ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0090



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2684/97 komissiolle esittäjä(t): María Sornosa Martínez (GUE/NGL) ja Pedro Marset Campos (GUE/NGL) (1. syyskuuta 1997) Aihe: Otsonin kertyminen Espanjan itäosassa Castellónin provinssissa Valencian yhteisössä tehdään Euroopan komission tukemaa tutkimusta, jonka nimi on Bema-hanke ja jolla analysoidaan alueen ilmansaasteita. Troposfäärin otsonipitoisuus on liian korkea. Välimeren ympäristötutkimuskeskuksen (Centro de Estudios Ambientales del Mediterraneo, CEAM) asiantuntijoiden mukaan liiallisen otsonin syynä ovat jalostamot ja autokannan voimakas lisääntyminen viime vuosina. Liiallinen otsoni aiheuttaa hengitysteiden sairauksia ja vahingoittaa vakavasti viljelmiä. Tiedemiehet varoittavat, että otsonin hapettavan vaikutuksen vuoksi eräät välimeren kasvit ovat jo hävinneet ja 20 vuoden kuluessa otsonipitoisuus tulee ylittämään ihmisen sietokyvyn. Välimeren aluetta pidetään erityisen uhanalaisena alueena. 1. Onko komissio ryhtynyt, arviointitutkimusten lisäksi, hätätoimenpiteisiin nykyisen tilanteen huonontumisen estämiseksi? 2. Onko komissio havainnut teollisuuslaitoksista tulevien ilmansaasteiden vastustamisesta 28. kesäkuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/360/ETY ((EYVL L 188, 16.7.1984, s. 20. )) noudattamatta jättämistä? 3. Mihin toimiin komissio voi ryhtyä yhdessä Espanjan viranomaisten kanssa ympäristön suojelua koskevan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanemisen ja erityisesti jätteitä koskevan direktiivin 91/156/ETY ((EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32. )) ja edellä mainitun direktiivin 84/360/ETY soveltamisen turvaamiseksi? Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (6. lokakuuta 1997) 1. Komissio on samaa mieltä kysymyksen esittäneiden parlamentin jäsenten kanssa siitä, että Välimeren alue on erityisen uhanalainen. Komissio ei kuitenkaan ole ryhtynyt hätätoimenpiteisiin Espanjan Castellónian alueen troposfäärin korkean otsonipitoisuuden vuoksi. 2. Komissio ei ole tietoinen siitä, että Espanja olisi laiminlyönyt neuvoston direktiivin 84/360/ETY mukaisia velvollisuuksiaan. 3. Komissio ei ole tietoinen ongelmista, jotka liittyvät direktiivin 84/360/ETY täytäntöönpanoon Espanjassa. Komissio aloitti kuitenkin Espanjaa vastaan rikkomisesta johtuvan menettelyn ja yhteisöjen tuomioistuin antoi Espanjalle 5.6.1997 tuomion, koska se ei ollut ilmoittanut direktiivin 91/156/ETY täytäntöönpanemiseksi toteuttamistaan kansallisista toimenpiteistä. Komissio on pyytänyt Espanjan viranomaisilta tietoja tuomion noudattamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että maan hallitus on hyväksynyt jätelain ehdotusluonnoksen ¨Anteproyecto de Ley de Residuos¨. Lakiehdotus on tarkoitus vahvistaa ennen vuoden loppua tuomioistuimen tuomion ja direktiivissä 91/156/ETY tarkoitettujen velvollisuuksien noudattamiseksi.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0003



KIRJALLINEN KYSYMYS E-1515/97 neuvostolle esittäjä(t): Markus Ferber (PPE) (5. toukokuuta 1997) Aihe: Suunnitelma lopettaa verovapaa myynti Euroopan unionissa 30. kesäkuuta 1999 Verovapaa myynti olisi täytynyt lopettaa jo yhteisön sisämarkkinoita koskevan valkoisen kirjan voimaantulopäivänä tammikuussa 1993. Talous- ja työllisyyspoliittisista syistä neuvosto katsoi tuolloin aiheelliseksi säilyttää verovapaan myynnin 30. kesäkuuta 1999 saakka antaakseen kaikille osapuolille mahdollisuuden sopeutua uuteen tilanteeseen. Tällä hetkellä voidaan todeta, että työllisyystilanne on heikentynyt niin paljon koko EU:ssa, että uuteen tilanteeseen on sopeuduttu vain harvoissa tapauksissa tai ei lainkaan. Tilanteen ei myöskään voi odottaa paranevan ratkaisevasti 30. kesäkuuta 1999 mennessä. 1. Mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt torjuakseen konkreettisesti verovapaan myynnin lakkauttamisen kielteisiä seurauksia (työttömyys, verotulojen aleneminen)? 2. Pyritäänkö neuvostossa lykkäämään uudestaan verovapaan myynnin lopettamista, ennen kaikkea sillä perusteella, etteivät yhteisön sisämarkkinat ole vielä toteutuneet jäsenvaltioiden 15 erilaisen verojärjestelmän vuoksi? 3. Onko neuvosto ottanut kantaa niihin kielteisiin vaikutuksiin, joita verovapaan myynnin lopettamisella ennustetaan olevan? Vastaus (6. elokuuta 1997) Kuten arvoisa parlamentin jäsen mainitsi kysymyksessään, neuvosto antaessaan direktiivit, joissa poistetaan valtioiden väliset verotukselliset rajat 1. tammikuuta 1993 lähtien, päätti lopettaa varovapaan myynnin yhteisön sisäisessä matkustajaliikenteessä 30. kesäkuuta 1999 alkaen. Tämän toimenpiteen perusteena on kyseisen myynnin yhteensopimattomuus ilman rajoja olevien sisämarkkinoiden kanssa. Yksityishenkilöiden henkilökohtaiseen käyttöön hankkimien tavaroiden liikkuvuudella kahden jäsenvaltion välillä ei ole todellakaan enää verotusoikeudellisia vaikutuksia. Näin ollen yksityishenkilöt voivat ostaa henkilökohtaiseen käyttöönsä tarkoitettuja tavaroita mistä tahansa jäsenvaltiosta ja viedä kyseiset tavarat mihin tahansa toiseen jäsenvaltioon ilman, että niistä pitää tehdä ilmoitus tai maksaa vero rajalla. Tässä tilanteessa matkustajia koskevan verovapauden soveltaminen ei ole enää perusteltua. On palautettava mieleen, että verovapaa myynti säilytetään yhteisön ulkopuolelle matkustavien osalta. Neuvosto jatkoi väliaikaisesti verovapaata myyntiä yhteisön sisällä matkustaville 30. kesäkuuta 1999 asti, koska se halusi estää ne sosiaaliset ja alueelliset ongelmat, jotka olisivat voineet aiheutua kyseisen myynnin äkillisestä lakkauttamisesta. Näin ollen tarkoituksena oli antaa asianomaisille aloille (lentokenttäviranomaiset, lentoyhtiöt, lauttaliikenneyhtiöt, verovapaissa myymälöissä tavallisesti myytyjen tavaroiden valmistajat ja näiden myymälöiden omistajat) riittävästi aikaa valmistautua yhteisön sisäisen verovapaan myynnin lopettamiseen.
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0141



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2871/97 komissiolle esittäjä(t): Kenneth Coates (GUE/NGL) (11. syyskuuta 1997) Aihe: Liikkumisvapaus Millaista edistystä on havaittu tarkasteltaessa Euroopan sosiaalirahaston tavoitetta, jonka mukaan se ¨pyrkii edistämään työntekijöiden työnsaantia sekä heidän alueellista ja ammatillista liikkumistaan yhteisössä¨ ottaen erityisesti huomioon pitkäaikaistyöttömät ja nuorten työelämään siirtymisen helpottamisen sekä henkilöt, jotka ovat vaarassa joutua työmarkkinoiden ulkopuolelle? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (15. lokakuuta 1997) Euroopan sosiaalirahaston (ESR) laajat tavoitteet, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittasi, on määritelty Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 123 artiklassa, neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2084/93, jolla on muutettu asetusta 4255/88 (¨ESR-asetus¨) ((EYVL L 193, 31.7.1993. )). Tämän asetuksen 1 artiklassa esitetään toimenpiteet, joita ESR tukee, mukaan lukien tavoitteen 3 osalta pitkäaikaistyöttömien ja nuorten työelämään siirtymisen helpottaminen, sellaisten henkilöiden työelämään siirtymisen edistäminen, jotka ovat vaarassa joutua työmarkkinoiden ulkopuolelle, naisten ja miesten tasavertaisten mahdollisuuksien edistäminen työmarkkinoilla ja tavoitteen 4 osalta työttömien, erikoisesti niiden, jotka ovat vaarassa joutua työttömiksi, sopeutumisen helpottaminen teollisiin muutoksiin ja tuotantojärjestelmien kehitykseen. Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamisessa tapahtuva kehitys kirjataan vuosittain rakennerahastojen vuosikertomuksiin, joista seitsemäs vuosikertomus (1995) ((KOM (96) 502 lopull. )) julkaistiin syyskuussa 1996. Tarkempia tietoja ESR:n toimista ja sen toimenpiteiden sisällyttämisestä rakennerahastojen toimiin yleensä esitetään ensimmäisessä taloutta ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessa ((KOM (96) 542. )).
Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0060



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2569/97 neuvostolle esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) (28. heinäkuuta 1997) Aihe: Turvapaikkapöytäkirja Voidaanko Amsterdamin kokouksessa hyväksyttyä, EU:n kansalaisten turvapaikan hakemista toisista EU:n jäsenvaltioista rajoittavaa pöytäkirjaa olla väliaikaisesti soveltamatta siinä tapauksessa, että ihmisoikeuksien kunnioitus jäsenvaltiossa on asetettu kyseenalaiseksi? Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2568/97 ja E-2569/97 (7. marraskuuta 1997) Neuvosto ei tässä vaiheessa katso aiheelliseksi tulkita kyseistä pöytäkirjaa, koska pöytäkirjan sisältävä sopimus ei ole tullut voimaan.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0130



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3026/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Tulevaisuuden melupolitiikka (vihreä kirja) Kysymykseni koskee Euroopan komission vihreää kirjaa tulevaisuuden melupolitiikasta (asiak. KOM(96)0540 lopull.).Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyy komission ehdottamien taloudellisten keinojen käytön, mutta se torjuu verotuksellisien toimien käytön eräänlaisena melupäästöjen aiheuttajien ¨rangaistuksena¨ tai julkisyhteisöjen tulonlähteenä. Pyydän, että taloudellisten keinojen käytöllä ei korvata päästöjen raja-arvoja koskevien säännösten säätämistä. Komission jäsenen Riit Bjerregaardin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3023/97, E-3024/97, E-3025/97, E-3026/97, E-3027/97 ja E-3028/97 (5. marraskuuta 1997) Komissio tiedostaa täysin arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemat erilaiset aiheet. Melua koskevan vihreän kirjan julkaisemisen seurauksena esitettyjen lukuisten mielipiteiden ja erityisesti Euroopan parlamentin hyväksymän päätöslauselman perusteella komissio viimeistelee parhaillaan tulevia meluntorjuntatoimia. Nämä toimet ovat osa johdonmukaista ja realistista ohjelmaa. Melukysymyksiä käsittelevien toimijoiden koordinointi ja niiden yhteistoiminta on yksi ohjelman oleellisista osista. Komission tarkoituksena ei ole antaa etusijaa jollekin tietylle toimelle. Tarkoitus on käyttää tasapuolisesti käytettävissä olevia välineitä. Komissio ei aio korvata päästönormien vahvistamista taloudellisilla kannustimilla. Lisäksi komissio pyrkii välttämään ratkaisuja, joissa liikenteessä siirryttäisiin käyttämään muita ympäristöön aikaisempaa haitallisemmin vaikuttavia liikennevälineitä. Meluntorjuntatoimien toteuttamisen ehdoton edellytys on tavoitteiden vahvistaminen. Komissio tutkii parhaillaan vaihtoehtoja näiden tavoitteiden määrittelemiseksi ja vahvistamiseksi.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0088



KIRJALLINEN KYSYMYS E-2873/97 komissiolle esittäjä(t): Kenneth Coates (GUE/NGL) (11. syyskuuta 1997) Aihe: Liikkumisvapaus Ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen asiassa Antonissen, komissaari Monti ilmoitti minulle kirjalliseen kysymykseen E-0060/97 ((EYVL C 186, 18.6.1997, s. 217. )) antamassaan vastauksessa, että kohtuullisena aikana, joka Euroopan kansalaisille olisi annettava työnhakua varten jossakin toisessa jäsenvaltiossa, olisi pidettävä kuutta kuukautta. Edellä mainittu huomioon ottaen, miksi työttömyyskorvauksen siirtäminen johonkin toiseen jäsenvaltioon on mahdollista vain kolmen kuukauden ajan työttömän työnhakijan etsiessä sieltä työtä? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2873/97 ja E-2875/97 (2. lokakuuta 1997) Jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä sovitetaan yhteen neuvoston asetuksilla (ETY) N:o 1408/71 ja N:o 574/72 ((Saatettu ajan tasalle asetuksella (ETY) N:o 118/97 (EYVL L 28, 30.1.1997), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1290/97 (EYVL L 176, 1.7.1997). )). Näissä asetuksissa säädetään oikeudesta siirtää tiettyjä sosiaaliturvaetuuksia jonkin toisen jäsenvaltion alueella asuville henkilöille. On kuitenkin huomattava, että asetuksen (ETY) N:o 1408/71 69 artiklan mukaisesti oikeus työttömyyskorvauksen siirtoon on rajoitettu kolmen kuudauden ajanjaksoon, ja että se on mahdollista ainoastaan, jos edunsaajan aikomuksena on etsiä töitä toisesta jäsenvaltiosta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tukee tätä järjestelmää sillä perusteella, että oikeus työttömyyskorvaukseen on yhteydessä työmarkkinoiden käytettävissä oloon ja että edunsaaja on työmarkkinoiden käytettävissä toimivaltaisessa jäsenvaltiossa. Määrätessään edellytyksiä aktiivisesti työtä etsiville työttömille myönnettyihin etuuksiin yhteisön lainsäätäjä käyttää harkintavaltaansa työntekijöiden vapaan liikkuvuuden oikeuden toteutumisen osalta ((Asia C-62/91, Gray, tuomio 8.4.1992, Kok. 1992, s. I-2737. )). Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että kolmen kuukauden ajanjaksoa tulisi pidentää, kun otetaan huomioon, että työmarkkinatilanteen vuoksi työpaikan löytymiseen tarvitaan paljon pidempi aika. Tästä syystä komissio ehdotti jo 1980 kyseisen ajan pidentämistä ((EYVL C 189, 9.7.1980. )). Tämä ehdotus esitettiin uudelleen muutetussa versiossa tammikuussa 1996 ((EYVL C 68, 6.3.1996. )).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2478/97 komissiolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (16. heinäkuuta 1997)

Aihe: NATURA 2000

1. Onko komissio keskustellut siitä, millä tavoin yhteistyö eri pääosastojen kanssa tulisi järjestää, jotta rakennerahastoja voitaisiin käyttää ja jotta yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) voitaisiin soveltaa hallintosuunnitelmien rahoittamiseksi ja merkittävien alueiden suojelemiseksi?

2. Eräs Keski- ja Itä-Euroopan maiden huomattavimmista ongelmista Euroopan unioniin liittymisen yhteydessä koskee kysymystä siitä, millä tavoin ne voivat suojella luonnon perintöään tuhoamiselta. Kuinka pitkälle jäsenyyttä hakeneet valtiot ovat päässeet HABITAT-direktiivin ja NATURA 2000:n kansalliseen lainsäädäntöön siirtämisessä ja täytäntöönpanossa? PHARE-ohjelman (jonka avulla kansainväliseen lainsäädäntöön siirtäminen ja täytäntöönpano rahoitetaan) olemassaolo lakkaa sen jälkeen, kun ne liittyvät unioniin. Millä tavoin komissio aikoo varmistaa sen, että näille valtioille varataan riittävästi varoja siirtämiseen ja toimeenpanoon liittyvien prosessien jatkamiseksi myös sen jälkeen, kun ne ovat liittyneet unioniin?

Komission jäsenen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (26. syyskuuta 1997)

1. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa neuvoston direktiivissä 92/43/ETY ((EYVL L 206, 22.7.1992. )), ns. luontotyyppidirektiivissä, säädetään, että jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, miten paljon varoja tarvitaan tärkeimpien luontotyyppien ja tärkeimpien lajien suojelemiseksi Natura 2000 -verkon alueilla. Yksikään jäsenvaltio ei ole vielä jättänyt kyseistä ennakkoarviota, joka on välttämätön, jotta voitaisiin hyväksyä yhteisön yhteisrahoituksen toimintapuitteet.

Komissio on jo kuitenkin ottanut alustavasti yhteyttä eri tahoihin selvittääkseen, missä määrin Natura 2000 voitaisiin sisällyttää nykyisiin rahoitusjärjestelmiin, joihin jo kuuluu useita maatalouden ja ympäristöalan yhteisiä toimenpiteitä muun muassa merkittävien ja tärkeiden luonnonalueiden suojelemiseksi.

2. Sen jälkeen kun kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan maata olivat hakeneet Euroopan yhteisön jäsenyyttä, komissio on seurannut tarkasti kyseisten maiden lainsäädännön kuten ympäristölainsäädäntöön kuuluvan luonnonsuojelulainsäädännön lähentämistä yhteisön lainsäädäntöön. Komission lausuntoon ((Asiakirja KOM(97) 2001 - 2010. )) sisältyy arvio assosioituneiden maiden tilanteesta yhteisön lainsäädännön suhteen. Useimmissa näistä maista on pitkät perinteet luonnonsuojelussa, ja direktiivin 92/43/ETY täytäntöön panemiseksi on annettu useita lakeja.

Tiedonannossaan ¨Agenda 2000 - Vahvempaan ja laajempaan Eurooppaan¨ ((Asiakirja KOM(97) 2000. )), jonka komissio on myös vastikään esittänyt, komissio ehdottaa liittymistä edeltävän ajanjakson tukien lisäämistä vuodesta 2000 alkaen. Niihin kuuluisi PHAREn lisäksi maatalouden kehittämistä koskeva ja rakennepolitiikkaa koskeva osuus. Liittyessään unioniin uudet jäsenvaltiot voivat hakea rahoitusta erilaisista yhteisön rahoitusvälineistä, joita voidaan hyödyntää kyseisten maiden luonnonperinnön suojelemistoimissa.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0129



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3022/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Hunajan tuotannon ja kaupan pitämisen edistäminen Viite: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) hunajan tuotannon ja kaupan pitämisen kehittämiseksi yhteisössä tarkoitettujen toimien soveltamista koskevista yleisistä säännöistä (KOM(96)0596 lopull. - 96/0282 CNS) ((EYVL C 378, 13.12.1996, s. 20. )). Ottaen huomioon, että alalle annettava rahoitus on riittämätöntä, voiko komissio määrätä, että ehdotukseen sisällytetään mehiläiskekoa kohti maksettava symbolinen tuki, joka myönnetään sekä ammattimaisille mehiläistenviljelijöille että alan harrastelijoille? Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-3019/97, E-3020/97, E-3021/97 ja E-3022/97 (29. lokakuuta 1997) Ensinnäkin komissio haluaisi kiinnittää arvoisan parlamentin jäsenen huomion siihen, että neuvosto antoi 25. kesäkuuta 1997 asetuksen N:o (EY) 1221/97 ((EYVL L 173, 1.7.1997. )) hunajan tuotannon ja kaupan pitämisen kehittämiseksi yhteisössä tarkoitettujen toimien soveltamista koskevista yleisistä säännöistä. Asetuksen mukaan yksi ensisijaisista tavoitteista on mehiläishoitajille myönnetty tekninen apu, johon on mahdollista sisällyttää mehiläishoidosta kiinnostuneiden nuorten maanviljelijöiden kouluttaminen. Asetuksen tavoite on parantaa hunajan tuotantoa ja kaupan pitämistä, joten siinä ei ole kysymys tautien hävittämistä koskevasta ohjelmasta. Asetuksessa säädetään yhteisön osallistumisesta kansallisten ohjelmien rahoittamiseen, ja sitä sovelletaan periaatteessa erotuksetta kaikkiin mehiläishoitajiin. Yhteisössä kaupan pidetyn hunajan tuontiin ja laatuvaatimuksiin sovelletaan hunajaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta annettua neuvoston direktiiviä N:o 74/409/ETY ((EYVL L 221, 12.8.1974. )). Tämän direktiivin muutosehdotus on parhaillaan parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä. Virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta annetun neuvoston direktiivin N:o 89/397/ETY ((EYVL L 186, 30.6.1989. )) mukaan kolmansista maista peräisin olevia hunajatuotteita koskevat samat valvontasäännöt kuin yhteisössä tuotettuja tuotteita. Jäsenvaltioiden viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tarkastukset tehdään edellä mainitun direktiivin mukaisesti.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0133



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3038/97 komissiolle esittäjä(t): Amedeo Amadeo (NI) (1. lokakuuta 1997) Aihe: Ikään perustuva syrjintä HVK:ssa olisi voitu esittää ikäsyrjinnän vastaisia määräyksiä ja lisätä artikla (6 a) uuteen perussopimukseen. Hallussani olevista asiakirjoista käy ilmi, että näin ei tehty. Tästä huolimatta ongelma on olemassa, ja joka päivä huomaamme syrjintää päivittäisissä käytännöissä. Näin tapahtuu aikana, jolloin kansalaisten keski-ikä Euroopassa jatkaa kasvuaan lähes eksponentiaalisesti. Pyydän Euroopan komissiota toteuttamaan toimenpiteet asian korjaamiseksi, erityisesti mitä tulee kilpailuilmoituksia ja niiden jatkotoimia koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseen. Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (24. marraskuuta 1997) Komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että Amsterdamin sopimukseen on sisällytetty uusi oikeusperusta (EY:n perustamissopimuksen uusi 6 a artikla) tarvittavien yhteisön toimenpiteiden toteuttamisesta muun muassa ikään perustuvan syrjinnän torjumiseksi. Komissio tutkii mahdollisia tällä alalla toteutettavia toimenpiteitä sen jälkeen, kun Amsterdamin sopimus on ratifioitu.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0165



KIRJALLINEN KYSYMYS P-3286/97 komissiolle esittäjä(t): Roberta Angelilli (NI) (13. lokakuuta 1997) Aihe: Pyyntö erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Umbrian ja Marchen alueilla sattuneiden maanjäristysten johdosta Syyskuun viimeisen viikon aikana voimakkaat seismiset liikahdukset aiheuttivat vakavia vaurioita Italiassa, erityisesti Umbrian ja Marchen alueilla. Maanjäristys tuhosi asuinkelvottomiksi kokonaisia asuinkeskuksia ja aiheutti alueiden väestölle huomattavia vahinkoja. Lisäksi järistys vaurioitti vakavasti kulttuuriperintöön kuuluvia kohteita, erityisesti Assisin kaupungissa. Onko komissio valmis kohdentamaan rahoituksellisia erityistoimenpiteitä seuraaviin tarkoituksiin: 1. Kärsimään joutuneen väestön hyväksi; 2. Kaupunkialueiden jälleenrakentamiseen; 3. Taideteosten restauroimiseen? Komission jäsenen Jacques Santerin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-3220/97 ja P-3286/97 (4. marraskuuta 1997) Komissio ilmaisee myötätuntonsa Italiassa Umbrian ja Marchen alueilla syyskuun lopusta 1997 lähtien pahaa tuhoa tehneiden maanjäristysten uhreille. Komissio on tietoinen Euroopan unionin kansalaisia näillä alueilla kohdanneista poikkeuksellisen laajoista tuhoista sekä korvaamattoman arvokkaalle kulttuuriperinnölle aiheutuneista vakavista vahingoista. Kysymykseen yhteisön hätäavusta katastrofien uhriksi joutuneelle yhteisön väestölle komissio vastaa muistuttamalla arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että asianomaiseen budjettikohtaan (B4-3400) ei vuoden 1997 talousarviossa ole otettu määrärahoja, joiden avulla voitaisiin viipymättä osoittaa solidaarisuutta vahinkoja kärsineille Euroopan unionin kansalaisille. Rakennetuen osalta voidaan todeta, että maanjäristykset tapahtuivat vahvasti maatalousvaltaisilla alueilla, joita komissio pitää erityisen tärkeinä ja jotka kuuluvat lähes kokonaan aluetukitavoite 5b:n piiriin. Yllä mainittujen kahden alueen johtajat ovat pyytäneet komissiota tarkistamaan aluetukitavoite 5b:n ohjelmointia maanjäristyksen esiin tuomien uusien ensisijaisten tavoitteiden ja tarpeiden mukaan. Komissio vahvistaa olevansa täysin valmis ryhtymään kumppanuuden puitteissa tarvittaviin toimenpiteisiin täydentääkseen aluetukitavoite 5b:n ohjelmointia jälleenrakentamiseen tarkoitetuilla erityistoimilla. Tässä yhteydessä voidaan arvioida mahdollisuus ryhtyä toimiin taiteellisen ja arkkitehtonisen kulttuuriperinnön, tuotantolaitosten ja maaseutukylien jälleenrakentamisen hyväksi. Kulttuuriperinnön restauroimiseksi komissio ilmoitti 1. lokakuuta myöntävänsä 100 000 ecun arvosta hätäapua kulttuuriperinnön säilyttämiseen varatuista varoista. Hätäavun tarkoituksena on kattaa osa Pyhän Fransiskuksen basilikan ja erityisesti uusimmassa vakavassa maanjäristyksessä tuhoutuneiden freskojen restaurointikuluista.
Virallinen lehti nro C 117 , 16/04/1998 s. 0167



KIRJALLINEN KYSYMYS E-3260/97 komissiolle esittäjä(t): Clive Needle (PSE) (20. lokakuuta 1997) Aihe: Jääkaappi-pakastinten turvallisuus Samalla koneistolla toimivat jääkaappi-pakastin-yhdistelmät on suunniteltu siten, että ne toimivat ympäristössä, jonka lämpötila on yli 10°C. Ison-Britannian standardointilaitos ja kuluttajansuojajärjestö sekä Consumers in Europe Group ovat huolestuneita tästä ja ovat sitä mieltä, että kuluttajat eivät tiedä riittävästi tämän vaikutuksista ostaessaan kyseisen laitteen. Esimerkiksi talvella lämpötilan laskiessa usein alle 10°C jääkaappi-pakastin sammuu automaattisesti omistajan poissa ollessa ja kytkeytyy uudelleen päälle lämpötilan noustessa, jääkaappi-pakastimessa olevat elintarvikkeet voivat sulaa ja pakastua uudelleen ilman että omistaja on tietoinen siitä. Omistajan vakuutus ei myöskään korvaisi sitä, koska laitetta ei pidettäisi virheellisenä. Näin on käynyt eräässä tapauksessa Isossa-Britanniassa. Tietääkö komissio tästä ongelmasta? Mitkä ovat komissio mielestä elintarviketurvallisuuden vaikutukset? Mitä pyyntöjä komissio on tehnyt CENELEC:ille tämän kysymyksen huomioimiseksi? Komission jäsenen Martin Bangemann komission puolesta antama vastaus (25. marraskuuta 1997) Komissio tekee parhaillaan yksityiskohtaista tutkimusta kunnianarvoisan jäsenen esittämästä ongelmasta ja ilmoittaa hänelle tuloksesta mahdollisimman pian.