ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/467

(2004/C 84 E/0542)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1306/03

esittäjä(t): Bernd Lange (PSE) komissiolle

(7. huhtikuuta 2003)

Aihe: Henkilöautojen pakokaasupäästöjä koskevan yhteisön lainsäädännön kehittäminen

Nyt kun direktiivi 98/69/EY (1) on pantu täytäntöön ja uusissa ajoneuvoissa on direktiivin säännösten mukainen varustus, herää kysymys, miten henkilöautojen pakokaasupäästöjä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä aiotaan kehittää jatkossa. Yhteinen ilmanlaatua koskeva politiikka edellyttää, että erityisesti typen oksideja ja hiukkaspäästöjä vähennetään edelleen. Dieselmoottoreiden hiukkaspäästöjä voidaan nykyisillä menetelmillä vähentää jo merkittävästi. Uudeksi ongelmaksi näyttää olevan muodostumassa nykyaikaisten yhteispaineruiskutusjärjestelmällä toimivien moottoreiden päästöinä syntyvät läpimitaltaan alle 1 mikrometrin kokoiset hiukkaset.

1. Mitä valmisteluja on tehty henkilöautojen pakokaasupäästöjen vähentämistä koskevan lainsäädännön seuraavaa vaihetta varten?

2. Suunnitteleeko komissio vuodeksi 2008 pakokaasupäästöjen vähentämistä koskevan lainsäädännön viidettä vaihetta, johon sisältyy typen oksidien ja hiukkaspäästöjen vähentäminen ja jossa kiinnitetään erityistä huomiota läpimitaltaan alle 1 mikrometrin kokoisiin hiukkasiin?

3. Milloin komissio laatii lainsäädännön viidettä vaihetta koskevan ehdotuksen?

(7. toukokuuta 2003)

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

Komissio pohjustaa Euro V -standardia direktiivin 98/69/EY (2) soveltamisalaan kuuluvia kevyitä ajoneuvoja varten. Pääpainopistealueena on typen oksidien (NOx) ja hiukkaspäästöjen vähentäminen. Mikrohiukkasten vähentäminen on etusijalla ihmisen terveyteen kohdistuvien vaikutusten takia. Tämä ei koske ainoastaan dieselmoottoreita, vaan myös bensiinikäyttöisiä suorasuihkutusmoottoreita, joihin myös liittyy huomioon otettavia huolenaiheita. Mikrohiukkasten mittaukseen käytettävien uusien laboratoriomenetelmien valmistelu on hyvässä vauhdissa Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (UN-ECE), mutta työ tarkan ja luotettavan testausmenetelmän aikaansaamiseksi ajoneuvojen tyyppihyväksyntää varten päästöjen osalta on vielä kesken.

Euro V -standardiin tähtäävien toimenpiteiden vaikutuksia on arvioitava myös kestävän kehityksen näkökulmasta.

Komission tarkoituksena on, että Euro V -vaihe tulisi voimaan vuosikymmenen lopulla direktiivin 98/69/EY soveltamisalaan kuuluvien eri ajoneuvoluokkien osalta siten, että lainsäädännön muuttamisessa noudatetaan samaa viiden vuoden jaksotusta, jonka toimielimet asettivat Euro III- ja Euro IV -vaiheille.

Voidaan odottaa, että komissio hyväksyy ehdotuksen vuoden 2004 lopulla.

(1) EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/69/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (EYVL L 350, 28.12.1998).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/51

(2004/C 78 E/0049)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1867/03

esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) komissiolle

(6. kesäkuuta 2003)

Aihe: Pääoman keskimääräiset kustannukset euroalueella

Voiko komissio ystävällisesti arvioida, onko euron käyttöönotto ja sitä seurannut yritysten euroarvoisten osakemarkkinoiden kasvu alentanut euroalueella toimivien yritysten keskimääräisiä pääomakustannuksia?

Pedro Solbes Miran komission puolesta antama vastaus

(8. heinäkuuta 2003)

Komissio on seurannut yritysten euromääräisten joukkovelkakirjalainamarkkinoiden kehitystä vuodesta 1999, mutta sen vaikutusta euroalueen yritysten keskimääräisiin pääomakustannuksiin ei ole arvioitu erikseen. Pääoman hinta riippuu useista toisiinsa vaikuttavista suhdanne- ja rakennetekijöistä, joten on vaikea arvioida suoran euromääräisen velkarahoituksen saatavuuden paranemisen vaikutusta sinänsä. Laajemmat ja likvidimmät euromääräiset yrityslainamarkkinat tarjoavat joka tapauksessa euroalueen yrityksille enemmän rahoitusmahdollisuuksia, ja saatavilla olevien tietojen mukaan rahoituskustannukset ovat alentuneet. Komission vastikään teettämässä tutkimuksessa (1) arvioidaan, että vuodesta 1999 jatkunut euromääräisen yrityslainakannan nopea kasvu on supistanut yrityslainojen ja valtion viitelainojen korkoeroa noin 90 pistettä. Yritysten rahoituskustannukset voivat supistua edelleen 40 pistettä, jos markkinoiden kasvu ja integroituminen jatkuvat nykyistä vauhtia. Tutkimuksen mukaan joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskun kokonaiskustannukset ovat euroalueella alentuneet selvästi ja vastaavat suunnilleen Yhdysvaltain tasoa. Kaupankäynnin kustannusten osalta tutkimuksessa todetaan, että euromääräisten yrityslainojen jälkimarkkinat ovat vielä alkuvaiheessaan, mutta ensimarkkinoiden kasvu sekä uusien avoimien ja likvidien kauppapaikkojen perustaminen todennäköisesti alentaa kustannuksia tulevaisuudessa. Kiinnostavan vaihtoehtoisen rahoituslähteen tarjoavat tehokkaat yrityslainamarkkinat johtanevat tehokkuuden lisääntymiseen myös osakemarkkinoilla ja pankkisektorilla.

(1) Ks. Euroopan komission sisämarkkinoiden pääosastolle laadittu loppuraportti ”Quantification of the Macro-Economic Impact of Integration of EU Financial Markets”; London Economics, PricewaterhouseCoopers ja Oxford Economic Forecasting, marraskuu 2002. Raportin englanninkielinen versio on Internet-osoitteessa (http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/finances/mobil/overview.htm).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/370

(2004/C 78 E/0390)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-1517/03

esittäjä(t): Glenys Kinnock (PSE) komissiolle

(6. toukokuuta 2003)

Aihe: Talouskumppanuussopimukset

EU:n edustustoja varten valmistellaan tiedotusta ja koulutusta, jolla pyritään edistämään ei-valtiollisten toimijoiden osallistumista talouskumppanuussopimuksista käytävään vuoropuheluun. AKT-maiden parlamenteille on tiedotettava tällaisista asioista. Katsooko komissio sen johdosta, että kyseinen koulutus pitäisi laajentaa koskemaan myös AKT-maiden parlamentteja?

Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus

(26. toukokuuta 2003)

Komissio on toistuvasti korostanut, että talouskumppanuussopimuksia koskeviin neuvotteluihin on liitettävä kattavia keskusteluja sekä unionista että Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioista peräisin olevien ”valtiosta riippumattomien toimijoiden” kanssa. Tämä prosessi on jo alkanut, mutta tiedottamista ja keskusteluja AKT-maissa tehostetaan heti, kun alueellisen tason neuvottelut on aloitettu. Komission edustustoilla on siinä tärkeä tehtävä.

Näiden toimien kohderyhmät vaihtelevat maittain ja alueittain. Niihin tulisi sisällyttää yritystoimintaa ja työnantajia edustavia järjestöjä, ammattiliittoja, maanviljelijöiden etujärjestöjä, kuluttajaryhmiä, hallituksista riippumattomia järjestöjä jne. Myös AKT-maiden yliopistojen kaupalliset asiantuntijat ja tutkimuslaitokset ovat tärkeitä, erityisesti myös arvioitaessa vaikutuksia kestävään kehitykseen.

AKT-maiden parlamentit ja erityisesti sellaiset parlamenttien jäsenet, jotka keskittyvät työssään lähinnä kauppaa ja alueellista yhdentymistä koskeviin asioihin, tulisi ottaa täysin mukaan tähän prosessiin. Heillä on myös tilaisuus osallistua komission alueelliselle pohjalle perustamiin vapaamuotoisiin kontaktiryhmiin. Parlamenttien jäsenillä tulisikin olla parhaat mahdollisuudet edistää neuvotteluja, koska heillä on mahdollisuus hyödyntää AKT-maiden virallisia kanavia, AKT:n ja EU:n yhteistä parlamentaarista edustajakokousta ja perustettavia vapaamuotoisia neuvotteluverkostoja.

Parlamentti ja ennen kaikkea AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen kokouksen kaikki eurooppalaiset jäsenet voisivat olla suureksi hyödyksi nimeämällä tähän tehtävään soveltuvia AKT-maiden parlamenttien jäseniä. Ensimmäisen yhteydenotot tätä tarkoitusta varten on tehty ja komissio pitää myönteisenä tähän aiheeseen liittyvää läheistä yhteistyötä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/125

(2004/C 78 E/0127)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2546/03

esittäjä(t): Jules Maaten (ELDR) komissiolle

(30. heinäkuuta 2003)

Aihe: Tupakkatuotteiden arviointi

Direktiivin 2001/37/EY (1) 11 artiklassa vaaditaan, että komissio antaa viimeistään 31. joulukuuta 2004 Euroopan parlamentille kertomuksen kyseisen direktiivin soveltamisesta.

Direktiivin 2001/37/EY 11 artiklassa säädetään muun muassa tarkemmin, että tieteen ja tekniikan asiantuntijoiden olisi avustettava komissiota kertomuksen valmistelussa ja että kertomukseen olisi sisällytettävä arviointi mahdollisesti vähemmän haitallisista tupakkatuotteista.

1. Mihin toimiin komissio on ryhtynyt saadakseen tieteen ja tekniikan asiantuntijat mukaan kertomuksen laadintaan ja erityisesti mahdollisesti vähemmän haitallisten tupakkatuotteiden arviointiin?

2. Sisältyykö komission kertomukseen direktiivin 2001/37/EY 11 artiklan mukaisesti arviointi mahdollisesti vähemmän haitallisista tupakkatuotteista?

David Byrnen komission puolesta antama vastaus

(11. syyskuuta 2003)

Arvoisa parlamentin jäsen pyytää saada tietää, mitä toimenpiteitä komissio on toteuttanut saadakseen tieteen ja tekniikan asiantuntijat mukaan laatimaan tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevan direktiivin 2001/37/EY (2) 11 artiklassa edellytetty kertomus, jossa kiinnitetään huomiota erityisesti ”mahdollisesti vähemmän haitallisten tupakkatuotteiden arviointiin”. Lisäksi parlamentin jäsen kysyy, sisältyykö kyseiseen kertomukseen arviointi mahdollisesti vähemmän haitallisista tupakkatuotteista.

Tiedeyhteisön viimeaikaisista lausunnoista ja raporteista käy selkeästi ilmi, että tässä kirjallisessa kysymyksessä käsiteltyä aihetta (mahdollisesti ”vähemmän haitalliset” tupakkatuotteet) on analysoitava hyvin huolellisesti. Asia on monitahoinen ja -mutkainen, ja komissio aikoo saada siitä kattavan ja tasapuolisen analyysin sekä hankkia sitä koskevia tieteellisiä lausuntoja. Jotta tämä onnistuisi, komissio aikoo saada tiedeyhteisön ja sääntelykomitean asianmukaisesti mukaan prosessiin kertomusta laatiessaan. Komissio on jo alustavasti kuullut alan tieteellisiä asiantuntijoita. Kaikki jäsenvaltiot käsittävä ensimmäinen asiantuntijoiden kuulemistilaisuus pidetään 29. syyskuuta 2003, minkä jälkeen suunnan pitäisi olla selvillä.

Kertomus, joka sisältää direktiivin vaatimusten mukaisesti arvioinnin mahdollisesti vähemmän haitallisista tupakkatuotteista, on määrä antaa vuoden 2004 loppuun mennessä.

(1) EYVL L 194, 18.7.2001, s. 26.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/37/EY, annettu 5. kesäkuuta 2001, tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (Komission lausuma, EYVL L 194, 18.7.2001.
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 84/290

(2004/C 84 E/0336)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-4047/03

esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle

(12. tammikuuta 2004)

Aihe: Internetin käyttöturvallisuus

Internetin ja uusien verkon käyttöön liittyvien tekniikoiden käyttöturvallisuutta koskevaan ohjelmaan sisältyi joukko toimia, kuten esimerkiksi turvallisen Internet-ympäristön edistäminen sellaisen verkoston avulla, joka vastaanottaisi yleisöltä tulevaa tietoa laittomasta sisällöstä ja jonka kautta käyttäjille tiedotettaisiin kyseisestä mahdollisuudesta. Voiko komissio ilmoittaa, minkä yhtiön tai yhtiöiden kanssa kyseistä asiaa koskeva sopimus on tehty, ja minkä verran niille on myönnetty varoja? Aikooko komissio arvioida kyseisessä asiassa saatavia tuloksia, vaikutuksia yleisöön sekä saavutettavaa julkisuusastetta?

Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus

(24. helmikuuta 2004)

Kaikki Internetin käyttöturvallisuutta koskevan toimintasuunnitelman puitteissa rahoitettuja hankkeita koskevat tiedot, muun muassa kunkin hankkeen saama rahoitus ja edunsaajien nimet, löytyvät Europa-palvelimelta osoitteesta (http://europa.eu.int/iap).

Vihjelinjat ottavat vastaan yleisövihjeitä laittomasta Internet-sisällöstä ja välittävät ne asianmukaisille tahoille (poliisille, Internet-palveluntarjoajalle tai toiselle vihjelinjalle).

Vihjelinjojen Euroopan verkosto koostuu Inhope-nimisestä kattojärjestöstä ja 14 maassa toimivasta yhteensä 16 vihjelinjasta, joille on myönnetty varoja Internetin käyttöturvallisuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta, sekä Yhdysvalloissa, Australiassa ja Etelä-Koreassa toimivista yhteistyökumppaneista.

Vihjelinjat saavat yhä enemmän yleisövihjeitä (kuuden kuukauden aikana vihjeitä on kertynyt 91 656, ja 62 prosenttia niistä on liittynyt lapsipornografiaan), ja ne ovat monissa tapauksissa johtaneet huomattaviin tuloksiin, kun vihjeistä on ilmoitettu poliisille ja poliisi on päässyt rikollisten jäljille.

Lokakuussa 2003 toteutettu operaatio Marcy oli tulosta Saksan poliisille annetusta vihjeestä ja yhteistyöstä Espanjan ja Saksan vihjelinjojen kanssa. Operaatiossa selvitettiin yksi suurimmista maailmanlaajuisista lapsipornoverkostoista, johon osallistui noin 26 500 Internetin käyttäjää 166 maassa.

Ulkopuolisten arvioijien laatima arviointi Internetin käyttöturvallisuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta vuosiksi 1999—2002 on toimitettu parlamentille komission huomautusten kera (1). Tämän raportin mukaan vihjelinjojen Euroopan verkosto on erittäin tärkeä ja rahalle saatavan vastineen osalta vihjelinjojen todetaan olleen hyvä investointi.

Seuraava arviointi tehdään vuoden 2004 lopussa.

(1) KOM(200 3) 6 5 3 lopullinen.
1.

Komissio on toteuttanut tämänsuuntaisia toimia useilla aloilla. Ensiksi voidaan todeta, että tämä asia on viime vuosina sisältynyt useisiin unionin tutkimuksen ja teknisen kehittämisen ohjelmien hankkeisiin. Tavoitteena on ollut vaikuttaa siihen, että kehitetään teknisiä ratkaisuja, jotka mahdollistavat digitaalisen viestinnän ja palvelujen tuonnin sokeiden ja heikkonäköisten henkilöiden saataville. Nämä hankkeet ovat koskeneet esimerkiksi sähköisten asiakirjojen saatavuutta, verkkosivujen käytettävyyttä ja sähköisessä muodossa olevan matematiikan, musiikkitiedostojen ja lapsille tarkoitetun sähköisen opetusmateriaalin saatavuutta. Yksityiskohtaisempaa tietoa on verkko-osoitteessa (http://www.cordis.lu/ist/kal/special_needs/). Toiseksi toimintaa on ollut standardoinnin alalla. Yksityiskohtaista tietoa on verkko-osoitteessa (www.eeurope-standards.org/activities_e-accessibility.htm). On syytä todeta, että tieto- ja viestintätekniikan alalla toimiva tieto- ja viestintätekniikan standardointivaltuusto on perustanut Design for All and Assistive Technologies Standardisation Co-ordination Group -koordinointiryhmän (DATSCG), jonka tavoitteena on koota yhteen Euroopassa alan standardointityössä toimivat eri elimet, mukaan luettuna CEN, Cenelec ja ETSI (1), vammaisryhmien edustajat ja muut tieto- ja viestintätekniikkaan liittyvän standardoinnin alalla aktiivisesti työskentelevät ryhmät. DATSCG tukee erityisesti verkon saavutettavuutta koskevan WAI-aloitteen suuntaviivoja, joilla pyritään parantamaan verkon saavutettavuutta vammaisten kannalta. Parlamentin päätöslauselmassa suositetaan niitä käytettäviksi julkisilla verkkosivuilla, unionin toimielimissä ja jäsenvaltioissa. Lisätietoja DATSCG:stä on saatavana verkkosivulta (http://www.ict.etsi.org/DATSCG/ DATSCG_home.htm). Kolmanneksi komissio kuulee vammaisjärjestöjä ja erityisesti sokeiden järjestöjä ja kutsuu niitä useisiin työryhmiin, joissa kehitetään tai sovelletaan uusia lainsäädäntötoimia. Tätä toimintatapaa käytetään sähköisten viestintäpalvelujen saatavuuden, digitaalisten oikeuksien hallinnoinnin, digitaalitelevision … aloilla, joita käsitellään Inclusive Communications -työryhmässä (INCOM) ja joista raportoidaan puitedirektiivissä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY, annettu 7. maaliskuuta 2002, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä) (2) tarkoitetulle viestintä-komitealle (COCOM).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/820

(2004/C 78 E/0872)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-3488/03

esittäjä(t): Albert Maat (PPE-DE) komissiolle

(24. marraskuuta 2003)

Aihe: Yksittäisten komissaarien antamat komission yhteisesti tekemien päätösten vastaiset lausunnot

Komission alankomaalainen jäsen on hiljan antanut Alankomaiden lehdistölle lausunnon, jossa hän on ottanut torjuvan kannan yhteisön maatalouspolitiikkaan, jota on äskettäin uudistettu Euroopan komission ehdotuksen mukaisesti.

Onko mahdollista, että virassa oleva komission jäsen sanoutuu julkisesti irti komission harjoittamasta politiikasta?

Romano Prodin komission puolesta antama vastaus

(19. helmikuuta 2004)

Kuten komissio on parlamentin jäsenten kirjallisiin ja suullisiin kysymyksiin (1) vastatessaan useita kertoja muistuttanut, komission jäsenet ovat poliitikkoja, jotka toimivat poliittisessa tehtävässä ja joilla tehtävänsä velvoitteet muistaen on edelleen oikeus ilmaista riippumattomasti ja omalla vastuullaan omia henkilökohtaisia mielipiteitään.

Komission jäsenten toimintasääntöjen mukaan komissaarit voivat olla puolueiden tai ammattijärjestöjen aktiivijäseniä, kunhan heidän toimintansa niissä ei rajoita heidän tehtäviensä hoitoa komissiossa.

Arvoisan parlamentin jäsenen esille tuomassa tapauksessa sisämarkkinoista vastaavan komissaarin ilmaisemat henkilökohtaiset lausunnot ovat esimerkkitapaus edellä kuvatusta tilanteesta. Lausuntojen ei voi siis katsoa vahingoittavan kollegiaalisuuden periaatetta.

(1) Ks. esim. kysymyksiin E-2459/99, E-2600/99 ja E-2628/99 annetut vastaukset (EYVL C 225 E, 8.8.2000) ja kysymykseen E-2629/99 annettu vastaus (EYVL C 46 E, 13.2.2001).
FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 78/176

(2004/C 78 E/0182)

KIRJALLINEN KYSYMYS E-2846/03

esittäjä(t): Isabelle Caullery (UEN) komissiolle

(25. syyskuuta 2003)

Aihe: Liikenteen infrastruktuurin käyttömaksuja koskeva yhteisön direktiivi

Liikenteen infrastruktuurin käyttömaksuista on annettu ehdotus yhteisön direktiiviksi. Voisiko komissio täsmentää, koskeeko kyseinen säännös yleisesti lentotoiminnan harjoittajia? Mikäli vastaus on myönteinen, missä määrin säännös koskee heitä?

Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus

(30. lokakuuta 2003)

Rautatieliikenteen alalla infrastruktuurin käyttömaksut sisältyvät jo ensimmäiseen rautatiepakettiin (direktiivi 2001/14/EY (1)). Kööpenhaminassa joulukuussa 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston ja Brysselissä maaliskuussa 2003 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston pyynnöstä komissio antoi 23. heinäkuuta 2003 ehdotuksen (2) verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17. kesäkuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY (3) muuttamiseksi. Tässä uudessa ehdotuksessa keskitytään tieliikenteeseen, tarkemmin sanottuna yli 3,5 tonnin painoisiin raskaisiin hyötyajoneuvoihin. Koska kyseiset ajoneuvot osallistuvat säännöllisesti yhteisönsisäiseen liikenteeseen, on perusteltua vahvistaa niiden käyttämän infrastruktuurin käyttömaksuja koskevat yhteiset säännöt. Muihin liikennemuotoihin ei tällä hetkellä sovelleta yhteisön sääntelykehystä.

Lentoliikennealalla on käytettävissä lentokenttämaksuja koskevaan asetukseen perustuvia monia toimen-pidevaihtoehtoja, ja kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö ICAO on vastikään edelleen kehittänyt lento-liikennemaksuja koskevaa ohjeistoaan (4). Vaikka komission vuonna 1997 tekemä ehdotus perustui vahvasti yleisesti tunnustettuihin ICAOn periaatteisiin, se ei saanut riittävästi kannatusta ministerineuvostossa, ja komissio päätti vetää aloitteen (5) takaisin.

(1) Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26. helmikuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY (EYVL L 75, 15.3.2001).

(2) KOM(2003) 448 lopullinen.

(3) EYVL L 187, 20.7.1999.

(4) ICAO's policies on charges for airports and Air Navigation Charges, asiakirja 9082, kuudes laitos 2001.

(5) EYVL C 257, 22.8.1997 ja KOM(2001) 763 lopullinen.
2.

Satelliittinavigointijärjestelmät lähettävät avoimia signaaleja kaikille käyttäjille (Galileon nk. avoin palvelu) ja suojattuja signaaleja (Galileon nk. julkisesti säännelty palvelu). Kaikkia navigointisignaaleja on teknisesti mahdollista häiritä niiden taajuuksista riippumatta. Samoin on mahdollista häiritä ainoastaan avoimia signaaleja ja vastaanottaa samalla suojattuja signaaleja, sillä niillä on eri taajuudet. Mitä tulee Galileon avoimien signaalien toimintakykyyn, Yhdysvaltojen kanssa käydään parhaillaan keskusteluja siitä, mikä olisi parhaiten toimiva standardi Galileon ja tulevan GPS III:n avoimille signaaleille, jotta käyttäjille pystyttäisiin tarjoamaan parhaat palvelut. Neuvottelujen tavoitteena on kahden järjestelmän täydellisen yhteentoimivuuden saavuttaminen, ja itse asiassa neuvottelut johtavat satelliittinavigoinnin maailmanlaajuisen standardin laatimiseen. Voidaan olla tyytyväisiä siitä, että Yhdysvallat haluaa käyttää avoimien ja kaupallisten signaaliensa taajuuksina samoja taajuuksia kuin Galileo-järjestelmässä käytetään. Tämä antaa ratkaisevan etusijan eurooppalaisen järjestelmän käytölle maailmanlaajuisesti.
2.

Mikäli vastaus on myönteinen, mitä konkreettisia tuloksia vuoropuhelusta on saatu? Mikäli vastaus on kielteinen, miksi kyseistä vuoropuhelua ei käydä?
1.

Alankomaiden viranomaiset eivät ole ilmoittaneet virallisesti komissiolle viestintälakinsa muuttamisesta, mikä on kuitenkin käynyt ilmi siitä, että jotkin alan yritykset ovat olleet huolestuneita Alankomaiden velvoitteista noudattaa sääntöjä. Parlamentin jäsen kysyi, onko viestintälakia mahdollista muuttaa samalla, kun sähköisen viestinnän alaa koskeva uusi yhteinen sääntelyjärjestelmä saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio huomauttaa, että tämä uusi sääntelyjärjestelmä tulee voimaan 25. heinäkuuta 2003, mikä tarkoittaa sitä, että kyseiseen päivämäärään mennessä kaikki alaa koskevat direktiivit on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ja uuden yhteisön lainsäädännön kanssa ristiriitaiset säädökset on joko kumottava tai muutettava. Koska komissiolle ei ole ilmoitettu viestintälain muuttamista koskevasta lakiehdotuksesta tai mistään Alankomaiden lainsäädännöstä, jolla saatettaisiin sähköisen viestinnän alaa koskeva yhteinen sääntelyjärjestelmä osaksi kansallista lainsäädäntöä, komissio ei voi ottaa kantaa siihen, onko Alankomaiden viestintälaki yhdenmukainen uuden sääntelyjärjestelmän kanssa ja erityisesti niin kutsutun yleispalvelu-direktiivin 2002/22/EY 31 artiklan (1) kanssa.