham Watson (ELDR) neuvostolle (22. tammikuuta 2002) Aihe: Genovan tapahtumat Viittaan neuvoston vastaukseen kirjallisiin kysymyksiin E-2379/01 ja E-2454/01(1). Miksi neuvosto kieltää vastuunsa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisesta? (1) EYVL C 81 E, 4.4.2002, s. 165. Vastaus (13. toukokuuta 2002) SEU:n 6 artiklassa viitataan tiettyihin periaatteisiin, joihin unioni perustuu. Näiden periaatteiden soveltamisesta vastaavat ensi sijassa jäsenvaltiot, tämän kuitenkaan rajoittamatta neuvostolle SEU:n 7 artiklassa esitettyjen menettelyjen mukaisesti annettua tehtävää.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0662/02 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (UEN) komissiolle. Acerrassa sijaitseva Montefibren teollisuuslaitos.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0186 - 0187



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0662/02 esittäjä(t): Roberto Bigliardo (UEN) komissiolle (1. maaliskuuta 2002) Aihe: Acerrassa sijaitseva Montefibren teollisuuslaitos Onko komissio tietoinen Montefibre s. p. a. -yhtiön teollisuuslaitoksen jo vuosikymmenien ajan aiheuttamista ympäristöhaitoista Acerran alueella Napolissa? Eri poliittisia kantoja edustavat ympäristöryhmät ovat ilmaisseet syvän huolestuneisuutensa ympäristösaasteista, jotka ovat ilmeisesti peräisin edellä mainitusta teollisuuslaitoksesta, joka on anonut Acerran kunnan viranomaisilta lupaa toiminnan laajentamiseen ja saanut luvan jo joitakin kuukausia sitten. Tiedustelisin komissiolta, ovatko toimivaltaiset viranomaiset tehneet minkäänlaista tutkimusta tai selvitystä kansalaisten ja ympäristöryhmien huolestuneisuuden lievittämiseksi? Onko ympäristövaikutusten arviointia tehty silloin kun Acerran kunta on myöntänyt luvan toiminnan laajentamiseen? Margot Wallströmin komission puolesta antama vastaus (27. maaliskuuta 2002) Komission tehtävänä on varmistaa yhteisön lainsäädännön asianmukainen soveltaminen sille EY:n perustamissopimuksessa annetun toimivallan mukaisesti. Perustamissopimuksen valvojan ominaisuudessaan komissio ei epäröi ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin, perustamissopimuksen 226 artiklan mukaiset rikkomisesta johtuvat menettelyt mukaan luettuina, varmistaakseen, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan. Komissio ei voi kuitenkaan olla tietoinen kaikista tapauksista, joissa voidaan katsoa, että jäsenvaltiot ovat todennäköisesti soveltaneet yhteisön ympäristölainsäädäntöä puutteellisesti. Tällaiset tapaukset tuodaan tavallisesti komission tietoon valituskirjeillä, parlamentin kirjallisilla kysymyksillä ja parlamentin vetoomusvaliokunnalle osoitetuilla vetoomuksilla. Tapaukset, joiden väitetään olevan ristiriidassa sovellettavan yhteisön lainsäädännön kanssa, on kuitenkin kuvattava täsmällisesti, jotta komissio voisi arvioida niitä suhteessa sovellettavaan yhteisön ympäristölainsäädäntöön. Parlamentin jäsenen mainitsemissa tapauksissa mahdollisesti sovellettava yhteisön lainsäädäntö on ympäristövaikutusten arvioinnista annettu direktiivi (tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY(1) joko alkuperäisessä muodossaan tai muutettuna 3. maaliskuuta 1997 annetulla direktiivillä 97/11/EY(2)). Parlamentin jäsenen antamien tietojen perusteella ei voida todeta, että yhteisön lainsäädäntöä olisi rikottu, koska ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin soveltamista koskevalle valitukselle ei ole esitetty perusteita. Komissio pystyisi tutkimaan asiaa, jos parlamentin jäsen toimittaisi yksityiskohtaisia tietoja, joiden valossa asiaa voitaisiin arvioida suhteessa edellä mainittuun direktiiviin. (1) EYVL L 175, 5.7.1985. (2) EYVL L 73, 14.3.1997.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0042/02 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle. Hautojen ylläpidon verotus.



Virallinen lehti nro 205 E , 29/08/2002 s. 0061 - 0061



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0042/02 esittäjä(t): Michael Cashman (PSE) komissiolle (23. tammikuuta 2002) Aihe: Hautojen ylläpidon verotus Voiko komissio ilmoittaa, onko EU:ssa nykyisin lainsäädäntöä hautojen ylläpidosta maksettavasta arvonlisäverosta? Voiko komissio myös ilmoittaa, onko se aikeissa muuttaa hautojen ylläpidosta maksettavaa arvonlisäveroa koskevaa lainsäädäntöä ja onko nykyisen lainsäädännön nojalla mahdollista lakkauttaa tällaiset maksut? Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 2002) Yhteisön arvonlisäverolainsäädännössä kuudennen alv-direktiivin (kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste(1)) 12 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa direktiivin liitteessä H mainittuihin tavaroihin ja palveluihin. Liitteen H kohta 15 kattaa hautaustoimistoyritysten ja polttohautausyritysten suorittamat palvelut sekä niihin liittyvät tavaroiden luovutukset. Näin ollen jäsenvaltiot voivat soveltaa näihin palveluihin alennettua arvonlisäverokantaa, jonka on kuitenkin oltava vähintään 5 prosenttia. Jotkin jäsenvaltiot voivat lisäksi vapauttaa tiettyjä samankaltaisia palveluja kyseisen direktiivin 28 artiklan 3 kohdan b alakohdan siirtymäsäännösten nojalla. Näihin palveluihin olisi kuitenkin sovellettava tavanomaista arvonlisäverokantaa, jollei hautojen ylläpidosta vastaa hautaustoimistoyritys. Tietynlainen paikallisviranomaisten suorittama hautojen ylläpito voidaan jättää arvonlisäveron soveltamisalan ulkopuolelle, jos kyseiset viranomaiset eivät kilpaile yksityisten yrittäjien kanssa. Osana uutta alv-strategiaansa komissio aikoo tarkastella liitteen H soveltamisalaa sekä siihen liittyviä lukuisia poikkeuksia ja vapautuksia. (1) EYVL L 145, 13.6.1977, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 20. joulukuuta 2001 annetulla direktiivillä 2001/115/EY EYVL L 15, 17.1.2002.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0002/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle. Ateenan lentokentän lentokenttäverot.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0120 - 0121



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0002/02 esittäjä(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (17. tammikuuta 2002) Aihe: Ateenan lentokentän lentokenttäverot Aiemmassa kysymyksessäni (E-0331/01(1), 13. helmikuuta 2001) viittasin Eleftherios Venizelosin lentokentän kilpailukykyyn liittyviin ongelmiin, jotka johtuvat korkeista lentokenttäveroista. Ateenan kansainvälinen lentokenttä -yritys päätti laskea lentokoneiden laskeutumisesta ja paikoituksesta perittävää veloitusta 1523 prosentilla. Tämän vähennyksen kattamiseksi Ateenan lentokentän johto sopi perivänsä 90 prosenttia lentokenttien nykyaikaistamismaksusta tällä hetkellä perimänsä 75 prosentin asemesta. Voiko komissio tutkia tästä lentokenttien nykyaikaistamismaksun korotuksesta saatavan tuen luonnetta? Mitä seurauksia tällä on Kreikan muiden lentokenttien nykyaikaistamiselle? (1) EYVL C 261 E, 18.9.2001, s. 93. Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (26. helmikuuta 2002) Päätökset lentoasemien infrastruktuurin rakentamisesta, parantamisesta tai jatkokehityksestä sekä julkisten varojen jakamisesta jäsenvaltion lentoasemien kesken ovat kunkin jäsenvaltion viranomaisten vastuulla. Komissio voi kuitenkin tutkia kysymystä mahdollisena kilpailun vääristymisenä, jos erityinen tilanne sitä vaatii. Kuten parlamentin jäsenelle annetussa edellisessä vastauksessa todettiin, lentokenttämaksujen tasoa ja rakennetta koskevat päätökset kuuluvat paikallisten ja kansallisten viranomaisten vastuualueeseen. Alalla sovelletaan kuitenkin yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita, jotka edellyttävät erityisesti, että maksut ovat syrjimättömiä. Saatavissa olevan tiedon perusteella komissio ei kykene arvioimaan Eleftherios Venizelosin lentoaseman järjestelyjen vaikutusta muihin Kreikan lentoasemiin mahdollisten vääristymien suhteen. Komissiolle ei ole tehty asiasta valitusta. Jos komissio kuitenkin milloin tahansa tulisi siihen johtopäätökseen, että kysymys olisi otettava käsiteltäväksi Kreikan viranomaisten kanssa, se ei epäröi tehdä niin.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0404/02 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN), Roberta Angelilli (UEN), Sergio Berlato (UEN),Roberto Bigliardo (UEN), Sebastiano Musumeci (UEN), Antonio Mussa (UEN),Mauro Nobilia (UEN), Adriana Poli Bortone (UEN), Franz Turchi (UEN)ja Mariotto Segni (UEN) komissiolle. Belgialaista eläkettä saavat Italian kansalaiset.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0193 - 0194



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0404/02 esittäjä(t): Cristiana Muscardini (UEN), Roberta Angelilli (UEN), Sergio Berlato (UEN),Roberto Bigliardo (UEN), Sebastiano Musumeci (UEN), Antonio Mussa (UEN),Mauro Nobilia (UEN), Adriana Poli Bortone (UEN), Franz Turchi (UEN)ja Mariotto Segni (UEN) komissiolle (21. helmikuuta 2002) Aihe: Belgialaista eläkettä saavat Italian kansalaiset Belgiassa työskennelleet Italian kansalaiset, jotka ovat palanneet kotimaahansa ja saavat Belgian viranomaisten myöntämää työkyvyttömyys- ja/tai vanhuuseläkettä, joutuvat odottamaan pitkään ja käymään läpi useita hankaluuksia saadakseen eläkkeensä. Belgialainen pankki, joka hoitaa maksuliikennettä, lähettää pankkisiirrot Italian keskuspostiin Roomaan. Roomasta postisiirrot lähetetään eri puolille Italiaa, mikä viivästyttää huomattavasti maksuja ja lisää ryöstön vaaraa vanhuksille, jotka joutuvat menemään postikonttoreihin vastaanottamaan rahansa. - Voiko komissio saattaa italialaisten eläkeläisten tilanteen samanlaiseksi kuin Portugalista, Ranskasta, Hollannista, Saksasta, Luxemburgista tai jopa Marokosta tulevilla eläkeläisillä, jotka saavat suoraan belgialaisesta pankista eläkkeensä? - Voiko komissio toimia viipymättä varmistaakseen tasa-arvoisen kohtelun kaikille Euroopan eläkeläisille ja estää Italian kansalaisten syrjinnän? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (21. maaliskuuta 2002) Komissio huomauttaa arvoisille parlamentin jäsenille, että etuudensaajille maksettavat sosiaaliturvaetuudet suoritetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72(1) säännösten mukaan joko suorana maksuna tai yhteyselimen välityksellä. Asetuksen liitteessä 6 eritellään menettelyt, jotka kunkin jäsenvaltion maksajana olevat laitokset ovat valinneet etuuksien suorittamista varten. Belgia on liitteen mukaan valinnut etuuksien suoran maksun. Asetuksessa ei kuitenkaan säädetä, millä tavoin suora maksu on suoritettava. Maksu voidaan siis hoitaa myös postisiirtona. Koska eläkkeiden maksu postisiirtona voi aiheuttaa hankaluuksia, komissio on valmis ottamaan yhteyttä Belgian viranomaisiin, jotta tarvittavin järjestelyin voidaan mahdollistaa eläkkeiden maksu Italiassa oleville pankkitileille. (1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21. maaliskuuta 1972 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 574/72 (EYVL L 74, 27.3.1972), sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2. joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL L 28, 30.1.1997).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0462/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE)ja Ioannis Averoff (PPE-DE) komissiolle. Maatalousmaan kesannoksi jättämiseen liittyvät ongelmat Kreikassa.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0199 - 0200



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0462/02 esittäjä(t): Stavros Xarchakos (PPE-DE)ja Ioannis Averoff (PPE-DE) komissiolle (22. helmikuuta 2002) Aihe: Maatalousmaan kesannoksi jättämiseen liittyvät ongelmat Kreikassa Kolmekymmentä kreikkalaista kansanedustajaa esitti Kreikan maatalousministerille 17. tammikuuta 2002 ajankohtaisen kysymyksen, jolla he toivat esiin ohjelmaan maatalousmaiden pitkäaikainen viljelykäytöstä poistaminen (asetus (ETY) N:o 2078/92(1)) liittyvät lukuisat ongelmat. Voiko komissio ilmoittaa minulle, mitkä läänit osallistuivat kyseiseen ohjelmaan ja mitä tuloksia ohjelman avulla on Euroopan komission yksiköiden mielestä saavutettu? Tutkitaanko tai onko jo pyydetty ohjelman kautta myönnettyjen tukien palauttamista, ja mitä säännönvastaisuuksia komissio havaitsi ohjelman täytäntöönpanossa Kreikassa? Mikä on Kreikan maatalousministeriön vastuu kreikkalaiskansanedustajien syytöksissä esitetyistä säännönvastaisuuksista ohjelman hallinnoinnissa? (1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 85. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (5. huhtikuuta 2002) Komissio tuntee kyllä ongelmat, joita on esiintynyt Kreikassa ohjelman maatalousmaiden pitkäaikainen käytöstä poistaminen toteuttamisessa ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92(1) mukaisesti. Komissio on toimittanut Kreikan viranomaisille 9 päivänä tammikuuta 2002 päivätyn kirjeen, jossa se vaatii perinpohjaisia tarkastuksia suoritettavaksi kaikille tuensaajille ja niitä koskevan sellaisen yksityiskohtaisen kertomuksen laatimista, josta käy ilmi mahdollisesti määrätyt tai suunnitteilla olevat seuraamukset. Komissio valmistelee myös tarkastusmatkaa Kreikkaan. (1) EYVL L 215, 30.7.1992.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-0314/02 esittäjä(t): Isabelle Caullery (UEN) komissiolle. Kilpailupolitiikka lentoliikenteessä.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0182 - 0182



KIRJALLINEN KYSYMYS P-0314/02 esittäjä(t): Isabelle Caullery (UEN) komissiolle (6. helmikuuta 2002) Aihe: Kilpailupolitiikka lentoliikenteessä Voiko komissio vahvistaa, vastaanotettuaan Charleroin lentokenttää koskevan valituksen, että käynnissä on tutkimus lentokentän toiminnasta ja Vallonian alueen Ryanair-yhtiölle myöntämän valtiontuen aiheuttamasta vääristyneestä kilpailusta? Voiko komissio selvittää kyseisen tapauksen taustaa, sovellettua menettelyä ja tutkimuksen tämänhetkistä tilannetta? Loyola de Palacion komission puolesta antamayhteinen vastauskirjallisiin kysymyksiin P-0314/02 ja P-0434/02 (11. maaliskuuta 2002) Komissio vahvistaa, että sen yksiköt tutkivat parhaillaan Vallonian alueen, Charleroin lentokentän hallinnointiyhtiön ja Ryanair-lentoyhtiön välillä vuoden 2001 lopussa allekirjoitettuja sopimuksia. Komissio haluaa varmistua siitä, että Ryanairin edut, jotka se sai asettuessaan Vallonian alueelle, ovat luonteeltaan kaupallisia ja että sopimukset, joista komissio sai jäljennökset vuoden 2001 lopussa, eivät sisällä osatekijöitä, jotka ovat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen valtiontukisääntöjen kanssa (EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artikla). Sopimuksia alettiin tutkia sen jälkeen, kun lehdistö oli julkaissut asiasta artikkeleja ja komissiolle oli tullut valituksia. Tarkastelun seuraavassa vaiheessa Belgian viranomaisille lähetetään lisätietopyyntö.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0059/02 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle. Ns. koulumaidon tukeminen.



Virallinen lehti nro 172 E , 18/07/2002 s. 0136 - 0137



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0059/02 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle (24. tammikuuta 2002) Aihe: Ns. koulumaidon tukeminen Olen tehnyt neuvostolle 30. elokuuta 2001 kirjallisen kysymyksen (E-2478/01)(1) ns. koulumaidon tukemisesta. Neuvosto ei vastannut seuraaviin kysymyksiin: miten valvotaan sitä, että tuki käytetään yksinomaan koulumaitoon eikä se vuoda muihin suihin, miten tuki on jakautunut jäsenmaiden kesken ja jos jotkut maat eivät käytä tukea, onko neuvoston mielestä tarkoituksenmukaista kasvattaa tukea käyttävien maiden osuutta siitä kieltäytyvien maiden tukiosuudella. Se viittasi vastauksessaan 10. joulukuuta 2001 komission yksinomaiseen päätösvaltaan asiassa. Miten komissio vastaa edellä esitettyihin kysymyksiin? (1) EYVL C 93 E, 18.4.2002, s. 139. Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (18. helmikuuta 2002) Tietyn varainhoitovuoden talousarviomäärärahat koulumaidon tukemiseen perustuvat kyseisen järjestelmän arvioituihin menoihin, ja niissä otetaan huomioon edellisten vuosien aikana jaettujen maitotuotteiden määrät sekä tarvittaessa myös tukitasossa tapahtuneet muutokset. Kyseessä on koko yhteisölle laskettu kokonaissumma, jossa ei ole eritelty jäsenvaltiokohtaisia määrärahoja. Järjestelmästä aiheutuvat tosiasialliset menot riippuvat kunkin jäsenvaltion jakamista todellisista määristä. Siksi budjettikehys ei salli käyttämättömien määrien uudelleenjakamista arvoisan parlamentin jäsenen esittämällä tavalla. Lisäksi tukimäärä koululaisille jaettua tuoteyksikköä kohti olisi oltava tiedossa jakeluajankohtana, jotta voitaisiin vahvistaa nettomyyntihinta. Tämän vuoksi yhteisön lainsäädännössä säädetään eri tuotteisiin sovellettavasta kiinteämääräisestä tuesta.