KIRJALLINEN KYSYMYS E-1977/01

esittäjä(t): Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) komissiolle

(5. heinäkuuta 2001)

Aihe: Aavikoituminen vaarantaa elämän maapallolla

Vietettäessä aavikoitumisen vastaista maailman teemapäivää Yhdistyneet kansakunnat varoitti jälleen aavikoitumisen vakavista seurauksista. Kuivuudesta ja aavikoitumisesta johtuva viljelymaan häviäminen ja maatalouden tuottavuuden lasku saa vuosittain tuhannet ihmiset siirtymään ja etsimään uutta maata toimeentuloaan varten. Viime vuonna samaan aikaan kun sadat tuhannet ihmiset siirtyvät Itä-Afrikassa, Amerikassa ja Etelä-Euroopassa, tulipalot tuhosivat satoja miljoonia hehtaareja metsää.

Seitsemän vuotta sitten hyväksyttiin Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus, jolla pyritään vastustamaan kuivuuden ja viljelymaan menettämisen aiheuttamia seurauksia. Sen johdosta monet kehitysmaat ovat jo hyväksyneet kansallisia toimintasuunnitelmia toimiensa koordinoimiseksi.

Käytännössä suurena esteenä kuivuuden ja aavikoitumisen vastustamisessa on edelleen tarpeellisen määrärahojen puute.

Millä rahoitusvälineillä komissio aikoo tehokkaasti ja menestyksellisesti vastustaa tätä ilmiötä, joka vaikuttaa muihinkin kuin köyhiin maihin ja kehitysmaihin? Voiko komissio ilmoittaa, miten aavikoituminen vaikuttaa Euroopan mantereen maisemaan tulevina vuosina?

Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus

(14. syyskuuta 2001)

Euroopan yhteisö on vuodesta 1998 lähtien ollut osapuolena aavikoitumisen estämistä koskevassa yleissopimuksessa. Jo ennen sitä yhteisö antoi kuitenkin huomattavasti tukea ohjelmille ja hankkeille, joiden kohteena olivat aavikkoalueiden ongelmat kaikkialla maailmassa. Vuosina 19901999 maksettiin noin 1,1 miljardia euroa yli 600:lle aavikkoalueiden kehittämishankkeelle Afrikassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Myös Välimeren pohjoispuolella sijaitseva alue sai merkittävää tukea yhteisön varoista komission yhteistoimintoja varten.

Kehitysmaiden hankkeita on rahoitettu Euroopan kehitysrahastosta (EKR Lomén yleissopimus), EuroVälimeri-kumppanuussopimuksissa (MEDA) käytettävissä olevista varoista ja Aasian ja Latinalaisen Amerikan kanssa solmittujen sopimusten (ALA) määrärahoista. Yksittäisiä hankkeita on rahoitettu myös ympäristöulottuvuutta ja trooppisten metsien säilyttämistä koskevista budjettikohdista (nykyisin asetuksissa (EY) N:o 2493/2000 ja 2494/2000)(1). Tutkimushankkeita on lisäksi rahoitettu yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen neljännestä ja viidennestä puiteohjelmasta, erityisesti kansainvälisestä yhteistyöohjelmasta.

Länsi- ja Itä-Euroopan maissa aavikoitumisilmiötä käsitteleviä tai siihen liittyviä hankkeita on rahoitettu ympäristöalan rahoitusvälineen (Life) kautta, teknisen avun ohjelmasta uusien itsenäisten valtioiden hyväksi (Tacis) ja erillisistä tutkimusohjelmista, varsinkin ympäristöalan Medalus-, Archaeomedes-, Efeda- ja Epoch- tutkimusohjelmista, joiden kohteena on nimenomaan aavikoituminen. Aavikoitumista ja maaperän huonontumista koskeva tutkimus kuuluu yhteisön puiteohjelman kestävää kehitystä ja globaalimuutosta käsittelevään ensisijaiseen aihealueeseen. Monia aiheeseen liittyviä hankkeita on rahoitettu myös aluepolitiikan (Interreg) ja yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) varoista. Yksityiskohtainen luettelo näistä hankkeista sisältyy komission vuonna 2000 yleissopimuksen yhteydessä laatimaan kertomukseen, joka lähetetään suoraan arvoisalle parlamentin jäsenelle ja parlamentin sihteeristölle.

Lisäksi ohjelmakauden 20002006 Interreg III -ohjelman puitteissa ja asianomaisten alueiden ehdotuksesta on mahdollista myös osallistua jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten Välimeren maiden välisten aavikoitumista koskevien yhteistyöhankkeiden rahoittamiseen. Parhaillaan komission hyväksyttävinä olevien monikansallisten ohjelmaehdotusten joukossa on myös tämän alan hankkeita.

Hiljattain hyväksytyn yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan mukaisesti aavikoitumisen estämiseen yhteisön ulkopuolella tarkoitetut varat saadaan tulevaisuudessakin pääasiassa yleisistä tukirahastoista (EKR, ALA, MEDA). Tukia myönnetään yleensä kansallisten aavikoitumisen estämistä koskevien toimintaohjelmien perusteella. Jäsenvaltiot esittävät itse toimintaohjelmia köyhyyden vähentämisen strategia-asiakirjoissaan ja niihin liittyvissä maakohtaisissa tukistrategioissa. Erityisistä budjettikohdista, kuten ympäristöulottuvuutta ja trooppisten metsien säilyttämistä koskevista budjettikohdista, myönnetään edelleen periaatteessa vastaava määrä rahoitusta yksittäisille hankkeille.

Yhteisön kuudenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, josta keskustellaan parhaillaan parlamentissa ja neuvostossa, sisältyy ehdotus maaperää koskevaksi temaattiseksi strategiaksi, jonka on katettava muun muassa maaperän huonontuminen ja aavikoituminen. Laajentumisen osalta aavikoitumista koskevaan yleissopimukseen hyväksyttiin viimeisimmässä sopimusosapuolten välisessä konferenssissa uusi Keski- ja Itä-Euroopan maita koskeva liite. Sen on tarkoitus luoda yhdenmukainen kehys tuleville toimille alueella.

(1) EYVL L 288, 15.11.2000.