1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 1/109Finlex ®
Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vuosi 2014 › 27.6.2014/527
Seurattu SDK 1313/2022 saakka.
27.6.2014/527
Ympäristönsuojelulaki
Katso tekijänoikeudellinen huomautus käyttöehdoissa.
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:
1 luku
Yleiset säännökset
1 §
Lain tarkoitus
Tämän lain tarkoituksena on:
1) ehkäistä ympäristön pilaantumista ja sen vaaraa, ehkäistä ja vähentää päästöjä sekä poistaa
pilaantumisesta aiheutuvia haittoja ja torjua ympäristövahinkoja;
2) turvata terveellinen ja viihtyisä sekä luonnontaloudellisesti kestävä ja monimuotoinen ympäristö, tukea
kestävää kehitystä sekä torjua ilmastonmuutosta;
3) edistää luonnonvarojen kestävää käyttöä sekä vähentää jätteiden määrää ja haitallisuutta ja ehkäistä
jätteistä aiheutuvia haitallisia vaikutuksia;
4) tehostaa ympäristöä pilaavan toiminnan vaikutusten arviointia ja huomioon ottamista kokonaisuutena;
sekä
5) parantaa kansalaisten mahdollisuuksia vaikuttaa ympäristöä koskevaan päätöksentekoon.
2 §
Soveltamisala
Tätä lakia sovelletaan teolliseen ja muuhun toimintaan, josta aiheutuu tai saattaa aiheutua ympäristön
pilaantumista. Tätä lakia sovelletaan myös toimintaan, jossa syntyy jätettä, sekä jätteen käsittelyyn.
Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisestä määrätään myös Suomea sitovissa kansainvälisissä
merensuojelusopimuksissa ja Suomen ja Ruotsin välisessä rajajokisopimuksessa (SopS 91/2010).
3 §
Soveltamisalan rajaus
Tätä lakia ei sovelleta merenkulun ympäristönsuojelulaissa (1672/2009)  eikä merensuojelulaissa (1415/1994)
tarkoitettuun toimintaan. Tätä lakia ei myöskään sovelleta säteilystä aiheutuvien haittavaikutusten
ehkäisemiseen siltä osin kuin siitä säädetään ydinener gialaissa (990/1987)  tai säteilylaissa (592/1991) .
Ks. VesiliikenneL  463/1996 1 § . SäteilyL  592/1991  on kumottu SäteilyL:lla 859/2018 .
4 §
Soveltaminen puolustusvoimissa ja rajavartiolaitoksessa
Tätä lakia ei sovelleta sellaiseen puolustusvoimien ja rajavartiolaitoksen toimintaan, jossa lain soveltaminen
vaarantaisi valtakunnan turvallisuuden tai huoltovarmuuden. Lakia ei myöskään sovelleta erityisesti
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 2/109sotilaskäyttöön tarkoitettuihin eikä valtakunnan keskeisten turvallisuusetujen turvaamiseen tai valvontaan
liittyviin aineisiin ja kalustoon.
Puolustusvoimien ja rajavartiolaitoksen on 1 momentissa tarkoitetussa toiminnassa ja siinä tarkoitettujen
aineiden ja kaluston käytössä otettava kuitenkin huomioon 2 luvun yleiset velvollisuudet ja periaatteet siinä
laajuudessa kuin se on mahdollista ottaen huomioon valtakunnan turvallisuuden tai huoltovarmuuden
varmistaminen.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä 1 momentissa tarkoitetuista toiminnoista
sekä aineista ja kalustosta, joihin lakia tai osaa sen säännöksistä ei sovelleta. Valtioneuvoston asetuksella
voidaan säätää myös, että lakia sovelletaan toimintoihin tai aineisiin ja kalustoon vain joiltakin osin.
5 §
Määritelmät
Tässä laissa tarkoitetaan:
1) päästöllä  ihmisen toiminnasta aiheutuvaa aineen, ener gian, melun, tärinän, säteilyn, valon, lämmön tai
hajun päästämistä, johtamista tai jättämistä yhdestä tai useammasta kohdasta suoraan tai epäsuorasti ilmaan,
veteen tai maaperään;
2) ympäristön pilaantumisella  sellaista päästöä, jonka seurauksena aiheutuu joko yksin tai yhdessä muiden
päästöjen kanssa:
a) terveyshaittaa;
b) haittaa luonnolle ja sen toiminnoille;
c) luonnonvarojen käyttämisen estymistä tai melkoista vaikeutumista;
d) ympäristön yleisen viihtyisyyden tai erityisten kulttuuriarvojen vähentymistä;
e) ympäristön yleiseen virkistyskäyttöön soveltuvuuden vähentymistä;
f) vahinkoa tai haittaa omaisuudelle taikka sen käytölle; tai
g) muu näihin rinnastettava yleisen tai yksityisen edun loukkaus;
3) ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavalla toiminnalla  laitoksen perustamista tai käyttämistä sekä
siihen teknisesti ja toiminnallisesti kiinteästi liittyvää toimintaa taikka alueen käyttämistä tai toiminnan
järjestämistä siten, että siitä saattaa aiheutua ympäristön pilaantumista;
4) terveyshaitalla  ihmisessä todettavaa sairautta, muuta terveydenhäiriötä tai sellaisen tekijän tai olosuhteen
esiintymistä, joka voi vähentää väestön tai yksilön elinympäristön terveellisyyttä;
5) päästöraja-arvolla  laimentamattoman päästön arvoa, jota ei yhden tai useamman ajanjakson aikana saa
ylittää ja joka ilmaistaan kokonaismääränä, pitoisuutena, prosenttiosuutena tai muulla vastaavalla tavalla;
6) ympäristönlaatuvaatimuksella  Euroopan unionin lainsäädännössä tai kansallisesti säädettyä yksilöityä
ympäristön tilan vähimmäisvaatimusta;
7) parhaalla käyttökelpoisella tekniikalla
a) mahdollisimman tehokkaita ja kehittyneitä, teknisesti ja taloudellisesti toteuttamiskelpoisia tuotanto- ja
puhdistusmenetelmiä ja toiminnan suunnittelu-, rakentamis-, ylläpito-, käyttö- sekä lopettamistapoja, joilla
voidaan ehkäistä toiminnan aiheuttama ympäristön pilaantuminen tai tehokkaimmin vähentää sitä ja jotka
soveltuvat ympäristölupamääräysten perustaksi;
b) tekniikka on teknisesti ja taloudellisesti toteuttamiskelpoista silloin, kun se on saatavissa käyttöön yleisesti
ja sitä voidaan soveltaa asianomaisella toiminnan alalla kohtuullisin kustannuksin;
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 3/1098) toiminnanharjoittajalla  luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka harjoittaa ympäristön pilaantumisen
vaaraa aiheuttavaa toimintaa tai joka tosiasiallisesti määrää toiminnasta;
9) vesistöllä  vesilain (587/201 1) 1 luvun 3 §:n  1 momentin 3 kohdan mukaista vesistöä;
10) maaperällä  maankuoren ylintä kerrosta, joka on kallioperän ja maanpinnan välissä ja muodostuu
irtomaalajeista, or gaanisesta aineksesta, huokosvedestä ja -ilmasta sekä eliöistä;
11) pohjavedellä  maa- tai kallioperässä olevaa vettä;
12) pohjavesialueella  geologisin perustein rajattavissa olevaa aluetta, jolla sijaitseva maaperän muodostuma
tai kallioperän vyöhyke mahdollistaa merkittävän pohjaveden virtauksen tai vedenoton;
13) jätevedellä  sellaista käytöstä poistettua vettä, pilaantuneelta alueelta johdettavaa vettä tai ympäristön
pilaantumisen vaaraa aiheuttavaan toimintaan käytetyltä alueelta johdettavaa vettä, josta voi aiheutua
ympäristön pilaantumista;
14) uudella tekniikalla  teollisuuden tekniikkaa, jolla kaupalliseksi kehitettynä voidaan saavuttaa parempi
ympäristönsuojelun taso tai sama taso pienemmin kustannuksin kuin parhaalla käyttökelpoisella tekniikalla
voidaan saavuttaa;
15) kaatopaikalla  jätteiden loppukäsittelypaikkaa, johon sijoitetaan jätettä maan päälle tai maahan, ei
kuitenkaan vain kaivannaisjätteiden sijoittamiseen tarkoitettua paikkaa; (9.11.2018/881)
16) sivutuoteasetuksella  muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja
niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta
(sivutuoteasetus) annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1069/2009; (9.11.2018/881)
17) sivutuoteasetuksen täytäntöönpanoasetuksella  muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä
saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o
1774/2002 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009
täytäntöönpanosta sekä neuvoston direktiivin 97/78/EY  täytäntöönpanosta tiettyjen näytteiden ja tuotteiden
osalta, jotka vapautetaan kyseisen direktiivin mukaisista eläinlääkärintarkastuksista rajatarkastusasemilla
annettua komission asetusta (EU) N:o 142/201 1 siihen tehtyine muutoksineen; (18.1.2019/49)
18) päästökattodir ektiivillä  tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisten päästöjen vähentämisestä, direktiivin
2003/35/EY  muuttamisesta sekä direktiivin 2001/81/EY  kumoamisesta annettua Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiiviä (EU) 2016/2284; (18.1.2019/49)
19) kansallisilla päästövähennysvelvoitteilla  päästökattodirektiivissä Suomelle vahvistettuja tiettyjä ilmaan
johdettavia päästöjä koskevia päästövähennyksiä, jotka on saavutettava tavoitekalenterivuoden aikana ja
jotka on ilmaistu prosenttiosuutena vuoden 2005 aikana vapautuneiden päästöjen kokonaismääristä.
(18.1.2019/49)
Mitä tässä laissa säädetään vesistöstä, koskee myös Suomen aluevesiä ja talousvyöhykettä.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä kaatopaikan määrittelystä siihen sijoitettavien
jätteiden laadun ja sijoittamisen keston sekä toiminnan muun luonteen perusteella.
2 luku
Yleiset velvollisuudet, periaatteet ja kiellot
6 §
Selvilläolovelvollisuus
Toiminnanharjoittajan on oltava selvillä toimintansa ympäristövaikutuksista, ympäristöriskeistä ja niiden
hallinnasta sekä haitallisten vaikutusten vähentämismahdollisuuksista (selvilläolovelvollisuus) .
7 §
Velvollisuus ehkäistä ja rajoittaa ympäristön pilaantumista
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 4/109Toiminnanharjoittajan on järjestettävä toimintansa niin, että ympäristön pilaantuminen voidaan ehkäistä
ennakolta. Jos pilaantumista ei voida kokonaan ehkäistä, se on rajoitettava mahdollisimman vähäiseksi.
Toiminnanharjoittajan on rajoitettava toimintansa päästöt ympäristöön ja viemäriverkostoon mahdollisimman
vähäisiksi.
Ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavassa toiminnassa on noudatettava jätelain (646/201 1) 2 luvussa
säädettyjä yleisiä velvollisuuksia ja periaatteita sekä kemikaalilain (599/2013)  ja Euroopan unionin
kemikaalilainsäädännön mukaisia kemikaalien turvallista käyttöä koskevia yleisiä periaatteita ja velvoitteita
ympäristön pilaantumisen ja sen vaaran ehkäisemiseksi.
8 § (19.12.2018/1166)
Luvanvaraisesta, ilmoituksenvaraisesta ja rekisteröitävästä toiminnasta aiheutuvan ympäristön pilaantumisen
ehkäiseminen
Jos toimintaan 4 luvun mukaan tarvitaan lupa ( luvanvarainen toiminta ) tai siitä on 1 15 a §:n mukaan tehtävä
ilmoitus ( ilmoituksenvarainen toiminta ) taikka toiminta 1 1 luvun mukaan on rekisteröitävä ( rekisteröitävä
toiminta ), toiminnanharjoittajan on sen lisäksi, mitä 7 §:ssä säädetään, ympäristön pilaantumisen
ehkäisemiseksi huolehdittava ja varmistuttava siitä, että:
1) toiminnassa käytetään parasta käyttökelpoista tekniikkaa;
2) ener giankäyttö toiminnassa on tehokasta;
3) toiminnasta aiheutuvia päästöjä ja vaikutuksia tarkkaillaan ja niistä sekä toiminnassa käytettävistä raaka-
aineista, polttoaineista ja muista kemikaaleista, toiminnassa syntyvistä jätteistä ja toiminnassa käsitellyistä
jätteistä toimitetaan viranomaiselle tarpeellisia tietoja;
4) toiminnanharjoittajan käytettävissä on toiminnan laatuun ja laajuuteen nähden riittävä asiantuntemus.
9 § (19.12.2018/1166)
Valtioneuvoston asetukset ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa 7 ja 8 §:ssä säädettyjen ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä
koskevien velvollisuuksien täsmentämiseksi tarkempia säännöksiä:
1) päästöistä ympäristöön ja viemäriverkostoon, päästöjen ja niiden haitallisten vaikutusten ehkäisemisestä ja
rajoittamisesta sekä päästöjen kieltämisestä;
2) luvanvaraisten, ilmoituksenvaraisten tai rekisteröitävien toimintojen päästöjen ja päästöraja-arvojen
tarkkailusta;
3) luvanvaraisten, ilmoituksenvaraisten tai rekisteröitävien toimintojen harjoittajien velvollisuudesta
toimittaa päästöjä ja niiden vaikutuksia koskevia tietoja valtioneuvoston asetuksessa säädettävälle
viranomaiselle;
4) luvanvaraisten, ilmoituksenvaraisten tai rekisteröitävien toimintojen harjoittajien velvollisuudesta
toimittaa tietoja valtioneuvoston asetuksessa säädettävälle viranomaiselle toiminnassa käytettävistä raaka-
aineista, polttoaineista ja muista kemikaaleista, toiminnassa syntyvistä jätteistä sekä toiminnassa käsitellyistä
jätteistä;
5) vaadittavasta asiantuntemuksesta eri luvanvaraisissa, ilmoituksenvaraisissa ja rekisteröitävissä
toiminnoissa;
6) lietteen ympäristöön päästämisen tai sijoittamisen rajoittamisesta taikka ympäristön pilaantumisen vaaraa
aiheuttavan lietteen ympäristöön päästämisen tai sijoittamisen kieltämisestä.
10 §
Valtioneuvoston asetukset ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi eräissä toiminnoissa
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 5/109Sen lisäksi mitä 9 §:ssä säädetään, valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa ympäristön pilaantumisen
ehkäisemiseksi tarkempia säännöksiä:
1) toiminnan sijoittumisen ympäristönsuojeluvaatimuksista ja edellytyksistä eri alueilla sekä haittojen
ehkäisemiseksi tarpeellisista toiminnan etäisyysvaatimuksista;
2) päästöjen ja niiden leviämisen ehkäisemiseksi, onnettomuuksien tai niiden vaaran ehkäisemiseksi ja
energiatehokkuuden turvaamiseksi käytettävistä menetelmistä, laitteista, rakennuksista ja rakennelmista;
3) toiminnan laajuudesta ja toiminta-ajoista;
4) jätehuollosta;
5) toiminnan lopettamisen jälkeisistä toimista.
Edellä 1 momentissa tarkoitetut säännökset voivat koskea seuraavia toimialoja ja toimintoja:
1) polttoaineteholtaan alle 50 megawatin ener giantuotantolaitos, johon kuuluu yksi tai useampi
energiantuotantoyksikkö;
2) asfalttiasema;
3) polttonesteiden jakeluasema;
4) toiminta, jossa käytetään or gaanisia liuottimia;
5) jätteen käsittely;
6) maa-, karja-, turkis- ja metsätalous;
7) turvetuotanto;
8) kalankasvatus;
9) kivenmurskaamo, kivenlouhimo ja muu kivenlouhinta;
10) yhdyskuntajätevesien käsittely ja johtaminen;
11) kiinteä betoniasema ja betonituotetehdas.
(28.12.2017/1064)
11 §
Sijoituspaikan valinta
Ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttava toiminta on mahdollisuuksien mukaan sijoitettava siten, että
toiminnasta ei aiheudu pilaantumista tai sen vaaraa ja pilaantuminen voidaan ehkäistä.
Toiminnan sijoituspaikan soveltuvuutta arvioitaessa on otettava huomioon toiminnan:
1) luonne, kesto, ajankohta ja vaikutusten merkittävyys sekä pilaantumisen todennäköisyys ja
onnettomuusriski;
2) vaikutusalueen herkkyys ympäristön pilaantumiselle;
3) merkitys elinympäristön terveellisyyden, ja viihtyisyyden kannalta;
4) sijoituspaikan ja vaikutusalueen nykyinen ja oikeusvaikutteisen kaavan osoittama käyttötarkoitus;
5) muut mahdolliset sijoituspaikat alueella.
12 § (19.12.2018/1166)
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 6/109Oikeusvaikutteinen kaava toiminnan sijoittamisessa
Luvanvaraista, ilmoituksenvaraista tai rekisteröitävää toimintaa ei saa sijoittaa asemakaavan vastaisesti.
Lisäksi alueella, jolla on voimassa maakuntakaava tai oikeusvaikutteinen yleiskaava, on katsottava, ettei
toiminnan sijoittaminen vaikeuta alueen käyttämistä kaavassa varattuun tarkoitukseen.
13 §
Turvetuotannon sijoittaminen
Turvetuotannon sijoittamisesta ei saa aiheutua valtakunnallisesti tai alueellisesti merkittävän luonnonarvon
turmeltumista. Arvioitaessa luonnonarvon merkittävyyttä otetaan huomioon sijoituspaikalla esiintyvien
suolajien ja -luontotyyppien uhanalaisuus sekä esiintymän merkittävyys ja laajuus sekä suon
luonnontilaisuus. Luonnonarvon merkittävyyttä arvioitaessa voidaan vastaavasti ottaa huomioon
sijoituspaikan merkitys sen ulkopuolella sijaitseville luonnonarvoille.
Toiminta voidaan 1 momentin estämättä sijoittaa, jos sijoittaminen ei vaaranna 1 momentissa tarkoitettujen
luonnonarvojen säilymistä kysymyksessä olevassa maan osassa tai 1 momentin soveltaminen estää yleisen
edun kannalta tärkeän toiminnan toteutumisen eikä luvan myöntämiseen ole muutoin estettä.
Tätä pykälää ei sovelleta, jos 1 momentissa tarkoitetut luonnonarvot on otettu huomioon lainvoimaisessa
maakuntakaavassa tai lainvoimaisessa, oikeusvaikutteisessa yleiskaavassa ja toiminta sijoittuu mainitussa
kaavassa sille varatulle alueelle.
Turvetuotanto voidaan 1 momentin estämättä sijoittaa suolle, jonka luonnontila on ojituksen vuoksi
merkittävästi muuttunut. Arvioitaessa suon luonnontilan muutosta otetaan huomioon ojituksesta aiheutuneet
muutokset suon vesitaloudessa ja kasvillisuudessa. Merkittävästä luonnontilan muutoksesta säädetään
tarkemmin valtioneuvoston asetuksella.
14 §
Pilaantumisen torjuntavelvollisuus
Jos toiminnasta aiheutuu tai uhkaa välittömästi aiheutua terveyshaittaa tai merkittävää muuta 5 §:n 1
momentin 2 kohdassa tarkoitettua seurausta, toiminnanharjoittajan on viipymättä ryhdyttävä tarpeellisiin
toimiin pilaantumisen tai sen vaaran ehkäisemiseksi tai jos pilaantumista on jo aiheutunut, sen
rajoittamiseksi mahdollisimman vähäiseksi. Toiminnanharjoittajan on muutoinkin havaittuaan, että toiminta
ei täytä sille tässä laissa tai sen nojalla säädettyjä tai määrättyjä vaatimuksia, viipymättä ryhdyttävä
tarpeellisiin toimiin vaatimusten noudattamiseksi.
15 § (19.12.2018/1166)
Ennaltavarautumisvelvollisuus
Luvanvaraisen ja ilmoituksenvaraisen toiminnan harjoittajan on ennakolta varauduttava toimiin
onnettomuuksien ja muiden poikkeuksellisten tilanteiden estämiseksi ja niiden terveydelle ja ympäristölle
haitallisten seurausten rajoittamiseksi.
Ennalta varautumista varten toiminnanharjoittajan, jonka ympäristöluvan myöntää valtion lupaviranomainen,
on laadittava riskinarviointiin perustuva varautumissuunnitelma, varattava tarpeelliset laitteet ja muut
varusteet, laadittava toimintaohje, testattava laitteet ja varusteet sekä harjoiteltava toimia onnettomuuksia ja
muita poikkeuksellisia tilanteita varten ( ennaltavarautumisvelvollisuus ). Suunnitelman sisältö, laajuus ja
tarkkuus määräytyvät toiminnan luonteen perusteella. Varautumissuunnitelmaa ei kuitenkaan tarvitse laatia,
jos valvontaviranomainen arvioi, että toiminta, sen vaikutukset ja riskit eivät edellytä suunnitelman
laatimista. Suunnitelmaa ei myöskään ole tarpeen tehdä siltä osin kuin vastaava suunnitelma on laadittu
vaarallisten kemikaalien ja räjähteiden käsittelyn turvallisuudesta annetun lain (390/2005) , pelastuslain
(379/201 1), kaivoslain (621/201 1) tai muun lain nojalla eikä eläinsuojan toiminnasta.
Varautumissuunnitelman sisällöstä voidaan antaa tarkempia säännöksiä valtioneuvoston asetuksella.
16 §
Maaperän pilaamiskielto
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 7/109Maahan ei saa jättää tai päästää jätettä tai muuta ainetta taikka eliöitä tai pieneliöitä siten, että seurauksena
on sellainen maaperän laadun huononeminen, josta voi aiheutua vaaraa tai haittaa terveydelle tai
ympäristölle, viihtyisyyden melkoista vähentymistä tai muu niihin verrattava yleisen tai yksityisen edun
loukkaus (maaperän pilaamiskielto) .
17 §
Pohjaveden pilaamiskielto
Ainetta, ener giaa tai pieneliöitä ei saa panna, päästää tai johtaa sellaiseen paikkaan tai käsitellä siten, että:
1) tärkeällä tai muulla vedenhankintakäyttöön soveltuvalla pohjavesialueella pohjaveden laadun muutos voi
aiheuttaa vaaraa tai haittaa terveydelle tai ympäristölle taikka pohjaveden laatu voi muutoin olennaisesti
huonontua;
2) toisen kiinteistöllä olevan pohjaveden laadun muutos voi aiheuttaa vaaraa tai haittaa terveydelle tai
ympäristölle taikka tehdä pohjaveden kelpaamattomaksi tarkoitukseen, johon sitä voitaisiin käyttää; tai
3) toimenpide vaikuttamalla pohjaveden laatuun muutoin saattaa loukata yleistä tai toisen yksityistä etua
(pohjaveden pilaamiskielto) .
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä sellaisista 1 momentissa tarkoitetuista
aineista, jotka ovat ympäristölle ja terveydelle vaarallisia ja joiden päästäminen suoraan tai epäsuorasti
pohjaveteen on kielletty .
18 §
Merta koskevat erityiset kiellot
Suomen maa-alueella, sisävesialueella, aluevesillä tai talousvyöhykkeellä ei saa ryhtyä toimeen, josta voi
aiheutua merensuojelulaissa tarkoitettua meren pilaantumista Suomen talousvyöhykkeen ulkopuolella.
Suomen aluevesille tai talousvyöhykkeelle ei saa upottamis- tai muussa hylkäämistarkoituksessa laskea
jätettä tai muuta ainetta suomalaisesta tai ulkomaisesta aluksesta, jäällä liikkuvasta ajoneuvosta, ilma-
aluksesta tai merensuojelulain 4 §:n 2 kohdassa tarkoitetusta avomeriyksiköstä taikka upottaa tai hylätä
alusta, avomeriyksikköä tai ilma-alusta ottaen huomioon, mitä vastaavasta toimesta talousvyöhykkeen
ulkopuolella säädetään merensuojelulain 7 §:n 3 momentissa. Sama koskee aineen kaatamista rannalta
mereen upottamis- tai hylkäämistarkoituksessa.
Edellä 2 momentissa tarkoitettu kielto ei koske lumen kaatamista mereen. Ruoppausmassan sijoittamisesta
vesialueelle säädetään vesilaissa.
19 § (19.12.2018/1166)
Kemikaalien käyttöä koskevat erityiset velvollisuudet
Kemikaalia ei luvanvaraisessa, ilmoituksenvaraisessa tai rekisteröitävässä toiminnassa saa käyttää siten, että
siitä aiheutuu tässä laissa tarkoitettua merkittävää ympäristön pilaantumisen vaaraa. Pilaantuneen maaperän
ja pohjaveden puhdistamisesta säädetään 14 luvussa.
Kemikaalista aiheutuvan ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi luvanvaraisen, ilmoituksenvaraisen tai
rekisteröitävän toiminnan harjoittajan on, silloin kun se on kohtuudella mahdollista, valittava käyttöön
olemassa olevista vaihtoehdoista kemikaali tai menetelmä, josta aiheutuu vähiten ympäristön pilaantumisen
vaaraa.
Kemikaalien käsittelystä ja varastoinnista säädetään lisäksi vaarallisten kemikaalien ja räjähteiden käsittelyn
turvallisuudesta annetussa laissa sekä kuluttajatuotteiden turvallisuudesta kuluttajaturvallisuuslaissa
(920/201 1).
20 §
Yleiset periaatteet ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavassa toiminnassa
Ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavassa toiminnassa on periaatteena, että:
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 8/1091) menetellään toiminnan laadun edellyttämällä huolellisuudella ja varovaisuudella ympäristön
pilaantumisen ehkäisemiseksi sekä otetaan huomioon toiminnan aiheuttaman pilaantumisen vaaran
todennäköisyys, onnettomuusriski sekä mahdollisuudet onnettomuuksien estämiseen ja niiden vaikutusten
rajoittamiseen (varovaisuus- ja huolellisuusperiaate) ;
2) noudatetaan ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi tarkoituksenmukaisia ja kustannustehokkaita eri
toimien yhdistelmiä (ympäristön kannalta par haan käytännön periaate) .
3 luku
Viranomaiset ja niiden tehtävät
21 § (5.11.2021/916)
Valtion viranomaiset
Tämän lain mukaisen toiminnan yleinen ohjaus, seuranta ja kehittäminen kuuluu ympäristöministeriölle.
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus ohjaa ja edistää tässä laissa ja sen nojalla annetuissa säännöksissä
tarkoitettujen tehtävien hoitamista alueellaan, valvoo näiden säännösten noudattamista sekä käyttää osaltaan
ympäristönsuojelun yleisen edun puhevaltaa tämän lain mukaisessa päätöksenteossa siten kuin elinkeino-,
liikenne- ja ympäristökeskuksista annetussa laissa (897/2009)  ja sen nojalla säädetään. Elinkeino-, liikenne-
ja ympäristökeskus tukee kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen toimintaa toimialaansa kuuluvissa asioissa.
Aluehallintovirasto toimii valtion ympäristölupaviranomaisena  siten kuin aluehallintovirastoista annetussa
laissa (896/2009)  ja sen nojalla säädetään. Lisäksi aluehallintovirasto käsittelee toimivaltaansa kuuluvat
ilmoituksenvaraista toimintaa koskevat asiat. Aluehallintovirasto tukee kunnan
ympäristönsuojeluviranomaisen toimintaa toimialaansa kuuluvissa asioissa.
Suomen ympäristökeskus toimii otsonikerrosta heikentävistä aineista annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2009, jäljempänä otsoniasetus , sekä fluoratuista kasvihuonekaasuista ja
asetuksen (EY) N:o 842/2006 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU)
N:o 517/2014, jäljempänä F-kaasuasetus , mukaisena toimivaltaisena viranomaisena sekä valvoo näiden
asetusten noudattamista, jollei muualla tässä laissa toisin säädetä. Lisäksi Suomen ympäristökeskus ylläpitää
ja kehittää parhaan käyttökelpoisen tekniikan tiedonvaihtoa, seuraa parhaan käyttökelpoisen tekniikan
kehittymistä ja tiedottaa siitä. Suomen ympäristökeskus vastaa myös ympäristövahingon vaaraa aiheuttavien
hylkyjen seurannasta ja saneerauksesta, jollei muualla laissa toisin säädetä, sekä öljy- tai muun
kemikaalivahingon seurauksena likaantuneiden eläinten hoitamisen järjestämisestä. (25.1 1.2022/963)
L:lla 963/2022  muutettu 4 momentti tulee voimaan 1.1.2023. Aiempi sanamuoto kuuluu:
Suomen ympäristökeskus toimii otsonikerrosta heikentävistä aineista annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2009, jäljempänä otsoniasetus , sekä fluoratuista kasvihuonekaasuista ja
asetuksen (EY) N:o 842/2006 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU)
N:o 517/2014, jäljempänä F-kaasuasetus , mukaisena toimivaltaisena viranomaisena sekä valvoo näiden
asetusten noudattamista, ellei muualla tässä laissa toisin säädetä. Lisäksi Suomen ympäristökeskus ylläpitää
ja kehittää parhaan käyttökelpoisen tekniikan tiedonvaihtoa, seuraa parhaan käyttökelpoisen tekniikan
kehittymistä ja tiedottaa siitä.
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto toimii or gaanisten liuottimien käytöstä tietyissä maaleissa ja lakoissa sekä
ajoneuvojen korjausmaalaustuotteissa aiheutuvien haihtuvien or gaanisten yhdisteiden päästöjen
rajoittamisesta ja direktiivin 1999/13/EY  muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
direktiivin 2004/42/EY  mukaisena toimivaltaisena viranomaisena.
22 § (19.12.2018/1166)
Kunnan ympäristönsuojeluviranomainen
Kunnalle kuuluvista tämän lain mukaisista lupa- ja valvontatehtävistä sekä ilmoitusmenettelyistä huolehtii
kuntien ympäristönsuojelun hallinnosta annetussa laissa (64/1986)  tarkoitettu kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen, joka käyttää osaltaan ympäristönsuojelun yleisen edun puhevaltaa tämän
lain mukaisessa päätöksenteossa.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 9/109Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen oikeudesta siirtää tässä laissa tarkoitettua toimivaltaansa
viranhaltijalle säädetään kuntien ympäristönsuojelun hallinnosta annetun lain 7 §:ssä.
23 §
Yleiset valvontaviranomaiset
Tämän lain mukaisia yleisiä valvontaviranomaisia ovat elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (valtion
valvontaviranomainen)  sekä kunnan ympäristönsuojeluviranomainen.
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus valvoo tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten
noudattamista myös siltä osin kuin on kyse yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille
myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston
asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU)
N:o 1307/2013 tarkoitettujen lakisääteisten hoitovaatimusten noudattamisen valvonnasta.
Valtion valvontaviranomaisen on ilmoitettava valvonnassa havaitsemistaan puutteista kunnan
ympäristönsuojeluviranomaiselle tämän toimivaltaan kuuluvia mahdollisia toimenpiteitä varten. Vastaavasti
kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen on ilmoitettava valvonnassa havaitsemistaan puutteista valtion
valvontaviranomaiselle.
Valvonnasta ja valvontaviranomaisten yhteistoiminnasta annetaan tarkempia säännöksiä valtioneuvoston
asetuksella.
24 § (5.11.2021/916)
Muut valvontaviranomaiset
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto valvoo 216 §:n 2 momentin nojalla annetun or gaanisia liuottimia sisältäviä
tuotteita koskevan valtioneuvoston asetuksen noudattamista.
Kuluttajaturvallisuuslaissa tarkoitetut valvontaviranomaiset ja työsuojeluviranomaiset valvovat kukin
toimialallaan 217 §:n 2 momentin nojalla annetun valtioneuvoston asetuksen noudattamista. Kunnan
terveydensuojeluviranomaiset, kuluttajaturvallisuuslaissa tarkoitetut valvontaviranomaiset ja
elintarvikevalvontaviranomaiset valvovat kukin toimialallaan 17 luvun säännösten nojalla annetun
valtioneuvoston asetuksen noudattamista.
Tulli ja Rajavartiolaitos valvovat tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten noudattamista kumpikin
toimialallaan.
24 a § (5.11.2021/916)
Markkinavalvontaviranomaiset
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto toimii 216 §:n 2 momentin nojalla annetun or gaanisia liuottimia sisältäviä
tuotteita koskevan valtioneuvoston asetuksen mukaisten tuotteiden markkinavalvontaviranomaisena.
Suomen ympäristökeskus toimii otsoniasetuksen sekä F-kaasuasetuksen osalta tuotteiden
markkinavalvontaviranomaisena sekä 216 §:n 2 momentin nojalla annetun moottoribensiinin, dieselöljyn ja
eräiden muiden nestemäisten polttoaineiden laatuvaatimuksia koskevan valtioneuvoston asetuksen mukaisten
tuotteiden markkinavalvontaviranomaisena.
Liikenne- ja viestintävirasto toimii liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttomoottoreiden kaasu- ja
hiukkaspäästöjen raja-arvoihin ja tyyppihyväksyntään liittyvistä vaatimuksista, asetusten (EU) N:o
1024/2012 ja (EU) N:o 167/2013 muuttamisesta ja direktiivin 97/68/EY  muuttamisesta ja kumoamisesta
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1628, jäljempänä työkonemoottor eiden
tyyppihyväksyntäasetus , tarkoitettuna markkinavalvontaviranomaisena.
24 b § (5.11.2021/916)
Markkinavalvontaviranomaisten toimivalta
Markkinavalvonnasta, ulkorajavalvonnasta ja muutoksenhausta markkinavalvontaviranomaisten päätöksiin
säädetään eräiden tuotteiden markkinavalvonnasta annetussa laissa (1137/2016) .
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 10/109Markkinavalvonnan, talouden toimijoiden kanssa tehtävän yhteistyön sekä unionin markkinoille tulevien
tuotteiden valvonnan puitteista säädetään markkinavalvonnasta ja tuotteiden vaatimustenmukaisuudesta sekä
direktiivin 2004/42/EY  ja asetusten (EY) N:o 765/2008 ja (EU) N:o 305/201 1 muuttamisesta annetussa
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2019/1020.
25 §
Asiantuntijaviranomaiset ja -laitokset
Valtion viranomaiset ja tutkimuslaitokset voivat toimia tämän lain mukaisina asiantuntijaviranomaisina tai -
laitoksina antamalla lausuntoja sekä tekemällä tutkimuksia ja selvityksiä tämän lain mukaisille
viranomaisille. Ympäristöministeriö voi määrätä asiantuntijalaitoksen toimimaan ympäristöalan kansallisena
vertailulaboratoriona. Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä asiantuntijaviranomaisista
ja -laitoksista sekä niiden tehtävistä.
26 § (23.11.2018/1018)
Viranomaiset ja laitokset tyyppihyväksynnässä
Liikenne- ja viestintävirasto toimii hyväksyntäviranomaisena työkonemoottoreiden
tyyppihyväksyntäasetuksessa tarkoitetussa tyyppihyväksynnässä.
Hyväksyntäviranomaisen nimeämän teknisen tutkimuslaitoksen palveluksessa olevaan sovelletaan
rikosoikeudellista virkavastuuta koskevia säännöksiä hänen suorittaessaan tässä laissa ja
työkonemoottoreiden tyyppihyväksyntäasetuksessa tarkoitettuja tehtäviä. Vahingonkorvausvastuusta
säädetään vahingonkorvauslaissa (412/1974) .
4 luku
Ympäristöluvan tarve ja lupaviranomaisten toimivalta
27 §
Yleinen luvanvaraisuus
Ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavaan toimintaan, josta säädetään liitteen 1 taulukossa 1
(direktiivilaitos ) ja taulukossa 2, on oltava lupa ( ympäristölupa ). Eläinsuojan luvanvaraisuuden
määrittämiseen eräissä tapauksissa käytettävistä eläinyksikkökertoimista säädetään liitteessä 3.
(10.4.2015/423)
Ympäristölupa on lisäksi oltava:
1) toimintaan, josta saattaa aiheutua vesistön pilaantumista eikä kyse ole vesilain mukaan luvanvaraisesta
hankkeesta;
2) jätevesien johtamiseen, josta saattaa aiheutua ojan, lähteen tai vesilain 1 luvun 3 §:n 1 momentin 6
kohdassa tarkoitetun noron pilaantumista;
3) toimintaan, josta saattaa ympäristössä aiheutua eräistä naapuruussuhteista annetun lain (26/1920) 17 §:n  1
momentissa tarkoitettua kohtuutonta rasitusta.
28 § (19.12.2018/1166)
Luvanvaraisuus pohjavesialueilla
Liitteessä 2 tarkoitetun ener giantuotantolaitoksen, asfalttiaseman, jakeluaseman, betoniaseman,
betonituotetehtaan ja liitteen 2 kohdassa 5–7 mainittuun toimintaan, kun or gaanisten liuottimien kulutus on
enemmän kuin 10 tonnia vuodessa sekä liitteessä 4 tarkoitettuun toimintaan on oltava ympäristölupa, jos
toiminta sijoitetaan tärkeälle tai muulle vedenhankintakäyttöön soveltuvalle pohjavesialueelle.
Lisäksi liitteessä 1, liitteen 2 kohdassa 1 ja 3 sekä liitteessä 4 tarkoitettuun, mutta niitä vähäisempään
toimintaan ja liitteen 2 kohdassa 4 tarkoitetun kemiallisen pesulan toimintaan on oltava ympäristölupa, jos
toiminta sijoitetaan tärkeälle tai muulle vedenhankintakäyttöön soveltuvalle pohjavesialueelle ja toiminnasta
voi aiheutua pohjaveden pilaantumisen vaaraa.
29 § (19.12.2018/1166)
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 11/109Luvanvaraisen toiminnan olennainen muuttaminen
Ympäristöluvanvaraisen toiminnan päästöjä tai niiden vaikutuksia lisäävään tai muuhun toiminnan
olennaiseen muuttamiseen on oltava lupa. Lupaa ei kuitenkaan tarvita, jos muutos ei lisää ympäristöön
kohdistuvia vaikutuksia tai riskejä eikä lupaa toiminnan muutoksen vuoksi ole tarpeen tarkistaa. Toiminnan
muutos on aina olennainen, jos toiminta sen seurauksena muuttuu direktiivilaitoksen toiminnaksi.
Luvan ja toiminnan 1 momentissa tarkoitettua muuttamista koskevaan hakemukseen sovelletaan 39 §:ää ja
asian käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä säädetään. Direktiivilaitoksen toiminnan muuttamista koskevan
asian käsittelyssä noudatetaan kuitenkin 5 ja 8 lukua, jos muuttamisesta saattaa aiheutua merkittäviä ihmisten
terveyteen tai ympäristöön kohdistuvia haittavaikutuksia.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä olennaisen muutoksen määrittelemisestä.
29 a § (27.11.2020/905)
Ilmoituksenvaraisen toiminnan luvanvaraisuus
Liitteen 4 mukaiseen ilmoituksenvaraiseen toimintaan tarvitaan ympäristölupa, jos:
1) toiminta on osa direktiivilaitoksen toimintaa;
2) toiminnasta saattaa aiheutua 27 §:n 2 momentissa tarkoitettu seuraus;
3) toiminta on luvanvaraista 28 §:n perusteella;
4) toimintaan sovelletaan arviointimenettelyä ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain
(252/2017) 3 §:n  2 momentin perusteella.
Jos toimintaan tarvitaan ympäristölupa 1 momentin 2 tai 3 kohdan nojalla, ympäristöluvan käsittelee se
viranomainen, jonka toimivaltaan kuuluu 1 15 a §:n nojalla käsitellä toimintaa koskeva ilmoitus. Jos lupa
kuitenkin on tarpeen 27 §:n 2 momentin 1 kohdan perusteella, käsittelevä viranomainen on valtion
ympäristölupaviranomainen. Jos toimintaan tarvitaan ympäristölupa tämän pykälän 1 momentin 1 tai 4
kohdan nojalla, ympäristöluvan käsittelee valtion ympäristölupaviranomainen.
Lupaviranomaisen on siirrettävä sille jätetty lupahakemus, joka tulee käsitellä ilmoituksenvaraista toimintaa
koskevassa menettelyssä, toimivaltaiselle viranomaiselle.
30 §
Rekisteröitävän toiminnan luvanvaraisuus
Liitteen 2 mukaiseen rekisteröitävään toimintaan tarvitaan ympäristölupa vain, jos:
1) toiminta on osa direktiivilaitoksen toimintaa;
2) toiminnasta saattaa aiheutua 27 §:n 2 momentissa tarkoitettu seuraus;
3) toiminta on luvanvaraista 28 §:n perusteella.
Toiminnan rekisteröinnistä silloin, kun ympäristölupa ei ole tarpeen, säädetään 1 16 §:ssä.
31 §
Poikkeus luvanvaraisuudesta toiminnan koeluonteisuuden perusteella
Ympäristölupaa ei tarvita koeluonteiseen lyhytaikaiseen toimintaan, jonka tarkoituksena on kokeilla uutta
tekniikkaa, raaka- tai polttoainetta, valmistus- tai polttomenetelmää tai puhdistuslaitetta taikka käsitellä
jätettä laitos- tai ammattimaisesti tällaisen toiminnan vaikutusten, käyttökelpoisuuden tai muun näihin
rinnastettavan seikan selvittämiseksi. Tällaisesta toiminnasta tehtävästä ilmoituksesta säädetään 1 19 §:ssä.
Jos koeluonteisesta toiminnasta saattaa aiheutua 27 §:n 2 momentissa tarkoitettu seuraus, toimintaan on
kuitenkin oltava ympäristölupa.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 12/10932 §
Poikkeus eräiden jätteen käsittelytoimintojen luvanvaraisuudesta
Ympäristölupaa ei tarvita liitteen 1 taulukossa 2 olevaan 13 kohdassa tarkoitettuun jätteen ammattimaiseen
tai laitosmaiseen käsittelyyn mainitun kohdan perusteella silloin, kun kysymyksessä on:
1) maa- ja metsätaloudessa syntyvän ympäristölle ja terveydelle haitattomista luonnonaineksista koostuvan
jätteen käyttö maa- ja metsätaloudessa;
2) haitattomaksi käsitellyn jätevesilietteen, sakokaivolietteen, umpisäiliölietteen tai kuivakäymäläjätteen
taikka haitattoman tuhkan tai kuonan hyödyntäminen ja käyttö lannoitevalmistelain (539/2006)  mukaisesti;
3) maa- ja metsätaloudessa syntyvän ympäristölle ja terveydelle haitattomista luonnonaineksista koostuvan
kasviperäisen jätteen hyödyntäminen ener giantuotannossa;
4) turvetuotannossa syntyvän kaivannaisjätteen tai muussa kaivannaistoiminnassa syntyvän pysyvän jätteen
tai pilaantumattoman maa-aineksen käsittely kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelman mukaisesti kyseisen
toiminnan yhteydessä muulla tavoin kuin sijoittamalla jäte suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavalle
kaivannaisjätteen jätealueelle; (10.4.2015/423)
5) pilaantuneen maaperän puhdistamisen yhteydessä kaivetun maa-aineksen hyödyntäminen kaivualueella
136 §:ssä tarkoitetun päätöksen mukaisesti. (10.4.2015/423)
Ympäristölupaa ei myöskään tarvita muuhun liitteen 1 taulukossa 2 olevaan 13 kohdassa tarkoitettuun
jätteiden hyödyntämiseen taikka muiden kuin vaarallisten jätteiden syntypaikalla tapahtuvaan
loppukäsittelyyn, jos näiden toimintojen ympäristönsuojeluvaatimuksista on säädetty tämän lain 10 §:n
nojalla tai jätelain 14 §:n nojalla annetulla valtioneuvoston asetuksella. Tällaisen toiminnan rekisteröinnistä
säädetään tämän lain 1 16 §:ssä. Jos toimintaan on ympäristölupa, kun valtioneuvoston asetus tulee
sovellettavaksi, ympäristölupa raukeaa.
LannoitevalmisteL  539/2006  on kumottu L:lla 8.7.2022/71 1.
33 §
Poikkeus luvanvaraisuudesta puolustusvoimien toiminnoissa
Puolustusvoimien tilapäisiin lentopaikkoihin, satamiin, varastoihin, polttoaineen jakelupaikkoihin,
ampumaratoihin tai muihin vastaaviin tilapäisiin toimintoihin ei tarvita ympäristölupaa.
34 §
Toimivaltainen lupaviranomainen
Valtion ympäristölupaviranomainen ratkaisee ympäristölupahakemuksen, jos:
1) toiminnalla saattaa olla merkittäviä ympäristövaikutuksia tai asian ratkaiseminen valtion
ympäristölupaviranomaisessa muuten on perusteltua toiminnan laatu tai luonne huomioon ottaen;
2) muun kuin 1 kohdassa tarkoitetun toiminnan ympäristövaikutukset saattavat kohdistua huomattavassa
määrin sijaintikuntaa laajemmalle alueelle;
3) toiminta edellyttää ympäristöluvan lisäksi lupaa vesilain 3 luvun nojalla tai vesilaissa säädetyn muun kuin
purkujohtoa koskevan tai tämän lain 68 ja 69 §:ssä tarkoitetun käyttöoikeuden perustamista ja
lupahakemukset on 47 §:n mukaan käsiteltävä yhteiskäsittelyssä;
4) lupa on tarpeen 27 §:n 2 momentin 1 kohdan perusteella.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomainen ratkaisee muun kuin 1 momentissa tarkoitetun lupahakemuksen.
Valtion ympäristölupaviranomainen ratkaisee kuitenkin lupahakemuksen, jos:
1) toiminta sijaitsee usean ympäristönsuojeluviranomaisen toimialueella;
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 13/1092) kyse on sotilaskäyttöön tarkoitetusta toiminnasta;
3) lupa-asian yhteydessä ratkaistaan 136 §:ssä tarkoitettu maaperän tai pohjaveden puhdistamista koskeva
asia, eikä toimivaltaa mainitun pykälän mukaisissa asioissa ole siirretty kunnan
ympäristönsuojeluviranomaiselle.
Jos samalla toiminta-alueella sijaitsevien toimintojen lupa-asian ratkaisu kuuluu osaksi valtion
ympäristölupaviranomaisen ja osaksi kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen toimivaltaan ja toimintoihin on
haettava lupaa siten kuin 41 §:ssä säädetään, lupa-asian ratkaisee valtion ympäristölupaviranomainen.
Edellä 1 momentin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista valtion ympäristölupaviranomaisen toimivaltaan kuuluvista
toiminnoista säädetään tarkemmin valtioneuvoston asetuksella.
35 §
Lupaviranomainen toiminnan muuttuessa
Toiminnan muuttamista koskevan lupahakemuksen ratkaisee se viranomainen, jonka toimivaltaan kuuluu
ratkaista vastaavaa uutta toimintaa koskeva hakemus.
36 §
Lupa-asian siirtäminen
Jos lupahakemus on pantu vireille kunnan ympäristönsuojeluviranomaisessa ja asian selvittämisen
yhteydessä ilmenee, että toiminnasta voi aiheutua vesistön pilaantumista, on asia siirrettävä valtion
ympäristölupaviranomaisen ratkaistavaksi.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomainen voi yksittäistapauksessa siirtää päätösvaltaansa kuuluvan lupa-asian
valtion ympäristölupaviranomaisen ratkaistavaksi, jos asia vaatii sellaista asiantuntemusta, jota kunnassa ei
voida saada tai jos asian käsittely valtion ympäristölupaviranomaisessa on tarkoituksenmukaista toiminnan
sijaintiin tai luonteeseen liittyvästä erityisestä syystä.
37 §
Lupaviranomaisen alueellinen toimivalta
Lupahakemuksen ratkaisee se 34 §:n mukaan toimivaltainen lupaviranomainen, jonka toimialueelle toiminta
sijoitetaan. Jos toiminta sijaitsee useamman kuin yhden valtion ympäristölupaviranomaisen toimialueella,
lupahakemuksen ratkaisee se viranomainen, jonka toimialueella merkittävin osa päästöjä aiheuttavasta
toiminnasta sijaitsee.
Jos useiden samaa vesistöä kuormittavien toimintojen lupiin sisältyvät kalatalousmääräykset tulevat
tarkistettaviksi samanaikaisesti ja niistä on tarkoituksenmukaista päättää yhtenä kokonaisuutena, asiat
ratkaisee 1 momentin mukaan toimivaltainen valtion ympäristölupaviranomainen.
38 §
Toimivallan siirto lupa-asiassa valtion ympäristölupaviranomaiselta kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle
Ympäristöministeriö voi kunnan hakemuksesta ja kuultuaan valtion ympäristölupaviranomaista ja valtion
valvontaviranomaista päättää, että liitteen 1 taulukon 2 mukaisten toimintojen lupa-asioissa toimivaltaisena
viranomaisena toimii kunnan ympäristönsuojeluviranomainen. Päätös voidaan rajoittaa koskemaan myös
vain osaa edellä mainituista toiminnoista. Toimivaltaa ei kuitenkaan voida siirtää lupa-asiassa, joka koskee
turvetuotantoa, kaivostoimintaa, koneellista kullankaivuuta, malmin tai mineraalien rikastamoa, lentoasemaa,
satamaa, ydinvoimalaitosta, jätteenpolttolaitosta, jätteen rinnakkaispolttolaitosta taikka puolustusvoimien ja
rajavartiolaitoksen toimintaa. Ennen toimivallan siirtoa koskevan päätöksen tekemistä valtion
ympäristölupaviranomaisessa vireille tulleet asiat käsitellään loppuun valtion ympäristölupaviranomaisessa.
Edellytyksenä toimivallan siirtämiselle on, että kunnan ympäristönsuojeluviranomaisella on riittävä
asiantuntemus tehtävien asianmukaiseksi hoitamiseksi ja että toimivallan siirrolla voidaan parantaa
toiminnan tehokkuutta tai aikaansaada tasapainoinen työnjako viranomaisten kesken. Toimivalta voidaan
siirtää määräajaksi tai toistaiseksi. Päätöstä voidaan muuttaa, jos toimivallan siirtämisen edellytyksiä ei enää
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 14/109ole. Ennen toimivallan siirtoa koskevan määräajan päättymistä tai ennen toimivaltaa koskevan päätöksen
muuttamista vireille tulleet asiat käsitellään loppuun kunnan ympäristönsuojeluviranomaisessa.
5 luku
Lupamenettely
39 § (12.4.2019/504)
Lupahakemus
Lupahakemus on toimitettava toimivaltaiselle lupaviranomaiselle sähköisesti. Toiminnanharjoittajan
asemassa oleva luonnollinen henkilö voi jättää lupahakemuksen ja sen liitteet paperisina. Viranomaisen
pyynnöstä on toimitettava paperitulosteena olevia kappaleita hakemusasiakirjoista, jos se on tarpeen asian
käsittelyn vuoksi.
Hakemukseen on liitettävä lupaharkinnan kannalta tarpeellinen selvitys toiminnasta, sen vaikutuksista,
asianosaisista ja muista merkityksellisistä seikoista. Jos hakemus koskee ympäristövaikutusten
arviointimenettelystä annetussa laissa tarkoitettua toimintaa, hakemukseen on liitettävä mainitun lain
mukainen ympäristövaikutusten arviointiselostus ja yhteysviranomaisen perusteltu päätelmä ennen
päätöksentekoa. Hakemukseen on lisäksi tarvittaessa liitettävä luonnonsuojelulain (1096/1996) 65 §:ssä
tarkoitettu arviointi.
Hakemuksen laatijalla on oltava riittävä asiantuntemus. Hakemuksesta on käytävä tarvittaessa ilmi, mihin
aineistoon ja laskenta-, tutkimus- tai arviointimenetelmään annetut tiedot perustuvat.
Tarkempia säännöksiä hakemuksen sisällöstä ja sen sähköisestä tekemisestä sekä hakemukseen liitettävistä
lupaharkinnan kannalta tarpeellisista selvityksistä annetaan valtioneuvoston asetuksella.
39 a § (28.6.2017/437)
Hakijan neuvonta
Sen lisäksi, mitä hallintolain (434/2003) 8 §:ssä  säädetään viranomaisen velvollisuudesta antaa hallintoasian
hoitamiseen liittyvää neuvontaa, lupaviranomaisen on annettava pyynnöstä hakijalle sähköisessä muodossa
tietoa:
1) lupahakemuksessa esitettävistä tiedoista ja hakemukseen liitettävistä selvityksistä;
2) asian selvittämiseksi hankittavista lausunnoista ja niiden antamiselle varattavasta määräajasta;
3) päätöksen arvioidusta antamisajankohdasta.
Lupaviranomainen voi lisäksi hakijan pyynnöstä tai omasta aloitteestaan järjestää tapaamisen lupa-asiasta
hakijan ja viranomaisen välillä neuvonnan järjestämiseksi. Tapaamiseen voidaan kutsua myös muiden
lupamenettelyyn osallistuvien viranomaisten edustajia ja muita asianosaisia. Valtion
ympäristölupaviranomaisen on aina kutsuttava mukaan valtion valvontaviranomaisen edustaja.
Neuvonta on maksutonta.
40 §
Hakemuksen täydentäminen
Jos hakemus on puutteellinen tai asian ratkaiseminen edellyttää erityistä selvitystä, hakijalle on varattava
tilaisuus täydentää hakemusta viranomaisen asettamassa määräajassa. Hakemus, jota ei ole täydennetty
määräajassa, voidaan jättää tutkimatta.
Jos asian ratkaisemisella on merkitystä yleisen edun kannalta tai painavat syyt sitä edellyttävät, hakija
voidaan velvoittaa täydentämään hakemusta tai hankkimaan hakemuksen ratkaisemiseksi tarpeellinen
selvitys uhalla, että se hankitaan hakijan kustannuksella.
Jos myöhemmin asiaa käsiteltäessä ilmenee tarve pyytää hakijalta uusia, asian ratkaisemiseksi tarpeellisia
selvityksiä, tätä koskevassa pyynnössä on yksilöitävä, mistä erityisistä seikoista selvitystä on esitettävä ja
millä perusteella niiden esittäminen on tarpeen. (28.6.2017/437)
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 15/10940 a § (10.4.2015/423)
Euroopan unionin yhteistä etua koskevat energiahankkeet
Jos Euroopan laajuisten ener giainfrastruktuurien suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1364/2006/EY
kumoamisesta sekä asetusten (EY) N:o 713/2009, (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 muuttamisesta
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 347/2013 tarkoitettu yhteistä etua
koskeva ener giahanke edellyttää ympäristölupaa, asian käsittelyyn sovelletaan tämän lain lisäksi mainittua
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta sekä Euroopan unionin yhteistä etua koskevien
energiahankkeiden lupamenettelystä annettua lakia (684/2014) .
41 §
Luvan hakeminen samalla toiminta-alueella sijaitseville toiminnoille
Jos samalla toiminta-alueella sijaitsevalla usealla luvanvaraisella toiminnalla on sellainen tekninen ja
toiminnallinen yhteys, että niiden ympäristövaikutuksia tai jätehuoltoa on tarpeen tarkastella yhdessä,
toimintoihin on haettava lupaa samanaikaisesti eri lupahakemuksilla tai yhteisesti yhdellä lupahakemuksella.
Lupaa voidaan kuitenkin hakea erikseen, jos hakemuksen johdosta ei ole tarpeen muuttaa muita toimintoja
koskevaa voimassa olevaa lupaa.
42 §
Lausunnot
Lupaviranomaisen on pyydettävä hakemuksesta lausunto:
1) kunnan ympäristönsuojeluviranomaisilta niissä kunnissa, joissa hakemuksen tarkoittaman toiminnan
ympäristövaikutukset saattavat ilmetä;
2) toiminnan sijaintikunnan terveydensuojeluviranomaiselta;
3) asiassa yleistä etua valvovilta viranomaisilta;
4) saamelaiskäräjiltä, jos hakemuksen tarkoittaman toiminnan ympäristövaikutukset saattavat ilmetä
saamelaisten kotiseutualueella, ja kolttien kyläkokoukselta, jos ympäristövaikutukset saattavat ilmetä
kolttalaissa (253/1995)  tarkoitetulla koltta-alueella;
5) lupaharkinnan kannalta muilta tarpeellisilta tahoilta.
Sen lisäksi, mitä 1 momentissa säädetään, valtion ympäristölupaviranomaisen on pyydettävä lausunto valtion
valvontaviranomaiselta, hakemuksen tarkoittaman toiminnan sijaintikunnalta ja tarvittaessa vaikutusalueen
kunnilta.
Lupaviranomainen voi hankkia myös muita asiaan liittyviä tarpeellisia selvityksiä.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä tahoista, joilta lausuntoa on pyydettävä.
43 §
Muistutukset ja mielipiteet
Lupaviranomaisen on ennen asian ratkaisemista varattava niille, joiden oikeutta tai etua asia saattaa koskea
(asianosainen), tilaisuus tehdä muistutuksia lupa-asian johdosta.
Muille kuin asianosaisille on varattava tilaisuus ilmaista mielipiteensä.
Kuulemisesta säädetään lisäksi hallintolaissa (434/2003) .
44 § (12.4.2019/504)
Lupahakemuksen tiedoksianto ja lupahakemuksesta tiedottaminen
Toimivaltaisen lupaviranomaisen on annettava ympäristölupaa koskeva hakemus tiedoksi julkisella
kuulutuksella noudattaen, mitä hallintolain 62 a §:ssä säädetään. Kuulutus ja hakemusasiakirjat on kuitenkin
oltava nähtävillä vähintään 30 päivän ajan. Kuulutus ja hakemusasiakirjat voivat sisältää viranomaisten
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 16/109toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999) 16 §:n  3 momentin estämättä toiminnanharjoittajan nimen
ja toiminnan sijaintipaikan tiedot. Viranomaisen verkkosivuilla julkaistavat henkilötiedot on poistettava
viranomaisen verkkosivuilta päätöksen tultua lainvoimaiseksi.
Tieto kuulutuksesta on julkaistava myös toiminnan vaikutusalueen kunnissa noudattaen, mitä kuntalain
(410/2015) 108 §:ssä  säädetään. Lisäksi kuulutuksen julkaisemisesta on tiedotettava ainakin yhdessä
toiminnan vaikutusalueella yleisesti leviävässä sanomalehdessä, jollei asian merkitys ole vähäinen tai
julkaiseminen ole muutoin tarpeetonta. Kuulutus on annettava erikseen tiedoksi niille asianosaisille, joita
asia erityisesti koskee. Valtion lupaviranomaisen on julkaistava internetsivuillaan yleisölle tarkoitettu
tiivistelmä lupahakemuksesta.
Tiedoksiantoon yhteisalueen järjestäytymättömälle osakaskunnalle sovelletaan, mitä vesilain 1 1 luvun 1 1 §:n
2 momentissa säädetään.
Jos lupahakemuksen käsittelyyn sovelletaan eräiden ympäristöllisten lupamenettelyjen yhteensovittamisesta
annettua lakia (764/2019) , noudatetaan sen sijaan, mitä 1 ja 2 momentissa säädetään, mainitun lain 1 1 §:ää.
(19.6.2019/765)
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä kuulutuksesta ja sen julkaisemisesta sekä
muusta lupahakemusta koskevasta tiedottamisesta.
44 a § (19.6.2019/765)
Lupahakemuksesta ja arviointiselostuksesta kuuleminen
Jos valtion ympäristölupaviranomaisen ratkaistavaksi kuuluva ympäristölupahakemus ja samaa hanketta
koskeva ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain mukainen arviointimenettely ovat samaan
aikaan vireillä, lupaviranomainen voi ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain 22 a §:n 2
momentissa säädetyin edellytyksin lupahakemuksesta tiedottaessaan kuulla ympäristövaikutusten
arviointiselostuksesta noudattamalla, mitä kyseisen lain 20 §:ssä säädetään. Mielipiteet ja lausunnot
arviointiselostuksesta sekä muistutukset ja mielipiteet lupahakemuksesta on toimitettava lupaviranomaiselle
kuulutuksessa ilmoitettuna aikana, joka alkaa kuulutuksen julkaisemispäivästä ja kestää vähintään 45 päivää
ja enintään 60 päivää.
Mitä 1 momentissa säädetään arviointiselostuksesta kuulemisesta lupahakemuksesta tiedottamisen
yhteydessä, sovelletaan myös ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain 27 §:ssä tarkoitetusta
arviointiselostuksen täydentämisestä kuulemiseen.
44 b § (25.11.2022/963)
Viranomaisten yhteistyö lupa-asian käsittelyssä
Viranomaisen on lupahakemusta käsitellessään huolehdittava tarvittavasta yhteydenpidosta niihin
viranomaisiin, jotka samanaikaisesti käsittelevät toiminnan muita lupa-asioita ja suunnitelmia. Viranomaisen
on lupa-asian selvittämiseksi ja lupaharkintaa varten tarvittaessa neuvoteltava asianomaisen
valvontaviranomaisen kanssa sekä tarvittaessa käytävä keskusteluja asianomaisen valvontaviranomaisen ja
myös hakijan kanssa. Asian selvittämiseksi voidaan lisäksi järjestää yleisön kuulemistilaisuus, jossa voidaan
esittää muistutuksia ja mielipiteitä.
L:lla 963/2022  lisätty 44 b § tulee voimaan 1.1.2023.
45 §
Sähköisen tiedonsaannin edistäminen
Kellä tahansa on oikeus pyynnöstä saada tieto tietyllä alueella vireille tulleista ympäristölupa-asioista
sähköisin viestein sen mukaan kuin viranomaisen tietojärjestelmässä on mahdollista ottaa vastaan tällaisia
pyyntöjä ja lähettää viestejä automatisoidusti.
46 §
Eri toimintojen lupa-asioiden samanaikainen käsittely
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 17/109Jos ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavien eri toimintojen yhteisvaikutus on lupaharkinnan kannalta
huomattava ja näiden toimintojen ympäristölupa-asiat ovat vireillä samassa lupaviranomaisessa, asiat on
käsiteltävä ja ratkaistava samanaikaisesti, jollei sitä ole perustellusta syystä pidettävä tarpeettomana.
Jos 41 §:ssä tarkoitettuja toimintoja koskeva lupa-asia on pantu vireille eri lupahakemuksilla, hakemukset on
käsiteltävä ja ratkaistava tarvittaessa samanaikaisesti ottaen huomioon toimintojen muodostama
kokonaisuus.
47 §
Vesilain mukaisen hakemuksen ja ympäristölupahakemuksen yhteiskäsittely
Vesien pilaantumisen vaaraa aiheuttavaa toimintaa koskeva ympäristölupahakemus sekä samaa toimintaa
koskeva vesilain mukainen lupahakemus ja hakemus tämän lain 34 §:n 1 momentin 3 kohdassa tarkoitetun
käyttöoikeuden saamiseksi on käsiteltävä yhdessä ja ratkaistava samalla päätöksellä, jollei sitä ole erityisestä
syystä pidettävä tarpeettomana. Yhteiskäsittely ei ole tarpeen, jos toiminta edellyttää ympäristöluvan lisäksi
pelkästään vesilain 4 luvun mukaista lupaa veden ottamiseen eikä veden ottamisen ja sen takaisin vesistöön
päästämisen välillä ole välitöntä vesitaloudellista yhteyttä.
Jos lupa-asiaa käsiteltäessä ilmenee, että toimintaa varten on tarpeen myös vesilain mukainen lupa, luvan
hakijan on lupaviranomaisen määräämässä kohtuullisessa ajassa tehtävä vesilain mukainen lupahakemus.
Muussa tapauksessa vireillä oleva lupahakemus jätetään tutkimatta.
Edellä 1 momentissa tarkoitetut asiat käsitellään vesilain mukaisessa menettelyssä ottaen huomioon, mitä
lupahakemuksen ja päätöksen sisällöstä säädetään tässä laissa tai tämän lain nojalla. (12.4.2019/504)
Tarvittava poikkeaminen vesilain 4 luvun 12 §:ssä tarkoitetuista suoja-aluemääräyksistä ratkaistaan samalla
päätöksellä kuin vireillä oleva ympäristölupa-asia.
47 a § (10.4.2015/423)
Ympäristölupahakemuksen ja maa-aineslupahakemuksen yhteiskäsittely
Jos maa-ainesten ottamistoimintaa koskeva hanke edellyttää ympäristölupaa ja maa-aineslain (555/1981)
mukaista lupaa, niitä koskevat lupahakemukset on käsiteltävä yhdessä ja ratkaistava samalla päätöksellä,
jollei sitä ole erityisestä syystä pidettävä tarpeettomana. Yhteistä lupaa voidaan hakea yhdellä
lupahakemuksella.
Jos lupa-asiaa käsiteltäessä ilmenee, että toimintaa varten on tarpeen myös maa-aineslain mukainen lupa,
luvan hakijan on lupaviranomaisen määräämässä kohtuullisessa ajassa tehtävä maa-aineslain mukainen
lupahakemus. Muussa tapauksessa vireillä oleva lupahakemus voidaan jättää tutkimatta.
6 luku
Lupaharkinta ja lupamääräykset
48 §
Lupaharkinnan perusteet
Lupaviranomaisen on tutkittava ympäristöluvan myöntämisen edellytykset ja otettava huomioon asiassa
annetut lausunnot ja tehdyt muistutukset ja mielipiteet. Lupaviranomaisen on muutoinkin otettava huomioon,
mitä yleisen ja yksityisen edun turvaamiseksi säädetään.
Ympäristölupa on myönnettävä, jos toiminta täyttää tämän lain ja jätelain sekä niiden nojalla annettujen
säännösten vaatimukset.
Lupa-asiaa ratkaistaessa on noudatettava, mitä luonnonsuojelulaissa ja sen nojalla säädetään.
Toiminnan olennaista muuttamista koskeva lupahakemus on ratkaistava siten, että harkinta kattaa ne
toiminnan osat, joihin olennainen muutos voi vaikuttaa ja ne ympäristöön kohdistuvat vaikutukset ja riskit,
joita muutos voi aiheuttaa.
49 §
Luvan myöntämisen edellytykset
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 18/109Ympäristöluvan myöntäminen edellyttää, ettei toiminnasta, asetettavat lupamääräykset ja toiminnan
sijoituspaikka huomioon ottaen, aiheudu yksinään tai yhdessä muiden toimintojen kanssa:
1) terveyshaittaa;
2) merkittävää muuta 5 §:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitettua seurausta tai sen vaaraa;
3) 16–18 §:ssä kiellettyä seurausta;
4) erityisten luonnonolosuhteiden huonontumista taikka vedenhankinnan tai yleiseltä kannalta tärkeän muun
käyttömahdollisuuden vaarantumista toiminnan vaikutusalueella;
5) eräistä naapuruussuhteista annetun lain 17 §:n 1 momentissa tarkoitettua kohtuutonta rasitusta;
6) olennaista heikennystä edellytyksiin harjoittaa saamelaisten kotiseutualueella perinteisiä
saamelaiselinkeinoja tai muutoin ylläpitää ja kehittää saamelaiskulttuuria taikka olennaista heikennystä
kolttien elinolosuhteisiin tai mahdollisuuksiin harjoittaa kolttalaissa tarkoitettuja luontaiselinkeinoja koltta-
alueella.
50 §
Puolustusvoimia ja rajavartiolaitosta koskeva poikkeus luvan myöntämisen edellytyksistä
Jos puolustusvoimien raskaiden aseiden tai räjähteiden käyttö taikka rajavartiolaitoksen vastaava toiminta
edellyttää ympäristölupaa, toiminnasta aiheutuvaa melua, tärinää sekä maaperän ja pohjaveden tai meren
pilaantumisen vaaraa koskevista 49 §:ssä tarkoitetuista luvan myöntämisen edellytyksistä saa poiketa
tarpeellisessa määrin, jos toiminnan sijoittuminen alueelle on maanpuolustuksen toimintaedellytysten
kannalta välttämätöntä. Toiminnan suunnittelulla ja lupamääräyksillä on tällöin varmistettava, että:
1) toiminnan melualue ja yöaikainen melurasitus rajoitetaan välttämättömään;
2) haitta-aineiden kulkeutuminen ampuma-alueelta ei johda 16 tai 17 §:ssä kiellettyyn seuraukseen alueen
ulkopuolella;
3) toiminnasta ei aiheudu merkittävää ympäristön pilaantumista tai sen vaaraa.
Jos sotilasilmailuun tai rajavartiolaitoksen lakisääteisten tehtävien suorittamiseen käytetty lentopaikka ei
täytä melun vuoksi 49 §:n mukaisia luvan myöntämisen edellytyksiä, niistä saa poiketa tarpeellisessa määrin,
jos sotilasilmailun tai rajavartiolaitoksen ilmailun erityisluonne sitä edellyttää ja lentopaikan käyttö on
valtakunnan turvallisuuden kannalta tai rajavartiolaitoksen lakisääteisten tehtävien suorittamiseksi
perusteltua. Toiminnan haittoja arvioitaessa ei oteta huomioon puolustusvoimista annetun lain (551/2007) 2
§:n 1 momentin 1 kohdan a ja b alakohdan eikä 2 kohdan mukaisten tehtävien suorittamisesta aiheutuvaa
haittaa.
Jos ympäristölupa-asia koskee lentopaikkaa, jota käytetään merkittävässä määrin sotilas- ja siviili-ilmailuun,
lupaharkinnassa on tarkasteltava erikseen siviili- ja sotilastoimintaa ja kohdistettava lupamääräykset erikseen
puolustusvoimiin, rajavartiolaitokseen ja lentoaseman pitäjään tai muuhun lentopaikan pitäjään.
50 a § (27.11.2020/905)
Puolustusvoimien tarpeisiin tarkoitetun kemikaalivaraston lupa- ja ilmoitusmenettely
Jos puolustusvoimista annetun lain 15 §:n 8 momentissa tarkoitettua maanpuolustuksen kannalta
erityissuojattavaa kohdetta koskevien tietojen suojaaminen sitä edellyttää, puolustusvoimien tarpeisiin
tarkoitettua kemikaalivarastoa koskevan lupahakemuksen ja tämän lain 10 a luvussa tarkoitetun ilmoituksen
käsittelyssä asianosaisena pidetään, poiketen siitä, mitä 43 §:n 1 momentissa ja hallintolain 1 1 §:ssä
säädetään, vain toiminnanharjoittajaa. Mitä edellä asianosaisesta säädetään, sovelletaan myös
valvontaviranomaiseen. Asian käsittelyyn ei tällöin sovelleta 42–44, 45, 85, 85 a, 85 b ja 86 §:ää eikä 1 15 e
§:n 1 momentin 2–4 ja 6–8 kohtaa eikä 223 §:ää. (22.6.2022/490)
Lupaviranomaiselle toimitetaan asian vireillepanemiseksi toiminnanharjoittajan yksilöinti- ja yhteystiedot
sekä tieto laitoksen toimialasta ja sijainnista, perustelu 1 momentissa tarkoitetun menettelyn soveltamisen
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 19/109tarpeelle ja tieto siitä, missä muut lupahakemuksen tai ilmoituksen tiedot ovat saatavilla. Jos
maanpuolustuksen kannalta erityissuojattavaa kohdetta koskevien tietojen suojaaminen sitä edellyttää, riittää,
että muut 39 §:n 2 momentissa ja 1 15 b §:n 1 momentissa tarkoitetut tiedot 39 §:n 1 momentissa ja 1 15 a §:n
2 momentissa säädetystä poiketen annetaan toimivaltaisen viranomaisen käyttöön vain toiminnanharjoittajan
tiloissa tai tietojärjestelmissä. Myös lausuntomenettely ja päätöksen tiedoksianto voidaan tarvittaessa
järjestää toiminnanharjoittajan tiloissa tai tietojärjestelmässä. Lupahakemuksesta tai ilmoituksesta on
pyydettävä lausunto vain valvontaviranomaiselta, ja päätös annetaan tiedoksi vain toiminnanharjoittajalle ja
valvontaviranomaiselle. Lupa-asian ja ilmoituksen käsittely on kokonaisuudessaan järjestettävä siten, ettei
menettely vahingoita tai vaaranna maanpuolustuksen etua.
Tämän pykälän mukaan annetusta päätöksestä saa 191 §:stä poiketen valittaa vain toiminnanharjoittaja ja
valvontaviranomainen. Muutoksenhakuun ei sovelleta, mitä 196 §:ssä säädetään kuulemisesta ja 197 §:ssä
tiedoksiannosta. Hallintotuomioistuimen päätös on toimitettava tiedoksi lupaviranomaiselle.
Tämän pykälän mukaisesta lupa- ja ilmoitusmenettelystä ja asian vireillepanosta, lausuntomenettelystä sekä
lupa- ja ilmoituspäätöksen antamisesta voidaan antaa tarkempia säännöksiä valtioneuvoston asetuksella.
51 § (19.12.2018/1166)
Eräiden suunnitelmien ja ohjelmien vaikutus
Ympäristöluvassa ja 1 15 d §:ssä tarkoitetussa ilmoituspäätöksessä on 49 §:n 1 momentin 2 kohdassa ja 1 15 d
§:n 2 momentin 2 kohdassa tarkoitetun seurauksen merkittävyyttä arvioitaessa otettava huomioon, mitä
vesienhoidon ja merenhoidon järjestämisestä annetun lain (1299/2004)  mukaisessa
vesienhoitosuunnitelmassa tai merenhoitosuunnitelmassa esitetään toiminnan vaikutusalueen vesien ja
meriympäristön tilaan ja käyttöön liittyvistä seikoista. Luvassa ja 1 15 d §:ssä tarkoitetussa
ilmoituspäätöksessä on toiminnan sijoituspaikan soveltuvuutta 1 1 §:n 2 momentin mukaisesti arvioitaessa
sekä onnettomuuksien ehkäisemiseksi tarpeellisia lupamääräyksiä ja ilmoituspäätöksen määräyksiä
annettaessa otettava huomioon, mitä toiminnan sijoituspaikkaa ja vaikutusaluetta koskevassa tulvariskien
hallinnasta annetun lain (620/2010)  mukaisessa tulvariskien hallintasuunnitelmassa esitetään. Luvassa ja
ilmoituspäätöksessä on lisäksi otettava huomioon tarvittavissa määrin tämän lain 204 §:ssä tarkoitetut
suunnitelmat ja ohjelmat.
Luvanvaraisen jätteenkäsittelylaitoksen tai -paikan luvassa on otettava huomioon jätelain 87 §:ssä tarkoitettu
valtakunnallinen jätesuunnitelma. (15.7.2021/715)
52 §
Lupamääräykset pilaantumisen ehkäisemiseksi
Ympäristöluvassa on annettava tarpeelliset määräykset:
1) päästöistä, päästöraja-arvoista, päästöjen ehkäisemisestä ja rajoittamisesta sekä päästöpaikan sijainnista;
2) maaperän ja pohjavesien pilaantumisen ehkäisemisestä;
3) jätteistä sekä niiden määrän ja haitallisuuden vähentämisestä;
4) toimista häiriö- ja muissa poikkeuksellisissa tilanteissa;
5) toiminnan lopettamisen jälkeisestä alueen kunnostamisesta ja päästöjen ehkäisemisestä sekä muista
toiminnan lopettamisen jälkeisistä toimista;
6) muista toimista, joilla ehkäistään tai vähennetään ympäristön pilaantumista tai sen vaaraa.
Jos 1 momentin mukaisilla määräyksillä muussa kuin teollisessa toiminnassa tai ener giantuotannossa ei
toiminnan luonteesta johtuen voida riittävästi ehkäistä tai vähentää ympäristöhaittoja, voidaan luvassa antaa
tarpeelliset määräykset tuotantomäärästä, -ener giasta tai tuotannossa käytettävästä ravinnosta.
Lupamääräyksiä annettaessa on otettava huomioon toiminnan luonne, sen alueen ominaisuudet, jolla
toiminnan vaikutus ilmenee, toiminnan vaikutus ympäristöön kokonaisuutena, ympäristön pilaantumisen
ehkäisemiseksi tarkoitettujen toimien merkitys ympäristön kokonaisuuden kannalta sekä tekniset ja
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 20/109taloudelliset mahdollisuudet toteuttaa nämä toimet. Päästöraja-arvoa sekä päästöjen ehkäisemistä ja
rajoittamista koskevien lupamääräysten tulee perustua parhaaseen käyttökelpoiseen tekniikkaan.
Lupamääräyksissä ei kuitenkaan saa velvoittaa käyttämään vain tiettyä tekniikkaa. Lisäksi on tarpeen
mukaan otettava huomioon ener gian ja materiaalien käytön tehokkuus sekä varautuminen onnettomuuksien
ehkäisemiseen ja niiden seurausten rajoittamiseen.
53 §
Parhaan käyttökelpoisen tekniikan arviointi
Parhaan käyttökelpoisen tekniikan sisältöä arvioitaessa on otettava huomioon:
1) jätteiden määrän ja haitallisuuden vähentäminen;
2) tuotannossa käytettävien aineiden ja siinä syntyvien jätteiden uudelleen käytön ja hyödyntämisen
mahdollisuus;
3) tuotannossa käytettävien aineiden vaarallisuus sekä mahdollisuudet käyttää entistä haitattomampia aineita;
4) päästöjen laatu, määrä ja vaikutus;
5) käytettyjen raaka-aineiden laatu ja kulutus;
6) ener gian käytön tehokkuus;
7) toiminnan riskien ja onnettomuusvaarojen ennalta ehkäiseminen sekä onnettomuuksien seurausten
ehkäiseminen;
8) parhaan käyttökelpoisen tekniikan käyttöönottoon vaadittava aika ja toiminnan suunnitellun
aloittamisajankohdan merkitys sekä päästöjen ehkäisemisen ja rajoittamisen kustannukset ja hyödyt;
9) vaikutukset ympäristöön;
10) teollisessa mittakaavassa käytössä olevat tuotantomenetelmät ja menetelmät päästöjen hallitsemiseksi;
11) tekniikan ja luonnontieteellisen tiedon kehitys;
12) Euroopan komission ja kansainvälisten toimielinten julkaisemat tiedot parhaasta käyttökelpoisesta
tekniikasta.
54 §
Erityistä selvitystä koskeva määräys
Ympäristöluvassa voidaan määrätä, että toiminnanharjoittajan on tehtävä erityinen selvitys toiminnasta
aiheutuvan ympäristön pilaantumisen tai sen vaaran selvittämiseksi, jos lupaharkintaa varten ei ole voitu
toimittaa yksityiskohtaisia tietoja päästöistä, jätteistä tai toiminnan vaikutuksista.
Selvitys on toimitettava lupaviranomaiselle luvassa määrättynä ajankohtana. Selvityksen tekemiselle on
annettava riittävä aika. Luvan muuttamisesta saadun selvityksen perusteella säädetään 90 §:ssä.
55 §
Kasvihuonekaasupäästöjä koskevat määräykset
Jos toimintaan sovelletaan päästökauppalakia (311/201 1), ei ympäristöluvassa saa antaa päästökauppalain 2
§:ssä tarkoitetuille kasvihuonekaasupäästöille päästöraja-arvoja, elleivät ne ole tarpeen merkittävän
paikallisen ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi.
56 §
Hiilidioksidin talteenottoa koskevat määräykset
Hiilidioksidin talteenottoa koskevassa ympäristöluvassa on annettava tarpeelliset määräykset hiilidioksidin
talteenottamisesta ja varastoinnista annetun lain (416/2012) 5 ja 6 §:n  hiilidioksidivirtaa koskevien
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 21/109säännösten noudattamiseksi.
57 §
Kalatalousmääräykset
Jos jäteveden tai muun aineen päästämisestä saattaa aiheutua kalakannoille tai kalastukselle vahinkoa,
ympäristöluvassa on annettava tarpeelliset määräykset vesilain 3 luvun 14 §:ssä tarkoitetuista
kalatalousvelvoitteista tai kalatalousmaksusta. Määräyksiin sovelletaan vesilain 3 luvun 14, 15 ja 22 §:ää.
58 §
Jäte- ja jätehuoltomääräykset
Ympäristöluvassa on annettava tarpeelliset määräykset jätteistä ja jätehuollosta jätelain ja sen nojalla
annettujen säännösten noudattamiseksi. Luvassa on tarvittaessa annettava määräys jätelain 32 §:n mukaisesti
kunnan vastuulle kuuluvan hyödynnettävän tai loppukäsiteltävän sekalaisen yhdyskuntajätteen taikka
loppukäsiteltävän muun jätteen toimittamisesta mainitun lain 19 §:n 2 momentissa tarkoitettuun
käsittelylaitokseen. Määräysten täytäntöönpanoon sovelletaan tätä lakia.
Jätteen käsittelyä koskeva ympäristölupa voidaan rajoittaa tietynlaisen jätteen käsittelyyn. Jätelain 32 §:n
mukaisesti kunnan vastuulle kuuluvan sekalaisen yhdyskuntajätteen hyödyntämistä tai loppukäsittelyä taikka
muun jätteen loppukäsittelyä koskevassa luvassa voidaan tarvittaessa määrätä, että toiminnassa saa käsitellä
vain tietyltä alueelta peräisin olevaa jätettä.
Lupaviranomainen voi ympäristöluvassa antaa määräyksen, joka poikkeaa jätelain 14 §:n nojalla annetun
valtioneuvoston asetuksen vaatimuksesta siinä säädetyin perustein. Määräys voidaan antaa myös erillisen
hakemuksen johdosta noudattaen soveltuvin osin, mitä lupahakemuksen käsittelystä säädetään.
59 § (22.6.2022/490)
Jätteen käsittelytoiminnan vakuus
Jätteen käsittelytoiminnan harjoittajan on asetettava vakuus asianmukaisen jätehuollon, seurannan, tarkkailun
ja toiminnan lopettamisessa tai sen jälkeen tarvittavien toimien varmistamiseksi. Muun luvanvaraisen
toiminnan harjoittajan on asetettava vastaavasti vakuus, jos toiminnassa syntyy merkittäviä määriä jätteitä.
Vakuus voidaan jättää vaatimatta muuta kuin kaatopaikkatoimintaa harjoittavalta, jos vakuudella katettavat
kustannukset toimintaa lopetettaessa ovat jätteen määrä, laatu ja muut seikat huomioon ottaen vähäiset.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä vakuuden vaatimatta jättämisen
edellytyksistä.
60 §
Vakuuden määrä
Vakuuden on oltava riittävä 59 §:ssä tarkoitettujen toimien hoitamiseksi ottaen huomioon toiminnan laajuus,
luonne ja toimintaa varten annettavat määräykset. Kaatopaikan vakuuden on katettava myös kaatopaikan
sulkemisen jälkeisestä seurannasta ja tarkkailusta sekä suotovesien ja -kaasujen käsittelystä ja muusta
jälkihoidosta aiheutuvat kustannukset vähintään 30 vuoden ajalta, jollei toiminnanharjoittaja osoita muuta
riittäväksi. Kaivannaisjätteen jätealueen vakuuden on katettava myös kustannukset, jotka aiheutuvat
jätealueen vaikutusalueella olevan, kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelmassa tarkemmin määritetyn maa-
alueen kunnostamisesta tyydyttävään tilaan.
Ympäristöluvassa on määrättävä, että toiminnanharjoittaja kerryttää kaatopaikan, kaivannaisjätteen
jätealueen ja muun pitkäaikaisen toiminnan vakuutta siten, että vakuuden määrä vastaa koko ajan
mahdollisimman hyvin niitä kustannuksia, joita toiminnan lopettaminen ja jälkihoito arviointihetkellä
aiheuttaisivat.
Valtioneuvosto voi antaa tarkempia säännöksiä vakuuden määrän laskemisesta ja kerryttämisestä.
Pienimuotoisia toimintoja varten vakuuden määrä voidaan säätää kiinteäksi summaksi, joka voi olla enintään
10 000 euroa.
61 § (22.6.2022/490)
Vakuuden asettaminen
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 22/109Ympäristöluvassa on annettava tarpeelliset määräykset 59 §:ssä tarkoitetusta vakuudesta ja sen asettamisesta.
Luvassa voidaan määrätä, että toiminnanharjoittajan on arvioitava vakuuden riittävyyttä 59 §:ssä
tarkoitetuista toimista aiheutuviin kustannuksiin määräajoin ja ilmoitettava tästä valvontaviranomaiselle.
Tarvittaessa vakuutta koskeva lupamääräys on muutettava 89 §:n 3 momentin mukaisesti.
Luvassa voidaan määrätä, että valvontaviranomainen voi hyväksyä omasta tai luvanhaltijan aloitteesta
vakuuden määrän muuttamisen siltä osin, kun kyse on hintatason muutosta kuvaavaan indeksiin sidotun
vakuuden määrän muuttamisesta.
Vakuudeksi hyväksytään takaus, vakuutus tai pantattu talletus. Luvassa voidaan perustellusta syystä määrätä
tarkemmin hyväksyttävästä vakuusmuodosta ja vakuuden muista ehdoista. Vakuuden antajan on oltava
luotto-, vakuutus- tai muu ammattimainen rahoituslaitos, jolla on kotipaikka Euroopan talousalueeseen
kuuluvassa valtiossa.
Vakuus on asetettava ympäristöluvassa osoitetun valvontaviranomaisen eduksi ennen toiminnan aloittamista.
Kaivannaisjätteen jätealuetta koskeva vakuus on asetettava ennen kuin jätealueelle ryhdytään sijoittamaan
kaivannaisjätettä.
61 a § (22.6.2022/490)
Vakuuden voimassaolo ja vapauttaminen
Vakuuden on oltava voimassa yhtäjaksoisesti tai määrävälein uusittuna vähintään kolme kuukautta vakuuden
kattamien toimien suorittamisesta ja niiden ilmoittamisesta valvontaviranomaiselle. Jos vakuuden
voimassaoloa jatketaan, uusiminen on tehtävä ennen vakuuden voimassaolon päättymistä. Kaatopaikan
vakuuden on oltava voimassa kaatopaikan sulkemisen jälkeisen tarkkailun ja muun jälkihoidon päättymiseen
saakka.
Lupaviranomaisen on hakemuksesta vapautettava vakuus, kun toiminnanharjoittaja on täyttänyt
velvoitteensa. Vakuus voidaan vapauttaa myös osittain. Luvan raukeamista ja toiminnan lopettamista
koskevassa päätöksessä tai koeluonteista toimintaa koskevan ilmoituksen johdosta annettavassa päätöksessä
voidaan määrätä, että valvontaviranomainen voi vapauttaa vakuuden, kun toiminnanharjoittaja on täyttänyt
velvoitteensa.
61 b § (22.6.2022/490)
Vakuuden realisointi
Valvontaviranomaisella on oikeus ryhtyä vakuuden realisointiin, kun toiminnanharjoittaja on laiminlyönyt 59
§:ssä tarkoitettujen toimien hoitamisen. Ennen vakuuden realisointia valvontaviranomaisen on määrättävä
175 §:n mukaisesti toiminnanharjoittaja täyttämään velvollisuutensa ja asetettava määräyksen tehosteeksi
teettämisuhka. Vakuus voidaan käyttää teettämistoimien kustannusten kattamiseksi.
62 §
Seuranta- ja tarkkailumääräykset
Ympäristöluvassa on annettava tarpeelliset määräykset päästöjen ja toiminnan tarkkailusta sekä toiminnan
vaikutusten ja toiminnan lopettamisen jälkeisen ympäristön tilan tarkkailusta. Luvassa on lisäksi annettava
tarpeelliset määräykset jätelain 120 §:ssä säädetystä jätehuollon seurannasta ja tarkkailusta sekä jätteen
käsittelyn seuranta- ja tarkkailusuunnitelmasta ja sen noudattamisesta. Toiminnan jätekirjanpitoon
sisällytettyjen tietojen toimittamisesta valvontaviranomaiselle tai tämän ylläpitämään tietojärjestelmään
voidaan säätää jätelain 1 18 a tai 1 19 §:n nojalla annetussa valtioneuvoston asetuksessa. (15.7.2021/715)
Tarkkailun toteuttamiseksi luvassa on määrättävä mittausmenetelmistä ja mittausten tiheydestä. Luvassa on
myös määrättävä siitä, miten seurannan ja tarkkailun tulokset arvioidaan ja miten tulokset toimitetaan
valvontaviranomaiselle. Toiminnanharjoittaja voidaan määrätä antamaan valvontaa varten myös muita
tarpeellisia tietoja.
Toiminnanharjoittajan on toimitettava valvontaviranomaiselle säännöllisesti päästöjen tarkkailun tulokset ja
muut valvontaa varten tarvittavat tiedot, siten kuin ympäristöluvassa tarkemmin määrätään. Tiedot
direktiivilaitoksen päästöjen tarkkailun tuloksista ja muut valvontaa varten tarpeelliset tiedot
direktiivilaitoksen luvan noudattamisesta on toimitettava valvontaviranomaiselle vähintään kerran vuodessa.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 23/109Toiminnan vesiin tai meriympäristöön kohdistuvien vaikutusten tarkkailumääräystä annettaessa on otettava
huomioon, mitä vesienhoidon ja merenhoidon järjestämisestä annetussa laissa tarkoitetussa vesien tai
meriympäristön tilaa koskevassa seurantaohjelmassa on pidetty tarpeellisena seurannan järjestämiseksi.
Toiminnan tarkkailun tietoja voidaan käyttää mainitun lain mukaisessa seurannassa ja
vesienhoitosuunnitelman ja merenhoitosuunnitelman laadinnassa.
63 §
Määräys yhteistarkkailusta
Lupaviranomainen voi tarvittaessa ympäristöluvassa määrätä useat luvanhaltijat yhdessä tarkkailemaan
toimintojensa vaikutusta (yhteistarkkailu)  tai hyväksyä toiminnan tarkkailemiseksi osallistumisen alueella
tehtävään seurantaan. Yhteistarkkailu voi koskea tähän lakiin ja vesilakiin perustuvaa tarkkailua.
64 §
Suunnitelma seurannasta ja tarkkailusta
Ympäristöluvassa voidaan määrätä, että toiminnanharjoittajan on esitettävä 62 §:n mukaisen seurannan ja
tarkkailun tai 63 §:n mukaisen yhteistarkkailun järjestämisestä erillinen suunnitelma lupaviranomaisen,
valvontaviranomaisen tai kalatalousviranomaisen hyväksyttäväksi. Suunnitelma on toimitettava
viranomaiselle niin ajoissa, että seuranta ja tarkkailu voidaan aloittaa toiminnan alkaessa tai muuna
toiminnan vaikutusten kannalta tarkoituksenmukaisena ajankohtana. Suunnitelman esittämiseen sovelletaan,
mitä 39 §:ssä säädetään ympäristöluvan hakemisesta.
Päätös suunnitelman hyväksymisestä tehdään noudattaen, mitä 96 §:ssä säädetään.
65 §
Tarkkailumääräysten muuttaminen
Lupaviranomainen tai 64 §:n mukaisen suunnitelman hyväksynyt viranomainen voi tarvittaessa muuttaa
antamiaan tarkkailumääräyksiä tai hyväksymäänsä suunnitelmaa luvan tai suunnitelman voimassaolosta
huolimatta. Muutosta koskeva päätös voidaan tehdä päätöksen tehneen viranomaisen omasta aloitteesta tai
luvanhaltijan, valvontaviranomaisen, yleistä etua valvovan viranomaisen, kunnan tai haittaa kärsivän
asianosaisen taikka 186 §:ssä tarkoitetun rekisteröidyn yhdistyksen tai säätiön vaatimuksesta. Luvanhaltijan
muutosta koskevaan hakemukseen sovelletaan 39 §:ää. Asian käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä
säädetään.
Yhteistarkkailusta päättäneen viranomaisen on muutettava päätöstä, jos yhteistarkkailuun on määrätty
osallistumaan uusi toiminnanharjoittaja. Menettelyyn sovelletaan, mitä 1 momentissa säädetään.
66 §
Maaperän ja pohjaveden suojelua koskevat määräykset
Luvanvaraisen toiminnan harjoittajan on huolehdittava maaperään ja pohjaveteen kohdistuvien päästöjen
ehkäisemiseksi toteutettujen toimien, kuten rakenteiden säännöllisestä ylläpidosta, huollosta ja tarkastuksista.
Luvassa on annettava tätä koskevat tarpeelliset määräykset.
Toiminnanharjoittajan on huolehdittava määräajoin suoritettavasta maaperän ja pohjaveden tarkkailusta
ottaen huomioon sellaiset laitosalueella olevat vaaralliset aineet, jotka saattavat aiheuttaa maaperän tai
pohjaveden pilaantumista (merkitykselliset vaaralliset aineet). Pilaantumisriskin järjestelmällisen arvioinnin
perusteella luvassa annetaan tarpeelliset määräykset tarkkailusta ja määräajoin toteutettavan tarkkailun
aikavälistä.
67 § (19.12.2018/1166)
Määräykset viemäriin johdettavista jätevesistä
Jos teollisuusjätevettä johdetaan yhdyskunnan jätevedenpuhdistamolle, ympäristöluvassa ja 1 15 d §:ssä
tarkoitetussa ilmoituspäätöksessä on tarvittaessa määrättävä jätevesien esikäsittelystä ympäristön
pilaantumisen ehkäisemiseksi tai jätevedenpuhdistamon toimintakyvyn turvaamiseksi.
68 § (8.9.2017/612)
Oikeus jäteveden johtamiseen toisen alueella
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 24/109Ympäristöluvassa voidaan myöntää oikeus jäteveden johtamiseen toisen maalla olevaan ojaan tai vesilain 1
luvun 3 §:n 1 momentin 6 kohdassa tarkoitettuun noroon, jos johtamisesta ei aiheudu kohtuutonta haittaa
muille ja johtaminen on teknisesti ja taloudellisesti perusteltua. Jäteveden johtamiseen avo-ojassa tai norossa
ei saa myöntää oikeutta, jos oja tai noro on tontin, rakennuspaikan, uimarannan tai muun vastaavan
erityiseen käyttöön otetun alueen välittömässä läheisyydessä. Jätevettä johtavan velvollisuudesta pitää uoma
kunnossa ja vastuusta jäteveden johtamisesta aiheutuvista kustannuksista säädetään 158 §:ssä.
Jos jäteveden johtaminen edellyttää viemäriputken sijoittamista tai ojan tekemistä toisen maalle eikä
omistaja anna suostumustaan, luvassa on 1 momentissa säädetyin edellytyksin päätettävä käyttöoikeuden
myöntämisestä tarvittavaan alueeseen. Vahingon, haitan ja muun edunmenetyksen korvaamiseen sovelletaan
vesilain 13 lukua. Käyttöoikeuteen sovelletaan mainitun lain 2 luvun 12, 13 ja 13 a §:ää sekä 17 lukua.
Jos tässä pykälässä tarkoitetun jäteveden johtamisen vuoksi on tehtävä oja tai sijoitettava viemäriputki
maantien, kadun, rautatien, muun kiskotien, kaapelin tai kaasuputken ali, luvassa on annettava asiaa koskevat
tarpeelliset määräykset. Ojan tai putken rakentamiseen ja kunnossapitoon sovelletaan vesilain 5 luvun 13
§:ää. Jos asiaa ei sen laajuuden tai muun syyn vuoksi voida ratkaista ympäristöluvan yhteydessä,
lupaviranomaisen on siirrettävä asia ojitustoimituksessa ratkaistavaksi tai kunnan
ympäristönsuojeluviranomaiselle noudattaen mainitun luvun 4 ja 5 §:ää.
69 § (8.9.2017/612)
Määräykset viemäriputkesta
Ympäristöluvassa on tarvittaessa vesilain mukaisesti määrättävä viemäriputken rakentamisesta ja sitä varten
tarvittavasta käyttöoikeudesta. Määräystä annettaessa sovelletaan vesilain 3 lukua, vahingon, haitan ja muun
edunmenetyksen korvaamiseen 13 lukua ja käyttöoikeuteen 2 luvun 12, 13 ja 13 a §:ää sekä 17 lukua.
70 § (19.12.2018/1166)
Määräyksen ja valtioneuvoston asetuksen suhde
Lupamääräys ja 1 15 d §:ssä tarkoitettuun ilmoituspäätökseen sisältyvä määräys voi olla tämän lain tai
jätelain nojalla annettuun valtioneuvoston asetukseen sisältyvää yksilöityä ympäristönsuojelun
vähimmäisvaatimusta ankarampi, jos se on tarpeen:
1) luvan myöntämisen tai toiminnan sallivan ilmoituspäätöksen antamisen edellytysten täyttämiseksi;
2) valtioneuvoston asetuksella säädetyn ympäristönlaatuvaatimuksen turvaamiseksi;
3) parhaan käyttökelpoisen tekniikan noudattamiseksi.
Jos valtioneuvoston asetuksella annetaan tämän lain tai jätelain nojalla jo myönnetyn luvan tai 1 15 d §:ssä
tarkoitetun ilmoituspäätöksen määräystä ankarampia säännöksiä tai näistä poikkeavia säännöksiä luvan tai
ilmoituspäätöksen voimassaolosta tai tarkistamisesta, asetusta on luvan tai ilmoituspäätöksen estämättä
noudatettava.
71 § (10.4.2015/423)
71 § on kumottu L:lla 10.4.2015/423 .
7 luku
Direktiivilaitoksen lupaharkinta
72 §
Parasta käyttökelpoista tekniikkaa koskevat määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan:
1) vertailuasiakirjalla  teollisuuden päästöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2010/75/EU, jäljempänä teollisuuspäästödir ektiivi , 13 artiklan mukaisesti laadittua asiakirjaa, jossa esitetään
asiakirjan kohteena olevassa toiminnassa sovelletut tekniikat, päästöt ja kulutustasot, parhaan
käyttökelpoisen tekniikan määrittelemisessä ja sitä koskevien päätelmien laatimisessa huomioon otettavat
tekniikat sekä uudet tekniikat;
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 25/1092) päätelmillä  teollisuuspäästödirektiivin 13 artiklan 5 kohdan nojalla hyväksyttyä Euroopan komission
päätöstä, joka sisältää vertailuasiakirjan ne osat, joissa esitetään päätelmät parhaista käyttökelpoisista
tekniikoista, näiden tekniikoiden kuvaus ja tiedot niiden sovellettavuuden arvioimiseksi, tekniikkaan liittyvät
päästötasot, tarkkailu ja kulutustasot sekä tarvittaessa laitoksen kunnostustoimet;
3) päästötasoilla  päästöjen vaihteluväliä laitoksen normaaleissa toimintaolosuhteissa käytettäessä parasta
käyttökelpoista tekniikkaa tai tällaisten tekniikoiden yhdistelmää, sellaisena kuin se on kuvattu päätelmissä,
ilmaistuna tietyn ajanjakson keskiarvona tietyissä vertailuolosuhteissa.
73 §
Luvun soveltamisala
Sen lisäksi, mitä 6 luvussa säädetään, direktiivilaitoksen ympäristölupa-asiaa käsiteltäessä sovelletaan tätä
lukua. Tätä lukua ei kuitenkaan sovelleta tutkimukseen, kehittämiseen tai uusien tuotteiden ja prosessien
testaukseen.
74 §
Energian käytön tehokkuutta koskevat määräykset
Direktiivilaitoksen ympäristöluvassa on tarvittaessa annettava määräykset toiminnan ener gian käytön
tehokkuudesta ja tehokkuuden parantamisesta. Määräysten on oltava teknisesti, taloudellisesti ja
tuotannollisesti toteuttamiskelpoisia ja ne voivat koskea:
1) ener gian käytön tehokkuuden selvittämistä ja hallintaa;
2) ener gian käytön tehokkuuden seurantaa käytettävissä olevien tunnuslukujen avulla;
3) sen varmistamista, että uutta laitosta rakennettaessa ja jo toiminnassa olevaa laitosta olennaisesti
uudistettaessa ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä arvioidaan kokonaisvaltaisesti ja parhaan
käyttökelpoisen tekniikan mukaisesti ottaen päästöjen lisäksi huomioon ener giatehokkuus.
Luvassa voidaan määrätä, että toiminnanharjoittajan on toimitettava tietoja ener giatehokkuuden
kehittymisestä valvontaviranomaiselle.
Määräyksiä ei kuitenkaan ole tarpeen antaa, jos toiminnanharjoittaja on liittynyt
energiatehokkuussopimukseen tai muuhun vastaavaan vapaaehtoiseen järjestelyyn, jonka
energianhallintajärjestelmässä toiminnanharjoittaja määrittelee ener gian käytön tehokkuuden
seurantamenettelyt ja sitoutuu ener giatehokkuuden jatkuvaan parantamiseen.
75 §
Päätelmien soveltaminen ympäristölupaharkinnassa
Direktiivilaitoksen päästöraja-arvojen, tarkkailun ja muiden lupamääräysten on parhaan käyttökelpoisen
tekniikan vaatimuksen toteuttamiseksi perustuttava päätelmiin. Päästöille on ympäristöluvassa määrättävä
päästöraja-arvot siten, että päätelmien päästötasoja ei ylitetä laitoksen normaaleissa toimintaolosuhteissa.
Jos päätelmissä ei ole ilmoitettu päästötasoja, luvassa on annettava tarpeelliset määräykset päätelmissä
kuvattua parasta käyttökelpoista tekniikkaa vastaavan ympäristönsuojelun tason saavuttamiseksi. Jos
päätelmissä ei ole kuvattu laitoksella käytettävää tekniikkaa, parhaan käyttökelpoisen tekniikan arviointiin
sovelletaan päästöraja-arvoja määrättäessä 53 §:ssä säädettyjä arviointiperusteita.
Jos päätelmissä ei ole kuvattu lupahakemuksessa tarkoitetun toiminnan tai tuotantomenetelmän tyyppiä tai
niiden kaikkia ympäristövaikutuksia, lupamääräykset on tarpeellisilta osin annettava 53 §:n mukaisesti
arvioidun parhaan käyttökelpoisen tekniikan perusteella. Toiminnanharjoittajaa on kuultava tämän momentin
mukaan annettavista lupamääräyksistä, jos määräykset poikkeavat olennaisesti siitä, mitä hakija on
hakemuksessaan esittänyt parhaasta käyttökelpoisesta tekniikasta, päästöjen rajoittamisesta ja tarkkailusta.
76 §
Sovellettavat päätelmät
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 26/109Ympäristölupa-asian vireilletulon jälkeen voimaan tulleita päätelmiä sovelletaan vain, jos se on hakijan
kannalta kohtuullista ottaen huomioon lupahakemuksen ja päätelmien sisältö ja päätelmien voimaantulon
ajankohta.
Jos komissio ei ole hyväksynyt lupahakemuksessa tarkoitettua toimintaa koskevia päätelmiä, sovelletaan
lupaharkinnassa teollisuuspäästödirektiivin 13 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja, komission ennen 7 päivä
tammikuuta 201 1 hyväksymien vertailuasiakirjojen vastaavia osia. Niitä sovelletaan kuten päätelmiä, lukuun
ottamatta päästötasojen noudattamista.
Ympäristöministeriön on tiedotettava internetsivuillaan päätelmistä viipymättä sen jälkeen, kun komissio on
hyväksynyt niitä koskevan päätöksen.
77 §
Päästöraja-arvojen määrääminen
Edellä 75 §:n 1 momentin nojalla määrättävät päästöraja-arvot on määrättävä samalle tai lyhyemmälle
ajanjaksolle ja samojen vertailuolosuhteiden mukaisina kuin päästötasot.
Raja-arvot, ajanjaksot ja vertailuolosuhteet voidaan 1 momentista poiketen määrätä toisin, jos se on
päästöjen tai tarkkailun luonteen vuoksi tarpeen. Toiminnanharjoittajan on ympäristöluvassa tarkemmin
määrättävällä tavalla toimitettava valvontaviranomaiselle vähintään kerran vuodessa yhteenveto kyseisten
päästöjen tarkkailun tuloksista samalta ajanjaksolta ja samojen vertailuolosuhteiden mukaisina kuin
päästötasoissa.
78 §
Päästötasoja lievemmät raja-arvot
Jos 75 §:n 1 momentin nojalla määrättävät päästöraja-arvot johtaisivat kohtuuttoman korkeisiin
kustannuksiin verrattuna saavutettaviin ympäristöhyötyihin laitoksen maantieteellisen sijainnin tai teknisten
ominaisuuksien taikka paikallisten ympäristöolojen vuoksi, ympäristöluvassa voidaan määrätä mainitussa
momentissa säädettyä lievemmät päästöraja-arvot. Lievemmät päästöraja-arvot eivät kuitenkaan saa ylittää 9
§:n nojalla annetussa valtioneuvoston asetuksessa säädettyjä päästöraja-arvoja eivätkä aiheuttaa 49 §:ssä
tarkoitettua seurausta tai vaarantaa ympäristönlaatuvaatimuksen noudattamista.
Lievempien päästöraja-arvojen edellytykset on arvioitava uudelleen, kun lupa tarkistetaan 80 ja 81 §:n
perusteella tai kun lupaa muutetaan 89 §:n 2 momentin 1, 3 tai 5 kohdan perusteella. (28.6.2017/437)
79 §
Tilapäinen poikkeus parhaan käyttökelpoisen tekniikan vaatimuksesta
Lupaviranomainen voi toiminnanharjoittajan hakemuksesta hyväksyä uuden tekniikan testausta ja käyttöä
varten tilapäisen poikkeuksen päästötasoista ja muista parhaan käyttökelpoisen tekniikan vaatimuksista
enintään yhdeksäksi kuukaudeksi. Poikkeus voidaan myöntää osana vireillä olevaa ympäristölupa-asiaa tai
koeluonteista toimintaa koskevan 1 19 §:n mukaisen ilmoituksen johdosta tehtävässä päätöksessä.
80 §
Luvan tarkistaminen uusien päätelmien vuoksi
Kun komissio on julkaissut päätöksen direktiivilaitoksen pääasiallista toimintaa koskevista päätelmistä,
laitoksen ympäristölupa on tarkistettava, jos se ei vastaa voimassa olevia päätelmiä ja tätä lakia tai sen
nojalla annettuja säännöksiä taikka jos luvassa on määräys 78 §:n mukaisista lievemmistä päästöraja-
arvoista. Tarkistamisessa on otettava huomioon kaikki uudet ja ajan tasalle saatetut päätelmät, joita
sovelletaan laitokseen ja jotka komissio on hyväksynyt sen jälkeen, kun lupa myönnettiin tai sitä viimeksi
tarkistettiin tai sen tarkistamisen tarve arvioitiin.
Toiminnanharjoittajan on toimitettava valvontaviranomaiselle selvitys luvan tarkistamisen tarpeesta
perusteluineen. Selvitys on toimitettava kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on julkaissut
päätöksen päätelmistä. Valvontaviranomainen voi antaa selvityksen tekemiselle pyynnöstä lisäaikaa.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 27/109Valvontaviranomainen arvioi, onko lupaa tarkistettava 1 momentin perusteella. Jos lupaa ei ole tarpeen
tarkistaa, viranomainen antaa tätä koskevan arvionsa toiminnanharjoittajalle ja tarkistamisasian käsittely
päättyy . Jos lupaa on tarpeen tarkistaa, valvontaviranomaisen on määrättävä toiminnanharjoittaja jättämään
tarkistamista koskeva hakemus lupaviranomaiselle. Hakemus on jätettävä viimeistään valvontaviranomaisen
määräämänä päivänä, joka voi olla aikaisintaan kuuden kuukauden kuluttua määräyksen antamisesta. Eri
toiminnanharjoittajat voidaan määrätä jättämään hakemuksensa samaan tai eri aikaan viranomaisen työn
järjestelyn tai vireillä olevien asioiden määrän tai toiminnanharjoittajien erilaisen tilanteen vuoksi. Määräystä
ei ole tarpeen antaa, jos vireillä on jo toiminnan lupa-asia, jossa 1 momentin mukaiset vaatimukset otetaan
huomioon. Valvontaviranomainen voi antaa määräyksen, vaikka toiminnanharjoittaja olisi lyönyt laimin 2
momentissa tarkoitetun selvityksen tekemisen.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä valvontaviranomaiselle toimitettavan
selvityksen sisällöstä.
81 §
Tarkistamismenettely
Lupaviranomainen tarkistaa toiminnanharjoittajan hakemuksesta luvan 80 §:n 1 momentissa säädettyjen
perusteiden mukaisesti ja määrää tarvittaessa 78 §:n mukaisten lievempien päästöraja-arvojen
noudattamisesta. Jos parhaan käyttökelpoisen tekniikan käyttöönottaminen edellyttää pidempää aikaa kuin
teollisuuspäästödirektiivin 21 artiklan mukainen neljä vuotta, lupamääräyksissä voidaan antaa lisäaikaa
tekniikan käyttöönotolle 78 §:n mukaisilla perusteilla.
Luvassa voidaan toiminnanharjoittaja velvoittaa noudattamaan laitoksen pääasiallista toimintaa koskevia
päätelmiä aikaisintaan neljän vuoden kuluttua siitä, kun komissio on julkaissut päätöksen päätelmistä, jollei
hakija ole hakemuksessaan ilmoittanut noudattavansa tätä aikaisempaa ajankohtaa.
Hakemukseen sovelletaan, mitä 39 §:ssä säädetään lupahakemuksesta. Luvan tarkistamista koskeva asia on
ratkaistava kiireellisenä. Asian käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä säädetään.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä luvan tarkistamista koskevista
enimmäiskäsittelyajoista ja muista tarkistamismenettelyä koskevista vaatimuksista.
82 §
Maaperän ja pohjaveden perustilaselvitys
Jos direktiivilaitoksen toiminnassa käytetään, varastoidaan tai tuotetaan, taikka muutoin syntyy 66 §:ssä
tarkoitettuja merkityksellisiä vaarallisia aineita, toiminnanharjoittajan on laadittava maaperän ja pohjaveden
perustilaselvitys. Selvitys on liitettävä lupahakemukseen.
Perustilaselvityksessä on oltava merkityksellisten vaarallisten aineiden aiheuttamaa maaperän ja pohjaveden
pilaantumista koskevat tiedot, joiden perusteella voidaan määritellä maaperän ja pohjaveden tila vertailun
tekemiseksi niiden tilasta toiminnan päättyessä. Perustilaselvityksessä on esitettävä:
1) tiedot toiminnan sijaintipaikan käytöstä selvityksen laatimishetkellä ja sitä aikaisemmin;
2) riittävät tiedot mittauksista, jotka kuvastavat maaperän ja pohjaveden tilaa perustilaselvityksen laatimisen
ajankohtana;
3) 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella laadittu arvio maaperän ja pohjaveden tilasta alueella.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä perustilaselvitykseen sisällytettävistä
tiedoista.
8 luku
Lupapäätös
83 § (5.5.2017/256)
Lupapäätöksen sisältö
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 28/109Sen lisäksi, mitä hallintolain 44 §:ssä säädetään, ympäristölupaa koskevassa päätöksessä on vastattava
lausunnoissa, muistutuksissa ja mielipiteissä tehtyihin yksilöityihin vaatimuksiin.
Jos hankkeeseen sovelletaan ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annettua lakia, lupapäätöksestä on
käytävä ilmi, miten arviointi on otettu huomioon lupaharkinnassa. Arvioinnin huomioon ottamisesta
säädetään tarkemmin mainitun lain 4 luvussa. Lupapäätöksestä on lisäksi käytävä ilmi, miten vesienhoidon ja
merenhoidon järjestämisestä annetun lain mukaiset vesienhoitosuunnitelmat ja merenhoitosuunnitelma sekä
tulvariskien hallinnasta annetun lain mukaiset tulvariskien hallintasuunnitelmat on otettu huomioon.
Jos lupa koskee eri toiminnanharjoittajia, jotka ovat hakeneet lupaa yhteisellä lupahakemuksella,
lupapäätöksessä on yksilöitävä kunkin toiminnanharjoittajan velvollisuudet.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä lupapäätöksen sisällöstä.
84 § (12.4.2019/504)
84 § on kumottu L:lla 12.4.2019/504 .
85 § (12.4.2019/504)
Lupapäätöksen tiedoksianto ja lupapäätöksestä tiedottaminen
Lupaviranomaisen on annettava lupapäätös tiedoksi julkisella kuulutuksella noudattaen, mitä hallintolain 62
a §:ssä säädetään. Sen lisäksi, mitä hallintolain 62 a §:ssä säädetään kuulutuksen sisällöstä, lupapäätöstä
koskevassa kuulutuksessa on mainittava myös päätöstä koskeva valitusaika. Kuulutus ja lupapäätös on oltava
nähtävillä vähintään sen ajan, jonka kuluessa päätökseen voidaan hakea muutosta valittamalla. Kuulutus ja
lupapäätös voivat sisältää viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain 16 §:n 3 momentin estämättä
toiminnanharjoittajan nimen ja toiminnan sijaintipaikan tiedot. Viranomaisen verkkosivuilla julkaistavat
henkilötiedot on poistettava viranomaisen verkkosivuilta, kun luvanvarainen toiminta on päättynyt ja 94 §:n
mukaiset toiminnan lopettamista koskevat toimenpiteet on suoritettu.
Tieto kuulutuksesta on julkaistava myös toiminnan vaikutusalueen kunnissa noudattaen, mitä kuntalain 108
§:ssä säädetään. Lisäksi kuulutuksen julkaisemisesta on tiedotettava ainakin yhdessä toiminnan
vaikutusalueella yleisesti leviävässä sanomalehdessä, jollei asian merkitys ole vähäinen tai julkaiseminen ole
muutoin tarpeetonta.
Lupapäätös on lähetettävä hakijalle ja niille, jotka ovat päätöstä erikseen pyytäneet, sekä
valvontaviranomaisille ja asiassa yleistä etua valvoville viranomaisille. Päätös on lisäksi lähetettävä tiedoksi
niille viranomaisille, joilta on pyydetty lausunto hakemuksesta. Työ- ja elinkeinoministeriölle on lähetettävä
päätös, jolla sähköntuotantolaitoksen lupahakemus on hylätty . Päätöksestä on lisäksi ilmoitettava niille, jotka
ovat tehneet muistutuksen tai esittäneet mielipiteen asiassa tai ovat ilmoitusta erikseen pyytäneet, sekä niille,
joille on 44 §:n 2 momentin mukaan annettu lupahakemusta koskevasta kuulutuksesta erikseen tieto. Jos
muistutuskirjelmässä on useita allekirjoittajia, voidaan päätöksen antamisesta ilmoittaa vain muistutuksen
ensimmäiselle allekirjoittajalle.
Jos lupapäätökseen sovelletaan eräiden ympäristöllisten lupamenettelyjen yhteensovittamisesta annettua
lakia, noudatetaan sen sijaan, mitä tässä pykälässä säädetään, mainitun lain 14 ja 15 §:ää. (19.6.2019/765)
85 a § (27.11.2020/905)
Ympäristölupa-asioita koskeva tietopalvelu
Valtion lupaviranomaisen on julkaistava verkkosivuillaan ympäristötiedon saatavuuden varmistamiseksi tieto
vireille tulleesta ympäristölupa-asiasta, tiedoksiannetusta ympäristölupa-asiasta ja sen kuulutusasiakirjoista
sekä ympäristölupa-asiassa annetusta päätöksestä ( ympäristölupa-asioiden tietopalvelu ). Ympäristölupa-
asioiden tietopalvelusta, jossa julkaistaan 222 §:ssä tarkoitettuja tietoja, voidaan hakea tietoja rajattuna
hakuna käyttäen hakuperusteena asian tunnistetietoja , toiminnanharjoittajan nimeä, hankkeen laatua tai
sijaintikuntaa taikka tiettyä aikaväliä.
85 b § (22.6.2022/490)
Vanhojen päätösten julkaiseminen
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 29/109Vuoden 2000 ympäristönsuojelulain (86/2000)  nojalla annettu päätös voidaan julkaista päätöksen antaneen
viranomaisen verkkosivuilla tai ympäristöhallinnon yhteisillä verkkosivuilla. Päätös voi sisältää
toiminnanharjoittajan nimen ja sijaintipaikan tiedot sen estämättä, mitä viranomaisten toiminnan
julkisuudesta annetun lain 16 §:n 3 momentissa säädetään. Päätökseen sisältyvät henkilötiedot on poistettava
verkkosivuilta sen jälkeen, kun päätöksessä tarkoitettu toiminta on päättynyt ja tämän lain 94 §:n mukaiset
toiminnan lopettamista koskevat toimenpiteet on suoritettu.
86 §
Sähköisen tiedonsaannin edistäminen
Kellä tahansa on oikeus pyynnöstä saada tieto tietyllä alueella annetuista ympäristölupapäätöksistä sähköisin
viestein, sen mukaan kuin viranomaisen tietojärjestelmässä on mahdollista ottaa vastaan tällaisia pyyntöjä ja
lähettää viestejä automatisoidusti.
9 luku
Luvan voimassaolo ja muuttaminen sekä toiminnan lopettaminen
87 § (10.4.2015/423)
Luvan voimassaolo
Ympäristöluvan myöntämistä koskeva päätös määrätään olemaan voimassa toistaiseksi. Se voidaan kuitenkin
määrätä olemaan voimassa määräajan toiminnanharjoittajan hakemuksesta tai jos siihen on toiminnan
erityisiin ominaisuuksiin, siinä käytetyn tekniikan tai käytettyjen menetelmien uutuuteen tai toiminnan
haitallisten vaikutusten arvioinnin vaikeuteen liittyvä painava syy . Määräaikainen ympäristölupa raukeaa
määräajan päättyessä, jollei lupapäätöksessä ole toisin määrätty .
Tämän lain 47 a §:ssä tarkoitetun luvan voimassaoloajasta säädetään maa-aineslain 10 §:ssä.
88 § (10.4.2015/423)
Luvan raukeaminen
Lupaviranomainen voi päättää, että lupa raukeaa, jos:
1) toiminta on ollut keskeytyneenä yhtäjaksoisesti vähintään viisi vuotta tai toiminnanharjoittaja ilmoittaa,
ettei toimintaa aloiteta tai että toiminta on lopetettu;
2) toimintaa tai sen aloittamisen kannalta olennaisia toimia ei ole aloitettu viiden vuoden kuluessa luvan
lainvoimaiseksi tulosta tai lupapäätöksessä määrätyn tätä pidemmän ajan kuluessa;
3) hakemusta luvan tarkistamiseksi ei ole tehty 80 §:n 3 momentin mukaisesti.
Asian käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä säädetään. Asian voi panna vireille lupaviranomainen omasta
aloitteestaan, valvontaviranomainen, toiminnanharjoittaja, kunta tai haitankärsijä.
89 § (22.6.2022/490)
Luvan muuttaminen
Toiminnanharjoittaja voi hakea ympäristöluvan muuttamista. Luvan muuttamista koskevaan
toiminnanharjoittajan hakemukseen sovelletaan, mitä 39 §:ssä säädetään lupahakemuksesta.
Lupaviranomaisen on lisäksi valvontaviranomaisen, asianomaisen yleistä etua valvovan viranomaisen tai
haitankärsijän taikka 186 §:ssä tarkoitetun rekisteröidyn yhdistyksen tai säätiön aloitteesta muutettava lupaa,
jos:
1) toiminnasta aiheutuva pilaantuminen tai sen vaara poikkeaa olennaisesti ennalta arvioidusta;
2) toiminnasta voi aiheutua tässä laissa kielletty seuraus;
3) parhaan käyttökelpoisen tekniikan kehittymisen vuoksi päästöjä voidaan olennaisesti vähentää ilman
kohtuuttomia kustannuksia;
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 30/1094) toiminnan ulkopuoliset olosuhteet ovat luvan myöntämisen jälkeen olennaisesti muuttuneet ja luvan
muuttaminen on tämän vuoksi tarpeen;
5) luvan muuttaminen on tarpeen luvan myöntämisen jälkeen laissa, valtioneuvoston asetuksessa tai
Euroopan unionin säädöksessä annetun sitovan ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä koskevan yksilöidyn
vaatimuksen täyttämiseksi.
Lupaviranomaisen on lisäksi valvontaviranomaisen tai asianomaisen yleistä etua valvovan viranomaisen
aloitteesta muutettava luvan vakuutta koskevia lupamääräyksiä, jos lupaviranomainen arvioi, että jätteen
käsittelytoiminnalle luvassa määrätyn vakuuden määrä ei ole riittävä 59 §:ssä tarkoitettujen toimien
hoitamiseksi tai vakuus ei muutoin täytä 59–61 §:n mukaisia vaatimuksia.
Jos luvan muuttaminen tulee vireille 2 tai 3 momentissa tarkoitetun tahon aloitteesta, lupaviranomaisen on,
varattuaan toiminnanharjoittajalle tilaisuuden lausua käsityksensä aloitteesta, määrättävä tarvittaessa
toiminnanharjoittaja toimittamaan aloitteen ratkaisemiseksi tarpeellinen selvitys kohtuullisessa
määräajassa. Määräyksen tehosteeksi asetettavasta uhkasakosta säädetään 184 §:ssä.
Jos asian ratkaisemisella on merkitystä yleisen edun kannalta tai muut painavat syyt sitä edellyttävät, eikä
toiminnanharjoittaja ole toimittanut 4 momentissa tarkoitettua selvitystä, lupaviranomainen voi hankkia asian
ratkaisemiseksi tarpeellisen selvityksen toiminnanharjoittajan kustannuksella.
Tässä pykälässä tarkoitetun asian käsittelyssä noudatetaan lisäksi 96 §:ää.
89 a § (10.4.2015/423)
Kalatalousvelvoitteen ja kalatalousmaksun muuttaminen
Kalatalousvelvoitteen tai kalatalousmaksun muuttamisesta on voimassa, mitä vesilain 3 luvun 22 §:ssä
säädetään. Jos kalatalousvelvoitteen tai kalatalousmaksun perusteista on saatu uutta selvitystä tämän lain 126
§:ssä tarkoitetussa korvausmenettelyssä, valtion ympäristölupaviranomainen voi samalla ottaa viran puolesta
velvoitteen tai maksun muuttamista koskevan asian käsiteltäväkseen sen estämättä, mitä määräysten
muuttamisesta ja tarkistamisesta muutoin säädetään.
90 §
Luvan muuttaminen erityisen selvityksen perusteella
Lupaviranomainen voi täsmentää lupamääräystä tai täydentää lupaa 54 §:n nojalla saadun erityisen
selvityksen perusteella. Asian käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä säädetään.
91 § (10.4.2015/423)
Määräajan pidentäminen
Jos ympäristöluvan määräyksen noudattaminen annetussa määräajassa tuottaa luvanhaltijalle hänestä
riippumattomista syistä huomattavia vaikeuksia eikä määräyksen noudattamisen lykkääntymisestä aiheudu
ympäristön merkittävän pilaantumisen vaaraa, lupaviranomainen voi hakemuksesta pidentää määräaikaa
enintään kolmella vuodella. Lupaan on tehtävä pidentämisestä johtuvat tarpeelliset tarkistukset. Asian
käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä säädetään.
Tämän pykälän nojalla ei saa pidentää määräaikaa, jos pidentäminen on vastoin tätä lakia, jätelakia tai niiden
nojalla annettua asetusta taikka Suomea sitovia kansainvälisiä velvoitteita.
92 §
Luvan selventäminen
Lupaviranomainen voi toiminnanharjoittajan tai valvontaviranomaisen pyynnöstä saattaa ympäristöluvan
tiedot ajan tasalle antamalla asiasta kirjallisen lausuman. Lausuma voidaan antaa, jos se on merkitykseltään
selventävä eikä sillä muuteta luvan tosiasiallista sisältöä niin, että muutoksesta voisi aiheutua ympäristön
pilaantumista tai sen vaaraa taikka muutosta kenenkään oikeuteen tai etuun.
93 §
Luvan peruuttaminen
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 31/109Lupaviranomainen voi valvontaviranomaisen aloitteesta peruuttaa luvan, jos:
1) hakija on antanut virheellisiä tietoja, jotka ovat olennaisesti vaikuttaneet luvan myöntämisen edellytyksiin;
2) lupamääräyksiä on valvontaviranomaisen kirjallisesta huomautuksesta huolimatta toistuvasti rikottu siten,
että toiminnasta voi aiheutua luvan myöntämisen edellytysten vastainen seuraus;
3) toiminnan jatkamisen edellytyksiä ei saada täytetyksi lupaa muuttamalla.
Asian käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä säädetään.
94 §
Toiminnan lopettaminen
Luvanvaraisen toiminnan ja 1 16 §:n 1 momentissa tarkoitetun rekisteröitävän toiminnan päätyttyä toimintaa
harjoittanut vastaa edelleen lupamääräysten tai valtioneuvoston asetuksella säädetyn yksilöidyn velvoitteen
mukaisesti tarvittavista toimista pilaantumisen ehkäisemiseksi, samoin kuin toiminnan vaikutusten
selvittämisestä ja tarkkailusta.
Jos toiminnanharjoittajaa ei enää ole tai häntä ei tavoiteta ja lopetetun toiminnan ympäristövaikutusten
valvomiseksi on tarpeen tarkkailla ympäristöä, tarkkailusta vastaa toiminta-alueen haltija.
Jos ympäristölupa ei sisällä riittäviä määräyksiä toiminnan lopettamisen varalta, lupaviranomaisen on
annettava tätä tarkoittavat määräykset. Asian käsittelyssä noudatetaan, mitä 96 §:ssä säädetään.
95 §
Maaperää ja pohjavettä koskevat toimet direktiivilaitoksen toiminnan päättyessä
Jos direktiivilaitoksen toimintaan liittyen on tullut laatia 82 §:ssä tarkoitettu maaperän ja pohjaveden tilaa
koskeva perustilaselvitys, toiminnanharjoittajan on mainitussa pykälässä tarkoitetun toiminnan päättyessä
arvioitava maaperän ja pohjaveden tilaa suhteessa perustilaan. Arviossa on erityisesti tarkasteltava 66 §:ssä
tarkoitettuja merkityksellisiä vaarallisia aineita, ja siihen on sisällytettävä selvitys mahdollisista perustilan
palauttamiseksi tarvittavista toimista. Arvio on toimitettava valtion valvontaviranomaiselle tai, jos toimivalta
perustilan palauttamista koskevissa asioissa on siirretty 4 momentin mukaisesti, kunnan
ympäristönsuojeluviranomaiselle. Viranomainen tekee arvion johdosta päätöksen, jossa on annettava
määräykset perustilan palauttamiseksi tarvittavista toimista, jos maaperän tai pohjaveden tila toiminnan
seurauksena eroaa huomattavasti perustilasta. Toimien tekninen toteutettavuus voidaan tällöin ottaa
huomioon. Määräykset voivat koskea esimerkiksi pilaavien aineiden poistamista, vähentämistä, leviämisen
estämistä tai hallitsemista sekä maa-aineksen hyödyntämistä. Päätös on annettava tiedoksi ja siitä on
tiedotettava noudattaen, mitä 85 §:ssä säädetään. (12.4.2019/504)
Jos perustilaa ei ole selvitetty tai alueesta perustilassa voi aiheutua vaaraa tai haittaa terveydelle tai
ympäristölle, alueen pilaantuneisuus on selvitettävä ja pilaantunut alue on puhdistettava siten kuin 14 luvussa
säädetään.
Viranomaisen on julkaistava internetsivuillaan tieto maaperää ja pohjavettä koskevista toimista, jotka
direktiivilaitos on toimintansa päättyessä toteuttanut.
Ympäristöministeriö voi kunnan hakemuksesta ja kuultuaan valtion valvontaviranomaista ja valtion
ympäristölupaviranomaista päättää, että perustilan palauttamista koskevissa asioissa toimivaltaisena
viranomaisena toimii kunnan ympäristönsuojeluviranomainen. Toimivalta voidaan siirtää määräajaksi tai
toistaiseksi. Päätöstä voidaan muuttaa, jos toimivallan siirtämisen edellytyksiä ei enää ole. Toimivallan
siirron edellytyksistä, siinä noudatettavasta menettelystä ja asioiden käsittelystä siirtymävaiheessa
noudatetaan, mitä 138 §:ssä säädetään.
96 § (12.4.2019/504)
Hallintomenettely eräissä asioissa
Jos tässä laissa säädetään asian käsittelyssä noudatettavaksi tämän pykälän säännöksiä, asian käsittelyssä on
sovellettava, mitä:
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 32/1091) 40 §:ssä säädetään hakemuksen täydentämisestä;
2) 42 §:ssä säädetään lausunnon pyytämisestä valvontaviranomaiselta ja muilta 42 §:n mukaisilta tahoilta, jos
se on tarpeen asian riittäväksi selvittämiseksi tai lausunnonantajan edustaman yleisen edun valvomiseksi;
3) 43 §:ssä säädetään asianosaisten kuulemisesta;
4) 44 §:ssä säädetään hakemuksen tiedoksiantamisesta ja hakemuksesta tiedottamisesta, jollei asia ole
merkitykseltään niin vähäinen tai asian laatu sellainen, että tieto hakemuksesta voidaan antaa asianosaisille
muulla tavoin; jos asia ei vaikuta muuhun kuin hakijan oikeuteen tai etuun, tiedoksiantamista ja tiedottamista
ei tarvita;
5) 83 §:ssä säädetään päätöksen sisällöstä;
6) 85 §:n 1 momentissa säädetään päätöksen tiedoksiantamisesta;
7) 85 §:n 2 momentissa säädetään päätöksestä tiedottamisesta, jollei asia ole merkitykseltään niin vähäinen
tai asian laatu sellainen, että tieto päätöksestä voidaan antaa asianosaisille muulla tavoin; jos asia ei vaikuta
muuhun kuin hakijan oikeuteen tai etuun, tiedottamista ei tarvita;
8) 85 §:n 3 momentissa säädetään päätöksen lähettämisestä ja päätöksestä ilmoittamisesta.
Asia on kuitenkin aina annettava tiedoksi ja asian vireilletulosta ja päätöksestä on tiedotettava 44 ja 85 §:n
mukaisesti, jos asia koskee:
1) päästötasoja lievempien raja-arvojen määräämistä 78 §:n nojalla;
2) direktiivilaitoksen luvan muuttamista 89 §:n 2 momentin 1 kohdan nojalla.
Jollei asian luonne huomioon ottaen asianosaisen oikeutta tulla kuulluksi ja saada perusteltu päätös sekä
yleisön oikeutta osallistua elinympäristöään koskevaan päätöksentekoon voida riittävästi turvata 1 ja 2
momentin säännöksiä soveltamalla, asian käsittelyssä on kuitenkin noudatettava, mitä 5 luvussa säädetään
lupamenettelystä ja 8 luvussa lupapäätöksestä.
10 luku
Eräitä toimialoja koskevat säännökset
Suuret polttolaitokset
97 §
Soveltamisala
Sen lisäksi, mitä muualla tässä laissa säädetään, polttolaitokseen, jossa käytetään kiinteää, nestemäistä tai
kaasumaista polttoainetta ja jonka polttoaineteho on vähintään 50 megawattia (suuri polttolaitos), sovelletaan
98–106 §:ää.
Lain 98–106 §:ää ei kuitenkaan sovelleta:
1) laitokseen, jossa palamistuotteita käytetään esineiden tai aineiden suoraan lämmitykseen, kuivaukseen tai
muuhun käsittelyyn;
2) jälkipolttolaitokseen, joka on suunniteltu puhdistamaan savukaasuja polttamalla ja jota ei käytetä erillisenä
polttolaitoksena;
3) katalyyttisiä krakkauskatalyyttejä regeneroivaan laitteeseen;
4) laitteeseen, jolla rikkivety muunnetaan rikiksi;
5) kemianteollisuudessa käytettävään reaktoriin;
6) koksaamoon;
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 33/1097) Cowperin ilmakuumentimeen;
8) ajoneuvon, aluksen tai ilma-aluksen käyttövoiman tuottamiseen käytettävään tekniseen laitteeseen;
9) kaasuturbiiniin ja kaasumoottoriin, joita käytetään merialueella olevalla lautalla;
10) laitokseen, jossa käytetään polttoaineena muita kuin biomassaksi luokiteltuja kiinteitä tai nestemäisiä
jätteitä;
11) laitokseen, jossa tutkitaan, kehitetään tai testataan diesel-, kaasu- tai monipolttoainemoottoreita.
98 § (10.4.2015/423)
Polttolaitoksen polttoainetehon yhteenlaskemissäännöt
Jos kahden tai useamman erillisen kattilan, kaasuturbiinin tai polttomoottorin ( energiantuotantoyksikkö )
savukaasut poistetaan yhteisen yhdestä tai useammasta savuhormista koostuvan piipun kautta, yhdistelmää
pidetään yhtenä polttolaitoksena ja niiden polttoainetehot on laskettava yhteen määritettäessä polttolaitoksen
polttoainetehoa. Polttolaitoksen polttoainetehoa määritettäessä ei lasketa mukaan ener giantuotantoyksikköjä,
joiden polttoaineteho on alle 15 megawattia.
Kun vähintään kaksi erillistä 1 momentissa tarkoitettua ener giantuotantoyksikköä, joiden toiminnan
aloittamiseksi on myönnetty tai myönnetään ympäristölupa 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen, on
rakennettu tai rakennetaan siten, että niiden savukaasut voidaan lupaviranomaisen harkinnan mukaan
tekniset ja taloudelliset seikat huomioon ottaen poistaa yhteisen piipun kautta, tällaisten
energiantuotantoyksiköiden yhdistelmää pidetään yhtenä polttolaitoksena, ja niiden polttoainetehot on
laskettava yhteen määritettäessä polttolaitoksen polttoainetehoa.
Edellä 1 momentissa tarkoitettuna yhtenä polttolaitoksena ei kuitenkaan pidetä kahden tai useamman
erillisen polttoaineteholtaan vähintään 15 megawatin ener giantuotantoyksikön yhdistelmää, jos tällaiset
energiantuotantoyksiköt on otettu käyttöön viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1994 ja ne ovat tuolloin olleet
eri toiminnanharjoittajien hallinnassa.
99 §
Menettely poikkeuksellisissa tilanteissa
Suuren polttolaitoksen toiminnanharjoittajan on ilmoitettava valtion valvontaviranomaiselle ja kunnan
ympäristönsuojeluviranomaiselle viipymättä polttoaineen saatavuudessa ilmenneistä häiriöistä sekä
energiantuotantoyksikön savukaasujen puhdistinlaitteiden häiriöistä ja rikkoutumisista.
Toiminnanharjoittajan on käytettävä ener giantuotantoyksikön savukaasujen puhdistinlaitteen toiminnan
häiriön tai rikkoutumisen aikana vähän päästöjä aiheuttavia polttoaineita tai rajoitettava laitoksen toimintaa.
Valtion valvontaviranomainen voi myöntää polttoaineen saatavuudessa ilmenneen häiriön johdosta
toiminnanharjoittajalle rajoitetuksi ajaksi oikeuden poiketa vähärikkistä polttoainetta käyttävässä
energiantuotantoyksikössä sille asetettujen päästöraja-arvojen noudattamisesta tai oikeuden käyttää
kaasumaista polttoainetta käyttävässä ener giantuotantoyksikössä muuta kuin kaasumaista polttoainetta.
Valtion valvontaviranomainen voi antaa 1 momentissa tarkoitetun ilmoituksen tehneelle
toiminnanharjoittajalle polttolaitoksen toimintaa koskevia määräyksiä ympäristön pilaantumisen
ehkäisemiseksi taikka kieltää tai keskeyttää toiminnan, jos se on tarpeen teollisuuspäästödirektiivin III luvun
ja liitteen V mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi. Valtion valvontaviranomaisen tässä momentissa
tarkoitettu päätös on annettava tiedoksi ja siitä on tiedotettava noudattaen, mitä 85 §:ssä säädetään.
(12.4.2019/504)
Muissa kuin tässä pykälässä tarkoitetuissa poikkeuksellisissa tilanteissa noudatetaan, mitä 12 luvussa
säädetään.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä 1 momentissa tarkoitetusta
ilmoitusvelvollisuudesta, 2 momentissa tarkoitetusta laitoksen toiminnan rajoittamisesta savukaasujen
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 34/109puhdistinlaitteen toiminnan häiriön tai rikkoutumisen aikana sekä 3 momentissa tarkoitettujen poikkeusten
myöntämisestä.
100 §
Hiilidioksidin talteenotto
Nimelliseltä sähköntuotantoteholtaan vähintään 300 megawatin polttolaitoksen ympäristölupahakemukseen
on liitettävä selvitys hiilidioksidin talteenoton edellytyksistä. Jos selvityksen tai muiden tietojen perusteella
on arvioitavissa, että hiilidioksidin talteenoton edellytykset ovat olemassa, laitoksen ympäristöluvassa on
määrättävä, että laitosalueella varataan sopiva tila hiilidioksidin talteenotto- ja paineistuslaitteistolle.
Edellä 1 momentissa tarkoitetusta selvityksestä on käytävä ilmi:
1) onko laitosalueella käytettävissä hiilidioksidin talteenottamiseksi sopivia varastointipaikkoja;
2) ovatko hiilidioksidin talteenottamiseksi tarkoitetut siirtolaitteistot teknisesti ja taloudellisesti
toteutettavissa; ja
3) onko hiilidioksidin talteenoton jälkiasentaminen teknisesti ja taloudellisesti toteutettavissa.
Edellä 1 ja 2 momentissa säädettyä ei sovelleta polttolaitokseen, jonka toiminnan aloittamiseksi on
myönnetty ympäristölupa ennen 27 päivää kesäkuuta 2009.
101 §
Valtioneuvoston päätös kansallisesta siirtymäsuunnitelmasta suurten polttolaitosten päästöjen vähentämiseksi
Valtioneuvosto voi toiminnanharjoittajien hakemuksesta päättää kansallisesta siirtymäsuunnitelmasta suurten
polttolaitosten ilmaan johdettavien päästöjen vähentämiseksi (valtioneuvoston päätös) . Päätöksellä
määrätään toiminnanharjoittajiin kohdistuvasta yhteisestä velvoitteesta vähentää ilmaan johdettavia päästöjä
lineaarisesti 1 päivän tammikuuta 2016 ja 30 päivän kesäkuuta 2020 välisenä aikana. Päätöksen
edellytyksenä on, että päästöt ovat vuoden 2019 ja vuoden 2020 aikana enintään yhtä suuret tai pienemmät
kuin jos näissä laitoksissa noudatettaisiin 9 §:n nojalla annetussa valtioneuvoston asetuksessa säädettyjä
päästöraja-arvoja. Päätöksessä määrätään päästövähennysten yksityiskohtaisesta kohdistumisesta kuhunkin
laitokseen.
Valtioneuvoston päätöksellä laitokset vapautetaan päätöksen voimassaoloajaksi 9 §:n nojalla annetussa
valtioneuvoston asetuksessa säädettyjen päästöraja-arvojen noudattamisesta päätöksessä määrättyjen
epäpuhtauksien osalta. Valtioneuvoston päätöksessä tarkoitetun laitoksen on viimeistään 1 päivästä
heinäkuuta 2020 noudatettava ympäristöluvassa tämän lain nojalla päästöjen rajoittamiseksi annettuja
lupamääräyksiä, kuitenkin vähintään tässä momentissa tarkoitettuja päästöraja-arvoja.
Valtioneuvoston päätöksessä määrätään laitosten päästöjen vuotuiset enimmäismäärät kunkin päätöksessä
määrätyn epäpuhtauden osalta. Päätökseen on sisällytettävä teollisuuspäästödirektiivin 41 artiklan
ensimmäisen kohdan b alakohdan nojalla annetuissa Euroopan komission täytäntöönpanosäännöissä
tarkoitetut tiedot.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä päätöksessä määrättävistä epäpuhtauksista,
päätökseen merkittävistä tiedoista sekä päästöjen enimmäismäärien määräytymisperusteista ja laskemisesta.
102 §
Valtioneuvoston päätöksen soveltamisalaan kuuluvat laitokset
Valtioneuvoston päätös voi koskea vain sellaisia suuria polttolaitoksia, joille on myönnetty lupa toiminnan
aloittamiseksi ennen 27 päivää marraskuuta 2002 sekä laitoksia, joiden ympäristölupahakemus oli kuulutettu
ennen mainittua päivää ja joiden toiminta alkoi viimeistään 27 päivänä marraskuuta 2003.
Valtioneuvoston päätös voi koskea vain 98 §:n 1 momentissa tarkoitettua polttolaitosta kokonaisuudessaan.
Valtioneuvoston päätös ei voi koskea:
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 35/1091) teollisuuspäästödirektiivin 33 ja 35 artiklassa tarkoitettuja laitoksia;
2) laitoksia, joihin sovelletaan tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen
rajoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY  4 artiklan 4 kohtaa;
3) laitoksia, jotka sijaitsevat jalostamoissa ja jotka käyttävät omaan kulutukseensa jalostamisjäännösten
kaasutuksesta saatuja lämpöarvoltaan vähäisiä kaasuja tai raakaöljyn jalostamisesta saatuja tislaus- ja
konversiojäännöksiä yksin tai yhdessä muiden polttoaineiden kanssa.
Se, että päätöksessä tarkoitettu laitos 1 päivän tammikuuta 2016 jälkeen poistetaan käytöstä tai se ei enää
kuulu tämän luvun soveltamisalaan, ei saa johtaa muiden suunnitelmaan kuuluvien laitosten vuosittaisten
kokonaispäästöjen lisääntymiseen.
EPNDir 2001/80/EY  tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta
on kumottu EPNDir:llä 2010/75/EU teollisuuden päästöistä.
103 §
Valtioneuvoston päätöksessä tarkoitetun laitoksen päästöraja-arvot ja päätöksen suhde ympäristölupaan
Valtioneuvoston päätöksessä tarkoitetun laitoksen ympäristöluvassa on määrättävä päätöksen tarkoittamille
epäpuhtauksille päätöksen voimassaolon ajan noudatettavat päästöraja-arvot. Jos kyse on 98 §:n 1
momentissa tarkoitetusta ener giantuotantoyksiköiden yhdistelmästä, se on vahvistettava laitoksen
ympäristöluvassa ja tällaiselle polttolaitokselle on määrättävä päästöraja-arvot.
Valtioneuvoston päätöksessä tarkoitetun laitoksen ympäristölupa on päätöksen johdosta tarkistettava.
Tarkistaminen voi koskea vain 1 momentissa tarkoitettuja seikkoja, jollei 29 §:stä muuta johdu. Asian
käsittelyssä noudatetaan soveltuvin osin 96 §:n säännöksiä.
Jos valtioneuvoston päätös poikkeaa laitoksen ympäristöluvasta, on noudatettava valtioneuvoston päätöstä.
104 §
Valtioneuvoston päätöksen valmistelu
Hakemuksen siirtymäsuunnitelmaksi voi tehdä toiminnanharjoittajia edustava tai niiden nimeämä elin tai
taho. Hakijan on toimitettava ympäristöministeriölle yksityiskohtaiset tiedot suunnitelman toteuttamiseksi
tarvittavista toimista kussakin laitoksessa sen arvioimiseksi, että päätöksessä asetetut päästöjen
enimmäismäärät päätöksen voimassaoloajalta eivät ylity ja että laitokset noudattavat 9 §:n nojalla annetussa
valtioneuvoston asetuksessa säädettyjä päästöraja-arvoja 1 päivästä heinäkuuta 2020.
Valtioneuvoston päätöstä valmisteltaessa 186 §:ssä tarkoitetulle rekisteröidylle yhdistykselle ja säätiölle on
varattava tilaisuus tulla kuulluksi. Toiminnan sijaintikunnalta ja vaikutusalueen kunnilta sekä asianomaisilta
aluehallintovirastoilta ja elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksilta on pyydettävä lausunto.
Jollei Euroopan komissio hyväksy valtioneuvoston päätöksen mukaista kansallista siirtymäsuunnitelmaa,
päätöstä on muutettava ja ympäristöministeriön on toimitettava muutettu suunnitelma komission
hyväksyttäväksi.
105 §
Valtioneuvoston päätöksessä tarkoitetun laitoksen toiminnasta toimitettavat tiedot ja päätöksen noudattamisen seuranta
Valtioneuvoston päätöksessä tarkoitetun laitoksen toiminnanharjoittajan on toimitettava vuosittain helmikuun
loppuun mennessä kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle ja valtion valvontaviranomaiselle 9 §:n nojalla
annetussa valtioneuvoston asetuksessa säädetyt tiedot laitoksen toiminnasta ja päästöistä.
Toiminnanharjoittajan on lisäksi ilmoitettava välittömästi valtion valvontaviranomaiselle laitoksen toiminnan
olennaisesta muutoksesta, jolla saattaa olla vaikutusta päätöksen mukaisten päästöjen enimmäismäärien
noudattamiseen.
Suomen ympäristökeskus laatii ympäristöministeriölle 1 momentissa tarkoitetuista tiedoista yhteenvedon
vuosittain marraskuun loppuun mennessä. Lisäksi valtion valvontaviranomaisen on ilmoitettava
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 36/109ympäristöministeriölle viipymättä 2 momentissa tarkoitetuista muutoksista.
Ympäristöministeriö seuraa valtioneuvoston päätöksessä määrättyjen päästöjen enimmäismäärien
toteutumista 3 momentissa tarkoitetun yhteenvedon perusteella. Jos ympäristöministeriö yhteenvedon tai
muiden tietojen perusteella toteaa, että päästöjen enimmäismäärät ylittyvät tai ovat vaarassa ylittyä,
ympäristöministeriön on pyydettävä asiasta selvitys siltä, joka on toimittanut suunnitelmaa koskevan
hakemuksen.
106 §
Valtioneuvoston päätöksen muuttaminen
Ympäristöministeriö voi muuttaa valtioneuvoston päätöstä ympäristöministeriön, valvontaviranomaisen
taikka toiminnanharjoittajien aloitteesta, jos päätöksessä tarkoitettu laitos poistetaan käytöstä, se ei enää täytä
102 §:ssä säädettyjä edellytyksiä, laitoksen toiminnassa tapahtuu olennainen muutos tai päätökseen sisältyviä
tietoja on muutoin tarkistettava.
Ympäristöministeriö voi tehdä valtioneuvostolle esityksen valtioneuvoston päätöksen muuttamisesta tai
peruuttamisesta, jos se on saamansa selvityksen perusteella todennut, että päätöksen mukaisia päästöjen
enimmäismääriä ei noudateta. Valtioneuvosto voi esityksen johdosta päättää siirtymäsuunnitelman
muuttamisesta taikka suunnitelmaa koskevan päätöksen peruuttamisesta ja määräajasta, jonka kuluessa
päätöksessä tarkoitettujen laitosten on noudatettava 9 §:n nojalla annetussa valtioneuvoston asetuksessa
säädettyjä päästöjen raja-arvoja.
Edellä 1 ja 2 momentissa tarkoitetun asian käsittelyssä noudatetaan soveltuvin osin, mitä 104 §:n 2
momentissa säädetään kuulemisesta ja lausuntojen pyytämisestä.
Keskisuuret energiantuotantoyksiköt ja -laitokset (28.12.2017/1064)
106 a § (28.12.2017/1064)
Keskisuuriin energiantuotantoyksiköihin ja -laitoksiin liittyvät määritelmät
Tässä laissa tarkoitetaan:
1) energiantuotantoyksiköllä  kattilaa, kaasuturbiinia, polttomoottoria tai mitä tahansa muuta teknistä laitetta,
jossa polttoaineet hapetetaan, jotta näin syntyvää lämpöä voidaan käyttää;
2) energiantuotantolaitoksella  yhtä tai useampaa samalla laitosalueella sijaitsevaa ener giantuotantoyksikköä
ja niiden toimintaan kiinteästi liittyviä muita toimintoja;
3) olemassa olevalla ener giantuotantoyksiköllä  ener giantuotantoyksikköä, joka on otettu käyttöön ennen 20
päivää joulukuuta 2018 tai jolle on myönnetty ympäristölupa tai joka on rekisteröity ennen 19 päivää
joulukuuta 2017 edellyttäen, että yksikkö on otettu käyttöön viimeistään 20 päivänä joulukuuta 2018;
4) uudella ener giantuotantoyksiköllä  muuta kuin olemassa olevaa ener giantuotantoyksikköä;
5) kaasuturbiinilla  pyörivää konetta, joka muuntaa lämpöener gian mekaaniseksi työksi ja koostuu pääasiassa
kompressorista, lämpölaitteesta, jossa polttoaine hapetetaan työaineen kuumentamiseksi, ja turbiinista;
6) kaasumoottorilla  polttomoottoria, joka toimii ottosyklin mukaisesti ja käyttää kipinäsytytystä polttoaineen
polttamiseen;
7) dieselmoottorilla  polttomoottoria, joka toimii dieselsyklin mukaisesti ja käyttää puristussytytystä
polttoaineen polttamiseen;
8) jalostamopolttoaineella  raakaöljyn jalostamisen tislaus- ja konversiovaiheesta saatavia kiinteitä,
nestemäisiä tai kaasumaisia poltettavia aineita, mukaan lukien jalostamon polttokaasu, synteesikaasu,
jalostamon öljyt ja öljykoksi.
106 b § (28.12.2017/1064)
Soveltamisala
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 37/109Sen lisäksi, mitä muualla tässä laissa säädetään, ener giantuotantoyksikköön, jossa käytetään kiinteää,
nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta ja jonka polttoaineteho on vähintään 1 megawatti mutta alle 50
megawattia ( keskisuuri ener giantuotantoyksikkö ), sekä ener giantuotantolaitokseen, johon kuuluu yksi tai
useampi keskisuuri ener giantuotantoyksikkö ( keskisuuri ener giantuotantolaitos ), sovelletaan 106 a–106 e
§:ää.
Lain 106 a–106 e §:ää sovelletaan myös uuteen keskisuureen ener giantuotantoyksikköön, joka kuuluu
sellaiseen 106 c §:ssä tarkoitettuun kokonaisuuteen, jonka yhteenlaskettu polttoaineteho on vähintään 50
megawattia, mutta johon ei sovelleta suuria polttolaitoksia koskevia säännöksiä.
Lain 106 a–106 e §:ää ei kuitenkaan sovelleta:
1) keskisuuriin ener giantuotantoyksiköihin, joihin sovelletaan suuria polttolaitoksia koskevia säännöksiä;
2) keskisuuriin ener giantuotantoyksiköihin, joihin sovelletaan jätteen polttamista koskevia säännöksiä;
3) keskisuuriin ener giantuotantoyksiköihin, joihin sovelletaan liikkuviin työkoneisiin asennettavien
polttomoottoreiden pakokaasu- ja hiukkaspäästöjen rajoittamista koskevia säännöksiä;
4) keskisuuriin maatilojen ener giantuotantoyksiköihin, joiden kokonaispolttoaineteho on enintään 5
megawattia ja joiden polttoaineena käytetään yksinomaan muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen
eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o
1774/2002 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 9
artiklan a alakohdassa tarkoitettua siipikarjan käsittelemätöntä lantaa;
5) keskisuuriin ener giantuotantoyksiköihin, joissa palamisessa syntyviä kaasumaisia tuotteita käytetään
esineiden tai aineiden suoraan lämmitykseen, kuivaukseen tai muuhun käsittelyyn;
6) keskisuuriin ener giantuotantoyksiköihin, jotka käyttävät palamisessa syntyviä kaasumaisia tuotteita
suoraan kaasulämmitykseen, jota käytetään sisätilojen lämmittämiseen työolojen parantamiseksi;
7) jälkipolttoyksiköihin, jotka on suunniteltu puhdistamaan teollisten prosessien poistokaasuja polttamalla ja
joita ei käytetä itsenäisinä ener giantuotantoyksikköinä;
8) ajoneuvon, aluksen tai ilma-aluksen käyttövoiman tuottamiseen käytettäviin teknisiin laitteisiin;
9) merialueella olevilla lautoilla käytettäviin kaasuturbiineihin, kaasumoottoreihin eikä dieselmoottoreihin;
10) katalyyttisiä krakkauskatalyyttejä regeneroiviin laitteisiin;
11) laitteisiin, joilla rikkivety muunnetaan rikiksi;
12) kemianteollisuudessa käytettäviin reaktoreihin;
13) koksaamoihin;
14) Cowperin ilmakuumentimiin;
15) krematorioihin;
16) keskisuuriin ener giantuotantoyksiköihin, jotka käyttävät jalostamopolttoaineita yksin tai yhdessä muiden
polttoaineiden kanssa ener giantuotantoon öljyn- ja kaasunjalostamoissa;
17) selluntuotantolaitosten soodakattiloihin;
18) keskisuuriin ener giantuotantoyksiköihin liittyvään tutkimukseen, kehittämiseen ja testaukseen;
19) 31 §:ssä tarkoitettuun koeluonteiseen lyhytaikaiseen toimintaan.
106 c § (28.12.2017/1064)
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 38/109Uusien keskisuurten energiantuotantoyksiköiden polttoainetehon yhteenlaskusääntö
Jos kahden tai useamman uuden keskisuuren ener giantuotantoyksikön savukaasut poistetaan tai tekniset ja
taloudelliset tekijät huomioon ottaen voitaisiin toimivaltaisen viranomaisen arvion perusteella poistaa
yhteisen piipun kautta, pidetään yksiköitä yhtenä kokonaisuutena, jonka polttoaineteho määräytyy
yksiköiden yhteenlasketun polttoainetehon perusteella. Toimivaltainen viranomainen on kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen tai jos toiminta on luvanvaraista ja toimivaltainen lupaviranomainen on
valtion ympäristölupaviranomainen, valtion ympäristölupaviranomainen.
Polttoainetehon yhteenlaskusääntöä sovelletaan 1 momentissa tarkoitettuun kokonaisuuteen kuuluvien
energiantuotantoyksiköiden päästöraja-arvojen määrittämiseen, savukaasupäästöjen määräaikaismittausten
aikaväliin sekä käyttötuntien laskentaan. Valtioneuvoston asetuksella säädetään tarkemmin
yhteenlaskusäännön soveltamisesta.
106 d § (28.12.2017/1064)
Polttoaineiden saatavuushäiriöihin liittyvät poikkeukselliset tilanteet
Jos tavanomaisesti vähärikkistä polttoainetta käyttävä keskisuuri ener giantuotantolaitos ei pysty
noudattamaan sille ympäristöluvassa asetettuja tai 10 §:n nojalla säädettyjä rikkidioksidin päästöraja-arvoja
sen vuoksi, että vähärikkisen polttoaineen toimitukset ovat keskeytyneet vakavan polttoainepulan vuoksi,
toiminnanharjoittajan on ilmoitettava asiasta viipymättä kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle tai, jos
toiminta on luvanvaraista ja toimivaltainen lupaviranomainen on valtion ympäristölupaviranomainen, valtion
valvontaviranomaiselle. Ilmoituksen perusteella kunnan ympäristönsuojeluviranomainen tai valtion
valvontaviranomainen voi myöntää toiminnanharjoittajalle enintään kuuden kuukauden ajaksi oikeuden
poiketa kyseisten rikkidioksidin päästöraja-arvojen noudattamisesta.
Jos yksinomaan kaasumaista polttoainetta käyttävä keskisuuri ener giantuotantolaitos ei pysty noudattamaan
sille ympäristöluvassa asetettuja tai 10 §:n nojalla säädettyjä päästöraja-arvoja sen vuoksi, että polttoaineen
toimitukset ovat keskeytyneet äkillisesti ja sen olisi muun kuin kaasumaisen polttoaineen käytön vuoksi
asennettava savukaasujen puhdistinlaite, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava asiasta viipymättä kunnan
ympäristönsuojeluviranomaiselle tai, jos toiminta on luvanvaraista ja toimivaltainen lupaviranomainen on
valtion ympäristölupaviranomainen, valtion valvontaviranomaiselle. Ilmoituksen perusteella kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen tai valtion valvontaviranomainen voi myöntää toiminnanharjoittajalle
enintään kymmenen päivän ajaksi oikeuden poiketa kyseisten päästöraja-arvojen noudattamisesta.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen ja valtion valvontaviranomaisen on ilmoitettava 1 ja 2 momentin
nojalla myönnetyistä poikkeuksista ympäristöministeriölle viipymättä, kuitenkin viimeistään kahden viikon
kuluessa poikkeuksen myöntämisestä. Ympäristöministeriö huolehtii siitä, että päätöksistä ilmoitetaan
Euroopan komissiolle tiettyjen keskisuurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen
rajoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2193, jäljempänä
keskisuuria polttolaitoksia koskeva dir ektiivi , 6 artiklan 10 kohdan toisen alakohdan ja 6 artiklan 1 1 kohdan
toisen alakohdan mukaisesti kuukauden kuluessa niiden myöntämisestä.
Muissa kuin tässä pykälässä tarkoitetuissa poikkeuksellisissa tilanteissa noudatetaan, mitä 12 luvussa
säädetään.
Valtioneuvoston asetuksella säädetään tarkemmin 1 ja 2 momentissa tarkoitetusta ilmoitusvelvollisuudesta
sekä mainituissa momenteissa tarkoitettujen poikkeusten myöntämisestä.
106 e § (28.12.2017/1064)
Tietojen rekisteröinti ja julkaiseminen
Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen tai, jos toiminta on luvanvaraista ja toimivaltainen viranomainen on
valtion ympäristölupaviranomainen, valtion ympäristölupaviranomaisen on pidettävä rekisteröitäviä ja
luvanvaraisia keskisuuria ener giantuotantolaitoksia koskevista tiedoista rekisteriä. Rekisteriin talletetuista
tiedoista on yleisessä tietoverkossa julkaistava keskisuuria polttolaitoksia koskevan direktiivin 9 artiklassa ja
sen liitteessä 1 tarkoitetut tiedot lukuun ottamatta henkilötietoja. Valtioneuvoston asetuksella säädetään
tarkemmin, mitä rekisteriin talletettuja tietoja julkaistaan yleisessä tietoverkossa.
Jätteenpolttolaitokset ja jätteen rinnakkaispolttolaitokset
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 39/109107 §
Soveltamisala
Sen lisäksi, mitä muualla tässä laissa säädetään, jätteenpolttolaitokseen ja jätteen rinnakkaispolttolaitokseen,
jossa poltetaan kiinteää tai nestemäistä jätettä, sovelletaan 108–1 10 §:ää.
Lain 108–1 10 §:ää ei kuitenkaan sovelleta:
1) kaasutus- tai pyrolyysilaitokseen, jos jätteen lämpökäsittelyssä syntyvä kaasu puhdistetaan niin, että se ei
ole enää jätettä ennen sen polttamista eikä se voi aiheuttaa päästöjä, jotka ovat suurempia kuin maakaasun
polttamisesta aiheutuvat päästöt;
2) laitokseen, jossa poltetaan ainoastaan seuraavia jätteitä:
a) maa- ja metsätalouden kasviperäinen jäte;
b) elintarviketeollisuuden kasviperäinen jäte, jos jätteen polttamisessa syntyvä lämpö hyödynnetään;
c) ensiömassan tuotannon tai massasta valmistettavan paperin tuotannon yhteydessä syntyvä kuituainetta
sisältävä kasviperäinen jäte, jos jäte poltetaan tuotantopaikalla jätteen rinnakkaispolttolaitoksessa ja syntyvä
lämpö hyödynnetään;
d) puujäte, lukuun ottamatta sellaista rakennus-, purku- ja muusta toiminnasta peräisin olevaa puujätettä,
joka voi puunsuoja-ainekäsittelyn tai pinnoituksen seurauksena sisältää halogenoituja or gaanisia yhdisteitä
tai raskasmetalleja;
e) korkkijäte;
f) radioaktiivinen jäte;
g) eläinten ruhot, joita poltetaan siten kuin niiden käsittelemisestä säädetään sivutuoteasetuksessa;
(9.11.2018/881)
h) of fshorelaitoksilla tapahtuvasta öljyn ja kaasun etsimisestä ja hyödyntämisestä syntyvä jäte, joka poltetaan
näillä laitoksilla;
3) koelaitokseen, jota käytetään tutkimukseen ja testaukseen polttoprosessin kehittämiseksi ja jossa poltetaan
jätettä alle 50 tonnia vuodessa; (9.11.2018/881)
4) sellaiseen tuotantoeläinten lannan tai liha-luujauhon polttoainekäyttöön, johon sovelletaan 221 c–221 f
§:ää. (22.6.2022/490)
108 §
Määritelmät
Tässä laissa tarkoitetaan:
1) jätteenpolttolaitoksella yksikköä, joka on tarkoitettu jätteiden lämpökäsittelyyn, riippumatta siitä,
hyödynnetäänkö poltossa syntyvä lämpö vai ei, siten, että jäte poltetaan hapettamalla tai käytetään
pyrolyysiä, kaasutusta tai plasmakäsittelyä taikka muuta lämpökäsittelyä, jos käsittelyssä syntyvät aineet
tämän jälkeen poltetaan;
2) jätteen rinnakkaispolttolaitoksella yksikköä, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tuottaa ener giaa tai
aineellisia tuotteita ja jossa käytetään jätettä vakinaisena tai lisäpolttoaineena taikka jossa jätettä
lämpökäsitellään sen loppukäsittelemiseksi polttamalla jäte hapettamalla tai käyttämällä pyrolyysiä,
kaasutusta tai plasmakäsittelyä taikka muuta lämpökäsittelyä, jos käsittelyssä syntyvät aineet tämän jälkeen
poltetaan.
Laitosta pidetään 1 momentin 1 kohdassa tarkoitettuna jätteenpolttolaitoksena myös, jos jätteen
rinnakkaispoltto toteutetaan niin, että laitoksen pääasiallinen tarkoitus on pikemmin jätteiden lämpökäsittely
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 40/109kuin ener gian tai aineellisten tuotteiden tuottaminen.
Jos jätteen lämpökäsittelyssä käytetään muita prosesseja kuin hapetus, jätteenpolttolaitokseen ja jätteen
rinnakkaispolttolaitokseen kuuluvat sekä polttoprosessi että sitä edeltävä muu lämpökäsittelyprosessi.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä laitokseen kuuluvista yksiköistä, laitteista,
rakenteista ja muista niihin rinnastettavista seikoista.
109 § (10.4.2015/423)
Polttoainetehon yhteenlaskemissääntö jätteen rinnakkaispolttolaitoksessa
Jätteen rinnakkaispolttolaitoksen polttoainetehon määrittämisessä noudatetaan 98 §:n mukaista
yhteenlaskemissääntöä.
110 §
Toiminta poikkeuksellisissa tilanteissa
Jos jätteenpolttolaitoksen tai jätteen rinnakkaispolttolaitoksen puhdistuslaitteiden toiminnassa ilmenee
häiriöitä, toiminnanharjoittajan on rajoitettava laitoksen toimintaa tai keskeytettävä se mahdollisimman
nopeasti, kunnes tavanomainen toiminta voi jatkua.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä jätteenpolttolaitoksen ja jätteen
rinnakkaispolttolaitoksen toiminnasta poikkeuksellisissa käyttöolosuhteissa.
Kaivannaistoiminnan jätehuolto
111 §
Soveltamisala
Sen lisäksi, mitä muualla tässä laissa säädetään, kaivannaistoimintaan sovelletaan 1 12–1 15 §:ää.
112 §
Määritelmät
Tässä laissa tarkoitetaan:
1) kaivannaistoiminnalla  kaivostoimintaa, sitä valmistelevaa tai siihen rinnastettavaa toimintaa, rikastamoa,
kivenlouhimoa, muuta kivenlouhintaa, kivenmurskausta tai turvetuotantoa;
2) kaivannaisjätteellä  kallio- tai maaperässä luonnollisesti esiintyvän or gaanisen tai epäor gaanisen aineksen
irrotuksessa taikka sen varastoinnissa tai rikastuksessa syntyvää jätettä;
3) rikastuksella  mineraalivarojen käsittelyä mineraalien erottamiseksi, ei kuitenkaan sulatusprosesseja tai
metallur gisia prosesseja tai muita niihin rinnastettavia toimintoja;
4) kaivannaisjätteen jätealueella  kaivannaisjätteen sijoittamiseen käytettävää aluetta;
5) suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavalla kaivannaisjätteen jätealueella  kaivannaisjätteen jätealuetta, josta
voi virheellisen toiminnan tai sen rakenteellisen vakauden tai siihen sijoitetun vaarallisen jätteen tai
ympäristölle tai terveydelle vaarallisen kemikaalin vuoksi aiheutua merkittävää vaaraa terveydelle,
omaisuudelle tai ympäristölle.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä kaivannaisjätteen jätealueen määrittelystä
jätealueesta aiheutuvan vaaran sekä siihen sijoitettavien kaivannaisjätteiden alkuperän, laadun ja
sijoittamisen keston perusteella. Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä myös
jätealueesta aiheutuvan suuronnettomuuden vaaran arvioinnista. Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa
tarkempia säännöksiä myös kaivannaistoiminnan, kaivannaisjätteen ja rikastuksen määrittelemiseksi.
113 §
Kaivannaisjätettä koskevat määräykset
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 41/109Kaivannaistoimintaa koskevassa ympäristöluvassa tai 1 19 §:n mukaisen ilmoituksen johdosta annettavassa
päätöksessä on annettava tarpeelliset määräykset kaivannaisjätteestä sekä toimintaa koskevasta
kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelmasta ja sen noudattamisesta.
Kaivannaisjätteen jätealueen luvassa on annettava tarpeelliset määräykset jätealueen perustamisesta,
hoidosta, käytöstä poistamisesta ja jälkihoidosta sekä määräykset suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavan
kaivannaisjätteen jätealueen sisäisestä pelastussuunnitelmasta.
114 §
Kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelma
Toiminnanharjoittajan on tehtävä kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelma luvanvaraisesta tai 1 19 §:n
mukaan ilmoituksenvaraisesta kaivannaistoiminnasta, jossa syntyy kaivannaisjätettä. Jätehuoltosuunnitelmaa
ei kuitenkaan tarvita, jos kivenlouhinta tai kivenmurskaus liittyy maa- ja vesirakentamiseen.
Kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelma on laadittava siten, että ehkäistään kaivannaisjätteen syntyä ja
vähennetään sen haitallisuutta sekä edistetään jätteen hyödyntämistä ja turvallista käsittelyä.
Jätehuoltosuunnitelmaan on sisällytettävä tiedot alueen ympäristöstä, kaivannaisjätteestä, kaivannaisjätteen
hyödyntämisestä, kaivannaisjätteen jätealueista, vaikutuksista ympäristöön, toimista ympäristön
pilaantumisen ehkäisemiseksi, toiminnan tarkkailusta ja toiminnan lopettamiseen liittyvistä toimista.
Jätehuoltosuunnitelman tavoitteista ja sisällöstä annetaan tarkempia säännöksiä valtioneuvoston asetuksella.
Toiminnanharjoittajan on arvioitava ja tarvittaessa tarkistettava kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelma
vähintään viiden vuoden välein ja ilmoitettava tästä valvontaviranomaiselle.
Kaivannaisjätteen jätehuoltosuunnitelmaa on muutettava, jos kaivannaisjätteen määrä tai laatu taikka jätteen
loppukäsittelyn tai hyödyntämisen järjestelyt muuttuvat merkittävästi. Tällöin ympäristölupaa on muutettava
siten kuin 89 §:ssä säädetään tai ilmoitusta koskevaa päätöstä on tarkistettava. Jos toiminta kuitenkin
muuttuu olennaisesti, sovelletaan, mitä 29 §:ssä säädetään.
115 §
Suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavat kaivannaisjätteen jätealueet
Kaivannaisjätteen jätealueen toiminnanharjoittajan on oltava selvillä jätealueesta aiheutuvasta
suuronnettomuuden vaarasta sekä huolehdittava jätealueen suunnittelusta, perustamisesta, hoidosta, käytöstä
poistamisesta ja jälkihoidosta siten, että suuronnettomuudet ehkäistään.
Suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavasta kaivannaisjätteen jätealueesta on laadittava
toimintaperiaateasiakirja sekä otettava käyttöön turvallisuusjohtamisjärjestelmä ja sisäinen
pelastussuunnitelma. Niiden laatimisessa on otettava huomioon jätealueesta aiheutuva suuronnettomuuden
vaara. Sisäisessä pelastussuunnitelmassa on esitettävä toimet, joilla torjutaan mahdollisen onnettomuuden
vaikutuksia, rajoitetaan seuraukset mahdollisimman vähäisiksi ja varaudutaan onnettomuuden jälkien
korjaamiseen, sekä toimet, joilla varoitetaan väestöä ja ilmoitetaan viranomaisille. Pelastussuunnitelmaan on
sisällytettävä selvitys toimintaperiaateasiakirjasta ja turvallisuusjohtamisjärjestelmästä. Suunnitelmaa on
arvioitava ja tarvittaessa tarkistettava vähintään kolmen vuoden välein sekä ilmoitettava tästä
valvontaviranomaisille. Toimintaperiaateasiakirjasta ja turvallisuusjohtamisjärjestelmästä sekä sisäisestä
pelastussuunnitelmasta ja sen toimittamisesta valvontaviranomaisille annetaan tarkempia säännöksiä
valtioneuvoston asetuksella.
Toiminnanharjoittajan on nimettävä palveluksessaan oleva vastuuhenkilö huolehtimaan siitä, että
kaivannaisjätteen jätealueella toimitaan toimintaperiaateasiakirjan, turvallisuusohtamisjärjestelmän ja
sisäisen pelastussuunnitelman mukaisesti.
Toiminnanharjoittajan on tiedotettava suuronnettomuuden vaaran torjumista koskevista turvallisuustoimista
sellaisille henkilöille ja yhteisöille, joihin kaivannaisjätteen jätealueella aiheutunut suuronnettomuus voi
vaikuttaa. Tiedot turvallisuustoimista on päivitettävä vähintään kolmen vuoden välein ja merkittävistä
muutoksista on tiedotettava. Tiedottamisesta säädetään tarkemmin valtioneuvoston asetuksessa.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 42/109Mitä 1–4 momentissa säädetään, ei sovelleta, jos suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavaan kaivannaisjätteen
jätealueeseen sovelletaan vaarallisten kemikaalien ja räjähteiden turvallisuudesta annetun lain 30–32 §:ssä
säädettyjä vaatimuksia.
10 a luku (19.12.2018/1 166)
Yleinen ilmoitusmenettely
115 a § (19.12.2018/1166)
Ilmoitusvelvollisuus ja toimivaltainen viranomainen
Toiminnanharjoittajan on tehtävä kirjallinen ilmoitus ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavasta
toiminnasta, josta säädetään tämän lain liitteessä 4.
Ilmoitus tehdään sille 3 ja 4 momentissa säädetylle toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka toimialueelle
toiminta sijoitetaan. Ilmoitus on tehtävä vähintään 120 vuorokautta ennen toiminnan aloittamista. Ilmoitus on
lisäksi tehtävä 89 §:n mukaisesta muuttamisesta ja ilmoituksenvaraisen toiminnan päästöjä tai niiden
vaikutuksia lisäävästä tai muusta toiminnan olennaisesta muuttamisesta. Ilmoitusta ei kuitenkaan tarvitse
tehdä, jos muutos ei lisää ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia tai riskejä eikä ilmoituspäätöstä toiminnan
muutoksen vuoksi ole tarpeen tarkistaa.
Valtion ympäristölupaviranomainen käsittelee ilmoituksen liitteen 4 kohdan 2 alakohdassa b ja kohdassa 3
tarkoitetuista toiminnoista sekä muista liitteen 4 toiminnoista, jos niissä on kyse sotilaskäyttöön tarkoitetusta
toiminnasta.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomainen käsittelee muun kuin 3 momentissa tarkoitetun ilmoituksen.
Toiminnan muuttamista koskeva ilmoitus tehdään sille viranomaiselle, jonka toimivaltaan kuuluu käsitellä
vastaavaa uutta toimintaa koskeva ilmoitus.
115 b § (19.12.2018/1166)
Ilmoituksen sisältö ja täydentäminen
Ilmoituksessa on oltava ilmoituksen käsittelyn kannalta tarpeelliset ja sitovat tiedot toiminnasta, sen
vaikutuksista, asianosaisista ja muista merkityksellisistä seikoista. Tarkempia säännöksiä ilmoituksen
sisällöstä ja tekemisestä sekä siihen liitettävistä ilmoituksen käsittelyn kannalta tarpeellisista selvityksistä
annetaan valtioneuvoston asetuksella.
Ilmoituksen laatijalla on oltava riittävä asiantuntemus. Ilmoituksesta on käytävä tarvittaessa ilmi, mihin
aineistoon ja laskenta-, tutkimus- tai arviointimenetelmään annetut tiedot perustuvat.
Jos ilmoitus on puutteellinen, hakijalle on varattava tilaisuus täydentää ilmoitusta viranomaisen asettamassa
määräajassa. Jos ilmoitusta ei täydennetä asetetussa määräajassa tai ilmoitus on edelleen puutteellinen
täydentämisen jälkeenkin, ilmoitus jätetään tutkimatta eikä toimintaa saa aloittaa.
115 c § (19.12.2018/1166)
Toiminnan aloittaminen
Ilmoituksenvaraista toimintaa ei saa aloittaa ennen kuin ilmoituksen tekemisestä on kulunut 120 vuorokautta.
Ilmoituksen käsittelevä viranomainen voi kuitenkin ilmoituksen johdosta tehtävässä päätöksessä sallia
toiminnan aloittamisen mainittua määräaikaa aikaisemmin.
Toimintaa ei saa aloittaa, jos ilmoitus on 29 a §:n perusteella ohjattu lupakäsittelyssä ratkaistavaksi tai jos
viranomainen tekee päätöksen tutkimatta jättämisestä 1 15 b §:n nojalla. Toimintaa ei myöskään voi aloittaa,
jos viranomainen tekee ilmoituksen johdosta toiminnan kieltävän päätöksen.
115 d § (27.11.2020/905)
Viranomaisen päätös ilmoitusasiassa
Viranomaisen on tehtävä 1 15 a §:ssä tarkoitetun ilmoituksen johdosta päätös ( ilmoituspäätös ).
Ilmoituspäätöstä on noudatettava mahdollisesta muutoksenhausta huolimatta. Viranomaisen on
ilmoituspäätöstä tehdessään varmistettava, että toiminnassa noudatetaan, mitä tässä laissa ja jätelaissa sekä
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 43/109niiden nojalla annetuissa säännöksissä säädetään toiminnan sijoittumisesta, päästöistä ja niiden
ehkäisemisestä, jätteistä sekä toiminnan päästöjen ja vaikutusten tarkkailusta. Päätöstä harkittaessa on lisäksi
noudatettava, mitä luonnonsuojelulaissa ja sen nojalla säädetään, sekä otettava huomioon ilmoituksesta
annetut lausunnot, muistutukset ja mielipiteet sekä se, mitä yleisen ja yksityisen edun turvaamiseksi
säädetään.
Toiminnan sallivan ilmoituspäätöksen edellytyksenä on, että toiminnasta ei, annettavat määräykset ja
toiminnan sijoituspaikka huomioon ottaen, aiheudu yksinään tai yhdessä muiden toimintojen kanssa:
1) terveyshaittaa;
2) merkittävää muuta 5 §:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitettua seurausta tai sen vaaraa;
3) 16–18 §:ssä kiellettyä seurausta;
4) erityisten luonnonolosuhteiden huonontumista taikka vedenhankinnan tai yleiseltä kannalta tärkeän muun
käyttömahdollisuuden vaarantumista toiminnan vaikutusalueella;
5) olennaista heikennystä edellytyksiin harjoittaa saamelaisten kotiseutualueella perinteisiä
saamelaiselinkeinoja tai muutoin ylläpitää ja kehittää saamelaiskulttuuria taikka olennaista heikennystä
kolttien elinolosuhteisiin tai mahdollisuuksiin harjoittaa kolttalaissa tarkoitettuja luontaiselinkeinoja koltta-
alueella.
Pilaantumisen ehkäisemisestä ilmoituspäätöksessä annettaviin määräyksiin sovelletaan, mitä 52 §:ssä
säädetään lupamääräyksistä. Päästöjen tarkkailusta sekä niiden tulosten ja muiden valvontaa varten
annettavien tietojen toimittamisesta valvontaviranomaiselle annettaviin määräyksiin sovelletaan, mitä 62
§:ssä säädetään seuranta- ja tarkkailumääräyksistä.
115 e § (19.12.2018/1166)
Hallintomenettely ilmoitusasioissa
Ilmoituksen käsittelyssä ja ilmoituspäätöksen tekemisessä on noudatettava, mitä:
1) hakijan neuvonnasta säädetään 39 a §:ssä;
2) lausunnon pyytämisestä säädetään 42 §:ssä, jos se on tarpeen asian riittäväksi selvittämiseksi tai yleisen
edun valvomiseksi;
3) asianosaisten kuulemisesta säädetään 43 §:ssä;
4) lupahakemuksen tiedoksiantamisesta ja lupahakemuksesta tiedottamisesta säädetään 44 §:ssä, jollei asia
ole merkitykseltään niin vähäinen tai asian laatu sellainen, että tieto ilmoituksesta voidaan antaa
asianosaisille muulla tavoin; jos asia ei vaikuta muuhun kuin ilmoituksen tekijän oikeuteen tai etuun,
tiedoksiantamista ja tiedottamista ei tarvita;
5) lupapäätöksen sisällöstä säädetään 83 §:n 1 momentissa;
6) lupapäätöksen tiedoksiantamisesta säädetään 85 §:n 1 momentissa;
7) lupapäätöksestä tiedottamisesta säädetään 85 §:n 2 momentissa, jollei asia ole merkitykseltään niin
vähäinen tai asian laatu sellainen, että tieto päätöksestä voidaan antaa asianosaisille muulla tavoin; jos asia ei
vaikuta muuhun kuin hakijan oikeuteen tai etuun, tiedottamista ei tarvita;
8) lupapäätöksen lähettämisestä ja lupapäätöksestä ilmoittamisesta säädetään 85 §:n 3 momentissa;
(25.1 1.2022/963)
L:lla 963/2022  muutettu 8 kohta tulee voimaan 1.1.2023. Aiempi sanamuoto kuuluu:
8) lupapäätöksen lähettämisestä ja lupapäätöksestä ilmoittamisesta säädetään 85 §:n 3 momentissa.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 44/1099) viranomaisten yhteistyöstä lupa-asian käsittelyssä säädetään 44 b §:ssä. (25.1 1.2022/963)
L:lla 963/2022  lisätty 9 kohta tulee voimaan 1.1.2023.
(12.4.2019/504)
Ilmoituspäätökseen sovelletaan lisäksi, mitä 87 §:ssä säädetään luvan voimassaolosta, 88 §:ssä luvan
raukeamisesta, 89 §:ssä luvan muuttamisesta, 92 §:ssä luvan selventämisestä ja 93 §:ssä luvan
peruuttamisesta. Ilmoituksenvaraisen toiminnan lopettamiseen sovelletaan, mitä 94 §:n 1 ja 2 momentissa
säädetään toiminnan lopettamisesta, ja toiminnan lopettamisen varalta annettaviin määräyksiin, mitä 94 §:n 3
momentissa säädetään määräysten antamisesta.
Ilmoituspäätöksen sisällöstä voidaan antaa tarkempia säännöksiä valtioneuvoston asetuksella.
11 luku
Toiminnan r ekisteröinti
116 § (27.11.2020/905)
Rekisteröinti-ilmoitus toiminnan rekisteröintiä varten
Tämän lain liitteessä 2 säädetystä ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavasta toiminnasta on tehtävä
rekisteröinti-ilmoitus kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle ympäristönsuojelun tietojärjestelmään
rekisteröintiä varten. Rekisteröitävää toimintaa koskevista ympäristönsuojeluvaatimuksista säädetään 10 §:n
nojalla.
Rekisteröinti-ilmoitus on tehtävä mainitun liitteen 1 kohdassa tarkoitetun keskisuuren
energiantuotantolaitoksen toiminnasta viimeistään 30 päivää ennen toiminnan aloittamista ja kunnan
ympäristönsuojeluviranomaisen on rekisteröitävä keskisuuri ener giantuotantolaitos 30 päivän kuluessa
rekisteröinti-ilmoituksen tekemisestä. Muusta mainitussa liitteessä tarkoitetusta toiminnasta rekisteröinti-
ilmoitus on tehtävä viimeistään 60 päivää ennen toiminnan aloittamista ja kunnan
ympäristönsuojeluviranomaisen on rekisteröitävä toiminta 60 päivän kuluessa rekisteröinti-ilmoituksen
tekemisestä.
Jos rekisteröinti-ilmoitus on puutteellinen, on kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen pyydettävä
toiminnanharjoittajaa täydentämään sitä. Tällöin 2 momentissa säädetyt rekisteröintiä koskevat määräajat
lasketaan siitä päivästä, jona rekisteröinti-ilmoitus täyttää säädetyt sisältövaatimukset.
Edellä 32 §:n 2 momentissa tarkoitetusta jätteen käsittelystä on tehtävä rekisteröinti-ilmoitus valtion
valvontaviranomaiselle hyvissä ajoin ennen toiminnan aloittamista ympäristönsuojelun tietojärjestelmään
rekisteröintiä varten. Jos rekisteröitävällä toiminnalla on ympäristölupa ja lupa raukeaa 32 §:n 2 momentin
nojalla, rekisteröinti-ilmoitusta ei kuitenkaan tarvitse tehdä, vaan viranomainen rekisteröi toiminnan omasta
aloitteestaan ja ilmoittaa siitä viipymättä toiminnanharjoittajalle.
Jos rekisteröitävä toiminta on luonteeltaan sekä 2 että 4 momentissa tarkoitettua, rekisteröinti-ilmoitus on
tehtävä kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle viimeistään 60 päivää ennen toiminnan aloittamista.
Rekisteröinti-ilmoitusta ei tarvitse tehdä ympäristölupaa edellyttävästä, ilmoituksenvaraisesta eikä 31 §:ssä
tarkoitetusta koeluonteisesta toiminnasta.
117 §
Rekisteröinti-ilmoituksen sisältö ja viranomaisen ilmoitus rekisteröinnistä
Edellä 1 16 §:ssä tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava rekisteröintiä varten tarpeelliset tiedot
toiminnanharjoittajasta, toiminnasta ja sen sijainnista sekä vaikutuksista. Valtioneuvoston asetuksella
voidaan antaa tarkempia säännöksiä ilmoituksen sisällöstä. Viranomainen ilmoittaa toiminnan
rekisteröinnistä viipymättä ilmoituksen tekijälle.
12 luku
Kertaluonteista toimintaa koskeva ilmoitusmenettely (19.12.2018/1 166)
118 §
Melua ja tärinää aiheuttava tilapäinen toiminta
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 45/109Toiminnanharjoittajan on tehtävä kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle sähköisesti ilmoitus
rakentamisesta, yleisötilaisuudesta tai muusta tilapäistä melua tai tärinää aiheuttavasta toimenpiteestä tai
tapahtumasta, jos melun tai tärinän on syytä olettaa olevan erityisen häiritsevää. Jos toimenpide tehdään tai
tapahtuma järjestetään usean kunnan alueella, ilmoitus tehdään sille valtion valvontaviranomaiselle, jonka
toimialueella melu tai tärinä pääasiallisesti ilmenee. Toiminnanharjoittajan asemassa oleva luonnollinen
henkilö voi tehdä ilmoituksen paperisena. (12.4.2019/504)
Ilmoitusta ei kuitenkaan tarvitse tehdä ympäristölupaa edellyttävästä toiminnasta, yksityishenkilön talouteen
liittyvästä toiminnasta, puolustusvoimien toiminnasta eikä sellaisesta tilapäisestä toiminnasta, josta kunta on
antanut ympäristönsuojelumääräykset 202 §:n nojalla ja samalla määrännyt, ettei ilmoitusvelvollisuutta ole.
Ilmoitus on tehtävä hyvissä ajoin ennen toimenpiteeseen ryhtymistä tai toiminnan aloittamista, kuitenkin
viimeistään 30 vuorokautta ennen tätä ajankohtaa, jollei kunnan ympäristönsuojelumääräyksissä määrätä tätä
lyhyemmästä ajasta. Edellä 1 momentissa tarkoitetun valtion viranomaisen toimivaltaan kuuluvan
ilmoituksen osalta määräaika on kuitenkin aina 30 vuorokautta.
Toimenpiteeseen ei saa ryhtyä tai toimintaa aloittaa, ennen kuin ilmoituksen tekemisestä on kulunut 30
vuorokautta tai kunnan ympäristönsuojelumääräyksissä määrätty tätä lyhyempi aika. Ilmoituksen käsittelevä
viranomainen voi kuitenkin ilmoituksen johdosta tehtävässä päätöksessä sallia toimenpiteeseen ryhtymisen
tai toiminnan aloittamisen edellä mainittua ajankohtaa aikaisemmin.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä ilmoituksen sisällöstä ja sen tekemisestä.
119 § (12.4.2019/504)
Koeluonteinen toiminta
Edellä 31 §:ssä tarkoitetusta koeluonteisesta toiminnasta on tehtävä ilmoitus sähköisesti lupaviranomaiselle
viimeistään 30 vuorokautta ennen toiminnan aloittamista. Toiminnanharjoittajan asemassa oleva luonnollinen
henkilö voi jättää ilmoituksen paperisena.
120 § (19.12.2018/1166)
Poikkeuksellinen tilanne muussa kuin luvanvaraisessa, ilmoituksenvaraisessa tai rekisteröitävässä toiminnassa
Jos onnettomuudesta, ennakoimattomasta tuotantohäiriöstä tai muusta niihin rinnastettavasta yllättävästä,
toiminnasta riippumattomasta poikkeuksellisesta syystä taikka rakennelman tai laitteen purkamisesta
toiminnassa, joka ei ole luvanvarainen, ilmoituksenvarainen tai rekisteröitävä, aiheutuu tai uhkaa aiheutua
päästöjä tai syntyy jätettä siten, että siitä voi aiheutua välitöntä ja ilmeistä ympäristön pilaantumisen vaaraa
tai jätteen määrän tai ominaisuuksien vuoksi tavanomaisesta poikkeavia toimia jätehuollossa, on toiminnasta
vastaavan tai jätteen haltijan ilmoitettava tapahtuneesta viipymättä kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle.
121 §
Kuuleminen
Edellä 1 18 ja 1 19 §:n mukaisen ilmoituksen vireilläolosta on ilmoitettava ja asianosaisia on kuultava siten
kuin hallintolaissa säädetään, jos ilmoitettu toiminta saattaa olennaisesti vaikuttaa yleisiin tai yksityisiin
etuihin. Edellä 120 §:ssä tarkoitetun ilmoituksen vireilläolosta on ilmoitettava ja asianosaisia kuultava
vastaavasti, jos siihen on erityistä syytä.
122 §
Ilmoituksen käsittely
Viranomaisen on 1 18–120 §:ssä tarkoitetun ilmoituksen johdosta annettava päätös. Päätöksessä on annettava
tarpeelliset määräykset toiminnasta aiheutuvan ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi ja toiminnan
järjestämiseen liittyvien jätelain mukaisten velvollisuuksien täyttämiseksi. Lisäksi 1 19 §:ssä tarkoitetun
ilmoituksen johdosta annettavassa päätöksessä on tarvittaessa annettava tarpeelliset määräykset 59 §:ssä
tarkoitetusta vakuudesta ja sen asettamisesta. Päätöksessä voidaan lisäksi antaa määräyksiä toiminnan
tarkkailusta ja tiedottamisesta asukkaille. (22.6.2022/490)
Viranomainen voi kieltää tai keskeyttää toiminnan, jos yleiselle tai yksityiselle edulle aiheutuvia huomattavia
haittoja ei voida määräyksillä riittävästi vähentää. Päätös on annettava tiedoksi ja siitä on tiedotettava
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 46/109noudattaen, mitä 85 §:ssä säädetään. Määräykset voidaan antaa tai toiminta kieltää, vaikka
ilmoitusvelvollisuus olisi lyöty laimin. (12.4.2019/504)
Viranomainen voi 1 momentissa tarkoitettujen määräysten lisäksi 120 §:ssä tarkoitetuissa tilanteissa
hyväksyä määräämillään ehdoilla välttämättömän lyhytaikaisen poikkeamisen tähän lakiin tai jätelakiin
perustuvasta velvollisuudesta. Poikkeamisesta ei saa aiheutua terveyshaittaa tai merkittävää muuta 5 §:n 1
momentin 2 kohdassa tarkoitettua seurausta tai sen vaaraa. Määräyksistä pilaantuneen maaperän tai
pohjaveden puhdistamiseksi säädetään 14 luvussa ja määräyksistä vesistön merkittävän pilaantumisen tai
luontovahingon korjaamiseksi 176 §:ssä.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä 1 18–120 §:ssä tarkoitetun ilmoituksen
sisällöstä, tekemisestä ja käsittelystä sekä päätöksen sisällöstä.
123 § (19.12.2018/1166)
Poikkeuksellinen tilanne luvanvaraisessa, ilmoituksenvaraisessa ja rekisteröitävässä toiminnassa 
Jos onnettomuudesta, ennakoimattomasta tuotantohäiriöstä tai muusta niihin rinnastettavasta yllättävästä,
toiminnasta riippumattomasta poikkeuksellisesta syystä taikka rakennelman tai laitteen purkamisesta
luvanvaraisessa, ilmoituksenvaraisessa tai rekisteröitävässä toiminnassa aiheutuu päästöjä tai syntyy jätettä
siten, että aiheutuu tilanne, jonka vuoksi ympäristölupaa, ilmoituspäätöstä tai toimintaa koskevan
valtioneuvoston asetuksen vaatimuksia ei voida noudattaa tai tilanne, jossa voi aiheutua välitöntä ja ilmeistä
ympäristön pilaantumisen vaaraa tai jätteen määrän tai ominaisuuksien vuoksi tavanomaisesta poikkeavia
toimia jätehuollossa, on toiminnasta vastaavan tai jätteen haltijan ilmoitettava tapahtuneesta viipymättä
kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle, taikka valtion valvontaviranomaiselle, jos valtion
ympäristölupaviranomainen myöntää toimintaan ympäristöluvan tai antaa ilmoituspäätöksen taikka 1 16 §:n 2
momentin mukainen ilmoitus on tehty valtion valvontaviranomaiselle. Toiminnasta vastaavan tai jätteen
haltijan on viipymättä ilmoituksen tekemisen jälkeen toimitettava viranomaiselle suunnitelma, jonka
mukaisesti toiminnan päästöjä ja jätteitä sekä niistä aiheutuvaa ympäristön pilaantumista voidaan rajoittaa
poikkeuksellisen tilanteen aikana.
Viranomaisen on ilmoituksen johdosta tehtävä päätös ja annettava tarpeelliset määräykset toiminnan
palauttamiseksi lain ja sen nojalla annettujen säännösten ja määräysten mukaiseksi sekä tilanteesta
aiheutuvan haitan ja vaaran poistamiseksi ja samalla asetettava määräaika, johon mennessä tämä on tehtävä.
Lisäksi on tarvittaessa annettava toiminnan harjoittajan suunnitelman ja muun tiedon perusteella väliaikaiset
määräykset ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi. Määräykset voidaan antaa tai toiminta kieltää, vaikka
ilmoitusvelvollisuus olisi lyöty laimin.
Määräyksiä annettaessa noudatetaan 18 luvun hallintopakkoa koskevia säännöksiä. Määräyksistä
pilaantuneen maaperän tai pohjaveden puhdistamiseksi säädetään 14 luvussa ja määräyksistä vesistön
merkittävän pilaantumisen tai luontovahingon korjaamiseksi 176 §:ssä.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen tai valtion valvontaviranomaisen on poikkeuksellisen tilanteen sitä
edellyttäessä pantava omasta aloitteestaan vireille 89 §:ssä tarkoitettu menettely lupamääräysten
muuttamiseksi tai 93 §:ssä tarkoitettu menettely luvan peruuttamiseksi.
13 luku
Korvaukset
124 §
Sovellettavat säännökset
Sen lisäksi, mitä ympäristövahinkojen korvaamisesta annetussa laissa (737/1994)  säädetään, vesistön
pilaantumista koskevaan korvausasiaan sovelletaan, mitä tässä luvussa säädetään.
Mitä tässä luvussa säädetään vesistöstä, koskee myös ojaa, lähdettä, keinotekoista vesialuetta ja vesilain 1
luvun 3 §:n 1 momentin 6 kohdassa tarkoitettua noroa.
125 § (10.4.2015/423)
Korvauksista päättäminen lupa-asian yhteydessä
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 47/109Myöntäessään ympäristöluvan lupaviranomaisen on samalla, jollei 126 §:stä muuta johdu, määrättävä
toiminnasta johtuvasta vesistön pilaantumisesta aiheutuvat vahingot korvattaviksi. Ympäristövahinkojen
korvaamisesta annetun lain 9 §:ää ei tällöin sovelleta. Korvausta määrättäessä on otettava huomioon, mitä
tämän lain 87 §:ssä säädetään luvan määräaikaisuudesta.
126 §
Korvauksista päättäminen erikseen
Jos 125 §:ssä tarkoitettujen vahinkojen yksityiskohtainen selvittäminen viivästyttäisi kohtuuttomasti lupa-
asian ratkaisua, valtion ympäristölupaviranomainen voi ratkaista luvan myöntämistä koskevan asian ja siirtää
korvausasian myöhemmin ratkaistavaksi.
Valtion ympäristölupaviranomainen voi myös määrätä vahinkojen korvaamisen joiltakin osin ratkaistavaksi
myöhemmin, jos siihen tarpeellisen selvityksen puuttuessa tai muutoin on erityistä syytä. Luvan saaja on
tällöin velvoitettava hankkimaan tarvittava selvitys ja panemaan määräajassa vireille hakemus asiassa
annetun korvausratkaisun täydentämiseksi.
127 §
Vakuuden asettaminen
Edellä 126 §:ssä tarkoitetussa lupapäätöksessä muu hakija kuin valtio, kunta tai kuntayhtymä on
velvoitettava asettamaan ennen luvassa tarkoitettuun toimintaan ryhtymistä tai, jos siihen on jo ryhdytty ,
lupaviranomaisen määräämässä ajassa hyväksyttävä vakuus 125 §:ssä tarkoitettujen vahinkojen
korvaamisesta. Vakuuden asettamiseen, sen määrän tarkistamiseen ja vakuuden vapauttamiseen sovelletaan,
mitä vesilain 1 1 luvun 20 §:ssä säädetään.
128 §
Muutoksenhakutuomioistuimen ratkaisu korvausasian käsittelemisestä
Jos muutoksenhakutuomioistuin muuttaa ympäristölupapäätöstä siten, että korvausta koskevaa ratkaisua on
tarpeen muuttaa, tuomioistuimen on siirrettävä korvauskysymys kokonaan tai osittain lupaviranomaisen
käsiteltäväksi, jollei se voi itse muuttaa korvausratkaisua.
129 §
Ennen lupa-asian ratkaisua aiheutuneen vahingon korvaaminen
Valtion ympäristölupaviranomainen voi ympäristölupa-asian yhteydessä käsitellä myös vaatimuksen, joka
koskee hakemuksessa tarkoitetusta toiminnasta ennen lupa-asian ratkaisemista aiheutuneen 125 §:ssä
tarkoitetun vahingon korvaamista, jollei siitä aiheudu olennaista viivästystä. Jos vaatimusta ei käsitellä lupa-
asian yhteydessä, valtion ympäristölupaviranomainen käsittelee sen erillisenä asiana.
130 §
Ennakoimattoman vahingon korvaaminen
Korvausta vahingosta, jota ympäristölupaa myönnettäessä ei ollut ennakoitu, voidaan aiemman
korvausratkaisun estämättä vaatia valtion ympäristölupaviranomaiselle tehtävällä hakemuksella. Samassa
yhteydessä voidaan käsitellä vaatimus, joka koskee samalla toimenpiteellä luvasta poiketen aiheutetun
vahingon korvaamista.
131 §
Korvausasian käsittely käräjäoikeudessa
Käräjäoikeuden on jätettävä tutkimatta kanteella vireille tullut vahingonkorvausvaatimus, jos samasta asiasta
johtuva korvausasia on vireillä lupaviranomaisessa.
Käräjäoikeus ratkaisee 129 ja 130 §:n estämättä vesistön pilaantumista koskevasta rikoksesta johtuvan
korvausvaatimuksen. Valtion ympäristölupaviranomaisen on jätettävä tutkimatta korvausasia, jos
käräjäoikeudessa on vireillä rikosasia, johon korvausvaatimus perustuu.
Käräjäoikeuden on ilmoitettava korvausasian vireilletulosta valtion ympäristölupaviranomaiselle.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 48/109Käräjäoikeus ja muutoksenhakutuomioistuin voivat pyytää lausunnon asianomaiselta valtion
valvontaviranomaiselta tai valtion ympäristölupaviranomaiselta, jos korvausasian ratkaiseminen vaatii
erityistä ympäristönsuojelun tai vesiasioiden tuntemusta.
132 §
Vesilain soveltaminen korvausasian käsittelyyn
Lupaviranomainen voi määrätä hankittavaksi erityistä selvitystä korvausasian ratkaisemiseksi. Selvityksen
hankkimiseen sovelletaan, mitä vesilain 1 1 luvun 16 §:ssä säädetään.
Korvausasiaan sovelletaan lisäksi, mitä vesilain 13 luvun 16–18 §:ssä säädetään.
14 luku
Pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistaminen
133 §
Maaperän ja pohjaveden puhdistamisvelvollisuus
Se, jonka toiminnasta on aiheutunut maaperän tai pohjaveden pilaantumista, on velvollinen puhdistamaan
pilaantuneen maaperän ja pohjaveden (pilaantunut alue)  siihen tilaan, ettei siitä voi aiheutua vaaraa tai
haittaa terveydelle tai ympäristölle.
Jos maaperän pilaantumisen aiheuttajaa ei saada selville tai täyttämään puhdistamisvelvollisuuttaan ja jos
pilaantuminen on tapahtunut alueen haltijan suostumuksella tai hän on tiennyt tai hänen olisi pitänyt tietää
alueen tila sitä hankkiessaan, on alueen haltijan puhdistettava alueen maaperä siltä osin kuin se ei ole
ilmeisen kohtuutonta. Alueen haltija vastaa samoin edellytyksin myös pilaantuneen pohjaveden
puhdistamisesta, jos pilaantuminen on johtunut kyseisen alueen maaperän pilaantumisesta.
Jollei pilaantuneen alueen haltijaa voida velvoittaa puhdistamaan pilaantunutta maaperää, kunnan on
selvitettävä maaperän puhdistamistarve ja puhdistettava maaperä.
134 §
Velvollisuus ilmoittaa pilaantumisen vaarasta
Jos maaperään tai pohjaveteen on päässyt jätettä tai muuta ainetta, joka saattaa aiheuttaa pilaantumista, on
aiheuttajan välittömästi ilmoitettava siitä valvontaviranomaiselle.
135 §
Selvitysvelvollisuus ja puhdistamistarpeen arviointi
Jos on aihetta epäillä maaperän tai pohjaveden pilaantumista, puhdistamisesta 133 §:n mukaan vastuussa
olevan on selvitettävä alueen pilaantuneisuus ja puhdistamistarve. Selvitys on toimitettava valtion
valvontaviranomaiselle.
Jos puhdistamisesta vastuussa oleva ei huolehdi 1 momentin mukaisesta selvitysvelvollisuudestaan, valtion
valvontaviranomainen voi määrätä puhdistamisesta vastuussa olevan täyttämään velvollisuutensa. Määräys
annetaan noudattaen, mitä 18 luvussa säädetään.
Pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistamistarpeen arvioinnissa on otettava huomioon pilaantuneen
alueen, sen ympäristön ja pohjaveden nykyinen tai tuleva käyttö sekä pilaantumisesta terveydelle tai
ympäristölle mahdollisesti aiheutuva vaara tai haitta.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä eri maankäyttötarkoitukset huomioon ottaen
suurimmista sallituista maaperässä olevien haitallisten aineiden pitoisuuksista sekä haitallisten aineiden
pitoisuuksista pilaantuneisuuden ja puhdistamistarpeen arvioimiseksi.
136 §
Päätös pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistamisesta
Maaperän ja pohjaveden puhdistamiseen pilaantuneella alueella sekä puhdistamisen yhteydessä kaivetun
maa-aineksen hyödyntämiseen kaivualueella tai poistamiseen toimitettavaksi muualla käsiteltäväksi voidaan
ryhtyä tekemällä siitä ilmoitus valtion valvontaviranomaiselle, jos puhdistaminen ei 4 luvun nojalla edellytä
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 49/109ympäristölupaa. Ilmoitus on tehtävä hyvissä ajoin, kuitenkin viimeistään 45 vuorokautta ennen
puhdistamisen kannalta olennaisen työvaiheen aloittamista.
Valtion valvontaviranomainen tarkastaa ilmoituksen ja tekee sen johdosta päätöksen. Päätöksessä on
annettava tarvittavat määräykset pilaantuneen alueen puhdistamisesta, puhdistamisen tavoitteista ja maa-
aineksen hyödyntämisestä sekä tarkkailusta. Pilaantuneen alueen puhdistamisen on katettava toimet, jotka
ovat tarpeen pilaavien aineiden poistamiseksi, vähentämiseksi, leviämisen estämiseksi tai hallitsemiseksi.
Päätös on annettava tiedoksi ja siitä on tiedotettava noudattaen, mitä 85 §:ssä säädetään. (12.4.2019/504)
Ilmoituksesta ja sen johdosta tehtävästä päätöksestä voidaan antaa tarkempia säännöksiä valtioneuvoston
asetuksella. Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä myös pilaantuneen maa-
aineksen käsittelystä ja eristämisestä, puhdistamisen teknisistä vaatimuksista sekä tarkkailusta ja
valvonnasta.
137 §
Puhdistamisesta määrääminen
Valtion valvontaviranomaisen on määrättävä pilaantuneen maaperän tai pohjaveden puhdistamisesta, jollei
puhdistamisesta 133 §:n mukaan vastuussa oleva ryhdy siihen. Määräys annetaan noudattaen, mitä 18
luvussa säädetään.
Viranomainen voi 1 momentissa tarkoitetussa päätöksessään samalla määrätä muista tarpeellisista toimista,
joihin on ryhdyttävä ympäristön tilan palauttamiseksi ennalleen tai aiheutuneen haitan vähentämiseksi tai
poistamiseksi. Jos pohjavesi on merkittävästi pilaantunut, viranomaisen on määrättävä puhdistamisesta
vastuussa oleva ryhtymään eräiden ympäristölle aiheutuneiden vahinkojen korjaamisesta annetussa laissa
(383/2009)  tarkoitettuihin korjaaviin toimiin.
138 §
Toimivallan siirto kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle
Ympäristöministeriö voi kunnan hakemuksesta ja kuultuaan valtion valvontaviranomaista ja valtion
ympäristölupaviranomaista päättää, että pilaantunutta maaperää ja pohjavettä koskevissa tässä luvussa
tarkoitetuissa asioissa, lukuun ottamatta 133 §:n 3 momenttia, toimivaltaisena viranomaisena toimii kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen. Edellytyksenä toimivallan siirtämiselle on, että kunnan
ympäristönsuojeluviranomaisella on riittävä asiantuntemus tehtävien asianmukaiseksi hoitamiseksi ja
toimivallan siirrolla voidaan parantaa toiminnan tehokkuutta tai aikaansaada tasapainoinen työnjako
viranomaisten kesken. Ennen toimivallan siirtoa koskevan päätöksen tekemistä valtion
valvontaviranomaisessa vireille tulleet asiat käsitellään loppuun valtion valvontaviranomaisessa.
Toimivalta voidaan siirtää määräajaksi tai toistaiseksi. Päätöstä voidaan muuttaa, jos toimivallan siirtämisen
edellytyksiä ei enää ole. Ennen toimivallan siirtoa koskevan määräajan päättymistä tai ennen toimivaltaa
koskevan päätöksen muuttamista kunnan ympäristönsuojeluviranomaisessa vireille tulleet asiat käsitellään
loppuun kunnan ympäristönsuojeluviranomaisessa.
139 §
Selontekovelvollisuus maa-alueen luovutuksen yhteydessä
Maa-alueen luovuttajan tai vuokraajan on esitettävä uudelle omistajalle tai haltijalle käytettävissä olevat
tiedot alueella harjoitetusta toiminnasta sekä jätteistä tai aineista, jotka saattavat aiheuttaa tai ovat
aiheuttaneet maaperän tai pohjaveden pilaantumista, sekä alueella mahdollisesti tehdyistä tutkimuksista tai
puhdistustoimenpiteistä.
15 luku
Ympäristön tila
140 §
Pintavesien laatu
Kaikessa toiminnassa on tavoiteltava sellaista pintavesien laatua, jossa vesiympäristölle vaarallisista ja
haitallisista aineista ei aiheudu terveyshaittaa tai merkittävää muuta 5 §:n 1 momentin 2 kohdassa
tarkoitettua seurausta tai sen vaaraa.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 50/109Valtioneuvoston asetuksella säädetään 1 momentissa tarkoitetun pintavesien laadun turvaamiseksi
ympäristönlaatuvaatimukset, jotka voivat koskea vesiympäristölle vaarallisten ja haitallisten aineiden
pitoisuutta pintavedessä, sedimentissä tai eliöstössä. Valtioneuvoston asetuksella voidaan säätää myös
ympäristönlaatuvaatimuksia koskevista poikkeuksista, jos se on tarpeen Euroopan unionin lainsäädännön
täytäntöön panemiseksi.
Vesien kemialliselle ja ekologiselle tilalle asetetuista ympäristötavoitteista ja niistä poikkeamisesta säädetään
vesienhoidon ja merenhoidon järjestämisestä annetussa laissa ja sen nojalla.
141 §
Ilmanlaatu
Kaikessa toiminnassa on tavoiteltava sellaista ilmanlaatua, jossa vaarallisia tai haitallisia aineita tai yhdisteitä
ei esiinny terveyshaittaa tai merkittäviä muita 5 §:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitettuja seurauksia
aiheuttavina määrinä ilmassa tai laskeumassa.
Valtioneuvoston asetuksella säädetään 1 momentissa tarkoitetun ilmanlaadun turvaamiseksi
ympäristönlaatuvaatimukset ja -tavoitteet, jotka voivat koskea vaarallisten tai haitallisten aineiden tai
yhdisteiden määriä ilmassa taikka laskeumassa. Valtioneuvoston asetuksella voidaan säätää myös
ympäristönlaatuvaatimuksia koskevista poikkeuksista, jos se on tarpeen Euroopan unionin lainsäädännön
täytäntöön panemiseksi.
Lisäksi tässä luvussa säädetään 1 momentissa tarkoitetun ilmanlaadun turvaamiseksi kansalliset
päästövähennysvelvoitteet sekä muita päästökattodirektiivin täytäntöönpanoon liittyviä velvoitteita. Niitä
sovellettaessa on noudatettava, mitä päästökattodirektiivin 3 artiklassa säädetään määritelmistä.
(18.1.2019/49)
142 §
Ääniympäristön laatu
Kaikessa toiminnassa on tavoiteltava sellaista ääniympäristön laatua, jossa vaarallista tai haitallista ääntä
(melu) ei esiinny terveyshaittaa tai merkittävää muuta 5 §:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitettua seurausta tai
sen vaaraa aiheuttavassa määrin.
Valtioneuvoston asetuksella säädetään 1 momentissa tarkoitetun ääniympäristön laadun turvaamiseksi
ympäristönlaatuvaatimukset ja -tavoitteet. Vaatimukset ja tavoitteet voivat olla erilaisia eri
melulähdetyypeille ja eri alueille ja ne voidaan kohdistaa vain määrättyihin ajanjaksoihin.
143 § (18.1.2019/49)
Ympäristön tilan seuranta
Kunnan on alueellaan huolehdittava paikallisten olojen edellyttämästä tarpeellisesta ympäristön tilan
seurannasta asianmukaisin menetelmin. Valtion valvontaviranomainen huolehtii ympäristön tilan seurannasta
alueellaan.
Sen estämättä, mitä 1 momentissa säädetään kunnan seurantavelvollisuudesta, pääkaupunkiseudulla
ympäristön tilan seurantaan kuuluvasta ilmanlaadun seurannasta huolehtivat Espoo, Helsinki, Kauniainen ja
Vantaa yhdessä. Alle 2,5 mikrometrin suuruisten hiukkasten pitoisuutta ilmassa on pääkaupunkiseudulla
seurattava jatkuvatoimisesti yhdellä pysyvästi sijoitetulla kaupungin yleistä ilmanlaatua edustavalla
kaupunkitausta-asemalla.
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset huolehtivat yhteistyössä Suomen ympäristökeskuksen kanssa
päästökattodirektiivin 9 artiklan mukaisesta ilmaan joutuvien päästöjen aiheuttamien haitallisten ekologisten
muutosten seurannasta pintavesissä osana 7 momentissa tarkoitettua seurantaa. Luonnonvarakeskus huolehtii
mainitun artiklan mukaisesta seurannasta metsämailla ja Ilmatieteen laitos huolehtii mainitun artiklan
mukaisesta seurannasta otsonin kuormituksen osalta. Ympäristöministeriö teettää mainitun artiklan mukaisen
seurannan suomailla. Seurannan järjestämisessä noudatetaan, mitä päästökattodirektiivin 9 artiklan 1 ja 2
kohdassa säädetään.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 51/109Edellä 3 momentissa tarkoitetun seurannan lisäksi Ilmatieteen laitos ja Suomen ympäristökeskus huolehtivat
myös niille erikseen muualla lainsäädännössä säädetyistä ympäristön tilan seurantaan liittyvistä tehtävistä.
Seurantatiedot on julkistettava ja niistä on tiedotettava tarvittavassa laajuudessa. Niistä on lisäksi toimitettava
tietoja Euroopan unionille siten kuin Euroopan unionin lainsäädännössä edellytetään.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä ympäristön tilan seurannan järjestämisestä,
seuranta- ja arviointimenetelmistä ja niiden laatutavoitteista sekä seurantatietojen julkistamisesta, niistä
tiedottamisesta ja niiden toimittamisesta ympäristönsuojelun tietojärjestelmään sekä niiden toimittamisesta
Euroopan unionille.
Vesienhoitoon ja merenhoitoon liittyvästä pinta- ja pohjavesien sekä Itämeren tilan seurannasta ja
seurantatiedoista tiedottamisesta säädetään vesienhoidon ja merenhoidon järjestämisestä annetussa laissa ja
sen nojalla.
144 §
Ilmanlaadun turvaaminen kunnassa (18.1.2019/49)
Kunnan on käytettävissä olevin keinoin turvattava hyvä ilmanlaatu alueellaan ottaen huomioon 141 §:ssä
tarkoitetut ympäristönlaatuvaatimukset ja -tavoitteet.
Kunta voi ilmanlaadun turvaamiseksi laadittujen 145 ja 146 §:n mukaisten suunnitelmien
toimeenpanemiseksi antaa muiden kuin luvanvaraisten ja rekisteröitävien toimintojen rajoittamista ja
keskeyttämistä koskevia määräyksiä. Luvanvaraisista ja rekisteröitävistä toiminnoista aiheutuvien päästöjen
vähentämisestä sekä ennalta arvaamatta ilmenevän ilman merkittävän pilaantumisen ehkäisemisestä
säädetään erikseen.
145 § (9.12.2016/1068)
Ilmansuojelusuunnitelma
Jos ilman epäpuhtauksille 141 §:n nojalla säädetty raja-arvo ylittyy tai on vaarassa ylittyä, kunnan on
laadittava keskipitkän tai pitkän aikavälin ilmansuojelusuunnitelma raja-arvon alittamiseksi ja raja-arvon
ylityksen keston lyhentämiseksi. Ilmansuojelusuunnitelmaa ei tarvitse laatia, jos kyse on 148 §:ssä
tarkoitetusta hengitettäville hiukkasille (PM10) säädettyjen raja-arvojen ylityksestä tai sen vaarasta.
Harkintansa mukaan kunta voi laatia ilmansuojelusuunnitelman myös otsonin tavoitearvojen
saavuttamiseksi.
Ilmansuojelusuunnitelman tulee sisältää tiedot ilmanlaadun heikkenemisestä sekä liikenteeseen ja muihin
päästöjä aiheuttaviin toimintoihin kohdistuvat tarvittavat toimet ilmanlaadun parantamiseksi. Suunnitelmaan
on sisällytettävä tarpeen mukaan myös toimia ilman epäpuhtauksille herkkien väestöryhmien suojelemiseksi.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä ilmansuojelusuunnitelman sisällöstä.
Jos useampi kuin yksi ilman epäpuhtauksille 141 §:n nojalla säädetty raja-arvo ylittyy tai on vaarassa ylittyä,
kunnan on tarpeen mukaan laadittava kaikki kyseessä olevat raja-arvot huomioon ottava yhtenäinen
ilmansuojelusuunnitelma.
Kunnan on osana suunnitelman laatimista arvioitava tarve soveltaa kyseisen kunnan alueella sijaitseviin
keskisuuriin ener giantuotantolaitoksiin keskisuuria polttolaitoksia koskevassa direktiivissä säädettyjä
päästöraja-arvoja tiukempia raja-arvoja, jos kyseisten raja-arvojen soveltaminen auttaisi tehokkaasti ja
huomattavasti parantamaan ilmanlaatua. Arvioinnissa on otettava huomioon mainitun direktiivin 6 artiklan
10 kohdassa tarkoitetun Euroopan komission järjestämän tietojenvaihdon tulokset. (28.12.2017/1064)
146 §
Lyhyen aikavälin toimintasuunnitelma
Jos rikkidioksidin tai typpidioksidin 141 §:n nojalla säädetty varoituskynnys ylittyy tai on vaarassa ylittyä,
kunnan on laadittava lyhyen aikavälin toimintasuunnitelma ylityksen aiheuttaman vaaran vähentämiseksi ja
ylityksen keston lyhentämiseksi. Otsonin varoituskynnyksen ylittyessä tai ollessa vaarassa ylittyä kunnan
tulee laatia lyhyen aikavälin toimintasuunnitelma ainoastaan, jos siten voidaan vähentää ylityksen vaaraa,
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 52/109kestoa tai vakavuutta. Harkintansa mukaan kunta voi laatia lyhyen aikavälin toimintasuunnitelman myös
raja-arvon alittamiseksi ja raja-arvon ylityksen keston lyhentämiseksi sekä otsonin tavoitearvojen
saavuttamiseksi.
Lyhyen aikavälin toimintasuunnitelman tulee sisältää 145 §:ssä säädettyä vastaavat tiedot sekä 145 §:ssä
säädettyä vastaavat tarvittavat toimet, joilla ilmanlaatuun voidaan vaikuttaa mahdollisimman lyhyessä ajassa.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä lyhyen aikavälin toimintasuunnitelman
sisällöstä.
147 § (29.4.2016/327)
Määräaika ilmansuojelusuunnitelman ja lyhyen aikavälin toimintasuunnitelman laatimiseksi ja suunnitelmien
laatimismenettely
Ilmansuojelusuunnitelma on laadittava 18 kuukauden kuluessa sen kalenterivuoden päättymisestä, jona raja-
arvo on ylittynyt tai sen ylittymisen vaara on havaittu ensimmäisen kerran. Jos on ilmeistä, että raja-arvo
edelleen ylittyy tai on vaarassa ylittyä välittömästi ilmansuojelusuunnitelman voimassaolokauden päättyessä,
uusi ilmansuojelusuunnitelma on laadittava siten, että se on voimassa heti kun edellisen
ilmansuojelusuunnitelman voimassaolokausi päättyy . Kun edellisen ilmansuojelusuunnitelman
voimassaolokausi on jo päättynyt, uusi ilmansuojelusuunnitelma on laadittava viipymättä sen jälkeen, kun
raja-arvo ylittyy tai on vaarassa ylittyä uudestaan.
Lyhyen aikavälin toimintasuunnitelma on laadittava viipymättä sen jälkeen, kun varoituskynnys on ylittynyt
tai sen ylittymisen vaara on havaittu.
Suunnitelmia laadittaessa on suunnitelmaluonnoksista pyydettävä lausunto valtion valvontaviranomaiselta ja
muilta viranomaisilta, joiden toimialaan tai tehtäviin suunnitelma olennaisesti liittyy . Kaikille muille on
varattava riittävän ajoissa tilaisuus tutustua suunnitelmaluonnokseen sekä esittää siitä mielipiteensä.
Mahdollisuus varataan tiedottamalla asiasta paikkakunnalla yleisesti leviävässä sanomalehdessä ja yleisessä
tietoverkossa. Mielipiteiden esittämiselle on varattava aikaa vähintään 30 päivää.
Valmiista suunnitelmista perusteluineen sekä siitä, miten lausunnot ja mielipiteet on otettu huomioon, on
tiedotettava siten kuin 3 momentissa säädetään. Valmiit suunnitelmat on lähetettävä tiedoksi valtion
valvontaviranomaiselle ja ympäristöministeriölle.
Suunnitelmia tarkistettaessa on noudatettava, mitä 3 ja 4 momentissa säädetään lausuntojen pyytämisestä ja
mielipiteiden esittämisestä.
Kunnan on toimitettava vuosittain 15 päivään toukokuuta mennessä tiedot ilmansuojelusuunnitelman
mukaisista toteutetuista toimista sekä mahdollisesta ilmansuojelusuunnitelman ja lyhyen aikavälin
toimintasuunnitelman tarkistamisesta valtion valvontaviranomaiselle ja ympäristöministeriölle.
148 §
Hiekoituksesta ja suolauksesta aiheutuvat raja-arvojen ylitykset
Alueella, jolla hengitettäville hiukkasille (PM10) 141 §:n nojalla säädetyt raja-arvot ylittyvät katujen ja
teiden talvikunnossapitoon liittyvästä hiekoituksesta tai suolauksesta aiheutuvan hiukkaskuormituksen
vuoksi, kunta voi laatia ilmansuojelusuunnitelman sijasta selvityksen ylityksestä, sen syistä ja toimista
pitoisuuksien pienentämiseksi. Valtioneuvoston asetuksella voidaan säätää tarkemmin selvityksen sisällöstä.
Selvitys on laadittava seitsemän kuukauden kuluessa sen kalenterivuoden päättymisestä, jona raja-arvo on
ylittynyt ensimmäisen kerran. Selvitystä laadittaessa on noudatettava, mitä 147 §:n 3 momentissa säädetään
yleisön osallistumismahdollisuuden varaamisesta ja valtion valvontaviranomaiselta pyydettävästä
lausunnosta.
Jos raja-arvo selvityksen laatimisen jälkeen ylittyy uudestaan, kunnan on toimitettava valtion
valvontaviranomaiselle ja ympäristöministeriölle tiedot pitoisuuksien alentamiseksi jo tehdyistä toimista ja
arvio niiden vaikutuksista sekä mahdollisesti tarvittavista lisätoimista. Jos tarvittavat lisätoimet ovat
kuitenkin niin merkittäviä, että ne edellyttävät kokonaan uuden selvityksen laatimista, on noudatettava 2
momentissa tarkoitettua menettelyä.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 53/109149 § (18.1.2019/49)
Kansalliset päästövähennysvelvoitteet
Ihmisen toiminnasta peräisin olevia rikkidioksidin (SO2), typenoksidien (NOx), haihtuvien or gaanisten
yhdisteiden lukuun ottamatta metaania (NMVOC), ammoniakin (NH3) ja pienhiukkasten (PM2,5) päästöjä
on päästökattodirektiivin 2 artiklan 1 kohdan tarkoittamilla alueilla vähennettävä vuosina 2020–2029 ja
vuodesta 2030 alkaen noudattaen, mitä mainitun direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä II säädetään.
Kansalliset päästövähennysvelvoitteet eivät kuitenkaan koske:
1) ilma-aluksista laskeutumis- ja lentoonlähtöjakson ulkopuolella vapautuvia päästöjä;
2) kansainvälisen meriliikenteen aiheuttamia päästöjä; ja
3) päästökattodirektiivin 4 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja maatalouden typenoksidien ja
muiden haihtuvien or gaanisten yhdisteiden kuin metaanin päästöjä.
Kansallisten päästövähennysvelvoitteiden soveltamisalaan kuuluvia päästöjä on vähennettävä noudattaen,
mitä päästökattodirektiivin 4 artiklan 2 kohdassa säädetään lineaarisesta ja muusta kuin lineaarisesta
vähennyspolusta sekä niistä poikkeamisesta. Muu kuin lineaarinen vähennyspolku ja syyt sen käytölle on
kuvattava 149 c §:ssä tarkoitetussa kansallisessa ilmansuojeluohjelmassa.
149 a § (18.1.2019/49)
Kansalliset päästöinventaariot
Suomen ympäristökeskuksen on laadittava ja päivitettävä kansallisten päästövähennysvelvoitteiden
soveltamisalaan kuuluvista sekä päästökattodirektiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista muista päästöistä
kansallisia päästöinventaarioita ja -ennusteita sekä inventaarioraportteja noudattaen, mitä
päästökattodirektiivin 8 artiklassa ja liitteessä I säädetään. Laaditut ja päivitetyt päästöinventaariot ja -
ennusteet sekä inventaarioraportit on julkaistava yleisen tietoverkon välityksellä.
149 b § (18.1.2019/49)
Kansallisiin päästövähennysvelvoitteisiin liittyvät joustomahdollisuudet
Jos 149 a §:ssä tarkoitettu kansallinen päästöinventaario osoittaa, että yksi tai useampi kansallinen
päästövähennysvelvoite ei täyty , voidaan päästökattodirektiivin 5 artiklan 1–4 kohdassa säädettyjä joustoja
käyttää niissä säädetyin edellytyksin.
Ympäristöministeriö ilmoittaa jouston käytöstä Euroopan komissiolle noudattaen, mitä päästökattodirektiivin
5 artiklan 5 kohdassa säädetään. Komissio joko hyväksyy tai hylkää jouston käytön siten kuin
päästökattodirektiivin 5 artiklan 6 kohdassa säädetään.
149 c § (18.1.2019/49)
Kansallinen ilmansuojeluohjelma
Ympäristöministeriön on valmisteltava valtioneuvoston hyväksyttäväksi kansallinen ilmansuojeluohjelma,
joka laaditaan kansallisten päästövähennysvelvoitteiden toteuttamiseksi sekä päästökattodirektiivin 1 artiklan
mukaisten ihmisten terveyteen ja ympäristöön liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi.
Kansallisen ilmansuojeluohjelman sisältövaatimuksiin sovelletaan, mitä päästökattodirektiivin 6 artiklassa ja
liitteessä III säädetään.
Kansallinen ilmansuojeluohjelma on päivitettävä vähintään joka neljäs vuosi. Lisäksi kansallinen
ilmansuojeluohjelma on päivitettävä aina, kun 149 a §:ssä tarkoitettu kansallinen päästöinventaario tai
päästöennuste osoittaa, että yksi tai useampi kansallinen päästövähennysvelvoite ei täyty tai on vaarassa olla
täyttymättä. Tällöin kansallinen ilmansuojeluohjelma on päivitettävä 18 kuukauden kuluessa viimeisimmän
vuosittaisen kansallisen päästöinventaarion tai päästöennusteen toimittamisesta Euroopan komissiolle.
Kansallista ilmansuojeluohjelmaa valmisteltaessa ja päivitettäessä on noudatettava, mitä 204 §:ssä säädetään
mielipiteiden esittämisestä ja lausunnoista. Lisäksi on tarvittaessa järjestettävä valtioiden välisiä kuulemisia.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 54/109Ympäristöministeriö toimittaa kansallisen ilmansuojeluohjelman ja sen mahdolliseen päivittämiseen liittyvät
tiedot Euroopan komissiolle päästökattodirektiivin 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti sekä huolehtii siitä, että
ne julkaistaan yleisen tietoverkon välityksellä.
150 §
Ääniympäristön laadun edistäminen
Kunnan on edistettävä ääniympäristön laadun toteutumista alueellaan ottaen huomioon 142 §:ssä tarkoitetut
ympäristönlaatuvaatimukset ja -tavoitteet.
151 §
Meluselvitykset ja meluntorjunnan toimintasuunnitelmat
Meluselvitys ja meluntorjunnan toimintasuunnitelma on laadittava ympäristömelun arvioinnista ja
hallinnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY  8 artiklassa säädetyssä
määräajassa:
1) yli 100 000 asukkaan väestökeskittymistä, joita asukastiheytensä perusteella voidaan pitää
kaupunkimaisina alueina;
2) yleisistä teistä, joiden liikennemäärä vuodessa on yli kolme miljoonaa ajoneuvoa;
3) rautateistä, joiden liikennemäärä vuodessa on yli 30 000 junaa; ja
4) siviili-ilmailuun käytettävistä lentoasemista, joilla ilma-alusten lentoonlähtöjen ja laskujen määrä, lukuun
ottamatta kevyiden ilma-alusten lentoonlähtöjä ja laskuja koulutustarkoituksessa, yhdessä ylittää 50 000
vuodessa.
Meluselvityksessä kuvataan melun tunnuslukuja käyttäen yleisesti alueen nykyinen ja tuleva melutilanne,
hiljaiset alueet mukaan lukien, sekä esitetään melulle altistuvien henkilöiden määrä ja alueella olevien
asuinrakennusten määrä.
Meluntorjunnan toimintasuunnitelmalla pyritään torjumaan melua ja sen vaikutuksia sekä ehkäisemään
melun lisääntymistä hiljaisilla alueilla.
Valtioneuvoston asetuksella säädetään tarkemmin meluselvityksissä käytettävistä tunnusluvuista,
meluselvityksen ja meluntorjunnan toimintasuunnitelman sisällöstä sekä tarvittaessa väestökeskittymien
nimeämisestä.
152 § (23.11.2018/1018)
Meluselvitysten ja meluntorjunnan toimintasuunnitelmien laatimismenettely
Meluselvityksen ja meluntorjunnan toimintasuunnitelman laatii maanteistä ja rautateistä Väylävirasto,
lentoasemista lentoaseman pitäjä ja muista liikennealueista liikennealueen pitäjä sekä väestökeskittymistä
muiden kuin edellä mainittujen kohteiden osalta asianomainen kunta. Väylävirasto ja lentoaseman pitäjä
toimittavat laatimansa meluselvityksen ja toimintasuunnitelman asianomaiselle kunnalle, jonka on otettava
ne huomioon laatiessaan väestökeskittymän meluselvitystä ja toimintasuunnitelmaa.
Meluntorjunnan toimintasuunnitelmaa laadittaessa suunnitelmaluonnoksesta on pyydettävä lausunto
vaikutusalueen kunnilta ja valtion valvontaviranomaisilta, Liikenne- ja viestintävirastolta, lentoaseman
pitäjältä sekä valtioneuvoston asetuksella säädettäviltä muilta tahoilta. Kaikille muille on varattava riittävän
ajoissa tilaisuus tutustua suunnitelmaluonnokseen sekä esittää siitä mielipiteensä. Mahdollisuus varataan
tiedottamalla asiasta paikkakunnalla yleisesti leviävässä sanomalehdessä ja yleisessä tietoverkossa.
Mielipiteiden esittämiselle on varattava aikaa vähintään 30 päivää.
Valmiista suunnitelmasta perusteluineen sekä siitä, miten lausunnot ja mielipiteet on otettu huomioon, on
tiedotettava siten kuin 2 momentissa säädetään.
Meluselvitys ja meluntorjunnan toimintasuunnitelma on tarkistettava vähintään viiden vuoden välein niiden
laatimisesta, jolloin toimintasuunnitelma ja tarvittaessa myös meluselvitys uusitaan. Toimintasuunnitelmaa
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 55/109on tarkistettava tarvittaessa muulloinkin, jos alueella ilmenee melutilanteeseen oleellisesti vaikuttava uusi
tekijä. Toimintasuunnitelmia tarkistettaessa on noudatettava, mitä 2 ja 3 momentissa säädetään lausuntojen
pyytämisestä ja mielipiteiden esittämisestä.
Valtioneuvoston asetuksella säädetään siitä, mihin mennessä meluselvitys ja toimintasuunnitelma on
viimeistään tehtävä.
153 §
Tietojen antaminen meluselvityksistä ja meluntorjunnan toimintasuunnitelmista
Meluselvitys ja meluntorjunnan toimintasuunnitelma on julkaistava ja niistä on tiedotettava tarvittavassa
laajuudessa. Ne on toimitettava valtion valvontaviranomaiselle. Lisäksi ne on tarpeen mukaan lähetettävä
tiedoksi muille 152 §:n 1 momentissa mainituille vastuutahoille.
16 luku
Jätevesien käsittely ja johtaminen viemäriverkostojen ulkopuolisilla alueilla
154 §
Talousjätevesien käsittelyyn liittyvät määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan:
1) talousjätevedellä  asuntojen, toimistojen, liikerakennusten ja laitosten vesikäymälöistä, keittiöistä,
pesutiloista ja niitä vastaavista tiloista ja laitteista peräisin olevaa jätevettä sekä ominaisuuksiltaan ja
koostumukseltaan vastaavaa karjatilojen maitohuoneista tai muusta elinkeinotoiminnasta peräisin olevaa
jätevettä;
2) jätevesien käsittelyjärjestelmällä  talousjätevesien puhdistusta tai muuta käsittelyä varten tarvittavien
laitteiden ja rakenteiden muodostamaa kokonaisuutta, joka voi koostua saostussäiliöstä,
maahanimeyttämöstä, maasuodattamosta, umpisäiliöstä, pienpuhdistamosta tai muista laitteista taikka näiden
laitteiden ja menetelmien yhdistelmästä;
3) jätevesijärjestelmällä  rakennuksissa ja rakennusten ulkopuolella olevien talousjätevesiviemäreiden sekä
jätevesien käsittelyjärjestelmien muodostamaa kokonaisuutta, joka on tarpeen kiinteistön talousjätevesien
johtamiseksi ja käsittelemiseksi;
4 kohta on kumottu L:lla 13.1.2017/19 .
5) käsittelemättömän jäteveden kuormituksella  sellaista jätevesien käsittelyyn tulevan talousjäteveden
kuormitusta, joka määritetään jätevesijärjestelmää käyttävien asukkaiden keskimääräisen lukumäärän ja
haja-asutuksen kuormitusluvun tulona tai, jos talousjätevesi on peräisin muusta toiminnasta kuin asumisesta,
tutkimuksiin perustuvana vuorokauden keskimääräisenä kuormituksena;
6) lietteellä  jätevesistä saostussäiliössä, pienpuhdistamossa tai muussa käsittelyssä muodostuvaa laskeutuvaa
tai kelluvaa ainesta, joka voidaan erottaa jätevedestä omana jakeena.
154 a § (13.1.2017/19)
Haja-asutuksen kuormitusluku
Haja-asutuksen kuormitusluvulla osoitetaan yhden asukkaan käsittelemättömien talousjätevesien
keskimääräinen kuormitus or gaanisen aineen, fosforin ja typen osalta grammoina vuorokaudessa.
Kuormituslajikohtainen luku perustuu kuormituksen alkuperään eri kuormituslajeilla.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä haja-asutuksen kuormitusluvusta
kuormituksen alkuperän ja eri kuormituslajien mukaan eroteltuina.
154 b § (13.1.2017/19)
Perustason puhdistusvaatimus
Talousjätevedet on puhdistettava siten, että ympäristöön aiheutuva kuormitus vähenee or gaanisen aineen
osalta vähintään 80 prosenttia, kokonaisfosforin osalta vähintään 70 prosenttia ja kokonaistypen osalta
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 56/109vähintään 30 prosenttia verrattuna haja-asutuksen kuormitusluvun avulla määritettyyn käsittelemättömän
jäteveden kuormitukseen ( perustason puhdistusvaatimus ).
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä talousjätevesien perustason
puhdistusvaatimuksen mitoitusperusteista ja menetelmistä.
155 §
Jätevesien yleinen puhdistamisvelvollisuus
Jos kiinteistöä ei ole liitetty viemäriverkostoon eikä toimintaan tarvita ympäristölupaa, jätevedet on
johdettava ja käsiteltävä siten, ettei niistä aiheudu ympäristön pilaantumisen vaaraa.
Talousjätevedet on käsiteltävä ennen niiden johtamista maahan, vesistöön taikka ojaan, tekolammikkoon tai
vesilain 1 luvun 3 §:n 1 momentin 6 kohdan mukaiseen noroon. Muut kuin vesikäymälän jätevedet voidaan
johtaa puhdistamatta maahan, jos niiden määrä on vähäinen eikä niistä aiheudu ympäristön pilaantumisen
vaaraa.
156 § (13.1.2017/19)
Talousjätevesien käsittelyjärjestelmä
Kiinteistön omistajan on huolehdittava siitä, että talousjätevesien käsittelyä varten kiinteistöllä on kohteeseen
soveltuva jätevesien käsittelyjärjestelmä. Käsittelyjärjestelmän soveltuvuutta arvioitaessa otetaan huomioon
kiinteistön käytön aiheuttama käsittelemättömästä jätevedestä aiheutuva kuormitus, ympäristön
pilaantumisen vaara ja muun jätevesijärjestelmän ominaisuudet, kiinteistön sijainti vesistön tai meren
läheisyydessä tai vedenhankintakäytössä olevalla tai siihen soveltuvalla pohjavesialueella ja muut
ympäristöolosuhteet.
Kiinteistön jätevesien käsittelyjärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava ja sitä on ylläpidettävä siten, että
perustason puhdistusvaatimus täyttyy .
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä jätevesijärjestelmän suunnittelusta, käytöstä
ja huollosta.
156 a § (13.1.2017/19)
Perustason puhdistusvaatimuksen toimeenpano rannalla ja pohjavesialueella
Kiinteistön omistajan on huolehdittava siitä, että enintään 100 metrin etäisyydellä vesistöstä tai merestä
olevalla alueella tai vedenhankintakäytössä olevalla tai siihen soveltuvalla pohjavesialueella ennen vuotta
2004 voimassa olleisiin rakentamisajankohdan mukaisiin vaatimuksiin tai myönnettyyn rakennuslupaan
perustuva jätevesien käsittelyjärjestelmä täyttää perustason puhdistusvaatimuksen. Etäisyys on määritettävä
keskivedenkorkeuden mukaisesta rantaviivasta sitä lähinnä sijaitsevan sellaisen rakennuksen, jossa
muodostuu talousjätevesiä, seinään.
156 b § (13.1.2017/19)
Perustason puhdistusvaatimuksen toimeenpano muulla alueella
Kiinteistön omistajan on huolehdittava siitä, että muualla kuin 156 a §:ssä tarkoitetulla alueella olevan, 156 a
§:ssä tarkoitetun jätevesien käsittelyjärjestelmän korjaus- ja muutostyössä huolehditaan siitä, että perustason
puhdistusvaatimus täyttyy , kun kiinteistöllä:
1) rakennetaan vesikäymälä tai tehdään vesi- ja viemärilaitteistoja koskeva luvanvarainen korjaus- ja
muutostyö, jossa järjestelmä uusitaan tai kokonaisuudessaan korjataan; tai
2) tehdään rakennuksen rakentamiseen verrattavissa oleva rakennuslupaa edellyttävä korjaus- ja muutostyö.
Edellä 1 momentissa tarkoitetuilla kiinteistöillä on myös huolehdittava siitä, että kiinteistöä ylläpidetään
siten, että perustason puhdistusvaatimus täyttyy tehtyjen toimenpiteiden jälkeenkin.
156 c § (13.1.2017/19)
Perustasoa ankarampi puhdistusvaatimus
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 57/109Riippumatta siitä mitä 154 b, 156, 156 a ja 156 b §:ssä säädetään, kiinteistön jätevesijärjestelmän on
täytettävä perustasoa ankarampi puhdistusvaatimus, jos siitä muualla laissa säädetään tai lain nojalla
säädetään tai määrätään.
Kunnan ympäristönsuojelumääräyksissä voidaan antaa 202 §:n nojalla perustason puhdistusvaatimusta
ankarampia vaatimuksia, jos ne ovat välttämättömiä paikallisten ympäristöolosuhteiden vuoksi.
Valtioneuvoston asetuksella säädetään ohjeellisesta puhdistustasosta, joka talousjätevesien puhdistuksella
tulisi saavuttaa, jos kunnan ympäristönsuojelumääräyksissä annetaan perustason puhdistusvaatimusta
ankarampi vaatimus.
156 d § (13.1.2017/19)
Talousjätevesien käsittelyvaatimuksista poikkeaminen
Kunnan toimivaltainen viranomainen voi hakemuksesta myöntää luvan poiketa perustason
puhdistusvaatimuksista 156 a §:ssä tarkoitetulla alueella enintään viiden vuoden määräajaksi kerrallaan.
Poikkeamisen myöntämisen edellytyksenä on, että ympäristöön aiheutuvaa kuormitusta on kiinteistön käyttö
huomioon ottaen pidettävä huomattavan vähäisenä verrattuna käsittelemättömän jäteveden aiheuttamaan
kuormitukseen tai käsittelyjärjestelmän parantamiseksi edellytetyt toimet korkeiden kustannusten ja teknisen
vaativuuden vuoksi kokonaisuutena arvioiden ovat kiinteistön haltijalle kohtuuttomat. Arvioitaessa toimien
kohtuuttomuutta kiinteistön haltijan kannalta otetaan huomioon:
1) kiinteistön sijainti viemäriverkoston piiriin ulotettavaksi tarkoitetulla alueella;
2) kiinteistön haltijan ja kiinteistöllä vakituisesti asuvien korkea ikä ja muut vastaavat elämäntilanteeseen
liittyvät erityiset tekijät;
3) kiinteistön haltijan pitkäaikainen työttömyys tai sairaus taikka muu näihin rinnastuva sosiaalinen
suorituseste.
Myönnetty lupa raukeaa, jos kiinteistön käyttö muuttuu siten että kuormitus lisääntyy tai kiinteistön omistus
tai hallinta vaihtuu.
157 § (13.1.2017/19)
Selvitys talousjätevesijärjestelmästä ja käyttö- ja huolto-ohjeet
Kiinteistön omistajan on huolehdittava siitä, että talousjätevesijärjestelmästä on jätevesistä ympäristöön
aiheutuvan kuormituksen arviointia varten selvitys ja järjestelmän käyttö- ja huolto-ohjeet. Ne on
pyydettäessä esitettävä valvontaviranomaiselle. Selvityksen on sisällettävä kuvaus kiinteistön jätevesien
käsittelyratkaisusta ja arvio ympäristöön aiheutuvasta kuormituksesta ja puhdistusvaatimusten täyttymisestä
sekä muut järjestelmää koskevat olennaiset tiedot. Käyttö- ja huolto-ohjeiden on sisällettävä tarvittavat tiedot
jätevesijärjestelmän ja jätevesien käsittelyjärjestelmän asianmukaista käyttöä ja kunnossapitoa varten.
Jos jätevesijärjestelmästä on laadittu 157 a §:ssä tarkoitettu suunnitelma, 1 momentissa tarkoitettua selvitystä
ei tarvitse olla.
Kiinteistökohtaisen jätevesijärjestelmän käyttö- ja huolto-ohjeista säädetään lisäksi maankäyttö- ja
rakennuslaissa (132/1999)  ja sen nojalla.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä jätevesijärjestelmää koskevan selvityksen ja
käyttö- ja huolto-ohjeiden sisällöistä.
157 a § (13.1.2017/19)
Jätevesijärjestelmää koskeva suunnitelma
Kiinteistön omistajan on huolehdittava siitä, että talousjätevesijärjestelmästä laaditaan suunnitelma silloin,
kun järjestelmä rakennetaan tai olemassa olevan järjestelmän toimintaa tehostetaan.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 58/109Jätevesijärjestelmää koskeva suunnitelma on liitettävä maankäyttö- ja rakennuslain nojalla tehtävään
lupahakemukseen.
Suunnitelman on sisällettävä riittäviin lähtötietoihin perustuvat tiedot jätevesien käsittelyjärjestelmän
mitoituksesta, rakenteesta, toimintaperiaatteesta, arvio saavutettavasta käsittelytuloksesta ja jätevesien
ympäristökuormituksesta sekä muut järjestelmän rakentamiseksi, käyttämiseksi ja valvomiseksi tarpeelliset
tiedot.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä jätevesijärjestelmää koskevan suunnitelman
sisällöstä.
158 §
Jäteveden johtaminen toisen alueella
Jos toisen alueella olevaan ojaan tai vesilain 1 luvun 3 §:n 1 momentin 6 kohdan mukaiseen noroon
johdetaan jätevettä, jätevettä johtava on osaltaan velvollinen huolehtimaan jäteveden johtamiseen käytetyn
ojan tai noron kunnossapidosta. Jätevettä johtavan on suoritettava uoman suurentamis-, kunnostamis- ja
kunnossapitotyöt, jotka aiheutuvat jäteveden johtamisesta, sekä muutoinkin huolehdittava siitä, ettei
jäteveden johtamisesta aiheudu kohtuullisin kustannuksin vältettävissä olevaa haittaa. Jätevettä johtavan on
lisäksi pidettävä kunnossa toisen alueella oleva viemäriputki sekä jäteveden johtamista varten rakennetut
muut putket ja rakenteet.
Jos useat johtavat jätevettä ojaan tai noroon taikka jäteveden johtamisesta aiheutuu maanomistajalle muuta
kuin vähäistä hyötyä ojituksena, hyödynsaajat ovat kukin osaltaan velvollisia osallistumaan ojan
kunnossapitoon siten kuin yhteisestä ojituksesta vesilain 5 luvussa säädetään. Muuta kuin jätevettä johtavaa
ei voida velvoittaa osallistumaan sellaisiin toimiin, jotka ovat välttämättömiä jäteveden johtamiseksi.
Tarvittaessa on muodostettava ojitusyhteisö siten kuin vesilain 5 luvussa säädetään.
Jätevettä johtavan velvollisuuden tarkemmasta sisällöstä voidaan päättää ympäristöluvassa. Jos luvassa ei ole
tarvittavia määräyksiä tai jäteveden johtaminen perustuu muuhun kuin luvanvaraiseen toimintaan,
velvollisuuden tarkemmasta sisällöstä päättää kunnan ympäristönsuojeluviranomainen noudattaen, mitä
ojituksesta säädetään vesilain 5 luvussa. Uoman kunnossapitoa koskevan erimielisyyden ratkaisee kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen noudattaen, mitä ojituksesta säädetään vesilain 5 luvussa.
Jos jäteveden johtamiseen ojaan tai noroon, viemäriputken sijoittamiseen tai ojan tekemiseen on saatu 68 tai
69 §:n nojalla oikeus, jäteveden johtamista ei saa estää tai vaikeuttaa rakentamisen tai muun toimenpiteen
vuoksi. Jäteveden johtamiseen tarkoitettuun ojaan ja viemäriputkeen sovelletaan lisäksi, mitä vesilain 5
luvun 10 §:ssä säädetään.
17 luku
Otsonikerr osta heikentävät aineet ja fluoratut kasvihuonekaasut
159 § (7.4.2017/215)
Otsonikerrosta heikentäviä aineita ja tiettyjä fluorattuja kasvihuonekaasuja käsitteleviltä vaadittava pätevyys ja sen
osoittaminen
Otsoniasetuksen ja F-kaasuasetuksen liitteen I mukaisia aineita sisältäviä laitteita tai järjestelmiä asentavalla,
kunnossapitävällä, huoltavalla, korjaavalla, käytöstä poistavalla tai edellä mainittujen aineiden talteenottoa
suorittavalla henkilöllä ja toiminnanharjoittajalla on oltava aineiden päästöjen ehkäisemiseksi edellytetty
riittävä pätevyys.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun henkilön on osoitettava pätevyytensä otsoniasetuksen tai F-kaasuasetuksen
taikka niiden nojalla säädettyjen vaatimusten mukaisesti. Jäähdytys-, ilmastointi- ja lämpöpumppulaitealalla,
mukaan lukien kylmäkuljetuskuorma-autojen tai -perävaunujen jäähdytysyksikköjen käsittely , toimivan
henkilön on osoitettava pätevyytensä ammatillisessa tutkinnossa ja koulutuksen järjestäjän tulee antaa
todistus pätevyytensä osoittaneelle henkilölle. Todistuksen antamisesta säädetään ammatillisesta
koulutuksesta annetussa laissa (531/2017) . Sammutuslaitteistoalalla, sähköisten kytkinlaitteiden käsittelyä
edellyttävillä toimialoilla ja ajoneuvojen ilmastointilaitealalla toimivan henkilön sekä fluorattuihin
kasvihuonekaasuihin pohjautuvia liuottimia sisältävistä laitteista näitä kaasuja talteen ottavan henkilön on
osoitettava pätevyytensä Turvallisuus- ja kemikaaliviraston hyväksymän riittävän asiantuntevan tahon
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 59/109järjestämässä kokeessa. Riittävän asiantuntevana tahona pidetään näiden alojen oppilaitosta tai henkilöiden
sertifiointia hoitavaa yritystä taikka laitteen tai laitteiston maahantuojaa. Hyväksytysti suoritetusta kokeesta
annetaan todistus pätevyytensä osoittaneelle henkilölle. (11.8.2017/557)
Edellä 2 momentissa tarkoitetun riittävän asiantuntevan tahon henkilöstöön sovelletaan sen hoitaessa tässä
laissa tarkoitettuja julkisia hallintotehtäviä rikosoikeudellista virkavastuuta koskevia säännöksiä.
Vahingonkorvausvastuusta säädetään vahingonkorvauslaissa.
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto voi peruuttaa antamansa hyväksynnän järjestää kokeita henkilöiden
pätevyyden arvioimiseksi, jos kokeiden järjestäjä ei enää toimi alalla tai muusta syystä ei enää täytä
hyväksymisen edellytyksiä.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä 1 momentissa tarkoitetun henkilön ja
toiminnanharjoittajan koulutus- ja pätevyysvaatimuksista.
160 §
Pätevyyden osoittaminen muussa Euroopan talousalueeseen kuuluvassa valtiossa
Edellä 159 §:n 1 momentissa tarkoitetun henkilön tai toiminnanharjoittajan pätevyys voidaan osoittaa myös
muussa Euroopan talousalueeseen kuuluvassa valtiossa myönnetyllä pätevyystodistuksella, jos sen saamisen
perustana olevat vaatimukset vastaavat, mitä otsoniasetuksessa tai F-kaasuasetuksessa taikka niiden nojalla
säädetään.
161 § (7.4.2017/215)
Toiminnan vastuuhenkilö ja laitteet
Edellä 159 §:n 1 momentissa tarkoitetun toiminnanharjoittajan on nimettävä vastuuhenkilö, jonka on oltava
asianomaisen toiminnanharjoittajan päätoimisessa palveluksessa ja jolla on 159 §:n 1 momentissa tarkoitettu
pätevyys. Vastuuhenkilö vastaa siitä, että toiminnassa noudatetaan säädettyjä ympäristönsuojeluvaatimuksia
ja että asennus- ja huoltohenkilöstö täyttää pätevyysvaatimukset. Vastuuhenkilöllä on oltava tosiasiallinen
mahdollisuus huolehtia tehtävästään. Kylmäkuljetuskuorma-autojen ja -perävaunujen jäähdytysyksiköitä tai
sähköisiä kytkinlaitteita käsittelevän toiminnanharjoittajan tai fluorattuihin kasvihuonekaasuihin pohjautuvia
liuottimia sisältävistä laitteista näitä kaasuja talteenottavan toiminnanharjoittajan ei kuitenkaan tarvitse
nimetä vastuuhenkilöä.
Edellä 159 §:n 1 momentissa tarkoitetulla toiminnanharjoittajalla on oltava asianmukaisen huoltotyön
edellyttämät laitteet ja välineet. Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä otsoniasetuksen
ja F-kaasuasetuksen mukaisia aineita sisältävien laitteiden ja järjestelmien asennuksessa, kunnossapidossa,
huollossa, korjauksessa, käytöstä poistossa tai edellä mainittujen aineiden talteenotossa tarvittavista laitteista
ja välineistä.
162 § (7.4.2017/215)
Pätevyyden todentaminen
Edellä 159 §:n 1 momentissa tarkoitetun henkilön on tehtävä pätevyyden todentamista varten ilmoitus
Turvallisuus- ja kemikaalivirastolle. Ilmoituksesta on käytävä ilmi tarpeelliset henkilö- ja yhteystiedot sekä
selvitys 159 §:n 2 momentin mukaisesta pätevyysvaatimusten täyttämisestä. Pätevyysvaatimukset täyttävälle
henkilölle Turvallisuus- ja kemikaalivirasto antaa pätevyystodistuksen.
Edellä 159 §:n 1 momentissa tarkoitetun toiminnanharjoittajan on tehtävä valvontaa varten sekä
otsoniasetuksen tai F-kaasuasetuksen taikka niiden nojalla tehdyn päätöksen edellyttämää 159 §:n 1
momentissa tarkoitetun pätevyyden todentamista varten Turvallisuus- ja kemikaalivirastolle ilmoitus
henkilöstön pätevyydestä sekä toiminnan luonteesta ja työvälineistä. Pätevyysvaatimukset täyttävälle
toiminnanharjoittajalle Turvallisuus- ja kemikaalivirasto antaa pätevyystodistuksen. Ilmoitusvelvollisuus ei
kuitenkaan koske kylmäkuljetuskuorma-autojen ja -perävaunujen jäähdytysyksiköitä tai sähköisiä
kytkinlaitteita käsitteleviä toiminnanharjoittajia eikä fluorattuihin kasvihuonekaasuihin pohjautuvia
liuottimia sisältävistä laitteista näitä kaasuja talteenottavia toiminnanharjoittajia.
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto voi päätöksellään peruuttaa pätevyystodistuksen, jos ilmenee, ettei henkilö
tai toiminnanharjoittaja toimi pätevyysvaatimusten edellyttämällä tavalla tai jos toiminnanharjoittaja ei enää
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 60/109täytä pätevyysvaatimuksia. Ennen pätevyystodistuksen peruuttamista Turvallisuus- ja kemikaaliviraston on
varattava toiminnanharjoittajalle tai henkilölle tilaisuus korjata puute, jollei se ole niin olennainen, ettei sen
poistaminen ole mahdollista kohtuullisessa määräajassa.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä tässä pykälässä tarkoitettujen ilmoitusten
sisällöstä ja ilmoitusmenettelystä.
163 § (10.4.2015/423)
Vuototarkastukset
Edellä 159 §:n 1 momentissa tarkoitettuja aineita sisältävien laitteiden haltijan tai omistajan on
huolehdittava, että laite ja sen mahdollisesti sisältämä vuodonilmaisujärjestelmä tarkastetaan säännöllisesti ja
että laitteesta pidetään huolto- ja tarkastuspäiväkirjaa siten kuin otsoniasetuksen 23 artiklassa ja F-
kaasuasetuksen 4–6 artiklassa säädetään.
Laitteen haltijan tai omistajan on huolehdittava siitä, että tarkastuksen suorittavalla henkilöllä ja
toiminnanharjoittajalla on 162 §:ssä tarkoitettu Turvallisuus- ja kemikaaliviraston myöntämä
pätevyystodistus.
Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä 1 momentissa tarkoitetuista tarkastuksista sekä
huolto- ja tarkastuspäiväkirjan sisältämistä tiedoista.
164 § (7.4.2017/215)
Pätevyysrekisteri ja julkinen tietopalvelu
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto pitää rekisteriä 162 §:ssä säädetyn mukaisesti pätevyytensä osoittaneista
toiminnanharjoittajista ja henkilöistä sekä 161 §:ssä tarkoitetuista toiminnan vastuuhenkilöistä näiden
toiminnan valvontaa varten.
Rekisteriin talletetaan pätevyytensä osoittaneista toiminnanharjoittajista:
1) toiminimi, mahdollinen aputoiminimi, yritys- ja yhteisötunnus, toimipaikan osoite, jossa toimintaa
harjoitetaan ja muut yhteystiedot sekä toimintaoikeus;
2) toiminnan vastuuhenkilön nimi, henkilötunnus ja suostumus tehtävään.
Rekisteriin talletetaan pätevyytensä osoittaneista henkilöistä nimi, henkilötunnus, kotiosoite tai sen
toimipaikan osoite, jossa toimintaa harjoitetaan ja muut yhteystiedot sekä toimintaoikeus.
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto voi luovuttaa julkisen tietoverkon välityksellä rekisteristä pätevyyden
varmistamiseksi tarpeellisia tietoja ( julkinen tietopalvelu ). Näitä tietoja ovat:
1) toiminnanharjoittajan nimi, yritys- ja yhteisötunnus, toimipaikan osoite, toimintaoikeus ja toiminnan
vastuuhenkilön nimi; sekä
2) henkilön nimi, kunta ja toimintaoikeus.
Julkisen tietopalvelun välityksellä luovutettavia tietoja voidaan puolustusvoimien tai rajavartiolaitoksen
pyynnöstä joko tilapäisesti tai pysyvästi rajoittaa, jos se on tarpeen valtakunnallisen turvallisuuden tai
huoltovarmuuden vuoksi. Lisäksi julkisen tietopalvelun välityksellä luovutettavia tietoja voidaan joko
tilapäisesti tai pysyvästi rajoittaa toiminnanharjoittajan, toiminnan vastuuhenkilön tai henkilön sitä
perustellusta syystä erikseen pyytäessä.
Julkisesta tietopalvelusta tietoja voi hakea ainoastaan yksittäisinä hakuina käyttäen hakuperusteena:
1) toiminnanharjoittajan nimeä, yritys- ja yhteisötunnusta, toimipaikan sijaintikuntaa, toimintaoikeutta ja
toiminnan vastuuhenkilön nimeä; sekä
2) henkilön nimeä, kuntaa ja toimintaoikeutta.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 61/109Turvallisuus- ja kemikaaliviraston tulee poistaa toiminnanharjoittajaa, toiminnan vastuuhenkilöä tai henkilöä
koskevat tiedot rekisteristä ja julkisesta tietopalvelusta viipymättä sen jälkeen, kun:
1) toiminnanharjoittaja, toiminnan vastuuhenkilö tai henkilö on lopettanut toimintansa;
2) toiminnanharjoittajan, toiminnan vastuuhenkilön tai henkilön pätevyystodistus on peruutettu;
3) toiminnanharjoittaja, toiminnan vastuuhenkilö tai henkilö sitä pyytää; tai
4) se on saanut tiedon toiminnan vastuuhenkilön tai henkilön kuolemasta.
165 § (10.4.2015/423)
Tietojen toimittaminen fluoratuista kasvihuonekaasuista
Järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista
ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä päätöksen N:o
280/2004/EY  kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013
liitteen I sekä F-kaasuasetuksen liitteiden I ja II mukaisia aineita tai niitä sisältäviä laitteita maahantuovan,
maasta vievän, aineita sisältäviä laitteita valmistavan, asentavan tai huoltavan sekä muuta näiden aineiden
käsittelyä tai jakelua taikka jätehuoltoa suorittavan on pyynnöstä ilmoitettava Suomen ympäristökeskukselle
vuosittain tiedot näiden aineiden myynnistä, käytöstä, maahantuonnista, viennistä ja hävittämisestä.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä 1 momentissa tarkoitetuista tiedosta ja
tietojen toimittamismenettelystä.
EPNAs (EU) N:o 525/2013 järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi
sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä
päätöksen N:o 280/2004/EY  kumoamisesta on kumottu EPNAs:lla (EU) 2018/1999.
166 §
Viranomaisen ilmoitusvelvollisuus
Jos tämän luvun tai sen nojalla annettujen säännösten valvonnassa todetaan, että 159 §:ssä tarkoitettuja
pätevyysvaatimuksia ei ole noudatettu, valvontaviranomaisten on ilmoitettava asiasta Turvallisuus- ja
kemikaalivirastolle.
Jos 24 §:n 2 momentissa tarkoitettu valvontaviranomainen valvonnassa toteaa, että 163 §:n mukainen tai sen
nojalla säädetty velvollisuus on laiminlyöty , sen on ilmoitettava asiasta asianomaiselle valtion
valvontaviranomaiselle tai kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle.
18 luku
Valvonta ja hallintopakko
167 §
Valvonnan järjestäminen
Valvontaviranomaisen on järjestettävä tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten ja määräysten valvonta
niin, että se on laadukasta, säännöllistä ja tehokasta ja perustuu ympäristöriskien arviointiin.
Valvontaviranomainen voi asettaa tehtävät tärkeysjärjestykseen, jos se on välttämätöntä tehtävien
hoitamiseksi asianmukaisesti.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä valvontaviranomaisen toimista valvonnan
laadun ja tehokkuuden turvaamiseksi.
168 § (19.12.2018/1166)
Säännöllinen valvonta
Valtion valvontaviranomaisen ja kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen on laadittava alueelleen tämän lain
mukaista säännöllistä valvontaa varten suunnitelma ( valvontasuunnitelma ). Valvontasuunnitelmassa on
oltava tiedot alueen ympäristöoloista ja pilaantumisen vaaraa aiheuttavista toiminnoista sekä käytettävissä
olevista valvonnan voimavaroista ja keinoista. Suunnitelmassa on kuvattava valvonnan järjestämisen ja
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 62/109riskinarvioinnin perusteet ja valvonnasta vastaavien viranomaisten yhteistyö. Valvontasuunnitelma on
tarkistettava säännöllisesti.
Valtion valvontaviranomaisen ja kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen on valvottava
ympäristöluvanvaraisia, ilmoituksenvaraisia ja rekisteröitäviä toimintoja säännöllisesti
määräaikaistarkastuksin. Tarkastuskohteet ja -tiheys on määriteltävä ympäristöriskien arvioinnin perusteella.
Direktiivilaitoksen määräaikaistarkastus on tehtävä toiminnan riskitason mukaisesti vähintään yhden ja
enintään kolmen vuoden välein. Tällaisella laitoksella on tehtävä kuuden kuukauden kuluessa ylimääräinen
tarkastus, jos valvonnassa havaitaan, että laitokselle tässä laissa taikka sen nojalla säädettyjä tai määrättyjä
vaatimuksia on huomattavasti rikottu.
Valtion valvontaviranomaisen ja kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen on laadittava luvanvaraisten,
ilmoituksenvaraisten ja rekisteröitävien toimintojen määräaikaistarkastuksista ja niiden muusta säännöllisestä
valvonnasta ohjelma ( valvontaohjelma ). Valvontaohjelmassa on oltava tiedot valvottavista kohteista ja niihin
kohdistettavista säännöllisistä valvontatoimista. Valvontaohjelma on pidettävä ajan tasalla.
Tarkempia säännöksiä valvontasuunnitelman ja valvontaohjelman laatimisesta ja sisällöstä,
määräaikaistarkastuksista, ympäristöriskien arvioinnista sekä muusta säännöllisen valvonnan toteuttamisesta
ja siihen liittyvästä tiedottamisesta voidaan antaa valtioneuvoston asetuksella.
169 § (19.12.2018/1166)
Tarkastus onnettomuus-, haitta- ja rikkomustilanteissa
Jos onnettomuuden, haitasta tehdyn ilmoituksen, luvan tai ilmoituspäätöksen noudattamatta jättämisen tai
muun seikan vuoksi on aihetta olettaa, että toiminnasta aiheutuu terveyshaittaa tai merkittävää muuta 5 §:n 1
momentin 2 kohdassa tarkoitettua seurausta tai sen vaaraa, valvontaviranomaisen on tarkastettava toiminta
tai selvitettävä asia muulla asianmukaisella tavalla. Jos samanaikaisesti on vireillä toimintaa koskeva lupa-
tai ilmoituspäätösasia, on tarkastus tai selvitys tehtävä mahdollisuuksien mukaan ennen lupa-asian
ratkaisemista tai ilmoituspäätöksen antamista.
170 § (19.12.2018/1166)
Ilmoitus toiminnan aloittamisesta sekä toiminnan muutoksista ja toiminnanharjoittajan vaihtumisesta 
Luvanvaraisen toiminnan harjoittajan on ilmoitettava valvontaviranomaiselle etukäteen toiminnan
aloittamisesta, jos aloitusajankohta ei käy ilmi lupahakemuksesta tai lupapäätöksestä taikka jos se muuttuu
etukäteen ilmoitetusta.
Ilmoituksenvaraisen toiminnan harjoittajan on ilmoitettava tämän pykälän mukaisesti
valvontaviranomaiselle, jos 1 15 a §:n mukaisessa ilmoituksessa tarkoitetun toiminnan aloittaminen siirtyy tai
peruuntuu.
Luvanvaraisen, ilmoituksenvaraisen ja rekisteröitävän toiminnan harjoittajan on viipymättä ilmoitettava
valvontaviranomaiselle:
1) toiminnan pitkäaikaisesta keskeyttämisestä;
2) toiminnan lopettamisesta;
3) muista toimintaa koskevista valvonnan kannalta olennaisista muutoksista, joilla voi olla vaikutuksia
ympäristön pilaantumiseen taikka säädösten, ilmoituspäätöksen tai luvan noudattamiseen.
Luvanvaraisen, ilmoituksenvaraisen ja rekisteröitävän toiminnan harjoittajan vaihtuessa
uuden toiminnanharjoittajan on ilmoitettava vaihtumisesta valvontaviranomaiselle.
Luvanvaraista toimintaa koskeva ilmoitus on tehtävä valtion valvontaviranomaiselle, jos ympäristöluvan
myöntää valtion ympäristölupaviranomainen, ja muutoin kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle.
Ilmoituksenvaraista toimintaa koskeva tämän pykälän mukainen ilmoitus on tehtävä valtion
valvontaviranomaiselle, jos ilmoituksen on käsitellyt valtion ympäristölupaviranomainen, ja muutoin kunnan
ympäristönsuojeluviranomaiselle. Rekisteröitävää toimintaa koskeva ilmoitus on tehtävä kunnan
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 63/109ympäristönsuojeluviranomaiselle, jollei kysymys ole 32 §:n 2 momentissa tarkoitetusta jätteen käsittelystä,
jolloin ilmoitus tehdään valtion valvontaviranomaiselle.
171 § (19.12.2018/1166)
Tarkkailu toisen alueella
Valtion valvontaviranomainen, luvan myöntämisen yhteydessä lupaviranomainen lupapäätöksessään tai
ilmoituksenvaraisen toiminnan osalta toimivaltainen viranomainen ilmoituspäätöksessään voi myöntää
toiminnanharjoittajalle oikeuden tarkkailla toimintansa ympäristövaikutuksia ja ympäristön laatua toisen
alueella, jollei alueen omistaja tai haltija ole antanut suostumustaan tähän. Oikeus tarkkailuun koskee
mittalaitteiden asentamista ja mittausten tekemistä sekä muuta vastaavaa toiminnan havainnointia ja
seurantaa, samoin kuin tätä varten välttämätöntä liikkumista ja oleskelua alueella. Oikeus voidaan myöntää
edellyttäen, että tarkkailu on tarpeen toiminnan ympäristövaikutusten selvittämiseksi ja ettei siitä aiheudu
sanottavaa haittaa.
Alueen omistajalle tai haltijalle on varattava tilaisuus tulla asiassa kuulluksi.
Tarkkailu on järjestettävä niin, ettei se vaaranna alueen omistajan tai haltijan kotirauhaa tai yksityisyyden
suojaa.
172 § (5.11.2021/916)
Tiedonsaanti- ja tarkastusoikeus
Valvonta- ja lupaviranomaisella, 24 a §:ssä mainituilla markkinavalvontaviranomaisilla, 1 15 a §:ssä
tarkoitetulla toimivaltaisella viranomaisella ja 26 §:ssä mainitulla tyyppihyväksynnästä huolehtivalla
viranomaisella ja näiden määräämillä virkamiehillä ja viranhaltijoilla on oikeus tehtäviensä suorittamista
varten:
1) saada salassapitovelvollisuuden estämättä välttämättömiä tietoja viranomaisilta ja toiminnanharjoittajilta;
2) kulkea toisen alueella;
3) saada tarpeelliset tiedot tuotteen valmistuksesta ja siinä käytettävistä aineista sekä valmistettavista,
maahan tuotavista tai muutoin markkinoille saatettavista tuotteista tuotteen valmistajalta, maahantuojalta tai
muulta markkinoille saattajalta;
4) suorittaa mittauksia sekä ottaa näytteitä ja tallentaa ääntä tai kuvaa;
5) päästä paikkaan, jossa toimintaa harjoitetaan;
6) tarkkailla toimintaa sekä sen päästöjä ja ympäristövaikutuksia;
7) tehdä tarkastuksia 1–6 kohdan mukaisia keinoja käyttäen.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun toimenpiteen saa tehdä pysyväisluonteiseen asumiseen käytettävässä tilassa
vain, jos se on välttämätöntä hengen, terveyden, omaisuuden tai ympäristön suojelemiseksi.
Tarkastettavan toiminnan harjoittajan taikka tarkastettavan tuotteen valmistajan, markkinoille saattajan tai
haltijan on vaadittaessa esitettävä tarkastusta toimittavalle viranomaiselle taikka virkamiehelle tai
viranhaltijalle kirjallisina tai sähköisessä muodossa tarkastusta varten asiakirjat, joilla voi olla merkitystä
tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten noudattamisen valvonnassa. Tarkastusta toimittavalla
virkamiehellä tai viranhaltijalla on oikeus saada jäljennöksiä tarkastettavista asiakirjoista ja tulosteita
tietojärjestelmissä olevista tallenteista.
173 §
Avustajan käyttäminen
Valvontaviranomainen voi 172 §:n mukaista tehtävää suorittaessaan käyttää apunaan muutakin kuin
virkamiehen tai viranhaltijan asemassa olevaa henkilöä. Avustavalla henkilöllä on oltava tehtävän
luonteeseen nähden riittävä pätevyys.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 64/109Avustava henkilö saa mennä pysyväisluonteiseen asumiseen käytettävään tilaan vain viranomaisen,
viranhaltijan tai virkamiehen kanssa.
Avustavaan henkilöön sovelletaan rikosoikeudellista virkavastuuta koskevia säännöksiä hänen suorittaessaan
tässä laissa tarkoitettuja tehtäviä. Vahingonkorvausvastuusta säädetään vahingonkorvauslaissa.
174 §
Tarkastusmenettely
Määräaikaistarkastuksessa ja muussa valvonnallisessa tarkastuksessa noudatetaan, mitä hallintolain 39 §:ssä
säädetään. Tarkastuksessa asianosaisena, jota asia välittömästi koskee, pidetään kuitenkin vain tarkastuksen
kohteena olevan toiminnan harjoittajaa tai muuta tarkastettavan kohteen, tuotteen, tilan tai alueen haltijaa.
Tarkempia säännöksiä tarkastuksen suorittamisesta sekä tarkastuskertomuksen sisällöstä ja tiedoksiannosta
voidaan antaa valtioneuvoston asetuksella.
175 § (19.12.2018/1166)
Rikkomuksen tai laiminlyönnin oikaiseminen
Valvontaviranomainen voi:
1) kieltää sitä, joka rikkoo tätä lakia taikka sen nojalla annettua säännöstä tai määräystä, jatkamasta tai
toistamasta säännöksen tai määräyksen vastaista menettelyä taikka määrätä asianomaisen täyttämään muulla
tavoin velvollisuutensa;
2) määrätä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla menetellyt palauttamaan ympäristö ennalleen tai poistamaan
rikkomuksesta ympäristölle aiheutunut haitta;
3) määrätä toiminnanharjoittajan riittävässä määrin selvittämään toiminnan ympäristövaikutukset, jos on
perusteltua aihetta epäillä toiminnasta aiheutuvan tämän lain vastaista ympäristön pilaantumista.
Luvanvaraisen ja ilmoituksenvaraisen toiminnan osalta määräyksen antaa valtion valvontaviranomainen, jos
ympäristöluvan myöntää tai ilmoituspäätöksen antaa valtion ympäristölupaviranomainen, ja muutoin kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen.
Jos määräys koskee luvanvaraista toimintaa, jonka lupa-asia on käsiteltävä 47 §:n mukaisesti
yhteiskäsittelyssä, määräys annetaan siten kuin hallintopakkoasiasta säädetään vesilain 14 luvussa. Jos
määräys koskee ainoastaan tässä laissa tai sen nojalla säädetyn velvoitteen noudattamista, se annetaan
kuitenkin tämän lain mukaisesti.
Määräystä ei voida antaa välittömästi 1 1 ja 20 §:ssä säädetyn täytäntöönpanemiseksi.
176 §
Määräys vesistön merkittävän pilaantumisen ja luontovahingon korjaamiseksi
Jos 175 §:n 1 momentin 1 kohdassa tarkoitetun rikkomuksen tai laiminlyönnin seurauksena aiheutuu
merkittävää vesistön pilaantumista tai luonnonsuojelulain 5 a §:ssä tarkoitettu luontovahinko, on sen lisäksi,
mitä tämän lain 175 §:ssä säädetään, valtion valvontaviranomaisen määrättävä toiminnanharjoittaja
ryhtymään eräiden ympäristölle aiheutuneiden vahinkojen korjaamisesta annetussa laissa tarkoitettuihin
korjaaviin toimenpiteisiin.
Jos vesistön merkittävä pilaantuminen tai luontovahinko on aiheutunut onnettomuuden tai muun
ennakoimattoman syyn seurauksena, on valtion valvontaviranomaisen määrättävä vahingon aiheuttanut
toiminnanharjoittaja eräiden ympäristölle aiheutuneiden vahinkojen korjaamisesta annetussa laissa
tarkoitettuihin korjaaviin toimenpiteisiin.
177 §
Vesistön pilaantumisen merkittävyyden arviointi
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 65/109Edellä 176 §:ssä tarkoitettua vesistön pilaantumisen merkittävyyttä arvioitaessa on muun ohella otettava
huomioon, mitä vesienhoidon ja merenhoidon järjestämisestä annetun lain mukaisessa
vesienhoitosuunnitelmassa tai merenhoitosuunnitelmassa esitetään toiminnan vaikutusalueen vesien ja
meriympäristön tilaan ja käyttöön liittyvistä seikoista. Tarkempia säännöksiä pilaantumisen merkittävyyden
arvioimisesta ja arvioinnissa huomioon otettavista seikoista annetaan valtioneuvoston asetuksella.
178 §
Ilmoitus vesistön merkittävästä pilaantumisesta ja luontovahingosta
Toiminnanharjoittajan on viipymättä ilmoitettava valtion valvontaviranomaiselle 176 §:ssä tarkoitetusta
vesistön merkittävästä pilaantumisesta ja luontovahingosta sekä niiden välittömästä uhasta.
179 §
Viranomaisen toimet lainvastaisen menettelyn johdosta
Jos tätä lakia tai sen nojalla annettuja säännöksiä tai määräyksiä ei ole noudatettu, valvontaviranomaisen on
asian laatu huomioon ottaen kehotettava lopettamaan säännösten tai määräysten vastainen menettely ja
ryhdyttävä toimiin 175 ja 176 §:ssä tarkoitetun hallintopakkoasian vireille saattamiseksi.
Valvontaviranomaisen on valvottava, että kehotusta ja hallintopakkoasiassa annettua kieltoa tai määräystä
noudatetaan.
180 § (19.12.2018/1166)
Määräys pilaantumisen ehkäisemiseksi
Kunnan ympäristönsuojeluviranomainen voi toimittamansa tarkastuksen nojalla antaa ympäristön
pilaantumisen vaaraa aiheuttavaa toimintaa koskevan yksittäisen määräyksen, joka on tarpeen pilaantumisen
ehkäisemiseksi. Määräys voi koskea toimea tai rajoitusta, toiminnan tarkkailua tai tiedottamista taikka
valvontaa varten tarpeellisten tietojen antamista. Määräys ei voi koskea luvanvaraista, ilmoituksenvaraista
eikä rekisteröitävää toimintaa. Määräyksen on oltava kohtuullinen ottaen huomioon toiminnan luonne ja
ympäristön pilaantumisen merkittävyys.
181 § (19.12.2018/1166)
Toiminnan keskeyttäminen
Jos ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavasta toiminnasta aiheutuu välitöntä vaaraa ihmisten
terveydelle tai siitä uhkaa aiheutua välittömiä ja huomattavia haittavaikutuksia ympäristölle,
valvontaviranomaisen on keskeytettävä toiminta siltä osin kuin se on välttämätöntä terveyden tai ympäristön
suojelemiseksi, jos toiminnanharjoittaja ei itse ole ryhtynyt riittäviin toimenpiteisiin.
Toiminnanharjoittajaa on kuultava mahdollisuuksien mukaan ennen keskeyttämistä.
Keskeyttämistoimenpiteestä on laadittava pöytäkirja ja keskeyttämisestä on viivytyksettä tehtävä päätös.
Viranomaisen on lisäksi annettava tieto siitä, miten toiminnan jatkamiseksi menetellään.
Luvanvaraisen ja ilmoituksenvaraisen toiminnan keskeyttää valtion valvontaviranomainen, jos
ympäristöluvan myöntää tai ilmoituspäätöksen antaa valtion ympäristölupaviranomainen, ja kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen, jos se myöntää luvan tai antaa ilmoituspäätöksen.
182 §
Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen alaisen viranhaltijan väliaikainen määräys
Poiketen siitä, mitä 22 §:n 2 momentissa säädetään, 175 §:ssä tarkoitetun kiellon tai määräyksen voi antaa tai
181 §:ssä tarkoitetun keskeyttämisen suorittaa kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen puolesta kiireellisessä
tapauksessa tämän määräämä viranhaltija.
Viranhaltijan on viivytyksettä saatettava antamansa määräys, kielto tai keskeyttämistoimenpide kunnan
ympäristönsuojeluviranomaisen päätettäväksi. Viranhaltijan päätös on voimassa, kunnes kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen on ratkaissut asian.
182 a § (5.12.2018/1077)
Viranomaisen toimivalta eräissä tilanteissa
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 66/109Jos ympäristön pilaantumisen vaaraa aiheuttavasta toiminnasta aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavaa vaaraa
tai vakavaa haittaa terveydelle tai ympäristölle, valtion valvontaviranomainen voi ryhtyä sellaisiin
ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi tai rajoittamiseksi välttämättömiin toimiin, jotka eivät pelastuslain
32 §:n mukaan kuulu pelastustoimintaan. Edellytyksenä toimiin ryhtymiselle on lisäksi, että:
1) toimien toteuttamista ei voida toiminnasta vastaavan tahon tosiasiallisen toimintakyvyn puuttumisen
vuoksi varmistaa tämän lain 175 §:ssä tarkoitetussa menettelyssä; tai
2) toiminnasta vastaavaa tahoa ei viivytyksettä saada selville.
Toiminnasta vastaavaa tahoa on mahdollisuuksien mukaan kuultava ennen toimiin ryhtymistä. Toimista on
laadittava pöytäkirja ja toimista on tehtävä päätös viivytyksettä.
Toimista viranomaiselle aiheutuneista kustannuksista vastaa toiminnasta vastaava taho. Viranomaiselle
aiheutuneiden kustannusten perinnästä säädetään verojen ja maksujen täytäntöönpanosta annetussa laissa
(706/2007) .
183 § (23.11.2018/1018)
Aineita, kemikaaleja, valmisteita, tuotteita, laitteita ja koneita koskevat kiellot ja määräykset
Jos 216 §:n tai 217 §:n 2 momentin nojalla annettua valtioneuvoston asetusta taikka työkonemoottoreiden
tyyppihyväksyntäasetusta on rikottu, ympäristöministeriö voi:
1) kieltää valmistajaa, maahantuojaa tai muuta markkinoille luovuttajaa taikka laitteen huoltajaa tai aineen
käsittelijää jatkamasta toimintaansa;
2) kieltää säännösten vastaisen aineen, kemikaalin, valmisteen, tuotteen, laitteen tai koneen käytön,
valmistuksen, kaupan pitämisen, myynnin tai muun luovuttamisen;
3) määrätä rikkojan saattamaan aineen, kemikaalin, valmisteen, tuotteen, laitteen tai koneen säännösten
mukaiseksi tai muutoin täyttämään velvollisuutensa;
4) määrätä rikkoja toimittamaan aine, kemikaali, valmiste, tuote, laite tai kone taikka osa siitä
asianmukaisesti käsiteltäväksi jätteenä.
Jos 1 momentissa tarkoitettu aine, kemikaali, valmiste, tuote, laite tai kone on luovutettu markkinoille,
ympäristöministeriö voi määrätä asetuksen vastaisesti menetelleen poistamaan sen markkinoilta.
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto päättää 1 ja 2 momentissa tarkoitetusta kiellosta tai määräyksestä, kun
rikkomus koskee 216 §:n nojalla annettua or gaanisia liuottimia sisältäviä tuotteita koskevan valtioneuvoston
asetuksen noudattamista. Turvallisuus- ja kemikaalivirasto päättää kiellosta tai määräyksestä myös, kun
rikkomus koskee 159–163 §:n tai niiden nojalla annettujen säännösten tai F-kaasuasetuksen mukaisen
henkilön ja toiminnanharjoittajan pätevöintiä koskevien velvoitteiden taikka 218 §:n 2 momentissa
tarkoitetun poikkeuslupapäätöksen noudattamista. Suomen ympäristökeskus päättää kiellosta tai
määräyksestä, kun rikkomus koskee otsoniasetuksen, 216 §:n nojalla otsonikerroksen suojaamiseksi annetun
valtioneuvoston asetuksen tai 163 §:n nojalla annetun valtioneuvoston asetuksen noudattamista. Suomen
ympäristökeskus päättää myös kiellosta tai määräyksestä, kun kysymys on muusta kuin henkilön ja
toiminnanharjoittajan pätevöintiä koskevasta F-kaasuasetuksen noudattamisesta. Liikenne- ja viestintävirasto
päättää kiellosta tai määräyksestä, kun rikkomus koskee työkonemoottoreiden tyyppihyväksyntäasetuksen
noudattamista. Kiellon käyttää säännösten vastaista yksittäistä laitetta tai huoltovelvollisuuden täyttämistä
koskevan määräyksen antaa kuitenkin 23 §:n 1 momentissa tarkoitettu yleinen valvontaviranomainen.
184 §
Uhkasakko, teettämisuhka ja keskeyttämisuhka
Viranomaisen on tehostettava, jollei se ole ilmeisen tarpeetonta, tämän lain nojalla antamaansa kieltoa tai
määräystä uhkasakolla tai uhalla, että tekemättä jätetty toimenpide teetetään laiminlyöjän kustannuksella tai
toiminta keskeytetään. Uhkaa ei kuitenkaan saa asettaa 180 §:n nojalla annetun määräyksen tehosteeksi.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 67/109Esitutkinnassa, syyteharkinnassa tai oikeudenkäynnissä ei saa luonnollisen henkilön rikosvastuuseen
saattamiseksi käyttää sellaisia luonnollisen henkilön tässä laissa säädetyn tai sen nojalla määrätyn
tiedonantovelvollisuuden perusteella antamia tietoja, jotka on saatu asettamalla hänelle sakon uhka
velvollisuuden täyttämiseksi.
Jollei tästä laista muuta johdu, uhkasakkoa, teettämisuhkaa ja keskeyttämisuhkaa koskevaan asiaan
sovelletaan, mitä uhkasakkolaissa (1113/1990)  säädetään.
185 §
Kuuleminen
Ennen tässä luvussa tarkoitetun määräyksen antamista viranomaisen on varattava sille, jota määräys koskee,
tilaisuus tulla kuulluksi asiassa siten kuin hallintolaissa säädetään. Tarvittaessa on kuultava myös muita
asianosaisia, muita valvontaviranomaisia, lupaviranomaista ja yleistä etua valvovia viranomaisia.
186 §
Vireillepano-oikeus
Jollei 135, 137, 175, 176, 180 tai 181 §:ssä tarkoitettu asia ole tullut vireille valvontaviranomaisen
aloitteesta, asian voi panna kirjallisesti vireille:
1) asianosainen;
2) rekisteröity yhdistys tai säätiö, jonka tarkoituksena on ympäristön-, terveyden- tai luonnonsuojelun taikka
asuinympäristön viihtyisyyden edistäminen ja jonka toiminta-alueella kysymyksessä olevat
ympäristövaikutukset ilmenevät;
3) toiminnan sijaintikunta ja muu kunta, jonka alueella toiminnan ympäristövaikutukset ilmenevät;
4) valtion valvontaviranomainen sekä toiminnan sijaintikunnan ja vaikutusalueen kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen;
5) asiassa yleistä etua valvova viranomainen;
6) saamelaiskäräjät, jos ympäristövaikutukset ilmenevät saamelaisten kotiseutualueella ja kolttien
kyläkokous, jos ympäristövaikutukset ilmenevät koltta-alueella.
Valtion valvontaviranomainen voi panna vireille 202 §:n 3 momentin 7 kohdassa tarkoitetun kunnan
ympäristönsuojelumääräyksen antamista koskevan asian, jos kunta ei ole antanut määräystä mainitussa
kohdassa tarkoitetuista toimista.
187 § (25.11.2022/963)
Virka-apu
Poliisin velvollisuudesta antaa virka-apua säädetään poliisilain (872/201 1) 9 luvun 1 §:ssä  ja
rajavartiolaitoksen velvollisuudesta rajavartiolain (578/2005) 77 §:ssä . Pelastusviranomaisen antamasta
virka-avusta säädetään pelastuslain 50 §:ssä. Tulli on velvollinen antamaan virka-apua tämän lain ja sen
nojalla annettujen säännösten ja määräysten noudattamisen valvonnassa. Puolustusvoimat on velvollinen
antamaan tarvittaessa virka-apua tämän lain 21 §:n 4 momentissa säädetyssä ympäristövahingon vaaraa
aiheuttavien hylkyjen seurantaan ja saneeraukseen liittyvässä tehtävässä.
Valvontaviranomaisten on annettava toisilleen pyynnöstä virka-apua niiden tässä laissa säädettyjen tehtävien
suorittamiseksi.
L:lla 963/2022  muutettu 187 § tulee voimaan 1.1.2023. Aiempi sanamuoto kuuluu:
187 §
Virka-apu
Poliisin velvollisuudesta antaa virka-apua säädetään poliisilain (872/201 1) 9 luvun 1 §:ssä  ja
rajavartiolaitoksen velvollisuudesta rajavartiolain (578/2005) 77 §:ssä . Pelastusviranomaisen antamasta
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 68/109virka-avusta säädetään pelastuslain (379/201 1) 50 §:ssä . Tulli on velvollinen antamaan virka-apua tämän lain
ja sen nojalla annettujen säännösten ja määräysten noudattamisen valvonnassa.
Valvontaviranomaisten on annettava toisilleen pyynnöstä virka-apua niiden tässä laissa säädettyjen tehtävien
suorittamiseksi.
188 §
Toiminta rikosasiassa
Valvontaviranomaisen tulee tehdä ilmoitus 224 ja 225 §:ssä tarkoitetusta teosta tai laiminlyönnistä poliisille
esitutkintaa varten. Ilmoitus saadaan kuitenkin jättää tekemättä, jos tekoa on pidettävä olosuhteet huomioon
ottaen vähäisenä eikä yleisen edun ole katsottava vaativan syytteen nostamista.
Valtion valvontaviranomainen on rikosasiassa asianomistaja, jos yleistä etua on loukattu.
189 § (27.11.2020/905)
Valvontaviranomaisten vastuunjako luvanvaraisten, ilmoituksenvaraisten ja rekisteröitävien toimintojen valvonnassa
Vastuu luvanvaraisen ja ilmoituksenvaraisen toiminnan 168 ja 169 §:n mukaisesta valvonnasta kuuluu
valtion valvontaviranomaiselle, jos toiminnan ympäristöluvan myöntää tai ilmoituspäätöksen tekee valtion
ympäristölupaviranomainen, ja kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle, jos se myöntää toiminnan
ympäristöluvan tai tekee ilmoituspäätöksen.
Vastuu rekisteröitävän toiminnan 168 ja 169 §:ssä tarkoitetusta valvonnasta on kunnan
ympäristönsuojeluviranomaisella. Vastuu 1 16 §:n 4 momentin nojalla rekisteröitävän toiminnan valvonnasta
on kuitenkin valtion valvontaviranomaisella. Rekisteröitävän ja ilmoituksenvaraisen toiminnan valvonta
voidaan suorittaa osana samalla alueella sijaitsevan luvanvaraisen toiminnan valvontaa, jos se on valvonnan
asianmukaiseksi ja tehokkaaksi järjestämiseksi tarpeen. Luvanvaraisen, ilmoituksenvaraisen ja
rekisteröitävän toiminnan harjoittajaa ja viranomaista, jolle valvonta siirretään, on kuultava, jos valvonnasta
vastaava viranomainen tämän vuoksi vaihtuu.
19 luku
Muutoksenhaku ja päätöksen täytäntöönpano
190 § (19.12.2017/974)
Muutoksenhaku
Tämän lain nojalla annettuun viranomaisen päätökseen saa hakea muutosta valittamalla Vaasan hallinto-
oikeuteen siten kuin oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa (808/2019)  säädetään, jollei
jäljempänä toisin säädetä. (19.12.2019/1420)
Valtioneuvoston yleisistunnon päätökseen saa hakea muutosta valittamalla siten kuin oikeudenkäynnistä
hallintoasioissa annetun lain 8 §:ssä säädetään. (5.7.2019/823)
Kunnan viranhaltijan 182 §:n nojalla antamasta kiellosta tai määräyksestä ei saa valittaa. Edellä 189 §:ssä
tarkoitetusta valvonnan siirtämistä toiselle viranomaiselle koskevasta päätöksestä ei saa valittaa. Edellä 36,
126 ja 128 §:ssä tarkoitetusta asian siirtämistä toiselle viranomaiselle koskevasta päätöksestä sekä 129 §:ssä
tarkoitetusta korvausvaatimuksen erikseen käsittelemistä koskevasta ratkaisusta ei saa valittaa erikseen.
Asian käsittelystä 205 §:n nojalla perittävään maksuun haetaan muutosta samassa järjestyksessä kuin
pääasiaan.
Kunnan ympäristönsuojelumääräysten hyväksymistä sekä käsittelymaksua tarkoittavaa taksaa koskevaan
päätökseen saa hakea muutosta valittamalla siten kuin kuntalaissa (410/2015)  säädetään. Valtion
valvontaviranomaisella on oikeus hakea muutosta kunnan ympäristönsuojelumääräyksiä koskevaan
päätökseen. (19.12.2019/1420)
191 §
Valitusoikeus
Valitusoikeus on:
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 69/1091) asianosaisella;
2) rekisteröidyllä yhdistyksellä tai säätiöllä, jonka tarkoituksena on ympäristön-, terveyden- tai
luonnonsuojelun taikka asuinympäristön viihtyisyyden edistäminen ja jonka toiminta-alueella kysymyksessä
olevat ympäristövaikutukset ilmenevät;
3) toiminnan sijaintikunnalla ja muulla kunnalla, jonka alueella toiminnan ympäristövaikutukset ilmenevät;
4) valtion valvontaviranomaisella sekä toiminnan sijaintikunnan ja vaikutusalueen kunnan
ympäristönsuojeluviranomaisella;
5) asiassa yleistä etua valvovalla viranomaisella;
6) saamelaiskäräjillä sillä perusteella, että ympäristöluvassa tarkoitettu toiminta heikentää saamelaisten
oikeutta alkuperäiskansana ylläpitää ja kehittää omaa kieltään ja kulttuuriaan;
7) kolttien kyläkokouksella sillä perusteella, että ympäristöluvassa tarkoitettu toiminta heikentää koltta-
alueella kolttien elinolosuhteita ja mahdollisuuksia harjoittaa kolttalaissa tarkoitettuja luontaiselinkeinoja.
Valtion valvontaviranomaisella ja kunnan ympäristönsuojeluviranomaisella on lisäksi oikeus valittaa yleisen
ympäristönsuojeluedun valvomiseksi tai muusta perustellusta syystä sellaisesta päätöksestä, jolla Vaasan
hallinto-oikeus on muuttanut sen tekemää päätöstä tai kumonnut päätöksen.
192 § (12.4.2019/504)
Oikaisuvaatimus tarkkailusuunnitelmaa ja tarkkailumääräysten muuttamista koskevasta päätöksestä 
Lupaviranomaisen määräämän viranomaisen 64 ja 65 §:ssä tarkoitettuun päätökseen saa hakea oikaisua
lupaviranomaiselta 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksisaannista. Oikaisuvaatimus tehdään valtion
ympäristölupaviranomaiselle, jos yhteistarkkailuun kuuluvan jonkin toiminnan tarkkailuvelvoite on
perustunut sen antamaan päätökseen. Oikaisuvaatimuksena voidaan käsitellä myös yhteistarkkailun
kustannuksien jakamista koskeva erimielisyys. Oikaisuvaatimuksen johdosta tehtävä päätös on annettava
tiedoksi ja siitä on tiedotettava noudattaen, mitä 85 §:ssä säädetään. Oikaisuvaatimuksen johdosta tehtyyn
päätökseen haetaan muutosta siten kuin 190 §:ssä säädetään. Tarkkailupäätöksestä perittävään maksuun
haetaan oikaisua samassa järjestyksessä kuin päätöksestä. Oikaisuvaatimuksen käsittelyyn sovelletaan
muutoin hallintolakia.
193 §
Oikaisuvaatimus kalatalousasioita koskevasta päätöksestä
Vesilain 3 luvun 15 §:ssä tarkoitettuun kalatalousvelvoitteen toteuttamissuunnitelmaa koskevaan päätökseen
ja kalatalousmaksun käyttösuunnitelmaa koskevaan päätökseen saa hakea oikaisua lupaviranomaiselta siten
kuin vesilain 15 luvun 1 §:n 3 momentissa säädetään.
194 §
Oikaisuvaatimus direktiivilaitoksen luvan tarkistamisvelvollisuutta koskevasta päätöksestä
Toiminnanharjoittaja saa hakea oikaisua valtion valvontaviranomaisen 80 §:n 3 momentissa tarkoitettuun
luvan tarkistamista koskevaan päätökseen valtion ympäristölupaviranomaiselta siten kuin hallintolaissa
säädetään. Oikaisuvaatimuksen johdosta tehtyyn päätökseen ei saa hakea erikseen muutosta.
195 § (19.12.2019/1420)
Muutoksenhaku eräissä tapauksissa
Tyyppihyväksyntää koskevasta viranomaisen päätöksestä sekä Turvallisuus- ja kemikaaliviraston 162 §:n
nojalla tekemästä päätöksestä antaa pätevyystodistus tai peruuttaa se valitetaan siten kuin oikeudenkäynnistä
hallintoasioissa annetussa laissa säädetään.
Asianosainen saa vaatia oikaisua 26 §:n 2 momentissa tarkoitetun tarkastuslaitoksen tai muun vastaavan
laitoksen päätökseen siten kuin hallintolaissa säädetään. Päätökseen, jolla oikaisuvaatimus on hylätty , saa
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 70/109hakea muutosta hallintotuomioistuimelta siten kuin oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa
säädetään.
Ammatillisessa tutkinnossa 159 §:n 2 momentin mukaan osoitetun pätevyyden arviointiin saa hakea
muutosta siten kuin ammatillisesta koulutuksesta annetussa laissa säädetään.
Turvallisuus- ja kemikaaliviraston tai Suomen ympäristökeskuksen hyväksymän asiantuntevan tahon 159 §:n
nojalla tekemään päätökseen todistuksen antamisesta pätevyyden arvioinnin kohteena oleva saa vaatia
oikaisua siten kuin hallintolaissa säädetään. Päätökseen, jolla oikaisuvaatimus on hylätty , saa hakea muutosta
hallintotuomioistuimelta siten kuin oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa säädetään.
196 §
Kuuleminen ympäristölupapäätöstä koskevan valituksen johdosta
Vaasan hallinto-oikeuden on annettava ympäristölupapäätöstä koskeva luvan hakijan valitus tiedoksi
julkisella kuulutuksella noudattaen, mitä hallintolain 62 a §:ssä säädetään, jollei se ole ilmeisen tarpeetonta.
Kuulutus ja valitusasiakirjat on pidettävä verkkosivuilla vähintään 14 päivän ajan. Tieto kuulutuksesta on
lisäksi julkaistava toiminnan vaikutusalueen kunnissa noudattaen, mitä kuntalain 108 §:ssä säädetään.
(12.4.2019/504)
Vaasan hallinto-oikeuden on lisäksi varattava luvan hakijan valituksen johdosta tilaisuus vastineen
antamiseen niille asianosaisille, joita asia erityisesti koskee, sekä yleistä etua valvoville viranomaisille, jollei
tämä ole ilmeisen tarpeetonta. Muutoin valituksista on kuultava siten kuin oikeudenkäynnistä hallintoasioissa
annetussa laissa säädetään. Tieto valituksesta vastineen antamista varten annetaan siten kuin hallintolaissa
säädetään. Samalla on ilmoitettava, missä valitusasiakirjat ovat nähtävillä, sekä minne vastinekirjelmät
voidaan vastineen antamista varten varatussa ajassa toimittaa. (19.12.2019/1420)
Edellä 47 §:n 1 momentissa tarkoitetussa yhteiskäsittelyssä annettuun päätökseen sovelletaan, mitä vesilain
15 luvun 3 §:n 1–4 momentissa säädetään kuulemisesta valituksen johdosta.
197 §
Menettely muutoksenhakutuomioistuimessa
1 momentti on kumottu L:lla 5.7.2019/823 .
Vaasan hallinto-oikeuden on annettava ympäristölupaa koskeva päätöksensä tiedoksi julkisella kuulutuksella
noudattaen, mitä hallintolain 62 a §:ssä säädetään. Kuulutus ja päätös on pidettävä nähtävillä vähintään
muutoksenhaulle säädetyn ajan. Tieto kuulutuksesta on lisäksi julkaistava toiminnan vaikutusalueen kunnissa
noudattaen, mitä kuntalain 108 §:ssä säädetään. (12.4.2019/504)
Vaasan hallinto-oikeuden päätös on toimitettava valittajalle ja päätöksen jäljennös sitä pyytäneille
asianosaisille sekä lupaa koskevassa asiassa toiminnanharjoittajalle, jos tämä ei ole valittajana. Jäljennös
päätöksestä on lisäksi toimitettava valtion ympäristölupaviranomaiselle, valvontaviranomaiselle, asiassa
yleistä etua valvoville viranomaisille ja Suomen ympäristökeskukselle.
Tämän lain mukaista hallintopakkoasiaa koskeva hallinto-oikeuden päätös annetaan tiedoksi todisteellisena
tiedoksiantona siten kuin oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa säädetään. (5.7.2019/823)
Muutoksenhakutuomioistuimen on toimitettava lupa- ja valvontaviranomaiselle sähköisesti tietoja niiden
antamiin päätöksiin tehdyistä muutoksista ja päätösten lainvoimaisuudesta, jotta tiedot voidaan tallentaa
ympäristönsuojelun tietojärjestelmään. Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä
tämän momentin mukaisesta tietojen toimittamisen tavasta ja ajankohdasta.
197 a § (20.12.2022/1146)
Eräiden valitusasioiden käsittely kiireellisenä
Ympäristönsuojelu- ja vesiasioiden käsittelystä aluehallintovirastossa annetun lain (898/2009) 2 a §:ssä
tarkoitettua lupahakemusta koskeva asia on muutoksenhakutuomioistuimessa käsiteltävä kiireellisenä
suhteessa muihin tämän lain mukaisiin lupa-asioihin.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 71/109L:lla 1146/2022  lisätty 197 a § on väliaikaisesti voimassa 1.1.2023–31.12.2028.
198 §
Päätöksen täytäntöönpanokelpoisuus
Luvanvaraista toimintaa ei saa aloittaa tai muuttaa ennen kuin siihen oikeuttava lupapäätös on
lainvoimainen. Valitus korvauksesta ei estä toiminnan aloittamista.
Lupaviranomaisen lainvoimaisen päätöksen täytäntöönpanoon sovelletaan, siltä osin kuin on kysymys 13
luvun säännösten perusteella määrätyistä korvauksista tai 69 §:n nojalla myönnetystä käyttöoikeudesta ja
siitä maksettavasta korvauksesta, mitä lainvoimaisen tuomion täytäntöönpanosta säädetään.
199 §
Luvanvaraisen toiminnan aloittaminen muutoksenhausta huolimatta
Lupaviranomainen voi perustellusta syystä ja edellyttäen, ettei täytäntöönpano tee muutoksenhakua
hyödyttömäksi, luvan hakijan pyynnöstä lupapäätöksessä määrätä, että toiminta voidaan muutoksenhausta
huolimatta aloittaa lupapäätöstä noudattaen, jos hakija asettaa hyväksyttävän vakuuden ympäristön
saattamiseksi ennalleen lupapäätöksen kumoamisen tai lupamääräyksen muuttamisen varalle. Vakuus on
asetettava ympäristöluvassa osoitetun valvontaviranomaisen eduksi ennen toiminnan aloittamista. Vaatimus
vakuuden asettamisesta ei koske valtiota tai sen laitosta eikä kuntaa tai kuntayhtymää. Lupaviranomainen voi
tarvittaessa määrätä täytäntöönpanon lupapäätöstä suppeammaksi sekä määrätä täytäntöönpanon
aloitusajankohdasta. (1.12.2017/833)
Lupaviranomainen voi myöntää oikeuden aloittaa toiminta 1 momentissa säädetyin edellytyksin myös
enintään 14 päivän kuluessa valitusajan päättymisestä erikseen tehdystä hakemuksesta. Hakemuksesta on
kuultava valvontaviranomaisia ja lupapäätökseen muutosta hakeneita. Päätös on tämän jälkeen tehtävä
viivytyksettä. Päätökseen haetaan muutosta Vaasan hallinto-oikeudelta siten kuin oikeudenkäynnistä
hallintoasioissa annetussa laissa säädetään. Päätös, jolla on myönnetty 1 momentissa tarkoitettu oikeus, on
välittömästi toimitettava Vaasan hallinto-oikeudelle sekä muutosta hakeneille. (19.12.2019/1420)
200 § (22.6.2022/490)
Päätöksen täytäntöönpano oikaisuvaatimuksesta ja muutoksenhausta huolimatta
Päätöksen tehnyt viranomainen voi määrätä, että 62, 64, 65, 99, 122, 123, 136, 137, 171, 175, 176, 180, 181,
182 a ja 183 §:ssä tarkoitettua määräystä tai päätöstä on oikaisuvaatimuksesta ja muutoksenhausta huolimatta
noudatettava.
201 §
Täytäntöönpanoasian käsittely muutoksenhakutuomioistuimessa
Muutoksenhakutuomioistuin voi valituksesta kumota 199 ja 200 §:ssä tarkoitetun määräyksen tai muuttaa
sitä tai muutoinkin kieltää lupapäätöksen täytäntöönpanon. Hallinto-oikeuden päätöksestä täytäntöönpanoa
koskevassa asiassa voidaan valittaa korkeimpaan hallinto-oikeuteen vain pääasian yhteydessä.
Se, joka on valittanut ympäristölupapäätöksestä, voi hallinto-oikeudessa vaatia 199 §:n 2 momentissa
tarkoitettua ratkaisua kumottavaksi tai muutettavaksi ilman, että hänen olisi siitä erikseen valitettava.
Jos lupa-asiassa on kysymys olemassa olevan toiminnan jatkamisesta, Vaasan hallinto-oikeus voi
päätöksessään määrätä, että päätöstä on muutoksenhausta huolimatta kokonaan tai osittain noudatettava,
jollei korkein hallinto-oikeus toisin määrää.
20 luku
Erinäiset säännökset
202 § (19.12.2018/1166)
Kunnan ympäristönsuojelumääräykset
Kunta voi antaa tämän lain täytäntöön panemiseksi tarpeellisia paikallisista olosuhteista johtuvia, kuntaa tai
sen osaa koskevia yleisiä määräyksiä ( kunnan ympäristönsuojelumääräykset ).
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 72/109Määräykset eivät voi koskea:
1) luvanvaraista , ilmoituksenvaraista tai rekisteröitävää toimintaa;
2) 31 §:ssä tarkoitettua koeluonteista toimintaa;
3) 120 §:ssä tarkoitettuja poikkeuksellisia tilanteita;
4) 136 §:n 1 momentissa tarkoitettua pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistamista koskevaa
ilmoitusmenettelyä;
5) puolustusvoimien tai rajavartiolaitoksen toimintaa.
Määräykset voivat koskea:
1) toimia, rajoituksia ja rakennelmia, joilla ehkäistään päästöjä tai niiden haitallisia vaikutuksia;
2) erityisen häiritsevän tilapäisen melun tai tärinän torjuntaa;
3) toimintojen sijoittumisen ympäristönsuojelullisia edellytyksiä asemakaava-alueen ulkopuolella;
4) sellaisten alueiden määrittelyä, joilla ympäristön erityisen pilaantumisvaaran vuoksi on kielletty jäteveden
johtaminen maahan, vesistöön taikka ojaan, lähteeseen, tekolammikkoon tai vesilain 1 luvun 3 §:n 1
momentin 6 kohdan mukaiseen noroon;
5) sellaisten alueiden ja vyöhykkeiden määrittelyä, joilla lannan ja lannoitteiden sekä maataloudessa
käytettävien ympäristölle haitallisten aineiden käyttöä rajoitetaan;
6) valvontaa varten tarpeellisten tietojen antamista;
7) vesien ja meriympäristön tilan parantamista koskevia toimia, jotka ovat vesienhoidon ja merenhoidon
järjestämisestä annetun lain mukaisen vesienhoitosuunnitelman tai merenhoitosuunnitelman mukaan
tarpeellisia.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomainen voi yksittäistapauksessa myöntää poikkeuksen
ympäristönsuojelumääräyksestä siinä mainituin perustein.
203 §
Menettely kunnan ympäristönsuojelumääräyksiä annettaessa
Ennen kunnan ympäristönsuojelumääräysten antamista kunnan on varattava asianomaiselle valtion
valvontaviranomaiselle sekä tarvittaessa muille viranomaisille tilaisuus lausunnon antamiseen.
Vaikuttamismahdollisuuksien varaamisesta asian käsittelyssä säädetään hallintolain 41 §:ssä. Asian
valmistelusta on myös tiedotettava kunnan tietoverkkosivulla.
Kunnan on tiedotettava ympäristönsuojelumääräyksistä yleisesti siten kuin kunnalliset ilmoitukset kunnassa
julkaistaan. Määräykset on oltava saatavilla kunnan tietoverkkosivulla. Ne on lisäksi toimitettava tiedoksi
asianomaiselle valtion valvontaviranomaiselle ja valtion ympäristölupaviranomaiselle.
204 § (18.1.2019/49)
Eräät valtakunnalliset suunnitelmat ja ohjelmat
Valtioneuvosto hyväksyy Euroopan unionin säädöksissä tarkoitetut ympäristönsuojelua koskevat
valtakunnalliset suunnitelmat ja ohjelmat. Suunnitelma- ja ohjelmaluonnoksista on pyydettävä lausunto niiltä
viranomaisilta, joiden toimialaan ja tehtäviin suunnitelma tai ohjelma olennaisesti liittyy . Kaikille muille on
varattava riittävän ajoissa tilaisuus tutustua suunnitelma- ja ohjelmaluonnoksiin sekä esittää niistä
mielipiteensä. Mahdollisuus varataan tiedottamalla asiasta valtakunnallisesti leviävässä sanomalehdessä ja
yleisessä tietoverkossa. Mielipiteiden esittämiselle on varattava aikaa vähintään 30 päivää.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 73/109Hyväksytystä suunnitelmasta ja ohjelmasta perusteluineen sekä siitä, miten lausunnot ja mielipiteet on otettu
huomioon, on tiedotettava siten kuin 1 momentissa säädetään.
Suunnitelmia ja ohjelmia tarkistettaessa on noudatettava, mitä 1 ja 2 momentissa säädetään lausuntojen
pyytämisestä ja mielipiteiden esittämisestä.
Päästökattodirektiivin edellyttämästä kansallisesta ilmansuojeluohjelmasta säädetään 149 c §:ssä.
Valtakunnallisesta jätesuunnitelmasta säädetään jätelain 87 §:ssä. (15.7.2021/715)
205 § (19.12.2018/1166)
Maksut
Sen lisäksi, mitä valtion maksuperustelaissa (150/1992)  säädetään valtion viranomaisten suoritteiden
maksullisuudesta, valtion valvontaviranomainen voi periä maksun:
1) laatimaansa valvontaohjelmaan perustuvista luvanvaraisen, ilmoituksenvaraisen ja rekisteröitävän
toiminnan määräaikaistarkistuksista ja niiden muusta ohjelmaan perustuvasta säännöllisestä valvonnasta;
2) 169 §:n mukaisista tarkastuksista;
3) tarkastuksista, jotka ovat tarpeen 175 tai 176 §:ssä tarkoitetun kiellon tai määräyksen noudattamisen
valvomiseksi taikka 181 §:ssä tarkoitetun toiminnan keskeyttämisen valvomiseksi;
4) valvontatoimista, jotka ovat tarpeen 136 §:n 2 momentissa tarkoitetun päätöksen noudattamisen
varmistamiseksi.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomainen voi periä maksun:
1) tämän lain mukaisen luvan, ilmoituksen tai muun asian käsittelystä;
2) laatimaansa valvontaohjelmaan perustuvista luvanvaraisen, ilmoituksenvaraisen ja rekisteröitävän
toiminnan määräaikaistarkistuksista ja niiden muusta ohjelmaan perustuvasta säännöllisestä valvonnasta;
3) 169 §:n mukaisista tarkastuksista, jotka johtavat kehotuksen, määräyksen tai kiellon antamiseen sekä
niistä toimenpiteistä jotka ovat tarpeen määräyksen, kehotuksen tai kiellon noudattamisen valvomiseksi;
4) tarkastuksista, jotka ovat tarpeen 175 tai 176 §:ssä tarkoitetun kiellon tai määräyksen noudattamisen
valvomiseksi taikka 181 §:ssä tarkoitetun toiminnan keskeyttämisen valvomiseksi;
5) valvontatoimista, jotka ovat tarpeen 136 §:n 2 momentissa tarkoitetun päätöksen noudattamisen
varmistamiseksi silloin, kun toimivalta on siirretty kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle 138 §:ssä
tarkoitetulla tavalla.
Tämän lain 47 a §:n mukaisten lupahakemusten käsittelystä ja valvonnasta kunnalle perittävistä maksusta
säädetään maa-aineslain 23 §:ssä.
Kunnalle perittävä maksu voi vastata enintään suoritteen tuottamisesta kunnalle aiheutuvia
kokonaiskustannuksia. Maksun perusteista määrätään tarkemmin kunnan hyväksymässä taksassa.
Maksua ei peritä viranomaisen eikä haittaa kärsivän asianosaisen aloitteesta vireillepannun asian käsittelystä,
ellei 1 tai 2 momentista muuta johdu tai kysymys ole 89 §:ssä tarkoitetusta luvan tai ilmoituspäätöksen
muuttamisesta, joka on tullut vireille viranomaisen hakemuksesta. Edellä 89 §:n mukaisesta luvan tai
ilmoituspäätöksen muuttamisesta maksu peritään toiminnanharjoittajalta, vaikka asia on tullut vireille
viranomaisen hakemuksesta.
Muiden kuin viranomaisen tai haittaa kärsivän asianosaisen vaatimuksesta vireillepannun asian käsittelystä
saadaan periä vireillepanijalta maksu, jos vireillepanoa on pidettävä ilmeisen perusteettomana.
Julkisten saatavien suorasta ulosottokelpoisuudesta ilman ulosottoperustetta säädetään verojen ja maksujen
täytäntöönpanosta annetussa laissa (706/2007) .
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 74/109206 §
Mikroyritysten valvonnasta perittävä maksu
Sen estämättä, mitä 205 §:ssä säädetään, mikroyrityksiltä perittävien 205 §:n 1 momentissa ja 2 momentin 2–
5 kohdassa tarkoitettujen maksujen on oltava kohtuulliset ottaen huomioon toiminnan laajuus ja luonne.
Maksujen on oltava kohtuulliset myös, jos toiminnanharjoittajan asemassa on sellainen luonnollinen henkilö,
joka ei harjoita taloudellista toimintaa. (1.12.2017/833)
Mikroyrityksellä tarkoitetaan taloudellista toimintaa harjoittavaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä,
jonka palveluksessa on vähemmän kuin 10 työntekijää ja jonka vuosiliikevaihto tai taseen loppusumma on
enintään 2 miljoonaa euroa. Mitä tässä säädetään taloudellista toimintaa harjoittavasta oikeushenkilöstä,
sovelletaan muuhunkin oikeushenkilöön arvioitaessa sen kokoa maksun suuruuden määräämistä varten.
Liikevaihdon ja taseen merkitsemisestä kirjanpitoon säädetään kirjanpitolaissa (1336/1997) .
Vuosiliikevaihdon ja tasetietojen sijaan arvioinnissa voidaan käyttää näistä vain toista tai näitä lähinnä
vastaavaa toiminnan talouden kokoa kuvaavaa muuta tunnuslukua, jos yrityksellä ei ole erityistä lakiin
perustuvaa velvollisuutta pitää kirjaa liikevaihdostaan tai taseestaan. Jos kumpikaan luvuista ei ole helposti
saatavilla, voidaan yrityksen koon määrittelyssä käyttää vain työntekijämäärää.
Toiminnanharjoittajan on maksun määräämistä varten ilmoitettava pyynnöstä valvontaviranomaiselle
työntekijä-, liikevaihto- ja tasetiedot tai niitä lähinnä vastaavat tunnusluvut. Jos tietoja ei pyynnöstä
huolimatta ilmoiteta, maksu voidaan määrätä alentamattomana.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa säännöksiä työntekijämäärän, vuosiliikevaihdon, taseen tai niitä
vastaavien taloudellisten tietojen määräytymisen tarkemmista perusteista ja niistä 3 momentin mukaisista
tilanteista, joissa yrityksen koon määrittelyssä voidaan käyttää 2 momentin mukaisia perusteita osittain.
207 § (19.12.2019/1420)
Todistajan kuuleminen
Valtion ympäristölupaviranomainen voi, jos se erityisestä syystä on tarpeen, kuulla todistajaa vakuutuksen
nojalla sekä suullisesti asianosaista. Asianosaisille on varattava tilaisuus olla läsnä kuultaessa todistajaa tai
asianosaista, ja heillä on oikeus esittää kysymyksiä sekä lausua käsityksensä todistajan tai asianosaisen
kertomuksesta. Todistajalle maksettavaan korvaukseen sovelletaan, mitä oikeudenkäynnistä hallintoasioissa
annetussa laissa säädetään.
208 §
Kulujen korvaaminen korvausasiassa
Asianosaiselle aiheutuneiden kulujen korvaamiseen 13 luvussa tarkoitettua korvausta koskevassa asiassa
sovelletaan, mitä oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta säädetään oikeudenkäynnistä hallintoasioissa
annetussa laissa. (19.12.2019/1420)
Jos asianosaiselle on myönnetty yleistä oikeusapua oikeusapulain (257/2002)  nojalla, oikeusavun saajan
vastapuolen korvausvelvollisuuteen sovelletaan, mitä oikeusapulain 22 §:ssä säädetään.
209 § (20.5.2016/384)
Mittausten ja tutkimusten laadunvarmistus
Tämän lain täytäntöönpanon edellyttämät mittaukset, testaukset, selvitykset ja tutkimukset on tehtävä
pätevästi, luotettavasti ja tarkoituksenmukaisin menetelmin.
Ilmatieteen laitos huolehtii ilmanlaadusta ja sen parantamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
direktiivin 2008/50/EY  3 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan mukaisesta ilmanlaadun
mittausjärjestelmien vaatimuksenmukaisuuden sekä I liitteen C osion mukaisesta mittaustulosten
tarkastamisesta. Tarkastamisesta on laadittava vuosittain kirjallinen arvio, joka tulee toimittaa
ympäristöministeriölle viimeistään 31 päivänä heinäkuuta.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä:
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 75/1091) näytteenotosta, mittaus-, laskenta- ja testausmenetelmistä, standardeista ja laskentamalleista, joita on
käytettävä tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten soveltamisessa;
2) näytteenoton, mittausten, testausten, selvitysten ja tutkimusten luotettavuuden ja laadun varmistamisesta.
210 §
Salassapitovelvollisuus ja salassa pidettävien tietojen luovuttaminen
Tämän lain mukaista tehtävää suorittavan salassapitovelvollisuuteen sovelletaan, mitä viranomaisten
toiminnan julkisuudesta annetussa laissa säädetään. Toiminnan päästö- ja tarkkailutiedot sekä ympäristön
laatutiedot eivät kuitenkaan ole salassa pidettäviä.
Viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetussa laissa säädetyn salassapitovelvollisuuden estämättä saa
tämän lain mukaisia tehtäviä suoritettaessa saatuja tietoja yksityisen ja yhteisön taloudellisesta asemasta,
liikesalaisuudesta sekä yksityisen henkilökohtaisista oloista luovuttaa valvontaviranomaiselle ja
ympäristöministeriölle tämän lain mukaisten tehtävien suorittamiseksi sekä syyttäjä-, poliisi- ja
tulliviranomaiselle rikoksen selvittämiseksi sekä Suomea sitovan kansainvälisen sopimuksen niin
edellyttäessä. (10.8.2018/687)
211 §
Valtion rajat ylittävät vaikutukset
Tässä laissa tarkoitetun toiminnan ympäristövaikutukset toisessa valtiossa otetaan tätä lakia sovellettaessa
huomioon kuten vastaava vaikutus Suomessa, jollei asianomaisen valtion kanssa tehdystä sopimuksesta
muuta johdu. Edellä 18 §:ssä säädettyjä kieltoja sovelletaan myös toisen valtion aluevesiin tai
talousvyöhykkeeseen.
Jos toimintaan on haettava 2 §:n 2 momentissa tarkoitetun rajajokisopimuksen mukaisen lupaviranomaisen
lupa, ympäristölupa ei ole tarpeen yksinomaan 27 §:n 2 momentin 1 tai 2 kohdan nojalla.
Ympäristölupapäätöksessä on otettava huomioon, mitä rajajokisopimuksen mukainen lupaviranomainen on
päättänyt.
211 a § (9.12.2016/1068)
Valtioiden rajat ylittävä ilman pilaantuminen
Jos ilmanlaadusta ja sen parantamisesta annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin
2008/50/EY  perustuva ilmanlaadun varoitus- tai tiedotuskynnys, raja- tai tavoitearvo tai pitkän aikavälin
tavoite ylittyy Suomessa tai Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa merkittävän kaukokulkeuman vuoksi,
noudatetaan, mitä direktiivin 25 artiklassa säädetään valtioiden rajat ylittävästä ilman pilaantumisesta.
Ympäristöministeriö tekee yhteistyötä muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden toimivaltaisten
viranomaisten ja Euroopan komission kanssa direktiivin 25 artiklan 1–4 kohdan mukaisesti.
Ympäristöministeriö pyrkii tekemään yhteistyötä Euroopan unioniin kuulumattomien valtioiden kanssa
direktiivin 25 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Ympäristöministeriö huolehtii direktiivin 25 artiklan 4 kohdan mukaisesta yleisölle tiedottamisesta
Suomessa. Direktiivin 25 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu tiedottaminen tapahtuu yleisen tietoverkon
välityksellä.
211 b § (18.1.2019/49)
Päästökattodirektiivin liittyvä kansainvälinen yhteistyö
Päästökattodirektiivin mukaisten päästövähennysten edistämiseksi on tehtävä tekniseen ja tieteelliseen
tutkimukseen ja kehitykseen liittyvää yhteistyötä sekä kolmansien maiden kanssa että ympäristönsuojelun,
maatalouden, ilmailuliikenteen ja merenkulun alalla toimivien kansainvälisten or ganisaatioiden puitteissa
noudattaen, mitä päästökattodirektiivin 15 artiklassa säädetään. Yhteistyön tekemisestä vastaavat mainittuja
asioita hoitavat ministeriöt ja niiden välisestä yhteistyöstä säädetään valtioneuvostosta annetun lain
(175/2003) 2 §:n  2 momentissa.
212 § (29.4.2016/327)
Menettely valtion rajat ylittävien vaikutusten huomioonottamiseksi eräissä tilanteissa
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 76/109Jos direktiivilaitoksen tai suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavan kaivannaisjätteen jätealueen toiminnasta
todennäköisesti aiheutuu merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia Euroopan unionin toisen jäsenvaltion
alueella, valtion ympäristölupaviranomaisen on toimitettava tälle valtiolle tiedoksi kyseisen toiminnan
ympäristölupahakemus ja siihen liittyvät teollisuuspäästödirektiivin liitteen IV  mukaiset tiedot
samanaikaisesti kuin lupahakemuksesta tiedotetaan ja kuullaan 5 luvun mukaisesti. Samaa
tiedotusmenettelyä noudatetaan myös sellaisen jäsenvaltion pyynnöstä, jossa kyseisestä toiminnasta
todennäköisesti aiheutuu merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia. Ympäristöministeriön on tarvittaessa
neuvoteltava toisen valtion toimivaltaisen viranomaisen kanssa ennen lupa-asian ratkaisemista sen
varmistamiseksi, että ympäristölupahakemus ja siihen liittyvät teollisuuspäästödirektiivin liitteen IV
mukaiset tiedot annetaan kyseisessä valtiossa asianmukaiseksi ajaksi yleisesti saataville mahdollisten
huomautusten esittämistä varten.
Valtion ympäristölupaviranomaisen on lupa-asiaa ratkaistessaan otettava huomioon 1 momentin mukaiseen
kuulemiseen perustuvat huomautukset.
Valtion ympäristölupaviranomaisen on ilmoitettava 1 momentin mukaisesti kuullulle valtiolle
ympäristölupapäätöksestä ja toimitettava sille teollisuuspäästödirektiivin 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut
tiedot.
Lupaviranomaisen velvollisuudesta toimittaa lupahakemus ja -päätös sekä niiden olennaisia osia koskevat
käännökset Suomen ympäristökeskukselle toiseen valtioon lähettämiseksi niissä hankkeissa, joilla on
valtioiden rajat ylittäviä ympäristövaikutuksia, säädetään ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun
lain 29 a §:ssä. (11.11.2022/918)
L:lla 918/2022  muutettu 4 momentti tulee voimaan 1.1.2023. Aiempi sanamuoto kuuluu:
Lupaviranomaisen velvollisuudesta toimittaa lupahakemus ja -päätös sekä niiden olennaisia osia koskevat
käännökset ympäristöministeriölle toiseen valtioon lähettämiseksi niissä hankkeissa, joilla on valtioiden rajat
ylittäviä ympäristövaikutuksia, säädetään ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain 29 a §:ssä.
(18.6.2021/558)
213 §
Yhteistoteutuksesta päättäminen
Ympäristöministeriö voi hakemuksesta myöntää poikkeuksen valtioneuvoston 9 §:n nojalla antaman
asetuksen päästöjä koskevista säännöksistä tietyn toiminnan osalta, jos toiminnanharjoittaja toteuttaa muualla
Suomessa tai toisessa valtiossa ympäristönsuojelutoimia, joiden johdosta päästöt tai niiden vaikutukset
kokonaisuutena olennaisesti vähentyvät (yhteistoteutus) .
Yhteistoteutus edellyttää, että:
1) se ei ole vastoin Suomea sitovia kansainvälisiä velvoitteita;
2) se on tarkoituksenmukaista ottaen huomioon toiminnan tekniset ja taloudelliset mahdollisuudet
ympäristönsuojelutoimien toteuttamiseksi; sekä
3) päästöjä ja ympäristönsuojelutoimia sekä niiden vaikutuksia voidaan seurata luotettavasti.
Jos toiminnasta aiheutuu alueellisia haitallisia ympäristövaikutuksia, on yhteistoteutuksesta päättämisen
edellytyksenä lisäksi, että Suomen alueeseen kohdistuvat päästöt vähentyvät järjestelyn seurauksena.
Ympäristöministeriön päätökseen voidaan sisällyttää tarpeellisia ehtoja. Päätös ei syrjäytä toiminnalle tässä
laissa tai sen nojalla säädettyjä tai määrättyjä vaatimuksia.
214 §
Kuuleminen ja tiedottaminen yhteistoteutuksesta
Ympäristöministeriön on ennen 213 §:ssä tarkoitetun päätöksen tekemistä pyydettävä hakemuksesta lausunto
toiminnan sijaintikunnalta ja vaikutusalueen kunnilta, asianomaisilta valtion valvontaviranomaisilta sekä
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 77/109valtioneuvoston asetuksella tarkemmin säädettäviltä tahoilta. Lisäksi 186 §:ssä tarkoitetulle rekisteröidylle
yhdistykselle tai säätiölle on varattava tilaisuus tulla kuulluksi hakemuksen johdosta.
Ympäristöministeriön on annettava hakemus tiedoksi julkisella kuulutuksella noudattaen, mitä hallintolain
62 a §:ssä säädetään. Tieto kuulutuksesta on lisäksi julkaistava toiminnan vaikutusalueen kunnissa
noudattaen, mitä kuntalain 108 §:ssä säädetään. (12.4.2019/504)
215 §
Yhteistoteutuspäätöksen muuttaminen ja peruuttaminen
Yhteistoteutuspäätöstä voidaan muuttaa tai päätös peruuttaa, jos:
1) olosuhteet ovat päätöksen tekemisen jälkeen muuttuneet siten, ettei edellytyksiä yhteistoteutukselle enää
ole;
2) osoittautuu, että päästöt eivät yhteistoteutuksen seurauksena olennaisesti vähenny tai yhteistoteutuksesta
muuten aiheutuu olennaisesti arvioitua enemmän haitallisia ympäristövaikutuksia; tai
3) päätöksen muuttaminen tai peruuttaminen on tarpeen Suomen kansainvälisten velvoitteiden
täytäntöönpanemiseksi annettujen säädösten noudattamiseksi.
Ennen päätöksen tekemistä ympäristöministeriön on varattava 213 §:ssä tarkoitetulle toiminnanharjoittajalle
tilaisuus tulla kuulluksi.
216 §
Polttoaineita sekä eräitä kemikaaleja ja tuotteita koskevat kiellot ja rajoitukset
Jos polttoaineen, or gaanisia liuottimia sisältävän tuotteen tai ilmakehään haitallisesti vaikuttavan kemikaalin
tai tuotteen käytöstä syntyy päästöjä, joista voidaan perustellusti arvioida aiheutuvan terveyshaittaa tai muu 5
§:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitettu seuraus, niiden valmistus, markkinoille saattaminen, vienti tai käyttö
voidaan kieltää tai rajoittaa taikka asettaa sille ehtoja taikka määrätä antamaan viranomaiselle niistä tietoja.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä 1 momentissa tarkoitettujen polttoaineiden,
kemikaalien ja tuotteiden valmistuksen, maahantuonnin, markkinoille luovuttamisen, maastaviennin,
luovuttamisen tai käytön rajoittamisesta tai kieltämisestä sekä valmistettavan, maahan tuotavan, markkinoille
luovutettavan, maastavietävän tai käytettävän polttoaineen, kemikaalin tai tuotteen koostumuksesta ja
merkitsemisestä sekä velvollisuudesta toimittaa viranomaiselle tietoja polttoaineesta, kemikaalista tai
tuotteesta.
217 §
Moottorikäyttöisten ajoneuvojen, työkoneiden ja laitteiden käyttöä koskevat yleiset ympäristönsuojeluvelvollisuudet
Tarpeeton joutokäynti muualla kuin tieliikennelainsäädännössä tarkoitetulla tiellä on kielletty .
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä sallitusta tarpeellisesta joutokäynnistä näillä
alueilla. Joutokäyntiä koskevan kiellon valvonnasta säädetään pysäköinninvalvonnasta annetussa laissa
(727/201 1). Joutokäynnistä tiellä säädetään tieliikennelaissa (267/1981)  ja sen nojalla.
Työkoneet ja laitteet on suunniteltava, huollettava ja pidettävä kunnossa sekä niitä on käytettävä niin, että
niiden käytöstä aiheutuu mahdollisimman vähän haitallisia vaikutuksia ympäristölle. Työkoneiden ja
laitteiden on oltava tyyppihyväksyttyjä tai niiden sopivuus tarkoitettuun käyttöön on oltava osoitettavissa
muulla tavalla, jos niiden käytöstä aiheutuu vähäistä suurempia haitallisia vaikutuksia ympäristöön. Jos
työkoneiden tai laitteen käytön on todettu tai voidaan perustellusti arvioida aiheuttavan vaaraa tai haittaa
terveydelle tai ympäristölle, valtioneuvosto voi kieltää niiden valmistuksen, markkinoille saattamisen,
viennin tai käytön taikka rajoittaa sitä, asettaa ehtoja tai vaatia työkoneen tai laitteen tyyppihyväksyntää.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä työkoneen tai laitteen päästöistä sekä
markkinoille saattamisen tai käytön kiellosta tai rajoituksesta taikka työkoneen tai laitteen merkitsemisestä.
(28.12.2017/1063)
TieliikenneL  267/1981  on kumottu TieliikenneL:lla 729/2018 . Ks. VNa ulkona käytettävien laitteiden
melupäästöistä 621/2001 , VNa polttomoottoreiden pakokaasu- ja hiukkaspäästöjen rajoittamisesta annetun
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 78/109VNa:n kumoamisesta 4/2018 , ja VNa moottorikäyttöisten ajoneuvojen joutokäynnin rajoittamisesta
1266/2002 .
218 §
Poikkeuksen myöntäminen eräissä tapauksissa
Ympäristöministeriö voi myöntää poikkeuksen 216 §:n nojalla annetun polttoaineiden laatuvaatimuksia
koskevan valtioneuvoston asetuksen noudattamisesta, jos poikkeus on tarpeen raakaöljyn tai öljytuotteiden
toimituksessa tapahtuvan poikkeuksellisen ja äkillisen muutoksen vuoksi eikä asetuksen vaatimusten
täyttäminen jalostamoilla ole mahdollista ja poikkeus muutenkin on sen Euroopan unionin direktiivin
mukainen, jonka toimeenpanemiseksi valtioneuvoston asetus on säädetty . Poikkeus myönnetään
hakemuksesta määräajaksi. Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä hakemuksen
sisällöstä ja määräajan pituudesta.
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto voi hakemuksesta myöntää poikkeuksen ostaa tai myydä tietty määrä
tuotetta, jonka haihtuvien or gaanisten yhdisteiden pitoisuus on suurempi kuin or gaanisten liuottimien
käytöstä tietyissä maaleissa ja lakoissa sekä ajoneuvojen korjausmaalaustuotteissa aiheutuvien haihtuvien
orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta ja direktiivin 1999/13/EY  muuttamisesta annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/42/EY  täytäntöön panemiseksi annetussa valtioneuvoston
asetuksessa säädetty raja-arvo. Poikkeus voidaan myöntää koskemaan tuotteita, joita käytetään sellaisten
rakennusten ja vanhojen ajoneuvojen entistämistä ja ylläpitoa varten, joilla on erityistä historiallista ja
kulttuurista arvoa. Valtioneuvoston asetuksella annetaan tarkempia säännöksiä hakemuksen sisällöstä ja
niistä erityistä historiallista ja kulttuurista arvoa omaavista kohteista, joissa käytettäville tuotteille poikkeus
voidaan myöntää.
219 §
Asetusten valmistelu
Edellä 2, 14 ja 15 luvun sekä 216 ja 217 §:n mukaisia valtioneuvoston asetuksia valmisteltaessa on niille
viranomaisille ja tahoille, joiden toimintaa tai etua asia erityisesti koskee, varattava tilaisuus lausunnon
antamiseen.
220 §
Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevat erityissäännökset
Tämän lain mukaista lupa- tai ilmoitusasiaa käsiteltäessä on noudatettava, mitä pysyvistä
orgaanisista yhdisteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1021 6 artiklan 3
kohdassa ja 7 artiklassa säädetään. (15.7.2021/715)
Edellä 1 momentissa mainitun asetuksen 7 artiklassa tarkoitettuina toimivaltaisina viranomaisina toimivat
tämän lain mukaiset lupaviranomaiset. Asetuksen 7 artiklan noudattamisen valvontaan sovelletaan, mitä
tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten ja määräysten noudattamisen valvonnasta säädetään.
221 § (24.8.2018/758)
Elohopeaa koskevat erityissäännökset
Tämän lain mukaista lupa- tai ilmoitusasiaa käsiteltäessä on noudatettava, mitä elohopeasta ja asetuksen
(EY) N:o 1 102/2008 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/852,
jäljempänä elohopea-asetus , 7 artiklassa, 8 artiklan 1–3 kohdassa, 1 1 ja 12 artiklassa ja 13 artiklan 1 ja 3
kohdassa sekä 14 artiklassa säädetään.
Elohopea-asetuksen 7 artiklan, 8 artiklan 1–3 kohdan, 1 1 ja 12 artiklan, 13 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä 14
artiklan noudattamisen valvontaan sovelletaan, mitä tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten ja
määräysten noudattamisen valvonnasta säädetään.
221 a § (29.4.2016/327)
Alusten purkamista koskevat erityissäännökset
Käsiteltäessä tämän lain mukaista lupa-asiaa, joka koskee sellaista laitosta, jossa puretaan aluskierrätyksestä
sekä asetuksen (EY) N:o 1013/2006 ja direktiivin 2009/16/EY  muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 79/109ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1257/2013 soveltamisalaan kuuluvia aluksia, on otettava huomioon
mainitun asetuksen 13 artiklassa säädetyt ympäristönsuojeluun liittyvät vaatimukset.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun asetuksen 14 artiklan mukaisen luvan myöntäminen edellyttää sen lisäksi,
mitä tässä laissa säädetään, että työsuojeluviranomainen katsoo lausunnossaan, että aluspurkamo täyttää
asetuksen työsuojelua koskevat vaatimukset ja puoltaa luvan myöntämistä. Lupa on peruutettava kun
työsuojeluviranomainen katsoo, että asetuksen työsuojelua koskevat vaatimukset eivät enää täyty .
Työsuojeluviranomainen valvoo aluspurkamon osalta työsuojelua koskevien säännösten noudattamista siten
kuin työsuojelun valvonnasta ja työpaikan työsuojeluyhteistoiminnasta annetussa laissa (44/2006)  säädetään.
(8.9.2017/627)
221 b § (28.12.2017/1063)
Työkonemoottoreiden tyyppihyväksyntää koskevien säännösten noudattamisen valvonta
Työkonemoottoreiden tyyppihyväksyntäasetuksen 8–18, 20, 21, 27, 31–33, 37, 43, 45, 46, 53 ja 54 artiklan
noudattamisen valvontaan sovelletaan, mitä tämän lain ja sen nojalla annettujen säännösten ja määräysten
noudattamisen valvonnasta säädetään.
221 c § (9.11.2018/881)
Lannan ja liha-luujauhon polttoainekäyttöä koskevat erityisvaatimukset ja viranomaismenettelyt (22.6.2022/490)
Käytettäessä sivutuoteasetuksen täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III olevan V luvun C jaksossa
tarkoitettua tuotantoeläinten lantaa tai mainitun luvun D jaksossa tarkoitettua liha-luujauhoa polttoaineena
polttoaineteholtaan korkeintaan 50 megawatin ener giantuotantoyksikössä, toimintaan ei sovelleta tämän lain
liitteen 1 taulukon 1 kohdan 13 tai liitteen 1 taulukon 2 kohdan 13 jätteenpolttoa tai muuta jätteen
ammattimaista tai laitosmaista käsittelyä koskevia säännöksiä eikä 108–1 10 §:ää. Edellä tarkoitetussa
energiantuotannossa polton tulee täyttää seuraavat sivutuoteasetuksen täytäntöönpanoasetuksessa säädetyt
vaatimukset:
1) liitteessä III olevassa IV  luvun 2 jakson 2 kohdassa säädetty vaatimus poltossa syntyvän kaasun
lämpötilasta ja viipymäajasta sekä 4 kohdassa säädetty vaatimus lämpötilanmittaustuloksista;
2) liitteessä III olevan V luvun B jakson 3 kohdan b alakohdan ii alakohdassa ja mainitun luvun D jakson 3
kohdan b alakohdan ii alakohdassa säädetty vaatimus lisäpolttimesta; ja
3) liitteessä III olevan V luvun B jakson 4 kohdan a alakohdassa säädetyt vaatimukset päästöraja-arvoista ja
b alakohdassa säädetty vaatimus vuosittain tehtävistä päästömittauksista.
(22.6.2022/490)
Edellä 1 momentissa tarkoitetun ener giantuotantoyksikön ympäristöluvanvaraisuuteen ja
rekisteröintivelvollisuuteen sovelletaan ener giantuotantoa koskevia tämän lain säännöksiä. Eläimistä
saatavista sivutuotteista annetussa laissa (517/2015)  säädetään mainitun lain mukaisesta yksiköltä
edellytettävästä hyväksynnästä.
221 d § (22.6.2022/490)
Poikkeukset lannan polttoainekäyttöä koskeviin erityisvaatimuksiin
Edellä 221 c §:n 1 momentissa tarkoitettuihin lannan polttoa koskeviin erityisvaatimuksiin sovelletaan
seuraavia sivutuoteasetuksen täytäntöönpanoasetuksessa sallittuja poikkeuksia:
1) sivutuoteasetuksen täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III olevan V luvun B jakson 4 kohdan a
alakohdassa säädetystä poiketen polttoaineteholtaan korkeintaan 5 megawatin ener giantuotantoyksiköiden
hiukkaspäästöt saavat olla enintään 50 mg/m3n ilmaistuna 1 1 prosentin happipitoisuudessa; ja
2) sivutuoteasetuksen täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III olevan V luvun B jakson 3 kohdan b alakohdan i
alakohdassa säädetystä poiketen voidaan polttoaineteholtaan korkeintaan 0,5 megawatin
energiantuotantoyksiköissä hevosenlantaa syöttää polttokammioon käsin.
221 e § (9.11.2018/881)
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 80/109Lannan ja liha-luujauhon polttoainekäyttöä koskevat päästöraja-arvot monipolttoaineyksiköissä (22.6.2022/490)
Käytettäessä sivutuoteasetuksen täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III olevan V luvun C jaksossa
tarkoitettua tuotantoeläinten lantaa tai mainitun luvun D jaksossa tarkoitettua liha-luujauhoa polttoaineena
polttoaineteholtaan korkeintaan 50 megawatin ener giantuotantoyksikössä samanaikaisesti muun polttoaineen
kanssa ( monipolttoaineyksikkö ) on päästöraja-arvot määritettävä: (22.6.2022/490)
1) polttoaineteholtaan vähintään yhden mutta korkeintaan 50 megawatin monipolttoaineyksikölle 9 tai 10 §:n
nojalla annettuun valtioneuvoston asetukseen sisältyvien päästöraja-arvotaulukoiden ja laskentakaavan
mukaisesti; ja
2) polttoaineteholtaan alle yhden megawatin monipolttoaineyksikölle 10 §:n nojalla annettuun
valtioneuvoston asetukseen sisältyvien päästöraja-arvotaulukoiden ja laskentakaavan mukaisesti siten kuin
kyseessä olisi polttoaineteholtaan yhden megawatin yksikkö.
Edellä 1 momenttia sovellettaessa ei monipolttoaineyksiköiden päästöraja-arvoja määritettäessä oteta
huomioon käynnistys- ja pysäytysjaksoja.
Jos kyse on ener giantuotantoyksiköstä, johon ei sovelleta tässä laissa ener giantuotannolle säädettyjä lupa- tai
rekisteröintivelvollisuutta koskevia säännöksiä, kunnan ympäristönsuojeluviranomainen määrittää ja
ilmoittaa monipolttoaineyksikön päästöraja-arvot eläimistä saatavista sivutuotteista annetun lain mukaisesta
sivutuotevalvonnasta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle.
221 f § (9.11.2018/881)
Lannan ja liha-luujauhon polttoainekäyttöön liittyvä valvonta (22.6.2022/490)
Jos kyse on ener giantuotantoyksiköstä, johon sovelletaan tässä laissa ener giantuotannolle säädettyjä lupa- tai
rekisteröintivelvollisuutta koskevia säännöksiä, valvotaan 221 c–221 e §:ssä säädettyjen vaatimusten
noudattamista osana tämän lain mukaista valvontaa, vaikka yksikkö kuuluisi myös eläimistä saatavista
sivutuotteista annetun lain mukaisen sivutuotevalvonnan soveltamisalaan.
Jos kyse on ener giantuotantoyksiköstä, johon ei sovelleta tässä laissa ener giantuotannolle säädettyjä lupa- tai
rekisteröintivelvollisuutta koskevia säännöksiä, valvotaan 221 c–221 e §:ssä säädettyjen vaatimusten
noudattamista osana eläimistä saatavista sivutuotteista annetun lain mukaista sivutuotevalvontaa. Kunnan
ympäristönsuojeluviranomainen antaa kuitenkin valvonnassa asiantuntija-apua sivutuotevalvonnasta
vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle.
222 §
Ympäristönsuojelun tietojärjestelmä
Ympäristöä ja siihen vaikuttavia toimintoja koskevia tietoja varten on ympäristönsuojelun tietojärjestelmä.
Sitä käytetään ympäristönsuojeluun liittyvien tietojen hallintaan ja käsittelyyn, ympäristölainsäädännön
valvonnan toteuttamiseen, ympäristön tilan seurantaan sekä ympäristöön liittyvään tutkimukseen ja
suunnitteluun.
Ympäristönsuojelun tietojärjestelmä muodostuu tiedoista, jotka talletetaan elinkeino-, liikenne- ja
ympäristökeskusten, aluehallintovirastojen, Ilmatieteen laitoksen, Suomen ympäristökeskuksen ja
ympäristöministeriön ylläpitämiin tietojärjestelmiin, rekistereihin ja tiedostoihin. Tietojärjestelmään
talletettavista tiedoista säädetään 223 §:ssä, jätelaissa, vesilaissa, merenkulun ympäristönsuojelulaissa,
vesihuoltolaissa (119/2001)  ja vesienhoidon ja merenhoidon järjestämisestä annetussa laissa ja
ympäristövahinkorahastosta annetussa laissa (1262/2022)  sekä niiden nojalla. Tietojen tallettaminen voidaan
tehdä konekielisenä tiedonsiirtona teknisen käyttöyhteyden avulla. (29.12.2022/1263)
L:lla 1263/2022  muutettu 2 momentti tulee voimaan 1.1.2025. Aiempi sanamuoto kuuluu:
Ympäristönsuojelun tietojärjestelmä muodostuu tiedoista, jotka talletetaan elinkeino-, liikenne- ja
ympäristökeskusten, aluehallintovirastojen, Ilmatieteen laitoksen, Suomen ympäristökeskuksen ja
ympäristöministeriön ylläpitämiin tietojärjestelmiin, rekistereihin ja tiedostoihin. Tietojärjestelmään
talletettavista tiedoista säädetään 223 §:ssä, jätelaissa, vesilaissa, merenkulun ympäristönsuojelulaissa,
vesihuoltolaissa (119/2001)  ja vesienhoidon ja merenhoidon järjestämisestä annetussa laissa sekä niiden
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 81/109nojalla. Tietojen tallettaminen voidaan tehdä konekielisenä tiedonsiirtona teknisen käyttöyhteyden avulla.
(29.12.2022/1260)
L:lla 1260/2022  muutettu 2 momentti tulee voimaan 12.1.2023. Aiempi sanamuoto kuuluu:
Ympäristönsuojelun tietojärjestelmä muodostuu tiedoista, jotka talletetaan elinkeino-, liikenne- ja
ympäristökeskusten, aluehallintovirastojen, Ilmatieteen laitoksen, Suomen ympäristökeskuksen ja
ympäristöministeriön ylläpitämiin tietojärjestelmiin, rekistereihin ja tiedostoihin. Tietojärjestelmään
talletettavista tiedoista säädetään 223 §:ssä, jätelaissa, vesilaissa ja merenkulun ympäristönsuojelulaissa sekä
niiden nojalla. Tietojen tallettaminen voidaan tehdä konekielisenä tiedonsiirtona teknisen käyttöyhteyden
avulla.
Edellä 2 momentissa tarkoitetut ylläpitäjät ovat myös henkilötietolain mukaisia rekisterinpitäjiä.
Edellä 2 momentissa tarkoitetuilla ylläpitäjillä sekä kunnan ympäristönsuojeluviranomaisella, kunnan
rakennusvalvontaviranomaisella ja kunnan terveydensuojeluviranomaisella on salassapitosäännösten
estämättä ja maksutta oikeus saada ympäristönsuojelun tietojärjestelmästä tiedot, jotka ovat tarpeen niille
laissa säädettyjen tehtävien hoitamiseksi.
Sen lisäksi, mitä viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetussa laissa säädetään, voidaan tietojärjestelmän
tietoja luovuttaa noudattaen, mitä julkisen hallinnon tiedonhallinnasta annetussa laissa (906/2019)  säädetään.
(9.8.2019/944)
Ympäristöministeriö vastaa ympäristönsuojelun tietojärjestelmän sisällöllisestä ja toiminnallisesta
kehittämisestä yhteistyössä muiden 2 momentissa tarkoitettujen ylläpitäjien kanssa.
223 § (19.12.2018/1166)
Ympäristönsuojelun tietojärjestelmään talletettavat tiedot
Valtion ympäristölupaviranomaisen on talletettava tietojärjestelmään tämän lain nojalla antamansa päätökset
sekä tiedot niihin liittyvistä Vaasan hallinto-oikeuden ja korkeimman hallinto-oikeuden päätöksistä.
Valtion valvontaviranomaisen on talletettava tietojärjestelmään:
1) tämän lain nojalla antamansa päätökset sekä tiedot niihin liittyvistä Vaasan hallinto-oikeuden ja
korkeimman hallinto-oikeuden päätöksistä;
2) valtion valvontaviranomaiselle tehtäviin rekisteröinti-ilmoituksiin perustuvat tiedot rekisteröitävistä
toiminnoista;
3) tämän lain mukaiseen valvontaan liittyvät tarkastuskertomukset ja muut valvontatoimia koskevat tiedot;
4) 105 §:n 1 momentissa tarkoitetut tiedot laitoksen toiminnasta ja päästöistä;
5) 151 §:n 1 momentin 2–4 kohtien perusteella laaditut meluselvitykset ja meluntorjunnan
toimintasuunnitelmat;
6) 168 §:ssä tarkoitetut valtion valvontaviranomaisen laatimat valvontasuunnitelmat ja valvontaohjelmat;
7) valtion valvontaviranomaisen valvontavastuulle kuuluvan luvanvaraisen, ilmoituksenvaraisen ja
rekisteröitävän toiminnan seuranta- ja tarkkailutiedot ja muut vastaavat tiedot, jotka toiminnanharjoittaja on
velvollinen toimittamaan valvontaviranomaiselle.
Kunnan tai kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen on talletettava tietojärjestelmään:
1) tämän lain mukaisiin lupa- ja valvontatehtäviin liittyvät kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen antamat
päätökset sekä tiedot niiden muutoksenhaun johdosta tehdyistä Vaasan hallinto-oikeuden ja korkeimman
hallinto-oikeuden päätöksistä;
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 82/1092) kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle tehtäviin rekisteröinti-ilmoituksiin perustuvat tiedot
rekisteröitävistä toiminnoista;
3) 145 §:ssä tarkoitetut ilmansuojelusuunnitelmat ja 146 §:ssä tarkoitetut lyhyen aikavälin
toimintasuunnitelmat;
4) 151 §:n 1 momentin 1 kohdan perusteella laaditut meluselvitykset ja meluntorjunnan
toimintasuunnitelmat;
5) kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen valvontavastuulle kuuluvan ympäristöluvanvaraisen,
ilmoituksenvaraisen ja rekisteröitävän toiminnan seuranta- ja tarkkailutiedot ja muut vastaavat tiedot, jotka
toiminnanharjoittaja on velvollinen toimittamaan valvontaviranomaiselle.
Viranomaisen, joka hyväksyy 65 §:ssä tarkoitetut seurantaa ja tarkkailua koskevat suunnitelmat, on myös
talletettava ne tietojärjestelmään.
Ympäristön tilan seurannasta vastaavien viranomaisten sekä asiantuntija- ja tutkimuslaitosten on talletettava
143 §:ssä tarkoitetut seurantatiedot tietojärjestelmään. Seurantatietoja voivat tallettaa myös kyseisten
viranomaisten sekä asiantuntija- ja tutkimuslaitosten hyväksymät muut tahot.
Kunta ja kunnan ympäristönsuojeluviranomainen voivat toimittaa edellä säädetyt tiedot valtion
valvontaviranomaiselle talletettavaksi tietojärjestelmään, jos niillä ei ole mahdollisuutta tallettaa tietoja itse.
224 §
Rikoslain rangaistussäännökset
Rangaistus ympäristön turmelemisesta säädetään rikoslain (39/1889) 48 luvun  1–4 §:ssä.
225 § (19.12.2018/1166)
Ympäristönsuojelulain rikkominen
Joka tahallaan tai huolimattomuudesta
1) laiminlyö 99, 1 15 a, 1 16, 1 18–120, 123, 136 tai 178 §:ssä säädetyn ilmoitusvelvollisuuden,
2) laiminlyö ympäristöluvan lupamääräyksen mukaisen velvollisuutensa tai ilmoituspäätökseen perustuvan
velvollisuutensa tai viranomaisen 80 §:n 3 momentin, 94 §:n 3 momentin, 95 §:n 1 momentin taikka 99 tai
136 §:n nojalla antamaan määräykseen perustuvan velvollisuutensa,
3) rikkoo 16–18 §:ssä tarkoitettua kieltoa tai 9, 10, 17, 156, 216 tai 217 §:n nojalla annettua valtioneuvoston
asetusta,
4) laiminlyö 94 §:n 1 ja 2 momentin taikka 1 14, 1 15, 133, 134, 139 tai 155 §:n mukaisen velvollisuutensa tai
rikkoo 213 §:n nojalla annettuun ympäristöministeriön päätökseen sisältyviä ehtoja,
5) aloittaa ilmoituksenvaraisen toiminnan ennen 1 15 c §:ssä säädettyä määräaikaa,
6) ryhtyy 1 18 §:ssä tarkoitettuun toimenpiteeseen tai aloittaa siinä tarkoitetun toiminnan ennen 1 18 §:n 3
momentin mukaisen ajan kulumista,
7) laiminlyö otsoniasetuksen 4–8, 10–13, 15–17, 20, 22–24 tai 27 artiklan mukaisen velvollisuutensa tai F-
kaasuasetuksen 3–8, 10–17 tai 19 artiklan tai 165 §:n mukaisen velvollisuutensa tai toimii epäpuhtauksien
päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta ja neuvoston direktiivien 91/689/ETY
ja 96/61/EY  muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 166/2006 5 tai 6
artiklassa taikka 9 artiklan 1 kohdassa säädetyn velvollisuutensa vastaisesti taikka toimii 159 §:n 1 momentin
tai 161 §:n vastaisesti taikka 17 luvun nojalla annetun valtioneuvoston asetuksen tai F-kaasuasetuksen
vastaisesti,
8) laiminlyö pysyvistä or gaanisista yhdisteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU)
2019/1021 7 artiklan mukaisen velvollisuutensa tai
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 83/1099) saattaa markkinoille työkoneisiin tarkoitetun polttomoottorin tai työkoneen, johon on asennettu
polttomoottori, vastoin työkonemoottoreiden tyyppihyväksyntäasetuksen 8, 9, 1 1–15 tai 31–33 artiklassa
säädettyä, jättää ilmoittamatta sellaisia tietoja tyyppihyväksyntäviranomaiselle, jotka saattaisivat johtaa
työkonemoottorien tyyppihyväksyntäasetuksessa tarkoitetun tyyppihyväksynnän epäämiseen, peruuttamiseen
tai 40 artiklassa tarkoitettuun palauttamismenettelyyn taikka käyttää työkonemoottoreiden
tyyppihyväksyntäasetuksen 18 artiklan vastaisesti 3 artiklan 63 kohdassa tarkoitettua estostrategiaa,
on tuomittava, jollei teosta muualla laissa säädetä ankarampaa rangaistusta, ympäristönsuojelulain
rikkomisesta sakkoon.
(15.7.2021/715)
on tuomittava, jollei teosta muualla laissa säädetä ankarampaa rangaistusta, ympäristönsuojelulain
rikkomisesta  sakkoon.
Rangaistus 210 §:ssä säädetyn salassapitovelvollisuuden rikkomisesta tuomitaan rikoslain 38 luvun  1 tai 2
§:n mukaan, jollei teko ole rangaistava rikoslain 40 luvun 5 §:n  mukaan tai siitä muualla laissa säädetä
ankarampaa rangaistusta.
Moottorikäyttöisen ajoneuvon joutokäyntiä koskevan kiellon rikkomisesta voidaan määrätä
pysäköintivirhemaksu siten kuin pysäköinninvalvonnasta annetussa laissa säädetään.
Joka rikkoo uhkasakolla tehostettua tässä laissa tarkoitettua kieltoa tai velvoitetta, voidaan jättää
tuomitsematta rangaistukseen samasta teosta, jos uhkasakko on tuomittu maksettavaksi.
EPNAs (EY) N:o 850/2004 pysyvistä or gaanisista yhdisteistä sekä direktiivin 79/1 17/ETY  muuttamisesta on
kumottu EPNAs:lla (EU) 2019/1021 pysyvistä or gaanisista yhdisteistä.
21 luku
Voimaantulo ja siirtymäsäännökset
226 §
Voimaantulo
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2014. Sen 23 §:n 2 momentti tulee kuitenkin voimaan vasta 1
päivänä tammikuuta 2015.
Tällä lailla kumotaan ympäristönsuojelulaki (86/2000) , jäljempänä kumottava laki , ja laki
ympäristönsuojelulainsäädännön voimaanpanosta (113/2000) , jäljempänä voimaanpanolaki . Kumottavan lain
22 §:n 4 momentin kumoaminen tulee kuitenkin voimaan vasta 1 päivänä tammikuuta 2015.
Jos muualla lainsäädännössä viitataan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleeseen
ympäristönsuojelulakiin, sovelletaan sen asemesta tätä lakia.
227 §
Ennen lain voimaantuloa annetut säädökset
Kumottavan lain nojalla annetut valtioneuvoston ja ympäristöministeriön asetukset samoin kuin
voimaanpanolailla kumottujen lakien nojalla annetut valtioneuvoston päätökset jäävät voimaan, kunnes
tämän lain nojalla toisin säädetään.
228 §
Ennen lain voimaantuloa annetut viranomaisen päätökset
Kumottavan lain nojalla annettua viranomaisen päätöstä, joka on voimassa tämän lain voimaan tullessa, on
noudatettava, jollei jäljempänä toisin säädetä.
Vesilain (264/1961) , jätelain (1072/1993) , eräistä naapuruussuhteista annetun lain, jätehuoltolain (673/1978)
ja terveydenhoitolain (469/1965)  sekä voimaanpanolailla kumottujen lakien nojalla annettua lupaa, siihen
rinnastettavaa päätöstä tai muuta päätöstä, joka on voimassa tämän lain voimaan tullessa, on noudatettava,
jollei jäljempänä toisin säädetä.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 84/109Edellä 1 ja 2 momentissa tarkoitettuihin päätöksiin sovelletaan tämän lain 9 lukua ja päätösten
noudattamisen valvontaan 18 lukua. Mainittuja lukuja sovelletaan myös toimintaan, johon ei ole ollut tarpeen
hakea lupaa sen vuoksi, että se on sijoitettu asema- tai rakennuskaavan mukaisesti.
229 §
Vireillä olevat asiat
Hallintoviranomaisessa tai tuomioistuimessa tämän lain voimaan tullessa vireillä olevat asiat käsitellään ja
ratkaistaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleiden säännösten mukaisesti, jollei jäljempänä toisin
säädetä.
Jos muutoksenhakutuomioistuin kumoaa päätöksen, johon on sovellettava tämän lain voimaan tullessa
voimassa olleita säännöksiä, ja palauttaa asian kokonaisuudessaan uudelleen käsiteltäväksi, asia käsitellään
ja ratkaistaan tämän lain säännösten mukaisesti.
230 §
Velvollisuus hakea ympäristölupaa
Tämän lain voimaan tullessa harjoitettavaan toimintaan, joka säädetään luvanvaraiseksi tällä lailla, mutta
joka ei ole ollut luvanvarainen kumottavan lain nojalla, on haettava ympäristölupaa vuoden kuluessa lain
voimaantulosta. Liitteen 1 taulukon 2 kohdan 7 alakohdassa d tarkoitettuun turvetuotantoon ja siihen
liittyvään ojitukseen on kuitenkin haettava lupaa viimeistään 1 päivänä syyskuuta vuonna 2020, jos
tuotantoalue on enintään kymmenen hehtaaria. Lupa-asian vireilläolo ei estä toiminnan jatkamista.
(29.4.2016/327)
Jos 228 §:n 2 momentissa tarkoitetun päätöksen tai mainitun pykälän 3 momentissa tarkoitetun kaavan
nojalla harjoitettua, tämän lain mukaan luvanvaraista toimintaa muutetaan olennaisesti 29 §:ssä tarkoitetulla
tavalla, koko toimintaan on haettava ympäristölupaa. Lupa-asian vireilläolo ei estä toiminnan jatkamista.
(10.4.2015/423)
Sen estämättä, mitä 1 momentissa säädetään, sellaisen tämän lain liitteen 1 taulukon 2 kohdassa 6 tarkoitetun
orgaanisia liuottimia käyttävän laitoksen, joka on toiminnassa tämän lain voimaan tullessa ja jolla ei ole
ympäristölupaa, on haettava lupa, kun laitoksen toiminta muuttuu 9 §:n nojalla annetussa valtioneuvoston
asetuksessa tai kumottavan lain nojalla annetussa asetuksessa tarkoitetulla tavalla olennaisesti tämän lain
voimaantulon jälkeen.
231 §
Luvanvaraisuuden lakkaaminen
Jos toiminta ei enää tämän lain mukaan edellytä ympäristölupaa, raukeaa kumottavan lain tai tämän lain 228
§:n 2 momentissa mainitun lain nojalla annettu lupa tai siihen rinnastettava päätös tämän lain voimaan
tullessa. Jos tällaista toimintaa koskeva lupahakemus on vireillä, sen käsittely jää sillensä.
Jos 1 momentissa tarkoitettu toiminta on 1 16 §:n 1 momentin mukaan rekisteröitävä, sitä koskeva
ympäristölupa raukeaa kuitenkin vasta, kun toimintaa koskeva tämän lain 10 §:n tai kumottavan lain 12 §:n
nojalla annettu valtioneuvoston asetus tulee sovellettavaksi. Jos rekisteröitävä toiminta liittyy luvanvaraisen
laitoksen perustamiseen tai käyttämiseen 5 §:n 1 momentin 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, raukeaa
ympäristölupa sen osalta vasta, kun toiminnan olennaiseen muuttamiseen on haettava ympäristölupaa 29 §:n
perusteella tai kun ympäristölupaa on tarpeen muuttaa 89 §:n perusteella. (10.4.2015/423)
Kun rekisteröitävän toiminnan ympäristölupa raukeaa, toimivaltainen viranomainen rekisteröi toiminnan ja
ilmoittaa rekisteröinnistä toiminnanharjoittajalle.
Jos on epäselvää, edellyttääkö 1 tai 2 momentissa tarkoitettu toiminta tämän lain nojalla ympäristölupaa,
toiminnanharjoittaja tai valvontaviranomainen voi pyytää lupaviranomaiselta selventävää päätöstä siitä, onko
lupa rauennut. Asia on käsiteltävä siten kuin 96 §:ssä säädetään. Asian käsittelystä ei peritä maksua.
Valvontaviranomaisen on vuoden kuluessa lain voimaantulosta ilmoitettava toiminnanharjoittajalle muuta
kuin 2 momentissa tarkoitettua toimintaa koskevasta luvan raukeamisesta ja pantava tarvittaessa samassa
ajassa vireille 4 momentissa tarkoitettu raukeamisen selvittämistä koskeva asia.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 85/109232 § (10.4.2015/423)
Direktiivilaitokset
Tämän lain voimaan tullessa toiminnassa olevan direktiivilaitoksen, jonka pääasiallista toimintaa koskevat
päätelmät ovat tulleet voimaan ennen tämän lain voimaantuloa, toiminnanharjoittajan on tehtävä 80 §:n 2
momentissa tarkoitettu selvitys kuuden kuukauden kuluessa tämän lain voimaantulosta, jos laitoksen
pääasiallinen toiminta on lasin valmistus, raudan ja teräksen tuotanto, sementin, kalkin ja magnesiumoksidin
tuotanto tai vuotien ja nahkojen parkitus, ja muutoin vuoden kuluessa lain voimaantulosta ja haettava
tarvittaessa luvan tarkistamista 81 §:n mukaisesti.
Tämän lain voimaan tullessa toiminnassa olevan direktiivilaitoksen toiminnanharjoittajan on laadittava 82
§:ssä tarkoitettu perustilaselvitys viimeistään, kun:
1) toiminnan olennaiseen muuttamiseen haetaan lupaa 29 §:n perusteella;
2) lupaa tai lupamääräyksiä tarkistetaan 81 §:n perusteella; tai
3) lupaa muutetaan 89 §:n perusteella.
Suuren polttolaitoksen ja jätteen rinnakkaispolttolaitoksen toiminnanharjoittajaan sovelletaan 2 momentissa
säädettyä vasta 31 päivän lokakuuta 2014 jälkeen.
233 §
Suuret polttolaitokset
Sellaiseen suureen polttolaitokseen, jonka toimintaan on myönnetty ympäristölupa ennen 20 päivää
helmikuuta 2013 taikka laitokseen, jonka ympäristölupahakemus on kuulutettu ennen mainittua päivää ja
joka otetaan käyttöön viimeistään 20 päivänä helmikuuta 2014, sovelletaan 98 §:n 1 momenttia 1 päivästä
tammikuuta 2016.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun suuren polttolaitoksen, joka on toiminnassa 31 päivän joulukuuta 2015
jälkeen, toiminnanharjoittajan on jätettävä hakemus 98 §:n 1 momentin mukaisen polttoainetehon
yhteenlaskemissäännön ja 9 §:n nojalla annetussa valtioneuvoston asetuksessa säädettyjen velvoitteiden
vahvistamiseksi laitoksen luvassa viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2014, jollei kyseisiä velvoitteita ole
aiemmin vahvistettu laitoksen luvassa. Viimeistään tällöin on jätettävä myös 101 §:n mukaiseen kansalliseen
siirtymäsuunnitelmaan kuuluvien laitosten lupamääräysten tarkistamista koskeva hakemus siten kuin 103 §:n
2 momentissa säädetään. Tämän momentin mukaisten asioiden käsittelyssä noudatetaan soveltuvin osin 96
§:n säännöksiä.
Edellä 101 §:ssä tarkoitettuun kansalliseen siirtymäsuunnitelmaan kuuluvan polttolaitoksen
toiminnanharjoittajan on jätettävä hakemus 2 momentissa tarkoitettujen velvoitteiden vahvistamiseksi
laitoksen ympäristöluvassa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2019, jollei kyseisiä velvoitteita ole aiemmin
vahvistettu laitoksen luvassa. Teollisuuspäästödirektiivin 35 artiklassa tarkoitetun polttolaitoksen
toiminnanharjoittajan on jätettävä vastaava hakemus viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2020. Asian
käsittelyssä noudatetaan soveltuvin osin 96 §:n säännöksiä.
Tämän lain voimaan tullessa vireillä oleva suuren polttolaitoksen ympäristölupaa tai lupamääräysten
tarkistamista koskeva asia voidaan käsitellä hakijan pyynnöstä siten, että käsittelyssä otetaan huomioon 98 §
ja 9 §:n nojalla annetun valtioneuvoston asetuksen säännökset.
Edellä 104 §:n 1 momentissa tarkoitetun hakijan on toimitettava ympäristöministeriölle momentissa
tarkoitetut yksityiskohtaiset tiedot suunnitelman toteuttamiseksi tarvittavista toimista kussakin laitoksessa
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2014.
234 §
Jätteen rinnakkaispolttolaitokset
Sellaiseen jätteen rinnakkaispolttolaitokseen, jonka toimintaan on myönnetty ympäristölupa ennen 20 päivää
helmikuuta 2013 taikka laitokseen, jonka ympäristölupahakemus on kuulutettu ennen mainittua päivää ja
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 86/109joka otetaan käyttöön viimeistään 20 päivänä helmikuuta 2014, sovelletaan 109 §:ää 1 päivästä tammikuuta
2016.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun jätteen rinnakkaispolttolaitoksen, joka on toiminnassa 31 päivän joulukuuta
2015 jälkeen, toiminnanharjoittajan on jätettävä hakemus 109 §:ssä tarkoitetun polttoainetehon
yhteenlaskemissäännön ja 9 §:n nojalla annetussa valtioneuvoston asetuksessa säädettyjen velvoitteiden
vahvistamiseksi laitoksen luvassa viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2014, jollei kyseisiä velvoitteita ole
aiemmin vahvistettu laitoksen luvassa. Asian käsittelyssä noudatetaan soveltuvin osin 96 §:n säännöksiä.
Tämän lain voimaan tullessa vireillä olevan jätteen rinnakkaispolttolaitoksen ympäristölupaa tai
lupamääräysten tarkistamista koskeva asia voidaan käsitellä hakijan pyynnöstä siten, että käsittelyssä otetaan
huomioon 109 § ja 9 §:n nojalla annetun valtioneuvoston asetuksen säännökset.
235 § (10.4.2015/423)
Jätteen käsittelytoiminnan vakuutta koskevan lupamääräyksen tarkistaminen
Jos jätteen käsittelytoimintaan on myönnetty ympäristölupa ennen 1 päivää toukokuuta 2012 ja jos toimintaa
varten asetettu vakuus ei ole 59–61 §:n mukainen, vakuutta koskevaa lupamääräystä on tarkistettava
viimeistään, kun:
1) toiminnan olennaiseen muuttamiseen haetaan lupaa 29 §:n perusteella;
2) lupa tarkistetaan 81 §:n perusteella;
3) lupaa muutetaan 89 §:n perusteella; tai
4) lupaviranomainen antaa 94 §:n 3 momentissa tarkoitetut määräykset toimista toiminnan lopettamiseksi.
236 §
Kaivannaisjätteen jätealue
Kaivannaisjätteen jätealueeseen ei sovelleta 1 13–1 15 §:ää, jos kaivannaisjätteen:
1) jätealue on poistettu käytöstä lain mukaisesti ennen 1 päivää kesäkuuta 2008; tai
2) jätealueelle ei ole otettu vastaan kaivannaisjätettä 30 päivän huhtikuuta 2006 jälkeen ja jätealuetta
koskevassa luvassa on määrätty käytöstä poistamisesta tai siitä on tehty hakemus viimeistään 1 päivänä
heinäkuuta 2008 ja jätealue on tosiasiallisesti poistettu käytöstä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010.
Suuronnettomuuden vaaraa aiheuttavaan kaivannaisjätteen jätealueeseen sovelletaan kuitenkin 1 15 §:n 1
momenttia edellä 1 momentin 2 kohdan tarkoittamissa tilanteissa.
Kaivannaisjätteen jätealueeseen, jonka toimintaan on myönnetty ympäristölupa tai vastaava lupa ennen 1
päivää kesäkuuta 2008, sovelletaan 59–61 §:n vakuuksia koskevia velvoitteita 1 päivästä toukokuuta 2014.
Vakuuden täydentämiseksi ympäristölupaa on tarvittaessa muutettava. Jos toiminnan olennaiseen
muuttamiseen haetaan kuitenkin ympäristölupaa ennen edellä mainittua päivämäärää, vakuutta koskeva
lupamääräys on siinä yhteydessä tarkistettava vastaamaan 59–61 §:ää.
237 §
Maaperän pilaantuminen
Velvollisuuteen puhdistaa ennen tämän lain voimaantuloa pilaantunut maaperä sovelletaan 133 §:ää, jos
pilaantuminen on aiheutettu 31 päivän joulukuuta 1993 jälkeen. Tämän lain 135 ja 136 §:n tai kumotun lain
14 §:n nojalla annettua valtioneuvoston asetusta sovelletaan kuitenkin myös ennen 1 päivää tammikuuta
1994 aiheutettuun maaperän pilaantumiseen.
238 § (13.1.2017/19)
Kiinteistön jätevesijärjestelmä
Jos kiinteistön talousjätevesistä ei aiheudu ympäristön pilaantumisen vaaraa, 154 b §:ssä säädettyjä
käsittelyvaatimuksia ei sovelleta 156 a tai 156 b §:ssä tarkoitetulla alueella sijaitsevan sellaisen kiinteistön 9
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 87/109päivänä maaliskuuta 201 1 olemassa olleeseen käyttökuntoiseen jätevesijärjestelmään, jonka kiinteistöllä
vakituisesti asuva haltija tai haltijat ovat viimeistään mainittuna päivänä täyttäneet 68 vuotta.
239 §
Valvontasuunnitelmat ja valvontaohjelmat
Kumottavan lain 95 §:n mukaisia valvontasuunnitelmia pidetään tämän lain 168 §:n mukaisina
valvontasuunnitelmina. Valtion valvontaviranomaisen on laadittava tämän lain 168 §:ssä tarkoitettu
valvontaohjelma yhdeksän kuukauden kuluessa lain voimaantulosta.
Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen on laadittava valvontasuunnitelma ja valvontaohjelma kolmen
vuoden kuluessa lain voimaantulosta.
240 §
Ympäristönsuojelun tietojärjestelmään talletettavat tiedot
Kuntaa ja kunnan ympäristönsuojeluviranomaista koskevaa 223 §:ssä säädettyä tietojen
tallettamistamisvelvollisuutta sovelletaan kolmen vuoden kuluttua lain voimaantulosta, jos
tallennusvelvollisuus on uusi verrattuna kumottavaan lakiin.
HE 214/2013 , YmVM 3/2014, EV  67/2014, ETEuroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU
(32010L0075); EUVL  L 334, 17.12.2010, s. 17, Neuvoston direktiivi 91/271/ETY  (31991L0271); EYVL  L
135, 30.5.1991, s. 40, Neuvoston direktiivi 91/676/ETY  (31991L0676); EYVL  L 375, 31.12.1991, s. 1,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/63/EY  (31994L0063); EYVL  L 365, 31.12.1994, s. 24,
Neuvoston direktiivi 96/59/EY  (31996L0059); EYVL  L 243, 24.9.1996, s. 31, Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivi 97/68/EY  (31997L0068); EYVL  L 59, 27.2.1998, s. 1, Neuvoston direktiivi 1999/31/EY
(31999L0031); EYVL  L 182, 16.7.1999, s. 1, Neuvoston direktiivi 1999/32/EY  (31999L0032); EYVL  L 121,
11.5.1999, s. 13, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/14/EY  (32000L0014); EYVL  L 162,
3.7.2000, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/53/EY  (32000L0053); EYVL  L 269,
21.10.2000, s. 34, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY  (32000L0059); EYVL  L 332,
28.12.2000, s. 81, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY  (32000L0060); EYVL  L 327,
22.12.2000, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/80/EY  (32001L0080); EYVL  L 309,
27.11.2001, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY  (32002L0049); EYVL  L 189,
18.7.2002, s. 12, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/4/EY  (32003L0004); EUVL  L 41,
14.2.2003, s. 26, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY  (32003L0035); EUVL  L 156,
25.6.2003, s. 17, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY  (32003L0087); EUVL  L 275,
25.10.2003, s. 32, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY  (32004L0035); EUVL  L 143,
30.4.2004, s. 56, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/42/EY  (32004L0042); EUVL  L 143,
30.4.2004, s. 87, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/107/EY  (32004L0107); EUVL  L 23,
26.1.2005, s. 3, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/33/EY  (32005L0033); EUVL  L 191,
22.7.2005, s. 59;, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/21/EY  (32006L0021); EUVL  L 102,
11.4.2006, s. 15, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/66/EY  (32006L0066); EUVL  L 266,
26.9.2006, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/1 18/EY  (32006L01 18); EUVL  L 372,
27.12.2006, s. 19, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/60/EY  (32007L0060); EUVL  L 288,
6.11.2007, s. 27, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY  (32008L0050); EUVL  L 152,
11.6.2008, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY  (32008L0056); EUVL  L 164,
25.6.2008, s. 19, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY  (32008L0098); EUVL  L 312,
22.11.2008, s. 3, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/99/EY  (32008L0099); EUVL  L 328,
6.12.2008, s. 28, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/105/EY  (32008L0105); EUVL  L 348,
24.12.2008, s. 84, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/31/EY  (32009L0031); EUVL  L 140,
5.6.2009, s. 1 14, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/126/EY  (32009L0126); EUVL  L 285,
31.10.2009, s. 36, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/19/EU (32012L0019); EUVL  L 197,
24.7.2012, s. 38, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/33/EU (32012L0033); EUVL  L 327,
27.11.2012, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 166/2006 (32006R0166); EUVL  L 33,
4.2.2006, s.1, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 842/2006 (32006R0842); EUVL  L 161,
14.6.2006, s.1, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1 102/2008 (32008R1 102); EUVL  L 304,
14.11.2008, s. 75, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2009 (32009R1005); EUVL  L
286, 31.10.2009, s. 1
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 88/109Liite 1 (27.1 1.2020/905)
LUVANVARAISET TOIMINNAT
TAULUKKO 1 Direktiivilaitokset TAULUKKO 2 Muut laitokset
1. Metsäteollisuus 1. Metsäteollisuus
a) Teollisuuslaitos, jossa valmistetaan massaa
puusta tai muista kuitumateriaaleista
b) Teollisuuslaitos, jossa valmistetaan paperia tai
kartonkia, kapasiteetin ylittäessä 20 tonnia
vuorokaudessa
a) Kuorellisen puutavaran vesivarasto, jossa pidetään
puutavaraa samanaikaisesti vähintään 20 000 m3, ei
kuitenkaan vesivarasto, jossa on suljettu
vesienkäsittelyjärjestelmä
c) Teollisuuslaitos, jossa valmistetaan yhtä tai
useampia seuraavista puulevyistä: suurlastulevy ,
lastulevy tai kuitulevy kapasiteetin ylittäessä
600 m3 vuorokaudessab) Suurlastulevyä, lastulevyä tai kuitulevyä valmistava
tehdas, jonka tuotantokapasiteetti on vähintään 10 000
m3 vuodessa ja enintään 600 m3 vuorokaudessa taikka
vaneria tai muita puulevyjä valmistava tai pinnoittava
tehdas, jonka tuotantokapasiteetti on vähintään
10 000 m3 vuodessa
d) Puun ja puutuotteiden suojaus kemikaaleilla
tuotantokapasiteetin ylittäessä 75 m3
vuorokaudessa lukuun ottamatta pelkkää
sinistäjäsienen torjuntakäsittelyäc) Puun kyllästämö, jonka tuotantokapasiteetti on
enintään 75 m3 vuorokaudessa taikka sellainen muu
puunsuojakemikaaleja käyttävä laitos, jossa käytetään
suojakemikaaleja yli 1 tonni vuodessa
2. Metalliteollisuus 2. Metalliteollisuus
a) Malmien, mukaan lukien sulfidimalmit, pasutus
ja sintraus
b) Raakaraudan tai teräksen tuotanto (primääri- tai
sekundäärisulatus), mukaan lukien jatkuva valu,
kapasiteetin ylittäessä 2,5 tonnia tunnissaa) Rauta- tai terästehdas taikka rautalejeerinkejä
valmistava tehdas, jonka tuotantokapasiteetti on
enintään 2,5 tonnia tunnissa
c) Muiden kuin rautametallien tuotanto malmista,
rikasteista tai sekundaarisista raaka-aineista
metallur gisilla, kemiallisilla tai
elektrolyysimenetelmillä
b) Muiden kuin rautametallien valssaamo, takomo tai
vetämö, ei kuitenkaan kylmäprosessit langanveto,
valssaus ja syväveto
d) Rautametallivalimo, jonka tuotantokapasiteetti
ylittää 20 tonnia vuorokaudessac) Rautametallivalimo, jonka tuotantokapasiteetti on
enintään 20 tonnia vuorokaudessa, mutta vähintään 200
tonnia vuodessa
e) Muu valimo tai sulatto, jonka sulatuskapasiteetti
ylittää 4 tonnia vuorokaudessa lyijyn ja
kadmiumin osalta ja 20 tonnia vuorokaudessa
muiden kuin rautametallien osaltad) Muu valimo tai sulatto, jonka sulatuskapasiteetti on
enintään 20 tonnia vuorokaudessa, mutta vähintään 200
tonnia vuodessa; sulatettaessa lyijyä tai kadmiumia
enintään 4 tonnia vuorokaudessa
f) Rautametallien jalostus suojakäsittelemällä
sulalla metallilla käsittelykapasiteetin ylittäessä
2 tonnia raakaterästä tunnissae) Rautametallien jalostus suojakäsittelemällä sulalla
metallilla, kun käsittelykapasiteetti on enintään 2 tonnia
raakaterästä tunnissa
g) Rautametallien kuumavalssaamo, jonka
kapasiteetti ylittää 20 tonnia tunnissa tai takomo,
jossa vasaroiden iskutyö ylittää 50 kilojoulea
vasaraa kohti ja lämmitysteho ylittää 20
megawattiaf) Rautametallien kuumavalssaamo, jonka kapasiteetti
on enintään 20 tonnia tunnissa tai takomo, jossa
vasaroiden iskutyö on enintään 50 kilojoulea vasaraa
kohti tai lämmitysteho on enintään 20 megawattia
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 89/109h) Metallien tai muovien pintakäsittely
elektrolyyttistä tai kemiallista menetelmää
käyttäen käsittelyaltaiden yhteenlasketun
tilavuuden ollessa yli 30 m3g) Metallien tai muovien pintakäsittely elektrolyyttistä
tai kemiallista menetelmää käyttäen käsittelyaltaiden
yhteenlasketun tilavuuden ollessa vähintään 5 ja
enintään 30 m3
h) Laivatelakka
i) Akkutehdas
3. Ener gian tuotanto 3. Ener gian tuotanto
a) Polttoaineiden polttaminen laitoksessa, jonka
polttoaineteho on 50 megawattia tai enemmän;
laitoksen polttoainetehoa määritettäessä lasketaan
yhteen kaikki samalla laitosalueella sijaitsevat
energiantuotantoyksiköta) Polttoaineiden polttaminen laitoksessa, jossa on yksi
tai useampi polttoaineteholtaan vähintään 20
megawatin kiinteää polttoainetta polttava
energiantuotantoyksikkö ja laitosalueen kaikkien
energiantuotantoyksiköiden yhteenlaskettu
polttoaineteho on alle 50 megawattia;
energiantuotantolaitoksen polttoainetehoa
määritettäessä lasketaan yhteen kaikki samalla
laitosalueella sijaitsevat vähintään 1 megawatin mutta
alle 50 megawatin ener giantuotantoyksiköt
b) Taulukon 1 soveltamisalaan kuuluvista
laitoksista tulevien hiilidioksidivirtojen talteenotto
geologista varastointia varten hiilidioksidin
geologisesta varastoinnista ja neuvoston
direktiivin 85/337/ETY  sekä Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivien 2000/60/EY ,
2001/80/EY , 2004/35/EY , 2006/12/EY  ja
2008/1/EY  ja asetuksen (EY) N:o 1013/2006
muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2009/31/EY  nojallab) Ydinvoimalaitos
4. Kemianteollisuus; teollisessa mittakaavassa
tapahtuva, alla mainittujen aineiden tai
aineryhmien kemiallinen tai biologinen
jalostaminen4. Kemianteollisuus
a) Epäor gaanisten kemikaalien valmistus, kuten:
– kaasut, kuten ammoniakki, kloori tai kloorivety ,
fluori tai fluorivety , hiilen oksidit, rikkiyhdisteet,
typen oksidit, vety , rikkidioksidi,
karbonyylikloridi
– hapot, kuten kromihappo, fluorivetyhappo,
fosforihappo, typpihappo, kloorivetyhappo,
rikkihappo, oleum, rikkihapokkeet
– emäkset, kuten ammoniumhydroksidi,
kaliumhydroksidi, natriumhydroksidi
– suolat, kuten ammoniumkloridi, kaliumkloraatti,
kaliumkarbonaatti, natriumkarbonaatti,
perboraatti, hopeanitraatti
– epämetallit, metallioksidit tai muut
epäor gaaniset yhdisteet, kuten kalsiumkarbidi, pii,
piikarbidi
b) Or gaanisten kemikaalien valmistus, kuten:
– yksinkertaiset hiilivedyt (suoraketjuiset tai
rengasrakenteiset, tyydyttyneet tai
tyydyttämättömät, alifaattiset tai aromaattiset)
– happea sisältävät hiilivedyt, erityisesti alkoholit,
aldehydit, ketonit, karboksyylihapot, esterit ja
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 90/109esterien seokset, asetaatit, eetterit, peroksidit ja
epoksihartsit
– rikin hiilivedyt
– typen hiilivedyt, erityisesti amiinit, amidit,
typpipitoiset yhdisteet tai nitraatit, nitriilit,
syanaatit, isosyanaatit
– fosforia sisältävät hiilivedyt
– halogenoidut hiilivedyt
– organometalliyhdisteet
– muovit (polymeerit, synteettiset kuidut,
selluloosapohjaiset kuidut)
– synteettiset kumit
– väriaineet ja pigmentit
– pinta-aktiiviset aineet
c) Öljyn- tai kaasunjalostamo
d) Kasvinsuojeluaineiden tai biosidien tuotanto
e) Räjähteiden tuotanto
f) Fosfori-, typpi- tai kaliumpohjaisiin raaka-
aineisiin perustuvien lannoitteiden (lannoitteet
sisältävät joko yhtä ainetta tai niiden seosta)
valmistus
g) Lääkeaineita sisältävien tuotteiden, myös
välituotteiden, tuotanto
a) Pesuaineita valmistava tehdas, jonka
tuotantokapasiteetti on vähintään 50 tonnia vuodessa
b) Kumitehdas, jossa on vulkanointi- tai
mastisointiprosessi
c) Mineraaliöljytuotteita valmistava tehdas, jonka
tuotantokapasiteetti on vähintään 10 000 tonnia
vuodessa
d) Tärkkelysjohdannaisia valmistava tehdas
f) Entsyymitehdas
5. Polttoaineiden valmistus taikka kemikaalien tai
polttoaineiden varastointi tai käsittely5. Polttoaineiden valmistus taikka kemikaalien tai
polttoaineiden varastointi tai käsittely
a) Hiilen kaasuttaminen tai nesteyttäminen tai
muiden polttoaineiden kuin hiilen kaasuttaminen
tai nesteyttäminen laitoksissa, joiden
polttoaineteho on vähintään 20 megawattiaa) Muiden polttoaineiden kuin hiilen kaasuttaminen tai
nesteyttäminen laitoksissa, joiden polttoaineteho on alle
20 megawattia ja joissa valmistetaan polttoainetta
vähintään 3 000 tonnia vuodessa
b) Kovahiilen tai sähkögrafiitin tuotanto
polttamalla tai hiilettämällä
c) Koksin tuotanto
b) Kiinteän, nestemäisen tai kaasumaisen polttoaineen
valmistuslaitos, jossa valmistetaan polttoainetta
vähintään 5 000 tonnia vuodessa, ei kuitenkaan
pellettien puristustoiminta
c) Puuta raaka-aineena käyttävä grillihiilen
valmistuslaitos, jossa valmistetaan hiiltä vähintään
3 000 tonnia vuodessa
d) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 2 tarkoitettu
ilmoituksenvarainen polttonesteiden tai terveydelle tai
ympäristölle vaarallisen nestemäisen kemikaalin
varasto, jossa voidaan varastoida tällaista kemikaalia
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 91/109vähintään 100 m3, ei kuitenkaan liitteen 2 mukaisen
rekisteröitävän ener giantuotantolaitoksen
polttonestesäiliö, voimansiirron suurmuuntaja-asema tai
tärkeän tai muun vedenhankintakäyttöön soveltuvan
pohjavesialueen ulkopuolella sijaitseva valmiiksi
pakattujen tuotteiden kappaletavaravarasto
e) Kivihiilivarasto
6. Or gaanisia liuottimia käyttävä toiminta 6. Or gaanisia liuottimia käyttävä toiminta
a) Aineiden, esineiden ja tuotteiden pintakäsittely ,
erityisesti kiillotus, painatus, pinnoittaminen,
rasvanpoisto, vedenpitäviksi käsittely , liimaus,
maalaus, puhdistaminen tai kyllästys käytettäessä
orgaanisia liuottimia liuottimen
kulutuskapasiteetin ylittäessä 150 kg tunnissa tai
200 tonnia vuodessaa1) Pintojen puhdistus or gaanisilla liuottimilla, jotka
sisältävät vaaralausekkeella H340, H341, H350, H350i,
H351, H360D tai H360F merkittyjä aineita ja seoksia,
kun liuottimien kulutus on yli 1 tonni vuodessa, mutta
enintään 200 tonnia vuodessa
a 2) Toiminnat, joissa or gaanisten liuottimien kulutus
on yli 50 tonnia vuodessa, mutta enintään 200 tonnia
vuodessa:
– muu kuin kohdassa a1 tarkoitettu pintojen puhdistus
– ajoneuvojen alkuperäinen maalaus sekä
tuotantolaitoksessa että sen ulkopuolella
– metallin, muovin, tekstiilien, folion ja paperin
pinnoitus tai maalaus
– puupintojen maalaus
– nahan viimeistely
– lankalakkaus
– jalkineiden valmistus
– puun ja muovin laminointi
– liimaus
– seuraavat painatustoiminnat: heatset-rainaof fset-
painatus, julkaisusyväpainot, muu syväpaino,
fleksopaino, rotaatioseripaino mukaan lukien tekstiilien
ja kartongin rotaatioseripaino, laminointi- ja
lakkausyksiköt
– kumin jalostus
a 3) Toiminnat, joissa or gaanisten liuottimien kulutus
on yli 25 tonnia vuodessa, mutta enintään 200 tonnia
vuodessa
– jatkuvatoiminen nauhapinnoitus
– puun kyllästäminen
b) Toiminnat, joissa or gaanisten liuottimien kulutus on
yli 50 tonnia vuodessa:
– kylmäof fset- painatustoiminta
– kasviöljyjen sekä eläinrasvojen uutto ja kasviöljyjen
jalostustoiminnat
– maalien, lakkojen, liimojen ja painovärien valmistus
– lääketeollisuus
c) Laitos, jossa käytetään or gaanisia liuottimia ja jossa
niiden kulutus on, kun siitä vähennetään tuotteisiin
sitoutunut osuus, vähintään 10 tonnia vuodessa tai
vastaava huippukulutus vähintään 20 kg tunnissa,
mukaan lukien toiminnat, joissa haihtuvia or gaanisia
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 92/109yhdisteitä vapautuu raaka-aineiden sisältämästä ponne-
tai paisunta-aineesta
7. Malmien tai mineraalien kaivaminen tai
maaperän ainesten otto7. Malmien tai mineraalien kaivaminen tai maaperän
ainesten otto
a) Kaivostoiminta ja muu kuin liitteen 4 kohdassa 3
tarkoitettu ilmoituksenvarainen koneellinen
kullankaivuu
b) Malmin tai mineraalin rikastamo
c) Kivenlouhimo tai sellainen muu kuin
maarakennustoimintaan liittyvä kivenlouhinta, jossa
kiviainesta käsitellään vähintään 50 päivää
d) Turvetuotanto ja siihen liittyvä ojitus
e) Kiinteä murskaamo tai kalkkikiven jauhatus tai
sellainen tietylle alueelle sijoitettava siirrettävä
murskaamo tai kalkkikiven jauhatus, jonka toiminta-
aika on yhteensä vähintään 50 päivää
8. Mineraalituotteiden valmistus 8. Mineraalituotteiden valmistus
a) Sementtiklinkkerin tuotanto kiertouuneissa,
joiden tuotantokapasiteetti ylittää 500 tonnia
vuorokaudessa, tai muun tyyppisissä uuneissa,
joiden tuotantokapasiteetti ylittää 50 tonnia
vuorokaudessaa) Sementtitehdas, jonka tuotantokapasiteetti
kiertouuneissa on enintään 500 tonnia vuorokaudessa ja
muun tyyppisissä uuneissa enintään 50 tonnia
vuorokaudessa
b) Kalkin tuotanto uuneissa, joiden
tuotantokapasiteetti ylittää 50 tonnia
vuorokaudessab) Kalkin tuotanto uuneissa, joiden yhteenlaskettu
tuotantokapasiteetti on enintään 50 tonnia
vuorokaudessa
c) Mineraalien sulatus, mukaan lukien
mineraalikuidut, kun sulatuskapasiteetti ylittää 20
tonnia vuorokaudessac) Mineraalivillatehdas, jonka sulatuskapasiteetti on
enintään 20 tonnia vuorokaudessa, mutta yli 6 000
tonnia vuodessa
d) Lasin valmistus, mukaan lukien lasikuidut, kun
sulatuskapasiteetti ylittää 20 tonnia vuorokaudessad) Lasia tai lasikuitua valmistava tehdas, jonka
sulatuskapasiteetti on enintään 20 tonnia
vuorokaudessa, mutta yli 6 000 tonnia vuodessa
e) Asbestin tai asbestipohjaisten tuotteiden
valmistus
f) Keraamisten tuotteiden valmistus polttamalla,
erityisesti kattotiilet, tiilet, tulenkestävät
rakennuskivet, laatat, hiekkakivi tai posliini, kun
tuotantokapasiteetti ylittää 75 tonnia
vuorokaudessa ja/tai uunikapasiteetti ylittää 4 m3
ja lastauskapasiteetti ylittää 300 kg/m3 uunia
kohdenSeuraavien keraamisten tuotteiden valmistus
polttamalla, kun tuotantokapasiteetti on enintään 75
tonnia vuorokaudessa ja/tai uunikapasiteetti on enintään
4 m3 ja lastauskapasiteetti enintään 300 kg/m3 uunia
kohden:
e1) keramiikka- tai posliinitehdas, jonka
tuotantokapasiteetti on vähintään 200 tonnia vuodessa
e2) kevytsoratehdas, jonka tuotantokapasiteetti on yli
3 000 tonnia vuodessa
g) Magnesiumoksidin tuotanto uuneissa, joiden
tuotantokapasiteetti ylittää 50 tonnia
vuorokaudessa
f) Kipsilevytehdas
9. Nahan tai tekstiilien laitosmainen tuotanto tai
käsittely9. Nahan tai tekstiilien laitosmainen tuotanto tai
käsittely
a) Tekstiilikuitujen tai tekstiilien esikäsittely
(kuten pesu, valkaisu, merserointi) tai värjäysa) Tekstiilikuitujen tai tekstiilien esikäsittelyä tai
värjäystä suorittava laitos, jonka käsittelykapasiteetti on
vähintään 1 ja enintään 10 tonnia vuorokaudessa
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 93/109käsittelykapasiteetin ylittäessä 10 tonnia
vuorokaudessa
b) Nahanparkitus käsittelykapasiteetin ylittäessä
12 tonnia valmiita tuotteita vuorokaudessab) Nahkatehdas tai turkismuokkaamo, ei kuitenkaan
tuotteiden valmistus valmiiksi käsitellyistä nahoista
c) Kuitukangastehdas
d) Tekstiilien vesipesula, jonka kapasiteetti on
vähintään 1 tonni vuorokaudessa ja jonka jätevesiä ei
johdeta ympäristöluvanvaraiselle
jätevedenpuhdistamolle tai muu kuin 2 liitteen
mukainen rekisteröitävä kemiallinen pesula
10. Elintarvikkeiden tai rehujen valmistus 10. Elintarvikkeiden tai rehujen valmistus
a) Teurastamotoiminta tuotantokapasiteetin
ylittäessä 50 tonnia ruhoja vuorokaudessaa) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 a tarkoitettu
ilmoituksenvarainen teurastamo, jonka
tuotantokapasiteetti on vähintään 5 ja enintään 50
tonnia ruhoja vuorokaudessa
Elintarvikkeiden tai rehujen tuotantoon
tarkoitettujen seuraavien raaka-aineiden käsittely
ja jalostus, riippumatta siitä, onko niitä
aikaisemmin jalostettu vai ei, pelkkää pakkaamista
lukuun ottamatta: b) Pelkästään eläinperäiset
raaka-aineet (paitsi pelkkä maito) valmiiden
tuotteiden tuotantokapasiteetin ylittäessä 75 tonnia
vuorokaudessab1) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 b tarkoitettu
ilmoituksenvarainen lihaa tai lihatuotteita käsittelevä tai
jalostava laitos, joka käyttää eläinperäisiä raaka-aineita
vähintään 1 000 tonnia vuodessa ja jonka valmiiden
tuotteiden tuotantokapasiteetti on enintään 75 tonnia
vuorokaudessa
b2) Kalaa tai kalastustuotteita käsittelevä tai jalostava
laitos, joka käyttää eläinperäisiä raaka-aineita vähintään
100 tonnia vuodessa ja jonka valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetti on enintään 75 tonnia
vuorokaudessa
Elintarvikkeiden tai rehujen tuotantoon
tarkoitettujen seuraavien raaka-aineiden käsittely
ja jalostus, riippumatta siitä, onko niitä
aikaisemmin jalostettu vai ei, pelkkää pakkaamista
lukuun ottamatta:c) Pelkästään kasviperäiset
raaka-aineet valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetin ylittäessä 300 tonnia
vuorokaudessa tai 600 tonnia vuorokaudessa, jos
laitos toimii kaikkina vuosina enintään
90 peräkkäisenä vuorokautenac1) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 c tarkoitettu
ilmoituksenvarainen perunaa tai juureksia käsittelevä
tai niistä tuotteita jalostava laitos, joka käyttää
kasviperäisiä raaka-aineita vähintään 2 000 tonnia
vuodessa ja jonka valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetti on enintään 300 tonnia
vuorokaudessa
c2) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 d tarkoitettu
ilmoituksenvarainen vihanneksia, öljykasveja, melassia
tai mallasohraa käsittelevä tai niistä tuotteita jalostava
laitos, joka käyttää kasviperäisiä raaka-aineita
vähintään 5 000 tonnia vuodessa ja jonka valmiiden
tuotteiden tuotantokapasiteetti on enintään 300 tonnia
vuorokaudessa, ei kuitenkaan kylmäpuristettua
kasviöljyä valmistava laitos
c3) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 e tarkoitettu
ilmoituksenvarainen ja muu kuin kohdissa c1 ja c2
tarkoitettu kasviperäisiä raaka-aineita käsittelevä tai
niistä tuotteita jalostava laitos, joka käyttää
kasviperäisiä raaka-aineita vähintään 10 000 tonnia
vuodessa ja jonka valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetti on enintään 300 tonnia
vuorokaudessa, ei kuitenkaan kylmäpuristettua
kasviöljyä valmistava laitos tai leipomo
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 94/109c4) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 f tarkoitettu
ilmoituksenvarainen panimo, jonka tuotantokapasiteetti
on vähintään 250 000 litraa vuodessa ja enintään
300 000 litraa vuorokaudessa
c5) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 g tarkoitettu
ilmoituksenvarainen siiderin ja viinin valmistus
käymisteitse, kun tuotantokapasiteetti on vähintään
750 000 litraa vuodessa ja enintään 300 000 litraa
vuorokaudessa
c6) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 h tarkoitettu
ilmoituksenvarainen ja muu kuin kohdissa c4 ja c5
tarkoitettu virvoitus- tai alkoholijuomia
valmistava laitos, kun virvoitus- ja alkoholijuomien
tuotantokapasiteetti on yhteensä vähintään 50 miljoonaa
litraa vuodessa ja enintään 300 000 litraa
vuorokaudessa
Elintarvikkeiden tai rehujen tuotantoon
tarkoitettujen seuraavien raaka-aineiden käsittely
ja jalostus, riippumatta siitä, onko niitä
aikaisemmin jalostettu vai ei, pelkkää pakkaamista
lukuun ottamatta:d1) Mar gariinia tai muita kasvi- ja eläinperäisiä rasvoja
tai öljyjä valmistava laitos, jonka valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetti on vähintään 15, mutta enintään
75 tonnia vuorokaudessa, jos valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetin eläinperäisen raaka-aineen osuus
on vähintään 10 painoprosenttia; muuten enintään 300 -
(22,5 x A) tonnia vuorokaudessa, kun A on valmiiden
tuotteiden eläinperäisen raaka-aineen osuus
painoprosentteina
d) Eläin- ja kasviperäiset raaka-aineet sekä
yhdistettyinä että erillisinä tuotteina valmiiden
tuotteiden tuotantokapasiteetin ylittäessä
vuorokaudessa:d2) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 i tarkoitettu
ilmoituksenvarainen rehua tai rehuvalkuaista
valmistava tai sekoittava teollinen laitos, jonka
valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetti on vähintään
15, mutta enintään 75 tonnia vuorokaudessa, jos
valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetin eläinperäisen
raaka-aineen osuus on vähintään 10 painoprosenttia;
muuten enintään 300 - (22,5 x A) tonnia vuorokaudessa,
kun A on valmiiden tuotteiden eläinperäisen raaka-
aineen osuus painoprosentteina
75 tonnia, jos A yhtä suuri tai suurempi kuin 10 taid3) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 j tarkoitettu
ilmoituksenvarainen jäätelötehdas tai juustomeijeri,
jonka valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetti on
vähintään 1 000 tonnia vuodessa, mutta enintään
75 tonnia vuorokaudessa, jos valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetin eläinperäisen raaka-aineen osuus
on vähintään 10 painoprosenttia; muuten 300 - (22,5 x
A) tonnia vuorokaudessa, kun A on valmiiden
tuotteiden eläinperäisen raaka-aineen osuus
painoprosentteina
300 - (22,5 A), jos A on pienempi kuin 10 joissa
"A" on valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetin
eläinperäisen raaka-aineen osuus
painoprosentteina.d4) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 k tarkoitettu
ilmoituksenvarainen eineksiä valmistava laitos, jonka
valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetti on vähintään
5 000 tonnia vuodessa, mutta enintään 75 tonnia
vuorokaudessa, jos valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetin eläinperäisen raaka-aineen osuus
on vähintään 10 painoprosenttia; muuten 300 - (22,5 x
A) tonnia vuorokaudessa, kun A on valmiiden
tuotteiden eläinperäisen raaka-aineen osuus
painoprosentteina
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 95/109Pakkauksen painoa ei saa sisällyttää tuotteen
lopulliseen painoon. Tätä kohtaa ei sovelleta
tapauksiin, joissa ainoa raaka-aine on maito.
Kohtaan liittyvä kuva on taulukon jälkeen1
e) Pelkän maidon käsittely ja jalostus
vastaanotetun maidon määrän ylittäessä 200 tonnia
vuorokaudessa (vuosittain laskettavan keskiarvon
perusteella)e) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 l tarkoitettu
ilmoituksenvarainen pelkän maidon keräily-, käsittely-
tai jalostuslaitos, jossa vastaanotetun maidon määrä on
vähintään 100 ja enintään 200 tonnia vuorokaudessa
f) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 m tarkoitettu
ilmoituksenvarainen makeistehdas, jonka
tuotantokapasiteetti on vähintään 15 tonnia
vuorokaudessa
g) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 4 n tarkoitettu
ilmoituksenvarainen mallas-, alkoholi- tai
virvoitusjuomien pakkaamo, jonka tuotantokapasiteetti
on vähintään 50 miljoonaa litraa vuodessa
h) Liivatteen valmistus vuodista, nahoista ja luista
11. Eläinsuojat tai kalankasvatus 11. Eläinsuojat tai kalankasvatus
a) Siipikarjakasvattamot, kun siipikarjapaikkoja on
yli 40 000 ja sikalat, kun tuotantosikojen (yli
30 kg:n painoisia) paikkoja on yli 2 000 tai kun
emakkopaikkoja on yli 750; siipikarjalla
tarkoitetaan kanoja, kalkkunoita, helmikanoja,
ankkoja, sorsia, hanhia, viiriäisiä, kyyhkysiä,
fasaaneja, peltopyitä ja muita lintujaa) Eläinsuoja, joka on tarkoitettu vähintään
300 lypsylehmälle, 500 lihanaudalle tai
600 emolehmälle taikka muu eläinsuoja, jonka
kokonaiseläinyksikkömäärä liitteen 3 taulukon 1
eläinyksikkökertoimilla laskettuna on vähintään 3 000
b) Turkistarha, joka on tarkoitettu vähintään
500 siitosnaarasminkille tai -hillerille taikka vähintään
250 siitosnaarasketulle tai -supikoiralle taikka muu
turkistarha, jonka kokonaiseläinyksikkömäärä liitteen 3
taulukon 1 eläinyksikkökertoimilla laskettuna on
vähintään 100
c) Kalankasvatus- tai kalanviljelylaitos, jossa käytetään
vähintään 2 000 kg vuodessa kuivarehua tai sitä
ravintoarvoltaan vastaava määrä muuta rehua taikka
jossa kalan lisäkasvu on vähintään 2 000 kg vuodessa,
taikka kooltaan vähintään 20 hehtaarin
luonnonravintolammikko tai lammikkoryhmä
12. Liikenne 12. Liikenne
a) Pääosin kauppamerenkulun käyttöön tarkoitettu ja
kantavuudeltaan yli 1 350 tonnin aluksille soveltuva
satama tai lastaus- taikka purkulaituri
b) Lentopaikka, ei kuitenkaan pelastustoimintaan
tarkoitettu helikopterilentopaikka
c) Ulkona sijaitseva moottoriurheilurata
d) Kemikaaliratapiha tai terminaali, jossa siirretään
terveydelle tai ympäristölle vaarallisia kemikaaleja
kuljetusvälineestä toiseen tai varastoon taikka
varastosta kuljetusvälineeseen, ei kuitenkaan
kappaletavaran siirtäminen
13. Jätteiden ammattimainen tai laitosmainen
käsittely sekä jätevesien käsittely13. Jätteiden ammattimainen tai laitosmainen käsittely
sekä jätevesien käsittely
a) Jätteiden käsittely jätteenpolttolaitoksissa tai
jätteen rinnakkaispolttolaitoksissa, joiden
kapasiteetti muiden kuin vaarallisten jätteidena) Kiinteää tai nestemäistä jätettä polttava
jätteenpolttolaitos tai jätteen rinnakkaispolttolaitos,
jonka kapasiteetti muiden kuin vaarallisten jätteiden
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 96/109osalta ylittää 3 tonnia tunnissa ja vaarallisten
jätteiden osalta ylittää 10 tonnia vuorokaudessaosalta on enintään 3 tonnia tunnissa ja vaarallisten
jätteiden osalta enintään 10 tonnia vuorokaudessa
b) Ruhojen tai eläinperäisen jätteen loppukäsittely
tai kierrätys käsittelykapasiteetin ylittäessä 10
tonnia vuorokaudessab) Laitos, jonka ruhojen tai eläinperäisen jätteen
käsittelykapasiteetti on enintään 10 tonnia
vuorokaudessa
c) Taulukon 1 mukaisen laitoksen jätevesien
erillinen jätevedenpuhdistamo, joka ei kuulu
yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun
neuvoston direktiivin 91/271/ETY  soveltamisalaanc) Muu kuin taulukon 1 kohdassa 13 c tarkoitettu
teollisuuden erillinen jätevedenpuhdistamo, jossa
käsitellään taulukossa 2 tarkoitettujen toimintojen
prosessijätevesiä
d) Vaarallisten jätteiden käsittely , kun kapasiteetti
ylittää 10 tonnia vuorokaudessa ja joka sisältää
yhden tai useamman seuraavista toiminnoista:
– biologinen käsittely
– fysikaalis-kemiallinen käsittely
– yhdistäminen tai sekoittaminen ennen taulukon 1
kohdissa 13 a ja d lueteltuja muita toimintoja
– uudelleenpakkaaminen ennen taulukon 1
kohdissa 13 a ja d lueteltuja muita toimintoja
– liuottimien talteenotto tai regenerointi
– muun epäor gaanisen materiaalin kuin metallien
tai metalliyhdisteiden kierrätys tai talteenotto
– happojen tai emästen regenerointi
– pilaantumisen torjumiseksi käytettyjen aineiden
hyödyntäminen
– katalyyttien ainesosien hyödyntäminen
– öljyn uudelleenjalostaminen tai muu
uudelleenkäyttö
– maanvarainen allastaminen
e) Muiden kuin vaarallisten jätteiden
loppukäsittely , kun kapasiteetti ylittää 50 tonnia
vuorokaudessa, mukaan luettuna yksi tai useampi
seuraavista toiminnoista ja lukuun ottamatta
yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettuun
neuvoston direktiiviin 91/271/ETY  kuuluvia
toimintoja:
– biologinen käsittely
– fysikaalis-kemiallinen käsittely
– jätteen esikäsittely polttoa tai rinnakkaispolttoa
varten
– kuonan ja tuhkan käsittely
– metallijätteen käsittely leikkureilla, mukaan
lukien sähkö- ja elektroniikkalaiteromu sekä
romuajoneuvot ja niiden osat
f) Muiden kuin vaarallisten jätteiden
hyödyntäminen tai hyödyntämisen ja
loppukäsittelyn yhdistelmä, kun kapasiteetti ylittää
75 tonnia vuorokaudessa, mukaan luettuna yksi tai
useampi seuraavista toiminnoista ja lukuun
ottamatta yhdyskuntajätevesien käsittelystä
annettuun neuvoston direktiiviin 91/271/ETY
kuuluvia toimintoja:
– biologinen käsittely
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 97/109– jätteen esikäsittely polttoa tai rinnakkaispolttoa
varten
– kuonan ja tuhkan käsittely
– metallijätteen käsittely leikkureilla, mukaan
lukien sähkö- ja elektroniikkalaiteromu sekä
romuajoneuvot ja niiden osat
Jos ainoa jätteidenkäsittelytoiminta on
anaerobinen käsittely (mädätys), tämän toiminnan
kapasiteettia koskeva raja-arvo on 100 tonnia
vuorokaudessa
g) Kaatopaikat, joihin tuodaan enemmän kuin
10 tonnia jätettä vuorokaudessa tai joiden
kokonaiskapasiteetti on enemmän kuin 25 000
tonnia, lukuun ottamatta pysyvän jätteen
kaatopaikkoja
h) Vaarallisen jätteen, johon taulukon 1 kohtaa 13
g ei sovelleta, väliaikainen varastointi ennen
taulukon 1 kohdissa 13 a, d, g ja i lueteltua
toimintaa, kun kokonaiskapasiteetti on enemmän
kuin 50 tonnia, lukuun ottamatta väliaikaista
varastointia keräilyn aikana paikassa, jossa jäte
tuotetaan
i) Vaarallisen jätteen maanalainen varastointi, kun
kokonaiskapasiteetti on enemmän kuin 50 tonnia
d) Yhdyskuntajätevesien käsittely ja johtaminen, kun
kyse on asukasvastineluvultaan vähintään 100 henkilön
jätevesien käsittelemisestä
e) Kaivannaisjätteen jätealue
f) Muu kuin taulukon 2 kohdissa 13 a, b ja e tarkoitettu
jätelain soveltamisalaan kuuluvan jätteen käsittely , joka
on ammattimaista tai laitosmaista
14. Muu toiminta 14. Muu toiminta
a) Muu kuin liitteen 4 kohdassa 7 tarkoitettu
ilmoituksenvarainen ulkona sijaitseva ampumarata
b) Pysyvä, ulkona sijaitseva laitosmainen
suihkupuhalluspaikka
c) Krematorio tai lemmikkieläinten polttolaitos
d) Muu kuin taulukon 1 kohdassa 4 f tarkoitettu
lannoitetehdas
e) Öljyn ja kaasun etsintäporaus ja esiintymän
hyväksikäyttö sekä muu niihin liittyvä toiminta Suomen
aluevesillä ja talousvyöhykkeellä
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 98/109Kuva: T aulukko 1 (dir ektiivilaitokset) kohta 10 d, elintarvikkeiden tai r ehujen valmistus
(A) Eläinperäisen raaka-aineen osuus (% valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetista)
Liite 2 (28.6.2017/437)
REKISTERÖITÄVÄT
TOIMINNA T
1.Energiantuotantolaitos, jonka polttoaineteho on vähintään 1 mutta alle 50
megawattia ja jossa jokaisen kiinteää polttoainetta käyttävän
energiantuotantoyksikön polttoaineteho on alle 20 megawattia;
energiantuotantolaitoksen polttoainetehoa määritettäessä lasketaan yhteen kaikki
samalla laitosalueella sijaitsevat vähintään 1 megawatin mutta alle 50 megawatin
energiantuotantoyksiköt. (28.12.2017/1064)
2. Asfalttiasemat.
3.Nestemäisen polttoaineen jakeluasema, jonka polttoainesäiliöiden
kokonaistilavuus on vähintään 10 m3.
4.Kemiallinen pesula, jos toiminnassa käytetään sellaisia pesulatoimintaan
tarkoitettuja laitteita ja järjestelmiä, joista ei pääse päästöjä ilmaan eikä veteen ja
toiminnassa syntyvät jätteet luovutetaan jätelain 29 §:n mukaisesti käsiteltäväksi.
5.Toiminnat ja laitokset, joissa or gaanisten liuottimien kulutus on enintään 50 tonnia
vuodessa:
a) ajoneuvojen alkuperäinen maalaus sekä tuotantolaitoksessa että sen
ulkopuolella
b) muu pintojen puhdistus kuin puhdistus or gaanisilla liuottimilla, jotka sisältävät
vaaralausekkeella H340, H341, H350, H350i, H351, H360D tai H360F merkittyjä
aineita ja seoksia, kun liuottimien kulutus on enemmän kuin 2 tonnia vuodessa.
6.Toiminnat ja laitokset, joissa or gaanisten liuottimien kulutus on enemmän kuin 5,
mutta enintään 50 tonnia vuodessa:
a) muu pinnoitus kuin puupintojen maalaus, mukaan lukien metallin, muovin,
tekstiilien, folion ja paperin pinnoitus tai maalaus
b) lankalakkaus
c) jalkineiden valmistus
d) puun ja muovin laminointi
e) liimaus.
7.Toiminnat ja laitokset, joissa or gaanisten liuottimien kulutus on enemmän kuin 10
tonnia mutta enintään 50 tonnia vuodessa:
a) puupintojen maalaus
b) nahan viimeistely
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 99/109c) seuraavat painatustoiminnat: heatset-rainaof fset-painatus, julkaisusyväpainot,
muu syväpaino, fleksopaino, rotaatioseripaino mukaan lukien tekstiilien ja
kartongin rotaatioseripaino, laminointi- ja lakkausyksiköt
d) kumin jalostus
e) kasviöljyjen sekä eläinrasvojen uutto ja kasviöljyjen jalostustoiminnat.
8. Kiinteät betoniasemat ja betonituotetehtaat.
Liite 3 (19.12.2018/1 166)
ELÄINSUOJAN JA  TURKIST ARHAN LUP A- JA  TOIMIV ALTARAJAN SEKÄ ELÄINSUOJAN
ILMOITUKSENV ARAISUUSRAJAN LASKEMISESSA  KÄYTETTÄVÄT  ELÄINYKSIKKÖKERT OIMET  
Taulukko 1. Eläinsuojan ja turkistarhan kokonaiseläinyksikkömäärän laskemiseen käytettävät
eläinyksikkökertoimet. Eläinsuojan kokonaiseläinyksikkömäärä saadaan kertomalla eläinsuojan eläinlajien
lukumäärät niiden eläinyksikkökertoimilla ja laskemalla saadut eläinyksikkömäärät yhteen. Muiden
eläinlajien kohdalla on käytettävä vuotuiselta typeneritykseltään lähinnä vastaavan eläimen
eläinyksikkökerrointa.
Eläin Eläinyksikkökerroin
Lypsylehmä 10,8
Emolehmä 4,3
Hieho (12–24 kk) 4
Lihanauta (sonni 12–24 kk) 5,7
Siitossonni (sonni > 2 v) 8,1
Vasikka 6–12 kk 3,4
Vasikka < 6 kk 1,7
Emakko porsaineen 2,6
Lihasika* 1,00
Karju 1,8
Joutilas emakko ydinsikalassa 1,8
Vieroitettu porsas, 5–1 1 vko, jos tilalla ei ole emakoita* 0,24
Hevonen 2v– 3,9
Poni** 2v–, hevonen 1v 2,8
Pienponi** 2v–, poni** 1v , hevonen <1v 2,0
Pienponi **1–2v , poni** <1v 1,2
Pienponi** <1v 0,8
Aasi (ponin ja pienponin tavoin säkäkorkeuden ja iän mukaan) 0,8–2,8
Lammas (uuhi karitsoineen, pässi) 0,6
Vuohi (kuttu kileineen, pukki) 0,6
Munituskana 0,07
Broileriemo 0,07
Kukko 0,1
Emokalkkuna 0,14
Lihakalkkuna* 0,12
Broileri* 0,03
Kananuorikko* 0,04
Emoankka, liha-ankka*, emohanhi, lihahanhi*, emofasaani, lihafasaani* 0,07
Emosorsa, lihasorsa* 0,06
Viiriäinen, helmikana 0,04
Kaninaaras poikasineen*** 0,19
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 100/109Strutsi 0,9
Biisoni 2,5
Villisika 0,9
Minkki ja hilleri, siitosnaaras pentuineen 0,18
Minkki ja hilleri, pentu
Minkki ja hilleri, siitosuros
Kettu ja supikoira, siitosnaaras pentuineen 0,41
Kettu ja supikoira, pentu
Kettu ja supikoira, siitosuros
* eläinpaikkaa kohti
** poni: eläimen säkäkorkeus täysikasvuisena 120–140 cm; pienponi: eläimen
säkäkorkeus täysikasvuisena <120 cm
*** Kaninaaraan elopaino noin 5 kg. Poikasien lisäksi kaniuros sisältyy naaraan
eläinyksikkökertoimeen.
Liite 4 (27.1 1.2020/905)
ILMOITUKSENVARAISET TOIMINNAT
1. Sahalaitos, jonka tuotantokapasiteetti on vähintään 20 000 m3 sahatavaraa vuodessa.
2. Terveydelle tai ympäristölle vaarallisen nestemäisen kemikaalin varasto, jossa voidaan varastoida tällaista
kemikaalia:
a) vähintään 100 m3 mutta alle 1 000 m3, ei kuitenkaan nestemäisten polttoaineiden jakeluaseman tai liitteen
2 mukaisen rekisteröitävän ener giantuotantolaitoksen polttonestesäiliö, voimansiirron suurmuuntaja-asema
tai tärkeän tai muun vedenhankintakäyttöön soveltuvan pohjavesialueen ulkopuolella sijaitseva valmiiksi
pakattujen tuotteiden kappaletavaravarasto taikka kalliovarasto.
b) vähintään 1 000 m3 mutta alle 50 000 m3, ei kuitenkaan nestemäisten polttoaineiden jakeluaseman tai
liitteen 2 mukaisen rekisteröitävän ener giantuotantolaitoksen polttonestesäiliö, voimansiirron suurmuuntaja-
asema tai tärkeän tai muun vedenhankintakäyttöön soveltuvan pohjavesialueen ulkopuolella sijaitseva
valmiiksi pakattujen tuotteiden kappaletavaravarasto taikka kalliovarasto.
3. Koneellinen kullankaivuu, kun kaivettavien maamassojen määrä on alle 500 m3vuodessa pintamaat
mukaan lukien ja työskentelyaika enintään 50 vuorokautta vuodessa eikä toimintaan tarvita vesilain mukaista
lupaa tai oikeutta.
4. Seuraavat elintarvike- ja rehuteollisuuden toiminnat, joiden jätevedet johdetaan ympäristöluvanvaraiselle
jätevedenpuhdistamolle:
a) teurastamo, jonka tuotantokapasiteetti on vähintään 5 ja enintään 50 tonnia ruhoja vuorokaudessa;
b) lihaa tai lihatuotteita käsittelevä tai jalostava laitos, joka käyttää eläinperäisiä raaka-aineita vähintään
1 000 tonnia vuodessa ja jonka valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetti on enintään 75 tonnia
vuorokaudessa;
c) perunaa tai juureksia käsittelevä tai niistä tuotteita jalostava laitos, joka käyttää kasviperäisiä raaka-aineita
vähintään 2 000 tonnia vuodessa ja jonka valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetti on enintään 300 tonnia
vuorokaudessa;
d) vihanneksia, öljykasveja, melassia tai mallasohraa käsittelevä tai niistä tuotteita jalostava laitos, joka
käyttää kasviperäisiä raaka-aineita vähintään 5 000 tonnia vuodessa ja jonka valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetti on enintään 300 tonnia vuorokaudessa, ei kuitenkaan kylmäpuristettua kasviöljyä
valmistava laitos;
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 101/109e) muu kuin kohdissa c) ja d) tarkoitettu kasviperäisiä raaka-aineita käsittelevä tai niistä tuotteita jalostava
laitos, joka käyttää kasviperäisiä raaka-aineita vähintään 10 000 tonnia vuodessa ja jonka valmiiden
tuotteiden tuotantokapasiteetti on enintään 300 tonnia vuorokaudessa, ei kuitenkaan kylmäpuristettua
kasviöljyä valmistava laitos tai leipomo;
f) panimo, jonka tuotantokapasiteetti on vähintään 250 000 mutta alle 5 miljoonaa litraa vuodessa ja enintään
300 000 litraa vuorokaudessa;
g) siiderin ja viinin valmistus käymisteitse, kun tuotantokapasiteetti on vähintään 750 000 mutta alle 10
miljoonaa litraa vuodessa ja enintään 300 000 litraa vuorokaudessa;
h) muu kuin kohdissa f) ja g) tarkoitettu virvoitus- tai alkoholijuomia valmistava laitos, kun virvoitus- ja
alkoholijuomien tuotantokapasiteetti on yhteensä vähintään 50 miljoonaa litraa vuodessa ja enintään 300 000
litraa vuorokaudessa;
i) rehua tai rehuvalkuaista valmistava tai sekoittava teollinen laitos, jonka valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetti on alle 22 500 tonnia vuodessa ja vähintään 15, mutta enintään 75 tonnia vuorokaudessa,
jos valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetin eläinperäisen raaka-aineen osuus on vähintään 10
painoprosenttia; muuten enintään 300 - (22,5 x A) tonnia vuorokaudessa, kun A on valmiiden tuotteiden
eläinperäisen raaka-aineen osuus painoprosentteina;
j) jäätelötehdas tai juustomeijeri, jonka valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetti on vähintään 1 000 tonnia
vuodessa, mutta enintään 75 tonnia vuorokaudessa, jos valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetin eläinperäisen raaka-aineen osuus on vähintään 10 painoprosenttia; muuten 300 - (22,5 x
A) tonnia vuorokaudessa, kun A on valmiiden tuotteiden eläinperäisen raaka-aineen osuus painoprosentteina;
k) eineksiä valmistava laitos, jonka valmiiden tuotteiden tuotantokapasiteetti on vähintään 5 000 ja alle
30 000 tonnia vuodessa, mutta enintään 75 tonnia vuorokaudessa, jos valmiiden tuotteiden
tuotantokapasiteetin eläinperäisen raaka-aineen osuus on vähintään 10 painoprosenttia; muuten 300 - (22,5 x
A) tonnia vuorokaudessa ja alle 30 000 tonnia vuodessa, kun A on valmiiden tuotteiden eläinperäisen raaka-
aineen osuus painoprosentteina;
l) pelkän maidon keräily-, käsittely- tai jalostuslaitos, jossa vastaanotetun maidon määrä on vähintään 100 ja
enintään 200 tonnia vuorokaudessa;
m) makeistehdas, jonka tuotantokapasiteetti on vähintään 15 tonnia vuorokaudessa;
n) mallas-, alkoholi- tai virvoitusjuomien pakkaamo, jonka tuotantokapasiteetti on vähintään 50 miljoonaa
litraa vuodessa.
5. Eläinsuoja, joka on tarkoitettu:
a) vähintään 50 lypsylehmälle, vähintään 100 lihanaudalle, vähintään 130 emolehmälle, vähintään 60
hevoselle tai ponille, vähintään 250 uuhelle tai vuohelle, vähintään 100 täysikasvuiselle emakolle, vähintään
250 lihasialle, vähintään 4 000 munituskanalle tai vähintään 10 000 broilerille ja joka ei ole
ympäristöluvanvarainen liitteen 1 perusteella;
b) yhdelle tai usealle muulle kuin a kohdassa mainitulle liitteessä 3 tarkoitetulle eläinlajille, jonka
kokonaiseläinyksikkömäärä liitteen 3 taulukon 1 eläinyksikkökertoimilla laskettuna on vähintään 250 ja joka
ei ole ympäristöluvanvarainen liitteen 1 perusteella; jos eläinsuojan suurimman eläinyksikkömäärän
muodostaa a kohdassa tarkoitetun tuotantoeläimen nuorkarja, ilmoituksenvaraisuusraja määräytyy kuitenkin
täysikasvuisen tuotantoeläimen eläinyksikkömääräksi muunnetun eläinmäärän perusteella; tätä kohtaa ei
sovelleta liitteessä 3 mainittuihin turkiseläimiin;
c) usealle a tai b kohdassa tarkoitetulle tuotantoeläimelle ja joka ei ole suoraan ilmoituksenvarainen a
kohdassa mainitun tuotantoeläimen eläinmäärän perusteella, ilmoituksenvaraisuus määräytyy liitteen 3
eläinyksikkökertoimilla laskettavien eläinyksikkömäärien perusteella; tällöin kaikkien tuotantoeläinten
eläinyksikkömäärät lasketaan yhteen ja niiden summaa verrataan suurimman eläinyksikkömäärän saaneen
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 102/109tuotantoeläimen eläinyksikkömääräksi muunnettuun ilmoituksenvaraisuuden rajaan, jonka ylittyessä toiminta
on ilmoituksenvarainen.
Eläinyksikkömääräksi muunnettu ilmoituksenvaraisuuden raja a kohdassa tarkoitetulle tuotantoeläimelle
saadaan kertomalla a kohdassa eläinmääränä ilmoitettu ilmoituksenvaraisuuden raja liitteen 3
eläinyksikkökertoimella.
6. Yli 50 linja-auton tai kuorma-auton varikko tai vastaavan kokoinen työkonevarikko.
7. Ulkona sijaitseva, ampumarata, jolla on tarkoitettu ammuttavaksi enintään 10 000 laukausta vuodessa ja
jossa ei ole haulikkoammuntaan tarkoitettua rataa.
8. Kiinteä eläintarha tai huvipuisto.
Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:
27.6.2014/579:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2015.
HE 33/2014 , MmVM 1 1/2014, EV  66/2014
10.4.2015/423:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2015. Sen 47 a §, 87 §:n 2 momentti ja 205 §:n 3 momentti
tulevat kuitenkin voimaan vasta 1 päivänä heinäkuuta 2016.
Jos toiminta ei enää tämän lain mukaan edellytä ympäristölupaa, raukeaa lupa tai siihen rinnastettava päätös
tämän lain voimaan tullessa. Jos tällaista toimintaa koskeva lupahakemus on vireillä, sen käsittely jää
sillensä.
Ennen tämän lain voimaantuloa annetussa ympäristölupapäätöksessä määrätty lupamääräysten tarkistamista
koskeva velvoite raukeaa. Valvontaviranomaisen on säännöllisessä valvonnassa arvioitava tällaisen luvan 89
§:n mukainen muuttamisen tarve viimeistään vuoden kuluessa siitä ajankohdasta, jolloin luvan tarkistamista
koskeva hakemus oli määrä jättää lupaviranomaiselle.
Ennen tämän lain voimaantuloa vireille tullut lupa-asia käsitellään noudattaen ennen tämän lain
voimaantuloa voimassa olleita säännöksiä, ei kuitenkaan kumottavaa 71 §:ää. Samoin käsitellään asia, jonka
vireillepanon määräaika ympäristöluvassa annetun määräyksen mukaan on ennen tämän lain voimaantuloa,
mutta jonka vireillepano on lyöty laimin. Lain 230 §:ää noudatetaan kuitenkin myös lupa-asiaan, joka on
tullut vireille ennen tämän lain voimaantuloa.
Hallintoviranomaisessa tai tuomioistuimessa tämän lain 47 a §:n voimaan tullessa vireillä olevat lupa-asiat
käsitellään ja ratkaistaan tämän lain 47 a §:n voimaan tullessa voimassa olleiden säännösten mukaisesti,
jollei jäljempänä toisin säädetä.
Jos muutoksenhakutuomioistuin kumoaa lupapäätöksen, johon on sovellettava tämän lain 47 a §:n voimaan
tullessa voimassa olleita säännöksiä, ja palauttaa asian kokonaisuudessaan uudelleen käsiteltäväksi, asia
käsitellään ja ratkaistaan tämän lain säännösten mukaisesti.
HE 257/2014 , YmVM 20/2014, EV  291/2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU
(32010L0075); EUVL  L 334, 17.12.2010, s. 17, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
1005/2009 (32009R1005); EYVL  L 286, 31.10.2009, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 517/2014 (32014R0517); EUVL  L 150, 20.5.2014, s. 195, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus
(EU) N:o 347/2013 (32013R0347); EUVL  L 115, 25.4.2013, s. 39, Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetus (EU) N:o 525/2013 (32013R0525); EUVL  L 165, 18.6.2013, s. 13
26.6.2015/802:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2016.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 103/109HE 245/2014 , LaVM 23/2014, EV  296/2014
29.4.2016/327:
Tämä laki tulee voimaan 5 päivänä toukokuuta 2016. Mitä 230 §:n 1 momentissa säädetään luvan
hakemisesta turvetuotantoon ja siihen liittyvään ojitukseen, sovelletaan kuitenkin jo 1 päivästä syyskuuta
2015.
HE 147/2015 , YmVM 6/2016, EV  33/2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY
(32003L0035); EUVL  L 156, 25.6.2003, s. 17, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY
(32002L0049); EYVL  L 189, 18.7.2002, s. 12, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
1257/2013 (32013R1257); EUVL  L 330, 10.12.2013, s. 1
20.5.2016/384:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2016.
HE 10/2016 , YmVM 7/2016, EV  37/2016
9.12.2016/1068:
Tämä laki tulee voimaan 15 päivänä joulukuuta 2016.
HE 173/2016 , YmVM 14/2016, EV  166/2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY
(32008L0050); EUVL  L 152, 1 1.6.2008, s. 1
13.1.2017/19:
Tämä laki tulee voimaan 3 päivänä huhtikuuta 2017.
Jätevesien käsittelyjärjestelmä, joka on tehty ennen vuotta 2004 rakentamisajankohtanaan voimassa olleiden
vaatimusten tai myönnetyn rakennusluvan mukaisesti ja joka sijaitsee 156 a §:ssä tarkoitetulla alueella, on
saatettava tämän lain 154 b §:ssä säädetyn mukaiseksi viimeistään 31 lokakuuta 2019.
HE 128/2016 , YmVM 20/2016, EV  248/2016
7.4.2017/215:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2017.
HE 273/2016 , YmVM 1/2017, EV  13/2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2009
(32009R1005); EUVL  L 286, 31.10.2009, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
517/2014 (32014R0517); EUVL  L 150, 20.5.2014, s. 195
5.5.2017/256:
Tämä laki tulee voimaan 16 päivänä toukokuuta 2017.
Toimintaan, jonka ympäristövaikutukset on arvioitu ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain
(468/1994)  mukaisesti, sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.
HE 259/2016 , YmVM 4/2017, EV  23/2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/52/EU
(32014L0052); EUVL  N:o L  124, 16.4.2014, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 201 1/92/EU
(3201 1L0092); EUVL  N:o L  26, 28.1.2012, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU
(32010L0075); EUVL  N:o L  334, 17.12.2010, s. 17
28.6.2017/437:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2017.
Jos toiminta ei enää tämän lain mukaan edellytä ympäristölupaa eikä sitä myöskään ole tämän lain mukaan
rekisteröitävä, raukeaa ennen tämän lain voimaantuloa voimassa olleiden säännösten nojalla annettu
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 104/109ympäristölupa tai siihen rinnastettava päätös tämän lain voimaan tullessa. Jos tällaista toimintaa koskeva
lupahakemus on vireillä, sen käsittely jää sillensä.
Tämän lain liitteen 2 kohdan 3 soveltamisalaan kuuluvat muiden kuin moottorikäyttöisessä ajoneuvossa tai
moottoriveneessä polttoaineena käytettävien nestemäisten polttoaineiden jakeluasemat sekä liitteen 2
kohdassa 8 tarkoitetut kiinteät betoniasemat ja betonituotetehtaat säilyvät luvanvaraisina siihen saakka,
kunnes niitä koskevat 10 §:n nojalla annettavat valtioneuvoston asetukset tulevat sovellettaviksi. Näiden
toimintojen ympäristöluvat tai siihen rinnastettavat päätökset raukeavat, kun edellä tarkoitetut
valtioneuvoston asetukset tulevat sovellettaviksi.
Tämän lain liitteen 2 kohdassa 5–7 tarkoitettujen or gaanisia liuottimia käyttävien toimintojen tai laitosten
ympäristöluvat tai siihen rinnastettavat päätökset raukeavat, kun toiminta muuttuu olennaisesti lain 29 §:ssä
tai sen nojalla annetuissa säännöksissä tarkoitetulla tavalla, tai kun ympäristölupaa on tarpeen muuttaa lain
89 §:n perusteella.
Jos tämän lain mukaan rekisteröitävä toiminta liittyy luvanvaraisen laitoksen perustamiseen tai käyttämiseen
lain 5 §:n 1 momentin 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, raukeaa ympäristölupa sen osalta, kun toiminnan
olennaiseen muuttamiseen on haettava ympäristölupaa lain 29 §:n perusteella tai kun ympäristölupaa on
tarpeen muuttaa lain 89 §:n perusteella. Edellytyksenä ympäristöluvan raukeamiselle tässä yhteydessä on
kuitenkin, että kyseistä toimintaa koskeva lain 10 §:n nojalla annettu valtioneuvoston asetus on voimassa.
Kun tämän lain mukaan rekisteröitävän toiminnan ympäristölupa raukeaa, toimivaltainen viranomainen
rekisteröi toiminnan ja ilmoittaa rekisteröinnistä toiminnanharjoittajalle.
Jos on epäselvää, edellyttääkö 2–5 momentissa tarkoitettu toiminta ympäristölupaa, toiminnanharjoittaja tai
valvontaviranomainen voi pyytää lupaviranomaiselta selventävää päätöstä siitä, onko ympäristölupa
rauennut. Asia on käsiteltävä siten kuin lain 96 §:ssä säädetään. Asian käsittelystä ei peritä maksua.
Valvontaviranomaisen on vuoden kuluessa tämän lain voimaantulosta ilmoitettava toiminnanharjoittajalle 2
momentissa tarkoitettua toimintaa koskevasta ympäristöluvan raukeamisesta tai pantava tarvittaessa samassa
ajassa vireille 7 momentissa tarkoitettu raukeamisen selvittämistä koskeva asia.
HE 8/2017 , YmVM 3/2017, EV  24/2017
11.8.2017/557:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018.
HE 39/2017 , SiVM 7/2017, EV  86/2017
8.9.2017/612:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018.
Hallintoviranomaisessa tai tuomioistuimessa tämän lain voimaan tullessa vireillä olevaan asiaan sovelletaan
lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.
Jos muutoksenhakutuomioistuin kumoaa päätöksen, johon on sovellettava tämän lain voimaan tullessa
voimassa olleita säännöksiä ja palauttaa asian kokonaisuudessaan uudelleen käsiteltäväksi, asia käsitellään ja
ratkaistaan tämän lain säännösten mukaisesti.
HE 262/2016 , YmVM 9/2017, EV  64/2017
8.9.2017/627:
Tämä laki tulee voimaan 15 päivänä syyskuuta 2017.
HE 69/2017 , YmVM 10/2017, EV  66/2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1257/2013
(32013R1257); EUVL  L 330, 10.12.2013, s. 1
1.12.2017/833:
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 105/109Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018.
Edellä 205 §:n 1 momentin 4 kohdassa ja 2 momentin 3 ja 5 kohdassa tarkoitettuihin maksuihin, joiden
peruste on syntynyt ennen tämän lain voimaantuloa, sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita
säännöksiä.
HE 84/2017 , YmVM 1 1/2017, EV  102/2017
19.12.2017/974:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018.
Muutoksenhaussa ennen tämän lain voimaantuloa annettuun hallinto-oikeuden päätökseen sovelletaan tämän
lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä. Todisteellisesti tiedoksiannettavaan hallinto-oikeuden
päätökseen, joka on tehty ennen tämän lain voimaantuloa, sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa
olleita säännöksiä.
Jos muutoksenhakutuomioistuin kumoaa päätöksen, jonka muutoksenhakuun on sovellettava tämän lain
voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä, ja palauttaa asian kokonaisuudessaan uudelleen käsiteltäväksi,
asia käsitellään ja ratkaistaan kuitenkin tämän lain säännösten mukaisesti.
HE 43/2017 , YmVM 14/2017, EV  151/2017
28.12.2017/1063:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018. Lain 217 §:n 2 momentti tulee kuitenkin voimaan
vasta 1 päivänä tammikuuta 2021.
Liikenteen turvallisuusvirasto toimii tyyppihyväksyntäviranomaisena tämän lain voimaan tullessa voimassa
olevassa 217 §:n 2 momentissa tarkoitetussa tyyppihyväksynnässä 31 päivään joulukuuta 2020.
Tämän lain voimaan tullessa voimassa olevassa 217 §:n 2 momentissa tarkoitettuun tyyppihyväksyntään
sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2020 saakka, mitä tämän lain voimaan tullessa voimassa olevan 26 §:n 2–
4 momentissa säädetään tyyppihyväksyntään liittyvistä tarkastuslaitoksista.
HE 183/2017 , YmVM 17/2017, EV  176/2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus 2016/1628/EU
(32016L1628); EUVL  L 252, 16.9.2016, s. 53
28.12.2017/1064:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018.
Tätä lakia sovelletaan joko yhdestä tai useammasta uudesta ener giantuotantoyksiköstä muodostuviin
energiantuotantolaitoksiin 20 päivästä joulukuuta 2018.
Sellaisen joko yhdestä tai useammasta olemassa olevasta ener giantuotantoyksiköstä muodostuvan
energiantuotantolaitoksen, jonka polttoaineteho on vähintään 1 megawatti mutta alle 50 megawattia ja jonka
toimintaa tämän lain voimaan tullessa harjoitetaan joko rekisteröinnin tai ympäristöluvan perusteella, ei
tämän lain voimaan tultua tarvitse tehdä uutta rekisteröinti-ilmoitusta tai ympäristölupahakemusta. Kyseisiä
energiantuotantolaitoksia koskevat tiedot on talletettava 106 e §:ssä tarkoitettuun rekisteriin viipymättä sen
jälkeen, kun tämä laki on tullut voimaan.
Sellainen joko yhdestä tai useammasta olemassa olevasta ener giantuotantoyksiköstä muodostuva
energiantuotantolaitos, jonka polttoaineteho on vähintään 1 megawatti mutta alle 5 megawattia ja joka tämän
lain voimaan tullessa voimassa olleiden säännösten mukaan voi harjoittaa toimintaansa ilman ympäristölupaa
tai rekisteröintiä, on rekisteröitävä tai sen on saatava ympäristölupa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2029,
jos se haluaa jatkaa toimintaansa mainitun päivän jälkeen. Toiminnanharjoittajan on tehtävä tällaista
energiantuotantolaitosta koskeva rekisteröinti-ilmoitus hyvissä ajoin, kuitenkin viimeistään 30 päivää ennen
mainittua päivää tai ympäristölupahakemus viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2028. Kyseiset
energiantuotantolaitokset siirtyvät 18 luvun mukaisen säännöllisen valvonnan piiriin 1 päivästä tammikuuta
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 106/1092030. Kyseisiä ener giantuotantolaitoksia koskevat tiedot on talletettava 106 e §:ssä tarkoitettuun rekisteriin
niiden rekisteröintipäivänä tai sinä päivänä, jolloin niille on myönnetty ympäristölupa.
Tämän lain voimaan tullessa vireillä olevat polttoaineteholtaan vähintään 1 megawatin mutta alle 50
megawatin ener giantuotantolaitoksia koskevat rekisteröinti-ilmoitukset käsitellään ja ratkaistaan tämän lain
voimaan tullessa voimassa olleen 1 16 §:n 1 momentin mukaista 90 päivän määräaikaa noudattaen. Muilta
osin rekisteröinti-ilmoitus käsitellään ja ratkaistaan soveltaen tätä lakia.
Tämän lain voimaan tullessa vireillä olevat polttoaineteholtaan vähintään 1 megawatin mutta alle 50
megawatin ener giantuotantolaitoksia koskevat ympäristölupahakemukset käsitellään ja ratkaistaan loppuun
soveltaen tätä lakia.
Tämän lain 145 §:n 4 momenttia ei sovelleta sellaisiin ilmansuojelusuunnitelmiin, joiden laatiminen on
kesken tämän lain voimaan tullessa.
Tämän lain 1 16 §:n 2 momentissa säädettyä 60 päivän määräaikaa sovelletaan vasta 1 päivästä tammikuuta
2019. Siihen saakka sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleen 1 16 §:n 1 momentin mukaista
90 päivän määräaikaa.
HE 167/2017 , YmVM 16/2017, EV  165/2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2015/2193/EU
(32015L2193); EUVL  L 313, 28.1 1.2015, s. 1
10.8.2018/687:
Tämä laki tulee voimaan 15 päivänä elokuuta 2018.
HE 49/2018 , TaVM 1 1/2018, EV  70/2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2016/943/EU
(32016L0943); EUVL  L 157, 15.6.2016, s. 1
24.8.2018/758:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2018.
HE 78/2018 , YmVM 6/2018, EV  59/2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/852
(32017R0852); EUVL  L 137, 24.5.2017, s. 1
9.11.2018/881:
Tämä laki tulee voimaan 15 päivänä marraskuuta 2018.
Tämän lain voimaan tullessa vireillä olevat ympäristölupahakemukset, jotka koskevat sivutuoteasetuksen
täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III olevan V luvun C jaksossa tarkoitetun tuotantoeläinten lannan polttoa
korkeintaan 50 megawatin ener giantuotantoyksiköissä, käsitellään ja ratkaistaan loppuun soveltaen tätä lakia.
HE 95/2018 , YmVM 7/2018, EV  85/2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU
(32010L0075); EUVL  L 334, 17.12.2010, s. 17, Komission asetus (EU) 2017/1262 (32017R1262); EUVL  L
182, 13.7.2017, s. 34, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1069/2009 (32009R1069); EUVL
L 300, 14.1 1.2009, s. 1, Komission asetus (EU) N:o 142/201 1 (3201 1R0142); EUVL  L 54, 26.2.201 1, s. 1,
Komission asetus (EU) N:o 592/2014 (32014R0592); EUVL  L 165, 4.6.2014, s. 33
23.11.2018/1018:
Tämän lain voimaantulosta säädetään erikseen lailla.
L 1018/2018  tuli voimaan L:n 937/2018  mukaisesti 1.1.2019.
HE 61/2018 , HE 104/2018 , LiVM 21/2018, EV  102/2018
5.12.2018/1077:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2019.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 107/109HE 1 16/2018 , YmVM 13/2018, EV  139/2018
19.12.2018/1166:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä helmikuuta 2019.
Lupahakemukseen, joka on tullut vireille ennen tämän lain voimaantuloa, sovelletaan lain voimaan tullessa
voimassa olleita säännöksiä.
Lupapäätökset, jotka koskevat liitteen 4 mukaisia toimintoja, jäävät voimaan tämän lain tullessa voimaan.
Jos lupaa on tarpeen muuttaa toiminnan olennaisen muutoksen perusteella tai 89 §:ssä säädetystä syystä
tämän lain voimaantulon jälkeen, sovelletaan 10 a luvussa säädettyä menettelyä niin, että asiassa annettava
ilmoituspäätös korvaa voimassa olevan luvan.
Tämän lain voimaan tullessa voimaan jäävien liitteen 4 mukaisia toimintoja koskevien lupien valvonta
siirtyy ilmoituksenvaraisen toiminnan valvontaviranomaisille 1 päivästä tammikuuta 2020.
Tätä lakia sovelletaan liitteen 4 kohdassa 2 tarkoitettuun terveydelle tai ympäristölle vaarallisen nestemäisen
kemikaalin varastoon, joka on maanpuolustuksen kannalta erityissuojattava kohde, vasta 1 päivästä
tammikuuta 2020.
HE 94/2018 , YmVM 1 1/2018, EV  117/2018
18.1.2019/49:
Tämä laki tulee voimaan 28 päivänä tammikuuta 2019. Sen 149 §:ssä tarkoitettuja kansallisia
päästövähennysvelvoitteita sovelletaan kuitenkin vasta 1 päivästä tammikuuta 2020. Siihen saakka
sovelletaan tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista annetussa Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivissä 2001/81/EY  vahvistettuja kansallisia päästövähennysvelvoitteita.
Tämän lain 149 b §:ssä tarkoitettua joustomahdollisuutta voidaan soveltaa tiettyjen ilman epäpuhtauksien
kansallisista päästörajoista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/81/EY
vahvistettuihin kansallisiin päästövähennysvelvoitteisiin 31 päivään joulukuuta 2019.
Tämän lain 149 c §:n tarkoitettu kansallinen ilmansuojeluohjelma on valmisteltava siten, että se voidaan
toimittaa Euroopan komissiolle viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2019.
HE 1 17/2018 , YmVM 12/2018, EV  124/2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/2284
(32016L2284); EUVL  L 344, 17.12.2016, s. 1
12.4.2019/504:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2020. Sen 85 a § tulee kuitenkin voimaan jo 1 päivänä
toukokuuta 2019.
HE 268/2018 , YmVM 21/2018, EV  253/2018
19.6.2019/765:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2020.
Ennen tämän lain voimaantuloa vireille tullut lupa-asia käsitellään noudattaen tämän lain voimaan tullessa
voimassa olleita säännöksiä.
HE 269/2018 , YmVM 22/2018, EV  278/2018
5.7.2019/823:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2020.
HE 29/2018 , LaVM 18/2018, EV  295/2018
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 108/1099.8.2019/944:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2020.
Lain voimaan tullessa käytössä oleviin teknisiin käyttöyhteyksiin sovelletaan lain voimaan tullessa voimassa
olleita teknistä käyttöyhteyttä koskevia säännöksiä 48 kuukautta lain voimaantulosta.
HE 284/2018 , HaVM 38/2018, EV  320/2018
19.12.2019/1420:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2020.
HE 72/2019 , YmVM 2/2019, EV  48/2019
27.11.2020/905:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2021.
HE 59/2020 , YmVM 8/2020, EV  124/2020
27.11.2020/906:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2021.
HE 59/2020 , YmVM 8/2020, EV  124/2020
18.6.2021/558:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 2021.
HE 50/2021 , YmVM 2/2021, EV  73/2021, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 201 1/92/EU
(3201 1L0092); EUVL  L 26, 28.1.2012, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/52/EU
(32014L0052); EUVL  L 124, 25.4.2014, s. 1
15.7.2021/715:
Tämä laki tulee voimaan 19 päivänä heinäkuuta 2021.
Lupahakemukseen, joka on tullut vireille ennen tämän lain voimaantuloa, sovelletaan lain voimaan tullessa
voimassa olleita säännöksiä.
HE 40/2021 , TaVL 20/2021, HaVL  22/2021, PeVL  24/2021, YmVM 3/2021, EV  112/2021, Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivi 2018/851/EU (32018L0851) ; EUVL  L 150, 14.6.2018, s. 109, Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1021/2019 (32019R1021) ; EUVL  L 169, 25.6.2019, s. 45
5.11.2021/916:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2022.
HE 153/2021 , YmVM 6/2021, EV  136/2021, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1020
(32019R1020) ; EUVL  L 169, 25.6.2019, s. 1
22.6.2022/490:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2022.
Tämän lain 221 c §:n 1 momentin 1 kohdassa säädettyä vaatimusta poltossa syntyvän kaasun lämpötilasta ja
viipymäajasta sekä 2 kohdassa säädettyä vaatimusta lisäpolttimesta sovelletaan lannan polttoon 15 päivänä
marraskuuta 2018 käytössä olleissa ener giantuotantoyksiköissä 15 päivästä marraskuuta 2024.
1/10/23, 3:1 1 PM Ympäristönsuojelulaki 527/2014 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
https://finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2014/20140527 109/109Tämän lain 221 c §:n 1 momentin 1 kohdassa säädettyä vaatimusta poltossa syntyvän kaasun lämpötilasta ja
viipymäajasta sekä 2 kohdassa säädettyä vaatimusta lisäpolttimesta sovelletaan liha-luujauhon polttoon
tämän lain voimaan tullessa käytössä olleissa ener giantuotantoyksiköissä, kun neljä vuotta on kulunut tämän
lain voimaantulosta.
HE 243/2021 , YmVM 1/2022, EV  44/2022, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU
(32010L0075) ; EUVL  L 334, 17.12.2010, s. 17, Komission asetus (EU) 2020/735 (32020R0735) ; EUVL  L
172, 3.6.2020, s. 3, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1069/2009 (32009R1069) ; EUVL  L
300, 14.1 1.2009, s. 1, Komission asetus (EU) N:o 142/201 1 (3201 1R0142) ; EUVL  L 54, 26.2.201 1, s. 1,
Komission asetus (EU) N:o 592/2014 (32014R0592) ; EUVL  L 165, 4.6.2014, s. 33
11.11.2022/918:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2023.
HE 120/2022 , YmVM 7/2022, EV  112/2022, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/52/EU
(32014L0052) ; EUVL  N:o L  124, 16.4.2014, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 201 1/92/EU
(3201 1L0092) ; EUVL  N:o L  26, 28.1.2012, s. 1, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY
(32001L0042) ; EUVL  N:o L  197, 21.7.2001, s. 30
25.11.2022/963:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2023.
HE 1 17/2022 , YmVM 8/2022, EV  116/2022
20.12.2022/1146:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2023 ja on voimassa 31 päivään joulukuuta 2028.
Tämän lain voimaan tullessa tuomioistuimessa vireillä olevat valitukset ratkaistaan noudattaen tätä lakia.
HE 128/2022 , YmVM 13/2022, EV  188/2022
29.12.2022/1260:
Tämä laki tulee voimaan 12 päivänä tammikuuta 2023.
HE 196/2022 , StVM 25/2022, EV  158/2022, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2020/2184
(32020L2184) , EUVL  N:o L  435, 23.12.2020, s. 1
29.12.2022/1263:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2025.
HE 183/2022 , YmVM 16/2022, EV  199/2022
Finlex  › Lainsäädäntö  › Ajantasainen lainsäädäntö  › Vuosi 2014  › 27.6.2014/527
Finlex ® on oikeusministeriön omistama oikeudellisen aineiston julkinen ja maksuton Internet-palvelu.
Finlexin sisällön tuottaa ja sitä ylläpitää Edita Publishing Oy. Oikeusministeriö tai Edita eivät vastaa tietokantojen sisällössä mahdollisesti esiintyvistä virheistä, niiden käytöstä käyttäjälle
aiheutuvista välittömistä tai välillisistä vahingoista tai Internet-tietoverkossa esiintyvistä käyttökatkoista tai muista häiriöistä.