KIRJALLINEN KYSYMYS E-1709/97 neuvostolle esittäjä(t): Hiltrud Breyer (V) (22. toukokuuta 1997)

Aihe: Sähkövirran jakelua koskeva laki

Komission jäsen Van Miert lähetti Saksan valtiovarainministeri Rexrodtille 26.10.1996 päivätyn kirjeen, jossa käsitellään sähkövirran jakelua koskevan lain kielteisiä vaikutuksia yhteisön alueella tapahtuvaan sähköalan kaupankäyntiin. Kirjoituksen yhteydessä pyydettiin lisäksi lausuntoa PO XVII:ltä. PO XVII:n kesällä 1996 PO IV:lle lähettämässä sisäisessä lausunnossa mainitaan Saksan uudelleen käyttöön otetut tai myöhemmin käyttöön otettavat tuulivoimalat ja niiden otaksuttu suhteettoman suuri satunnainen myyntivoitto. Tällä välin (vuoden 1997 alussa) Saksan tutkimusinstituutti on julkaissut tuulienergian kustannuskehityksestä tutkimuksia, joissa osoitetaan, ettei sähkövirran jakelua koskevan lain yhteydessä voi olla kyse liiallisesta edistämisestä. Tutkimukset osoittavat, että nykyään myönnettävät hyvityspalkkiot riittävät tuulivoimaloiden taloudellisesti kannattavaan ylläpitoon ainoastaan kaikkein suotuisimmilla rannikkoseuduilla. Laskelmissa ei ole lainkaan otettu huomioon jatkossa mahdollisesti ilmeneviä vahinkoja ja korjaustöitä.

1. Onko neuvosto tietoinen näistä tutkimustuloksista?

2. Mikä on neuvoston kanta edellä mainitussa sisäisessä muistiossa esitettyyn vaatimukseen tukea uudistuvia energianlähteitä yksinomaan julkisilla määrärahoilla sen sijaan, että hyödynnettäisiin ja kehitettäisiin edelleen menestyksekkäitä instrumentteja, joiden käyttöön ei ylipäätään tarvita julkisia varoja (kuten esim. sähkövirran jakelua koskeva laki)? Eikö tällainen vaatimus julkisista määrärahoista tapahtuvasta rahoittamisesta ole ristiriidassa Maastrichtin sopimuksen kriteerien kanssa, joissa vaaditaan rajoittavaa talousarviopolitiikkaa?

3. Mitkä uudistuvien energialähteiden edistämistavat ovat neuvoston mielestä osoittautuneet viime vuosien aikana kaikkein parhaimmiksi? Eikö taattujen vähimmäishintojen järjestelmä tarjoa kaikkein tehokkainta ja taloudellisinta mahdollisuutta sille, että uudistuvat energianlähteet lyövät itsensä läpi markkinoilla mahdollisimman pian?

Yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-1707/97, E-1709/97, E-1711/97 ja E-1713/97 (25. syyskuuta 1997)

1. Neuvosto on arvoisan parlamentin jäsenen kanssa yhtä mieltä siitä, että uusiutuvalla energialla on tärkeä tehtävä yhteisön ja jäsenvaltioiden pyrkiessä suojelemaan ympäristöä. Neuvosto ehdotti ensisijaisia tavoitteita energia-alalle yhteisessä kannassaan Euroopan yhteisön ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvää politiikkaa ja toimintaa koskevan ohjelman ¨Kohti kestävää kehitystä¨ ((EYVL C 157, 24.5.1997, s.12. )) tarkistamisesta. Mainittuihin ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu: edistää energiatehokkuuta ja energian järkevää käyttöä, tukea energiaa säästävien tekniikoiden ja käytäntöjen, mukaan lukien uusiutuvat energianlähteet sekä yhdistetty lämmön ja sähkön tuotanto, kehittämistä ja soveltamista sopivien ohjelmien ja toimenpiteiden sekä tietoisuuden herättämis- ja tiedotustoiminnan avulla sekä kehittää arviointiperusteet tukijärjestelmien arvioimiseksi, jotta voitaisiin oikaista niitä kannustustapoja, jolla on haitallisia vaikutuksia.

Lisäksi neuvoston 27. toukokuuta 1997 pidetyssä istunnossa energia-asioiden ministerien hyväksymässä neuvoston päätöslauselmassa uusiutuvista energianlähteistä on neuvoston kanta uusiutuviin energianlähteisiin liittyvistä erilaisista kysymyksistä ja tarkemmin yhteisön strategiaa koskevan vihreän kirjan ¨Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energianlähteet¨ herättämistä kysymyksistä. Päätöslauselmassa luetellaan joukko toimenpiteitä, joilla voitaisiin lisätä uusiutuvan energian kulutusta. Niihin kuuluvat toiminta ja toimenpiteiden toteuttaminen tutkimuksen, kehittämisen ja esittelyn aloilla, markkinaolosuhteet, kuluttajavalistusta ja kuluttajien luottamusta edistävät toimet sekä yhteensovittaminen ja seuranta. Päätöslauselmassa todetaan myös, että sekä jäsenvaltioissa että yhteisötasolla tarvitaan aktiivista hallituspolitiikkaa uusiutuvien energianlähteiden kilpailukyvyn parantamiseksi.

Näin ollen neuvosto on hyvin tietoinen niistä ponnisteluista, joita tarvitaan pääsemiseksi viitteelliseen tavoitteeseen uusiutuvien energianlähteiden kokonaisuuden kaksinkertaistamisesta vuoteen 2010 mennessä.

2. Neuvoston ei kuulu lausua mielipidettään yhdessä Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa toteutetuista lainsäädännöllisistä toimenpiteistä. Komissiolla on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla valtuudet seurata kaikkia jäsenvaltioissa voimassa olevia tukijärjestelmiä varmistaakseen, että ne soveltuvat yhteismarkkinoille.

3. Neuvostolla ei ole tietoa kirjeestä, johon kysymyksessä viitataan. Neuvosto ei ole myöskään tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemasta komission yksiköiden ¨sisäisestä muistiosta¨.