KIRJALLINEN KYSYMYS E-0113/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle. Ilmiantajat (3): OLAFiin tehtävän vapaaehtoisen yhteydenoton edistäminen osoittamalla käytännössä sen nopeus ja tehokkuus.



Virallinen lehti nro 235 E , 21/08/2001 s. 0123 - 0124



KIRJALLINEN KYSYMYS E-0113/01 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) komissiolle (1. helmikuuta 2001) Aihe: Ilmiantajat (3): OLAFiin tehtävän vapaaehtoisen yhteydenoton edistäminen osoittamalla käytännössä sen nopeus ja tehokkuus 1. Voiko komissio vahvistaa, että komission yksiköiden välisten neuvotteluiden ja viime marraskuun lopussa pidetyn komission jäsenten kokouksen seurauksena päätettiin poistaa osa komission jäsenen Neil Kinnockin alkuperäiseen ehdotukseen sisältyvästä tekstistä, joka koski henkilöstösääntöjen muuttamista (uusi 22 b artiklan 1 d kohta), vaikka juuri tämä osa tekstistä antoi ilmiantajille mahdollisuuden kääntyä komission puheenjohtajan lisäksi neuvoston, tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan parlamentin puoleen ja tarvittaessa myös kolmannen tahon puoleen (englanninkielinen teksti: or to such other person as the official can demonstrate was justified)? 2. Onko komissio samaa mieltä, että edellä mainitun oikeuden poistaminen rajoittaa mahdollisuuksia suojella ilmiantajia, mikä on ainoastaan haitaksi heille? Miksi komissio teki tällaisen päätöksen? 3. Onko komissio tietoinen, että sellaisten keinojen rajoittaminen, jotka ovat käytettävissä asioiden todellisen tilan osoittamiseksi hallintoelimen sisällä ja ulkopuolella, luo vaikutelman, että säännöillä halutaan käytännössä rajoittaa mahdollisuuksia ilmiantaa mahdolliset epäkohdat, koska tehokkain keino avoimuus ja julkinen keskustelu suljetaan pois? 4. Onko komissio kuitenkin valmis työskentelemään erilaisten intressien välisen paremman tasapainon puolesta niin, että se ilmiantajien käytössä olevien mahdollisuuksien rajoittamisen sijaan kannustaa voimakkaasti vapaaehtoista kääntymistä erityisesti tähän tarkoitukseen perustetun tahon, OLAFin, puoleen osoittamalla käytännössä, että OLAFin toiminta on nopeaa ja tehokasta? 5. Onko komissio valmis tulkitsemaan periaatteen, jonka mukaan henkilö on syytön kunnes toisin todistetaan ja joka mainitaan sen 3. lokakuuta 1999 antamassa vastauksessa 2000/C374-E/001 Euroopan parlamentin jäsenen Sacrédeusin esittämiin kysymyksiin niin, että sellaiset tiedot, jotka antavat aihetta todelliseen huoleen, voidaan ottaa vakavasti esteettä? 6. Onko komissio valmis tekemään täydentäviä toimia ilmiantajien suojelemiseksi kiusaamiselta, siirtämiseltä alempiin tehtäviin ja irtisanomiselta? Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (11. huhtikuuta 2001) 1. ja 3. Komissio tarkasteli vaihtoehtoa, jossa ilmiantajan olisi mahdollista kääntyä muiden kuin keskusteluasiakirjassa lueteltujen henkilöiden puoleen. Komissio kuitenkin luopui tästä vaihtoehdosta, koska se piti täsmällisiä ilmoituskanavia parempana. Komission mielestä vakavia rikkomuksia koskevien väitteiden asianmukainen tutkiminen varmistetaan parhaiten määrittelemällä selkeästi henkilö, jolle tietoja voidaan antaa tai jolle aiheellisista epäilyksistä voi ilmoittaa. Se katsoo myös, että toimenpiteisiin on tarvittaessa ryhdyttävä ja että samalla on otettava huomioon tietojen luottamuksellisuus perustamissopimuksen määräysten mukaisella tavalla. Tällaiset järjestelyt ovat koko henkilöstön etujen mukaisia, koska niissä esitetään selkeästi ilmoitusvelvollisuus sekä ilmoituksen tekotavat. Komission mielestä se, että väitettyjä rikkomuksia koskevat ilmoitukset on osoitettava toimielinten hierarkiassa ylimmille henkilöille, osaltaan helpottaa tehokasta vakavien väärinkäytösten torjuntaa ja samalla ehkäisee sellaisten ilmoitustapojen käyttöä, jotka saattaisivat loukata luottamuksellisuuteen, kohtuullisuuteen tai sääntöjen rikkojien tehokkaan syytteeseen asettamiseen liittyviä oikeudellisia velvoitteita. Komission ehdottamat järjestelyt eivät suinkaan rajoittaisi tehokkaan ennaltaehkäisyn mahdollisuuksia (ja velvollisuuksia) vaan parantaisivat huomattavasti näitä mahdollisuuksia ja lisäisivät tarkoituksenmukaisten toimenpiteiden toteuttamisen todennäköisyyttä silloin kun epäiltyä rikkomusta koskeva ilmoitus todetaan tutkimuksen perusteella paikkansapitäväksi. Komissio katsoo, että tietojen julkistaminen ja keskustelu ovat arvokkaita seikkoja, mutta ennenaikainen tietojen julkistaminen voi vaarantaa todettua rikkomusta koskevan mahdollisen oikeudenkäynnin tai kurinpitomenettelyn. 4. Komissio on julkaissut keskusteluasiakirjan ja vahvistaa lopullisen kantansa asiasta vasta tutkittuaan huolellisesti kaikki esitetyt näkemykset. Virkamiehillä on toistaiseksi ja vastedeskin velvollisuus ilmoittaa rikkomuksia koskevista epäilyistään. 5. Kaikissa väitettyä epäkohtaa koskevissa tutkimuksissa on noudatettava periaatetta, jonka mukaan henkilö on syytön kunnes toisin todistetaan. Keskusteluasiakirjaan sisältyvissä komission ehdotuksissa noudatetaan tätä keskeistä kansalaisoikeuksien periaatetta, ja siinä ei luoda tarpeettomia esteitä väitettyyn rikkomukseen liittyvien tietojen vakavalle käsittelylle. 6. Komissio viittaa parlamentin jäsenen kirjallisen kysymyksen E-0112/01 2 kohtaan antamaansa vastaukseen(1). (1) Katso sivu 121.