KIRJALLINEN KYSYMYS E-1310/02

esittäjä(t): Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) komissiolle

(7. toukokuuta 2002)

Aihe: Pienimpien mahdollisten menettelytakuiden puute sekä ihmisoikeuksien loukkaukset ja niiden seuraukset toteutettaessa eurooppalaista pidätysmääräystä huhtikuusta 2003 lähtien

Pitkälle edenneen rikosoikeudellisen yhteistyön puitteissa ja erityisesti neuvoston eurooppalaiseen pidätysmääräykseen ja jäsenvaltioiden välisiin luovuttamismenettelyihin liittyvän puitepäätöksen (14867/01 COPEN) puitteissa molemminpuolinen hyväksyntä perustuu perusoikeuksien kunnioittamiseen.

Tämä molemminpuolinen luottamus on usein vain poliittinen toive. Kuvaavana esimerkkinä mainittakoon Amnesty International -järjestön hiljattain julkaisema raportti Espanjan viranomaisten suorittamista toistuvista ihmisarvoa alentavista toimista ja kidutuksista vuosina 19952002. Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (19 artikla) kuten myös neuvoston ehdotuksessa puitepäätökseksi eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä (johdanto-osan 12 a kappale) sanotaan, että ketään ei saa palauttaa, karkottaa tai luovuttaa sellaiseen maahan, jossa häntä vakavasti uhkaa kuolemanrangaistus, kidutus tai muu epäinhimillinen tai halventava rangaistus tai kohtelu.

Kysymyksen esittäjälle on epäselvää, mitä keinoja komissiolla on tarkkailla mahdollisia perusoikeuksien loukkauksia Euroopan unionissa ja tehdä ne tunnetuiksi.

1. Tiesikö komissio Amnesty International -järjestön kuvaamista rasistisista ja ihmisarvoa alentavista tapahtumista Espanjassa tai oliko sillä niistä mitään aavistusta?

2. Millä tavalla komissio tarkkailee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan tarkoittamia perusoikeuksien loukkauksia ja raportoi niistä?

3. Mitä nykyisen työtavan muutoksia komissio ennakoi Nizzan sopimuksen voimaantulon yhteydessä ja siinä mahdollisuudessa, jonka 7 artikla tarjoaa 6 artiklan tarkoittaman jäsenvaltion suorittaman vakavan ja jatkuvan loukkauksen ilmoittamiseksi neuvostolle, mikä voi mahdollisesti johtaa tämän jäsenvaltion oikeuksien pidättämiseen?

António Vitorinon komission puolesta antama vastaus

(2. heinäkuuta 2002)

Komissio on tutustunut Amnesty International -järjestön 16. huhtikuuta 2002 esittämään raporttiin Spain, crisis of identity, Race-related Torture and Ill treatment by State Agents. Tässä raportissa käsitellään sitä, miten valtion edustajat kunnioittavat maahanmuuttajien ja etnisten vähemmistöjen perusoikeuksia. Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus viittasi vuoden 2000 vuosikertomuksessaan Amnesty International -järjestön vuoden 2001 raporttiin, jossa kiinnitettiin huomiota poliisiviranomaisten karkeaan käytökseen ja lisääntyneeseen määrään väitteitä, joiden mukaan Espanjan kunnalliset, kansalliset ja alueelliset poliisit pahoinpitelisivät maahanmuuttajia.

Komissio tuomitsee jyrkästi kaikenlaisen rasistisen tai muukalaisvihamielisen toiminnan, jossa rikotaan kaikille jäsenvaltioille yhteisiä ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Komissio toistaa sitoutuvansa toimimaan rasismia ja muukalaisvihaa vastaan kaikin mahdollisin perussopimuksissa määritellyin keinoin.

Euroopan unionin neuvosto muistutti rasismin, antisemitismin ja muukalaisvihan torjuntaa koskevissa, 25. ja 26. huhtikuuta 2002 antamissaan päätelmissä erityisesti, että on lähennettävä rasismin ja muukalaisvihan vastaisia kansallisia lainsäädäntöjä samalla kun valvotaan perustuslaillisten sääntöjen ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen liittyvien periaatteiden noudattamista. Neuvosto painotti myös komission joulukuussa 2001 esittämän ja parhaillaan neuvoston käsiteltävänä olevan rasismin ja muukalaisvihan vastaista toimintaa koskevan puitepäätösehdotuksen merkitystä. Komissio muistuttaa tässä yhteydessä, että sillä ei ole oikeudenhoitoa koskevaa toimivaltaa jäsenvaltioissa ja että rikosoikeudenkäyntien vireillepano kuuluu jäsenvaltioiden oikeusviranomaisille.

Mitä tulee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan noudattamisen valvontaan, komission keinot vaihtelevat riippuen siitä oikeudellisesta asiayhteydestä, jossa jäsenvaltio rikkoo perusoikeuksia.

Mikäli jäsenvaltio rikkoo yhteisön oikeutta esimerkiksi saattamalla yhteisön direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä virheellisesti, komissio voi aloittaa EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen oikeudellisen menettelyn ja pyytää yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan rikkomisen. Mikäli jäsenvaltio ei noudata päätöstä, tuomioistuin voi määrätä sen suorittamaan uhkasakon.

Mikäli jäsenvaltio rikkoo ihmisoikeuksia yhteisön oikeuden ulkopuolella, esimerkiksi sellaisten rikosoikeudenkäyntien yhteydessä, joilla ei ole yhteyttä yhteisön politiikkoihin, komissio voi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaisesti aloittaa poliittisen menettelyn ja ehdottaa valtion tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuvalle neuvostolle, että se toteaa rikkomisen. Tämä menettely edellyttää, että jokin jäsenvaltio rikkoo vakavasti ja jatkuvasti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa mainittuja periaatteita. Päätös vaatii parlamentin puoltavaa lausuntoa ja 14 valtion tai hallituksen päämiehen yksimielisyyttä asiasta. Tämän jälkeen neuvosto voi tarpeen vaatiessa pidättää tietyt asianomaisen jäsenvaltion oikeudet ja erityisesti sen äänioikeuden neuvostossa.

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan nykyisen version mukaan neuvosto voi puuttua asiaan vain jos rikkominen on jo tapahtunut ja se on jatkuvaa. Nizzan sopimuksessa siihen lisätään mahdollisuus todeta selvä vaara, että jokin jäsenvaltio rikkoo vakavasti mainittuja periaatteita, ja annetaan parlamentille aloiteoikeus tässä uudessa ennaltaehkäisevässä vaiheessa.

Mitä tulee eurooppalaiseen pidätysmääräykseen, on muistettava, että sen toteuttamisessa jäsenvaltioiden kansallisten tuomioistuinten on kaikilta osin kunnioitettava Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräyksiä. Puitepäätösehdotuksen 1 artiklan 3 kohdassa viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklaan, jossa puolestaan viitataan Euroopan ihmisoikeussopimukseen, jota kansallisten tuomioistuinten on noudatettava silloin, kun ne täytäntöönpanevat eurooppalaisen pidätysmääräyksen. Johdantoon ja erityisesti johdanto-osan 12 ja 13 kohtaan on sisällytetty säännökset, joiden tarkoituksena on muistuttaa, että koko mekanismin tulee noudattaa perusoikeuksia, sellaisina kuin ne on lueteltu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.

Toisin sanoen komissio katsoo, että mikäli eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano uhkaa asettaa henkilön alttiiksi kidutukselle tai epäinhimilliselle tai halventavalle kohtelulle, täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen tulee kieltäytyä määräyksen täytäntöönpanosta. Demokraattisten valtioiden, joita Euroopan ihmisoikeustuomioistuin valvoo, voidaan kuitenkin olettaa noudattavan perusoikeuksia, ja luottamusta tähän voidaan pitää sääntönä.