FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/308

(2004/C 84 E/0356)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-0123/04

esittäjä(t): Dorette Corbey (PSE) ja Jan Wiersma (PSE) komissiolle

(26. tammikuuta 2004)

Aihe: Arseenipentoksidia sisältävät säiliöt merialueilla

Etiopian lipun alla purjehtiva laiva Andinet joutui 21. joulukuuta 2003 matkalla Antwerpenista Bremeniin erittäin rankan myrskyn kouriin Alankomaiden Texelin saaren luoteispuolella, ja mereen päätyi kolme säiliötä (yhteensä 630 tynnyriä) ja 63 muuta tynnyriä. Niissä säilytettiin puuainekseen käytettävää torjunta-ainetta, joka sisältää 24 prosenttia arseenipentoksidia, 34 prosenttia kromitrioksidia ja 14 prosenttia kuparidioksidia. Lisäksi noin 50 tynnyrin sisältämä myrkky (5 000 litraa) valui myrskyn aikana mereen.

1. Katsooko komissio, että — vaarallisia aineita kuljettavia aluksia on kiellettävä kulkemasta merellä vaikeissa sääoloissa, — vaarallisia aineita olisi kiellettävä kuljettamasta laivan kannella, — jokaisessa vaarallista ainetta sisältävässä säiliössä olisi nopean jäljitettävyyden vuoksi oltava lähettäjän tiedot?

2. Mihin toimiin komissio ryhtyy EU:ssa ja Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, jotta saadaan tehokkaasti toteutettua kysymyksessä 1 nimetyt kiellot ja määrätään velvoitteesta ilmoittaa lähettäjää koskevat tiedot vaarallista aineita sisältävässä säiliössä?

3. Katsooko komissio, että nykyiset tarkastukset lastauksen aikana ovat tarpeeksi tiukat, vai pitäisikö lastausta koskevia sääntöjä tarkastella uudelleen?

4. Kuka on vastuussa mereen joutuneen lastin keräämisestä, ja kuka vastaa luonnolle tai luonnon monimuotoisuudelle mahdollisesti aiheutuvista vahingoista? Katsooko komissio, että vastuullisuutta säännellään riittävästi?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(9. maaliskuuta 2004)

Alusliikenteen seurannasta 27. kesäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/59/EY (1) vahvistetaan poikkeuksellisen huonoja sääolosuhteita varten toimenpiteitä, joihin kuuluu toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuus antaa tietylle alukselle tai aluksille yleensä suositus tai kielto tulla tiettyyn satamaan tai lähteä sieltä.

Vaarallisia aineita, etenkin räjähteitä, sisältävien konttien varastointi aiheuttaa yleisesti katsoen suuremman riskin aluksen turvallisuudelle kuin varastointi kansilastissa.

Vaarallisia aineita sisältävien konttien varustamisesta lähettimellä voidaan mainita, että komissio on käynnistänyt tutkimuksen ja kehityksen viidennen puiteohjelman yhteydessä tutkimushankkeen Safe InterModal Transport Across the Globe (Simtag), jonka tavoitteisiin kuuluu toimivan teknologian suunnitteleminen ympäristölle vaarallisten rahtien jäljittämiseen ja tunnistamiseen sekä konttien älykkääseen seurantaan.

Simtag-hankkeen tulosten perusteella komissio aikoo tarkastella asianmukaisia toimenpiteitä aloiteoikeutensa puitteissa.

Kansainvälisestä merenkulkujärjestön (IMO) osalta on syytä mainita, ettei yhteisö ole sopimuspuolena yhdessäkään vaarallisia aineita sisältävien konttien lastausta ja ahtausta käsittelevässä kansainvälisessä yleissopimuksessa. Komission nykyinen asema pysyvänä tarkkailijana IMOssa rajoittaa sen toimintaa tällä alalla. Jotta yhteisö voisi toimia tehokkaammin kansainvälisellä tasolla, komissio on esittänyt neuvostolle suosituksen, jolla on tarkoitus mahdollistaa yhteisön liittyminen IMOon.

IMO vahvistaa uudet ahtausta koskevat säännöt ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (SOLAS 74) tarkistuksissa ja konttien turvallista ahtaamista ja varmistamista koskevassa säännöstössä (CSS-säännöstö).

Satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevassa Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa, jonka noudattamisesta tuli pakollista satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan direktiivin 2001/106/EY (2) myötä, tarkennetaan lastauksen aikana suoritettavien tarkastusten osalta, että tarkastaja voi varmistaa SOLAS 74 -yleissopimuksen VII luvussa vaaditun vaarallisia aineita koskevan tavaraluettelon tai yksityiskohtaisen lastikaavion avulla, että vaaralliset tavarat on lastattu rahdin varmistamista koskevan käsikirjan ja vaatimustenmukaisuusasiakirjan mukaisesti.

Lisäksi on syytä mainita, että yhteisössä Erikan karilleajon jälkeen hyväksytyillä toimenpiteillä on voitu lisätä alusten tarkastajien määrää satamissa ja siten auttaa jäsenvaltioita noudattamaan niille asetettua velvoitetta tarkastaa vähintään 25 prosenttia satamiinsa saapuvista aluksista.

Ympäristölle tai luonnon monimuotoisuudelle mahdollisesti aiheutuvien vahinkojen alalla ei ole nykyään mitään sovellettavaa yhteisön säädöstä. Niihin sovelletaan kansallista lainsäädäntöä ja mahdollisesti merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta vuonna 1976 tehtyä yleissopimusta. Yleissopimukseen vuonna 1996 tehty pöytäkirja ei sen sijaan ole tullut vielä voimaan. Vuoden 1996 kansainvälinen yleissopimus vastuusta ja vahingonkorvauksesta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä (HNS-yleissopimus) ei ole vielä tullut voimaan, vaikka neuvosto teki 18. marraskuuta 2002 päätöksen 2002/971/EY (3), jossa sallitaan jäsenvaltioiden yhteisön edun mukaisesti ratifioida HNS-yleissopimus tai liittyä siihen.

Mereen joutuneen lastin keräämisestä vastaavat kansalliset viranomaiset, joille on vahvistettu pilaantumisen torjuntasuunnitelmissa asianmukaiset toimintamahdollisuudet.

Komissio on kysymyksessä mainitun tapahtuman ja aiempien tapahtumien johdosta ottanut tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudennen puiteohjelman ensisijaiseksi alueeksi ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen sekä vaarallisten aineiden turvallisen kuljetuksen.

(1) EYVL L 208, 5.8.2002.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/106/EY, annettu 19 päivänä joulukuuta 2001, alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 9 5/21/EY muuttamisesta (EYVL L 19, 22.1.2002).

(3) EYVL L 337, 13.12.2002.